prot · GN09113 · 2000-05-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:113Fredagen den 19 majKl. 09.00 - 10.21Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § AvsägelseTalmannen meddelade att () av-sagt sig uppdraget som suppleant i revi-sorer.Kammaren biföll denna avsägelse.2 § Kompletteringsval till reviso-rerTalmannen meddelade att Moderata samlingspar-tiets riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakansanmält som suppleant i Riksdagensrevisorer efter förklarade vald tillsuppleant i revisorerPatrik ()3 § Meddelande om frågestundTalmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsrådnärvara:Statsminister , justitieminister , socialminister , finansminis-ter och statsrådet § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1999/2000:394Till riksdagenInterpellation 1999/2000:394 av omhögskolans kvalitet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är beredningen inom depar-tementet.Stockholm den 15 maj 2000UtbildningsdepartementetThomas ÖstrosInterpellation 1999/2000:395Till riksdagenInterpellation 1999/2000:395 av Per om stu-diemedel och internationaliseringInterpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är beredningen inom depar-tementet.Stockholm den 15 maj 2000UtbildningsdepartementetThomas ÖstrosInterpellation 1999/2000:386Till riksdagenInterpellation 1999/2000:386 av Per () om framtida flygkapacitet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa ochhela vecka 20.Stockholm den 2 maj 2000NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:408Till riksdagenInterpellation 1999/2000:408 av ()om det svenska vägnätet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa ochhela vecka 20.Stockholm den 2 maj 2000NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:410Till riksdagenInterpellation 1999/2000:410 av () om arbetslöshet bland invandrare.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa vecka 20.Stockholm den 12 maj 2000NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragÅsa Kastman HeumanExpeditionschef5 § Svar på interpellation 1999/2000:409 omperinatal död och spädbarnsdödAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har ställt tre frågor tillmig. ställde samma frågor till social-ministern i interpellation 1999/2000:221, som hansvarade . I första handvill jag hänvisa till socialministerns tidigare svar.Det tar upp är svåra frågor, främstför de familjer som drabbas. Att förlora ett barn inne-bär en livslång sorg och saknad. Den akuta krissitua-tion som uppstår i samband med dödsfallet måstehanteras omgående och då av hälso- och sjukvården.Här ser jag inget annat alternativ än att sjukvårdenhar ett odelat ansvar för att se till att föräldrarna er-bjuds adekvat vård och stöd. Om detta inte fungerarär det brister i vårdkedjan. Vi ska inte acceptera attmänniskor inte får ett respektfullt bemötande i vår-den. Jag hoppas också att landstingen kan se värdetav föreningars arbete som ett komplement till det stödsom landstingen kan erbjuda.Den statligt finansierade forskningen som bedrivsom spädbarnsdöd kan sägas vara mycket framgångs-rik. Forskningen har omsatts i praktiken och fått enomfattande spridning genom flera av våra myndig-heter, t.ex. och Socialstyrelsen.Inom finns en expertgrupp som arbe-tar med barn- och ungdomsfrågor. Gruppen har tilluppgift att omvandla forskningen kring barns ochungdomars hälsa i praktiken, genom att bl.a. ta framallmänna råd och andra rekommendationer. har en barngrupp som arbetar föratt sprida kunskap om barn och ungdomar och om hurman kan arbeta hälsofrämjande för denna målgrupp.Forskningen kring spädbarnsdöd har också enframskjuten position . kan därför uppvi-sa de lägsta talen när det gäller spädbarnsdödlighet.Karin menar att försäkringskassa, social-tjänst med flera myndigheter behandlar familjer varsbarn avlidit som om det bortgångna barnet aldrigfunnits. Som konkret exempel på detta menar att det inom föräldraförsäkringen finns reglersom behandlar avlidna barn som om de aldrig funnitsdå familjen ska få ett nytt barn.Föräldraförsäkringen har som mål att stödja för-äldrarnas möjligheter att förena förvärvsarbete medföräldraskap. Föräldrapenning beräknas med ut-gångspunkt i en förälders sjukpenninggrundandeinkomst, SGI, och ska motsvara inkomstbortfallet. Ivissa situationer och kan en förälder fåbehålla en SGI trots att han eller hon inte förvärvsar-betar. Sådant undantag från huvudregeln finns t.ex.vid föräldraledighet från förvärvsarbete för vård avbarn till dess att barnet fyller ett år.Om ett barn avlider upphör rätten till SGI-skydd.Återgår föräldern inte i förvärvsarbeteupphör förälderns sjukpenningförsäkring, om inteföräldern på grund av sjukskrivning får SGI-skydd.Modern har dock alltid rätt till föräldrapenning tilloch med den tjugonionde dagen efter förlossningen.För föräldrapenning finns även ett förlängt SGI-skydd till barnets tvåårsdag, s.k. särskild beräknings-grund. Får föräldrarna ytterligare ett barn inom 2 ½ årfrån tidigare barns födelse, förlängs detta SGI-skydd.Detta gäller även i de fall det tidigare barnet avlidit.Föräldrapenningen beräknas då för det nya barnetefter den SGI som gällde när föräldrarna fick dettidigare barnet, den s.k. 2 ½-årsregeln.Jag vill även passa på att nämna att Socialdepar-tementet har ett övergripande ansvar för barnfrågor,vilket innebär att vi bevakar barnets perspektiv i alltpolitiskt beslutsfattande inom Regeringskansliet.Detta ger oss möjlighet att på bred front skapa förut-sättningar för ett barnvänligt samhälle och spridakunskap om barns och ungdomars behov i olikasammanhang.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka för sva-ret.Det kan förefalla lite märkligt att ställa i principsamma frågor till ett statsråd som man har ställttill ett annat statsråd, men det beror just på att svaretfrån socialministern kunde sammanfattas i: Hur skulledet se ut om alla startade föreningar? I övrigt är detinte mitt bord. Han hänvisade i grund och botten tillbiträdande socialministern.Jag tror att ett av problemen är att det här är enfråga som inte riktigt hör hemma någonstans. Om allaär lite ansvariga finns det stor risk att det blir så attingen riktigt har något samlat ansvar i stället för attdet blir mycket gjort.Jag tror att vad som behövs mer än ett antal kon-kreta förändringar är just en signal ut till systemetfrån de båda ministrarna om att båda känner ett stortansvar i stället för att man, som , bollar ansvaretlite mellan varandra. Det som behövs är en signal uttill systemet att det här är en fråga som finns, ochfinns på riktigt.Det är inte rätt, