prot · GN09114 · 2000-05-23 00:00:00 — Viljan finns och ansökan fanns på ministerns bord,men det blev ett avslag på denna ansökan.Jag konstaterar bara att trots att Konkurrensverkettycker att det är bra med ett öppet system, att det ökartillgängligheten i glesbygden och att det ökar servicenför fordonsägarna är vår näringsminister inte intresse-rad av att genomföra en förändring på detta område.När det gäller trafikutskottet och diskussionen därom ser jag med tillförsikt på denvacklande inställning som har i dag.Miljöpartiet lägger vikt vid en ökad service i gles-bygden och vid miljöaspekten. Jag tror att det nästagång denna fråga kommer upp i kammaren kanskefinns en ny majoritet, och då kommer det ändå att blien konkurrensutsättning.Anf. 79 Näringsminister ():Fru talman! Konkurrens är alltid bra, men det ärinte så att konkurrens per definition alltid är det bästa.Konkurrensen måste också regleras och vara en del ide mål och utgångspunkter som man har.Svensk fungerar väldigt väl. Detfinns hög kompetens, det finns en teknik och det finnsegentligen en ganska enkel produkt. Verksamhetensker oerhört logistiskt. Man blandar inte och görkomplicerade grepp. Därav följer att det inte finnsnågon som helst anledning att inte låta detta vara ettmonopol. Jag vidhåller den uppfattningen.Men självfallet är det så att Svensk Bilprovningkan bli bättre. Jag har också tagit ett initiativ och jagska byta ut ledningen. Jag bedömer att detta kommeratt gå väl, och jag ska också följa frågan mycket nog-grant när det gäller de köer som uppstår på vissaställen. Dessa köer ska bort, och det kommer att visasig att detta monopol fungerar mycket väl.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1999/2000:410 omarbetslöshet bland invandrareAnf. 80 Näringsminister ():Fru talman! har frågat statsrådetMona vad hon avser att göra inom arbets-marknadspolitiken för att öppna vägen till "egenmakt" för långvarigt arbetslösa invandrare, "öppnarum" för experiment som startar nedifrån och uppsamt för att ge konkret stöd till grupper som genomEU-projekt skapat egna arbetsmetoder och nätverk.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom ska besvara dessa frågor.Låt mig inledningsvis säga att det nu går bra förSverige. Situationen på arbetsmarknaden har stadigtförbättrats . Glädjande nogser vi att arbetslösheten faller också för de utrikesfödda, och att den gör det snabbare än för de arbetslö-sa i allmänhet. Men mycket återstår självklart attgöra. Arbetslösheten är fortfarande betydligt högreoch sysselsättningsgraden väsentligt lägre för mångagrupper av invandrare. Vi måste nu kraftsamla för attde som står längst ifrån arbetsmarknaden också ska fådel av konjunkturuppgången.Regeringen har i den ekonomiska vårpropositio-nen aviserat olika åtgärder för att särskilt öka arbets-kraftsdeltagandet bland invandrare. För detta ändamålberäknas under perioden2001-2003. Även vill regeringen dessutomanvända för personalförstärk-ningar på arbetsförmedlingar i syfte att särskilt stärkaställningen på arbetsmarknaden för personer medutländsk bakgrund.Riktade arbetsmarknadspolitiska insatser är iblandnödvändiga. Av större betydelse, också för invandra-re, är emellertid den generella arbetsmarknadspoliti-ken. Jag menar att denna nu måste koncentreras tillsina kärnuppgifter. Det är inte fler projekt som be-hövs. Den aktivitetsgaranti som ska taställning till senare i vår kommer att förbättra möjlig-heterna för de mest utsatta grupperna på arbetsmark-naden. Inom ramen för aktivitetsgarantin ska erfaren-heter från olika typer av projekt som genomförts tastill vara.Jag delar helt uppfattning att vimåste ge människor makt över sina egna liv. Menmin absoluta övertygelse är att vi når det målet bästgenom att skapa förutsättningar för att varje människasom vill det ska ha ett riktigt jobb att gå till.Jag vill framhålla att det inom arbetsmarknadspo-litiken fortfarande finns utrymme för verksamhet somsyftar till att utveckla nya metoder och förhållnings-sätt. Kvar finns t.ex. medel för s.k. otraditionellainsatser. Jag kan vidare glädja medatt det inom ramen för det nya mål 3, , kommer att avsättas EU-medelmotsvarande 130 miljoner till åtgärden"integration och mångfald".Ytterligare per årkommer att finnas tillgängliga genom det nya gemen-skapsinitiativet Equal, som syftar till att främja nyametoder för att motverka alla former av diskrimine-ring och ojämlikhet på arbetsmarknaden. I båda fallentillkommer nationell medfinansiering.Av intresse i sammanhanget är också de lokalautvecklingsavtalen inom ramen för den nationellastorstadspolitiken, som har som mål att bryta densociala, etniska och diskriminerande segregationen istorstadsregionerna. Regeringen har ställt två krav påkommunerna som berör fråga. Detena är att de insatser som genomförs i de berördaområdena tas fram i samverkan med de lokala aktörersom verkar i området. Det andra är att insatserna skaha ett s.k. underifrånperspektiv. Detta betyder i prak-tiken att de boende i området ska vara delaktiga iframtagandet av insatser.Ana efterlyser att utrymme ges för"invandrarnas äkta delaktighet". Jag kan försäkra attregeringen inte förespråkar någon "oäkta" delaktig-het, vad det nu skulle vara. Som framkommit ser jagdock inte fler projekt som den bästa vägen för attuppnå delaktighet. Mer angeläget är i stället att denreguljära arbetsmarknadspolitiken i större utsträck-ning tar den etniska och kulturella mångfald somfinns i samhället som utgångspunkt.Ett led i denna strävan är det arbete som AMS be-driver för att öka mångfalden i den egna organisatio-nen. Här kan nämnas att regeringen förraåret gav i uppdrag åt samtliga statliga myndigheterdirekt under regeringen att upprätta handlingsplanerför att främja etnisk mångfald bland sina anställda.Avslutningsvis vill jag informera det mångfaldsprojekt som bedrivs inom Närings-departementet. Projektet har till uppgift att ur etttillväxtperspektiv kartlägga och beskriva hur aspek-terna kön, ålder, klass, etnisk tillhörighet, sexuellläggning samt funktionshinder påverkar individensmöjligheter i arbetslivet.Anf. 81 ():Fru talman! Låt mig börja med att be om förlåtel-se för den förvirrade adressen. Det var lite klumpigt.Men jag blev glad när jag fick höra att jag hade gjortett misstag.På den tiden då näringsministern inte var ministerjobbade han med en mycket intressant utredning,Invandrarpolitiska utredningen. Då hände det att vihade en direkt arbetsdialog. Det är väldigt spännandeatt få fortsätta denna dialog . Förresten är denhär utredningen en av de bästa samlingar av doku-ment som har producerats i politiskt arbete i Sverige.Under den tid som har gått sedan utredningenkom, , har jag intensivt arbetat praktisktjust med försök att öppna vägen för långtidsarbetslösainvandrare in i arbetslivet. Jag tror att skillnaderna isynsätt mellan näringsministern och mig kan förkla-ras just så här: I arbetsmarknadspolitiska propositio-nen föreslår departementet en grandios, monumentalplan över politikens nya strukturer. Men jag kännertill vardagens praktiska svårigheter, och i vardagenfinns lite utrymme för monumentala och strängt cent-raliserade planer.I vardagen träffar man fortfarande människor somhar varit arbetslösa , , - hela deras liv iSverige. Många blev arbetslösa direkt efter ankoms-ten , då det var högkonjunkturoch rådde brist på arbetskraft. Det är därför som jaginte kan tro på att den nuvarande goda ekonominautomatiskt löser den långvariga arbetslöshetens allaproblem.Praktiken har också lärt mig att människor utanfärsk svensk arbetslivserfarenhet av de flesta rekryte-rare betraktas som oanställbara och att dessa arbetslö-sa aldrig kallas till anställningsintervjuer. De haralltså inte någon chans att på någorlunda vanligt sättfå det som näringsministern kallar för ett riktigt jobb.Jag antar att ett riktigt jobb här betyder en vanlig fastanställning. Men de här människorna kommer aldrig ifråga för en vanlig fast anställning. De är diskvalifi-cerade av den mycket långa, tunga arbetslösheten.Däremot har praktiken lärt mig att just folk somverkar ha fastnat i en desperat arbetslöshet, genomolika projekt igångsatta av egna små grupper, haråterfunnit inte bara självförtroendet utan också kon-kreta och effektiva möjligheter att tjäna pengar. En avdessa f.d. projektdeltagare hade bakom sig avtotal arbetslöshet. Hon betraktades som ett hopplöstfall av alla socialsekreterare och arbetsförmedlare. liten grupp invandrare upptäckte hon att hon trotsallt hade chanser att återvinna en värdig position i ettaktivt liv. leder hon en av mestintressanta verksamheter med äldre invandrare. Mengruppen som hon arbetade med fick kämpa i två helaår mot byråkratiska hinder och misstro från ansvarigaför att den här personen skulle få genomföra vad honverkligen önskade.Jag vet att denna människa fortfarandeskulle ha levt på socialbidrag utan den uppmuntranhon fick av den egna gruppen. Det är därför jag villdiskutera de här självständiga gruppernas situation idag.Anf. 82 Näringsminister ():Fru talman! Låt mig börja med att säga att mångaav de frågor tar upp har jag storförståelse för och känner, vill jag påstå, ett engage-mang för.Det är och har varit så på arbetsmarknaden att detgenom olika strukturer och genom att vi bygger uppolika stora projekt alltid blir någon som inte passar ide projekten. blir det de svagaste som intepassar i dem. Jag delar den uppfattningen.Jag vill också påstå att vi får skilja på hur arbets-marknaden ser ut och hur den såg ut för låt osssäga fyra . Då hade vi en arbetsmarknadsom man skulle kunna säga var - för att använda ettord som är lite stort - död. har vi en arbets-marknad som har en oerhörd kraft. Då förmedlade viåtgärder. Alla arbetsförmedlare förmedlade åtgärder,man förmedlade olika projekt och man hade inget val.Det var bra att man gjorde det. Många människor somannars bara skulle ha varit öppet arbetslösa uppehöllman så att säga i träning, utbildning och aktiviteter.Men har vi gått in i en ny fas. Den nya fasen äratt nu kan vi inte förmedla åtgärder på samma sätt. Vimåste nu tillse att vi förmedlar arbete och att de åt-gärder vi förmedlar leder till det arbete som finns påarbetsmarknaden. Det är en väldig skillnad.Därför ser vi nu också, som jag sade - men det ärlångt ifrån bra - hur utländskt födda människor allt-mer får jobb på ett sätt som inte skett tidigare. Detberor helt enkelt på den kraftiga förändringen påarbetsmarknaden.Sedan till projekten och att man måste koncentre-ra sig på människor och deras förutsättningar. Låtmig innan jag går in på det säga att vi har tre egen-skaper på arbetsmarknaden som är specifika förarbetsmarknaden. Det ena är att vi har flaskhalsar. Viefterfrågar människor som inte finns. Det andra är attvi har många långtidsarbetslösa som har varit arbets-lösa två, tre, fyra, fem, sex och . De är registre-rade. Sedan har vi, skulle man kunna säga, än flersom inte är registrerade som arbetslösa. De finns inteminst i invandrartäta områden. De är arbetslösa perdefinition, går på socialbidrag och har gjort det imassor av år.En ambition med den s.k. aktivitetsgarantin, somjag ändå inte vill se som någon byråkratisk stelt for-mad gjutbunke där alla ska komma ut som alla, är attdet ska vara starka individuella program. Det ska varas.k. Man kan ju skapa jobbsökar-klubbar genom att man har många invandrare, mångasom har det svårt, som med utgångspunkt i sina förut-sättningar tillsammans drar i gång individuella pro-gram. Det är öppet för det.Jag vill också säga att det fortfarande finns möj-ligheter att pröva otraditionella medel. Men min hu-vudpoäng är att det nu handlar om individen. Vi skakoncentrera oss hårt på individen, på individens rät-tigheter och möjligheter att utvecklas mot en arbets-marknad som växer snabbt. Vi ska inte tillbaka tillnär vi såg hur människor bara fick åtgärder och detinte ledde till jobb.Anf. 83 ():Fru talman! Tack, en gång till!Det finns två positiva inslag i den nya arbets-marknadspolitiken.Det första är att man försöker komma ut ur ekorr-hjulet - åtgärd, passiv arbetslöshet, åtgärd, passivarbetslöshet. Det var en fruktansvärt meningslösrundgång, och människorna förlorade definitivt för-troendet för sig själva och för samhället . Detta är intressant.Det andra är att man säger att t.ex. akti-vitetsgarantin ska öppna möjligheter för många sam-arbetsformer. Problemet är bara att vi i invandrarbe-folkningen inte har fått information om det här, intehar kontaktats.Jag vet från arbetsmarknadsutskottets sammanträ-den att information redan har skickats från pilotar-betsförmedlingarna till möjliga samarbetspartner.Men antagligen fortsätter arbetsförmedlingarna attinte betrakta invandrare som möjliga samarbetspart-ner. är de flesta arbetslösa invandrarebara klienter, åtgärdsobjekt. Det är där som en myck-et stor svaghet ligger.Vackra ord om personliga handlingsplaner har jagsett hur många som helst. Underbara deklarationerom individens värde har jag också sett. Men jag harockså sett arbetsförmedlare som var stolta över att dehade placerat en invandrare med rekryteringsstöd -han var jurist - på McDonalds.Jag har också hört standardrepliken som under århar mött invandrare som är jurister med utbildningfrån andra länder: Du saknar yrke.I den bok jag håller i här, , framtiden ochmångfalden, SOU 1996:55, finns förslag om aktivi-tetscentrum ledda av invandrare själva. Inte ett enda sådant aktivitetscentrum harkommit i gång.Jag undrar: Varför får tunisierna i ägasina projekt, sätta i gång egna arbeten? Varför fårturkarna i möjlighet att driva t.o.m. forsk-ningsarbete om den egna befolkningens situation vidett stort turkiskt institut som de själva har skapat?Varför måste invandrare varaklienter, objekt, patienter? Det är ett sätt att omyndig-förklara en hel befolkning.Vi vet att de små stackars grupper som jobbademed mål 3-projekt lyckades skapa jobb åt människor iden värsta krisen när arbetsför-medlarna inte ens tänkte på möjligheten att skapa nyaverksamheter. Vad ska de här människorna som harjobbat så här nu göra? Ska de kastas ut i arbetslöshet?Ska deras erfarenhet på en gång raderas bort därföratt den stora centraliserade aktivitetsgarantin nukommer?Dessutom, när det gäller mål 3 och Equal: Vi vetmycket väl att SPD, programdokument, inteär klart, därför att de stora arbetsmarknadsorganisa-tionerna inte är överens om den nya strukturen somsätter de här verksamheterna direkt under AMS led-ning. Där tror jag att många invandrarorganisationerhåller med LO, TCO och SAF.Anf. 84 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill börja med det sista påståen-det. När det gäller frågan om mål 3 och parterna ärman faktiskt överens . Där finns det, ska jagsäga, inga problem. Ett annat problem är att vi måstefå det klarlagt från EU när det gäller själva program-met.Jag vill också uttrycka att det ändock är helt andraförutsättningar än vad det var för fem sex årsedan för invandrare på arbetsmarknaden. Men jagvill också självfallet hålla med om att invandrare ochmånga som har varit arbetslösa har detväldigt svårt. Många är också mycket välutbildade.Det bottnar självfallet dels i en arbetsmarknads-politik som inte har varit lyckad, dels i attityder, inteminst från arbetsgivarna. Det vet vi genom studieroch undersökningar. handlar det mer om det.Man kan uttrycka det som så att anledningen tillatt invandrarna nu alltmer får jobb helt enkelt är att vinu driver en utbudspolitik innebärande att alltfler skaut på arbetsmarknaden. Och det finns en mycket högkompetens. Jag tror att vi kommer att få se en föränd-ring.När det sedan gäller den fråga som tar upp om invandrarnas egen förmåga, somsjälvklart är den största förmågan där vi har kraften,ska jag ta till mig det. Jag ska ta upp det med AMSoch undersöka vad som sker. Jag ska också muntligtoch skriftligt för AMS poängtera att man verkligenobserverar frågan om aktivitetsgarantin.Jag delar den analys som gör närdet gäller invandrarnas situation, även om man kan halite olika uppfattningar om hur vi ska uppnå målet attfrigöra dessa människor med utgångspunkt i derasegen kompetens och deras egna egenskaper, så att dekan bli en kraft på den svenska arbetsmarknaden. Detär något som de har oerhört stora förutsättningar attbli, och detta måste också vara målet för vår politik.Anf. 85 ():Fru talman! Jag visste att jag hade anledning attvara glad. Det är faktiskt en spännande diskussionsom vi har på gång. Jag tror att vi kan göra mycketmer tillsammans i denna fråga än om vi försökerklamra oss fast vid vissa redan formulerade partipoli-tiska ställningstaganden.Integrationsfrågan är oerhört viktig, och den bör-jar och slutar med integration i arbetslivet. Kvinnornafick möjlighet att ta makt över sina liv när de börjadetjäna pengar. Så länge som det inte finns direkt finan-siering av invandrarnas egna projekt, verksamheteroch initiativ kan vi inte tala om en integration avinvandrarna. De tvingas då in i tiggarens ställning.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 1999/2000:386 omStockholmsregionens framtida flygkapacitetAnf. 86 Näringsminister ():Fru talman! Per har frågat om jag av-ser att statssubventionera en ny flygplats i eller om jag avser att verka för att enny flygplats byggs på marknadsmässiga villkor.Det är viktigt att först konstatera att statens ansvarför utbyggnad av den nationella infrastrukturen inte iförsta hand styrs av marknadsmässiga övervägandenutan av andra hänsyn, t.ex. de av beslutadetransportpolitiska målen. Staten har ett övergripandeansvar för att det finns en fungerande infrastruktur ihela landet och för att det skapas en regional balans.Luftfartsverket drivs somaffärsverk, och investeringar i ny infrastruktur har iprincip alltid finansierats av brukarna, dvs. av flyg-bolagen och indirekt av passagerarna. Endast i un-dantagsfall har statliga skattemedel använts för in-frastrukturinvesteringar inom luftfarten.I den transportpolitiska proposition som ladesfram behandlades luftfartens kost-nadsansvar och finansiering. Regeringen anförde dåatt tjänster även i fortsättningen börbetalas av infrastrukturbrukarna. Det kan naturligtvisvara så att en utbyggnad av flygplatskapacitet kombi-neras med utbyggnad av annan infrastruktur, t.ex.järnväg. Eftersom järnvägsinvesteringar vanligtvisfinansieras över statsbudgeten kan det leda till attsatsningen på utbyggd flygplatskapacitet indirektbelastar staten.Frågor om hur luftfartens krav på flygplatskapa-citet ska bemötas är ständigt under debatt. Utbyggnadav ny kapacitet innebär alltid miljöeffekter, som upp-fattas som negativa t.ex. av närboende. Samtligaaktuella alternativ har sina speciella förutsättningaroch problem. Det gäller såväl utökad trafik på befint-liga flygplatser som en ny flygplats på Södertörn.Min förhoppning är dock att vi ska kunna finna enlösning som på bästa sätt både tillgodoser de trans-portpolitiska behoven och bidrar till att främja enhållbar utveckling.Anf. 87 PER ():Fru talman! Först ber jag att få tacka näringsmi-nistern för svaret på min fråga. Jag må väl säga att detinte var så klargörande, och det var kanske inte hellerden främsta avsikten med att ta fram de principer somfinns. Jag har däremot med viss förvåning tagit emoten del kommentarer på ett från Näringsdepartementetavsänt fax om min interpellation som var desto merklargörande, om än inte överensstämmande med minaegna åsikter.Näringsministern svarar med att hänvisa till detransportpolitiska målen och säger att det är brukarnasom finansierar nya flygplatser. Som näringsminis-tern nog vet kan detta tolkas på väldigt många olikasätt.Alldeles självklart ska den flygplatskapacitet somvi ska ha vara underkastad starka miljörestriktioneroch miljökrav. Det gäller beträffande utsläpp, bulleroch många olika andra intrång i naturen som flygetförorsakar. Det är också korrekt att brukarna skabetala, men skattemedlen från brukarna för en vissflygplats ska inte användas för överföring av storaekonomiska resurser till andra flygplatser.Från min utgångspunkt är det ett nationellt intres-se att vi har ett starkt nav i , som gör detattraktivt för näringslivet att vara baserat i Stockholm.Det finns också en motsvarande utveckling på mångaställen runtom i världen. För mig är ett vaktslåendeom naturligt.Som näringsministern säkert har noterat driver vimoderater åsikten att liksom sin danska mot-svarighet i bör börsintroduceras. Därige-nom får man marknadsmässiga bedömningar av lön-samheten när det gäller en utbyggnad av ochav andra alternativ. Jag är fullständigt övertygad omatt en sådan bedömning, om de miljömässiga kravenkan tillgodoses, kommer att leda till att Arlandanavetförstärks.Det är vidare av nationella konkurrenskraftsskälviktigt att vi klarar privatflyget och affärsflyget, mendet gäller att en utökning av flygkapaciteteni regionen sker på marknadens villkor. Jag noterar attnäringsministern har studerat de bägge alternativenStockholm-Västerås och . Jagkonstaterar som Nyköpingsbo att Stockholm-Skavstaär ett helt privatägt flygplatsbolag med två banor, delängsta näst Kallax i , med den bästa buller-mattan i och med en lokalisering mycket näratill järnvägen.För mig är det naturligt att en förstärkning avflygplatskapaciteten i , som jag tror ärnödvändig, ska ske på marknadens villkor. Man skainte, som vissa menar, beskatta för att byggaen ny flygplats som ska konkurrera med exempelvisdet privatägda eller den kommun- och flygplats.Jag vill därför återupprepa min fråga till närings-ministern. Är det med den precisering som jag nu görmarknadsmässiga villkor som ska gälla, eller är manberedd att beskatta flygtrafiken på för attkunna finansiera byggnationen av en mindre lönsamflygplats på annat håll?Anf. 88 (m):Fru talman! Jag har under haft förmå-nen att leda en organisation som representerar de ca30 icke statliga flygplatserna i vårt land.Det är alldeles uppenbart att frågan om ett hot omen bristande kapacitet och behovet av att säkerställaen framtida flygkapacitet i upp-levs som utomordentligt angelägen av den här organi-sationen och självfallet av de olika delar av landet därflygplatser finns, alltifrån i norr till i söder. Jag tycker att det är angeläget att föraden diskussionen också i den här församlingen.Det är inget tvivel om att om det i framtidenskulle brista på flygkapacitetssidan i , kom-mer framför allt de små flygplatserna med små flyg-plan och sämre betalförmåga att bli lidande. Det ärdärför kolossalt viktigt att den här frågan lösessnabbt.Jag tycker också, fru talman, att det är viktigt attunderstryka att en lösning av flygkapacitetsfrågan iStockholmsregionen under alla omständigheter måstesäkerställa den navfunktion som har i dag.Allt annat är ett hot mot den inre tillgängligheten ilandet och säkert också mot den yttre tillgängligheten,där kopplas till omvärlden, som blir allt vik-tigare.Den tredje frågan som är utomordentligt viktig,näringsministern, är att i motsats till dem som ska åkapå den framtida kommer flygets resenä-rer att få betala varje krona som dessa investeringarrepresenterar i avkastningskrav från staten. Där harsjöfarten och flyget ungefär identiska sitsar, medanjärnvägen har en något angenämare sits, om man skase det ur kostnadssynpunkt.Därför är det otroligt viktigt att den kapacitet sommåste säkerställas framöver också blir kostnadseffek-tiv när den byggs. Det är alldeles uppenbart att medde stora investeringar man gör i tredje banan påArlanda är det viktigt att man framöver kan fortsättaatt investera där. Eljest kommer nytillkomna slots,landningstiderna, att vara otroligt dyrbara.Det är också viktigt och nödvändigt, näringsmi-nistern, att man drar nytta av de järnvägsinvesteringaroch de investeringar på marken som har gjorts ochsom framöver säkert är alldeles nödvändiga. Detligger i linje med att vara kostnadseffektiv. Det måvara förlåtet om man är lite småländsk i detta. Jag troratt det skulle vara bra för hela folkhushållet att varalite mer småländsk i många avseenden.Jag tänker då på det som har gjorts på Arlandaba-nan och möjligheten att komma från Mälarregionenin till .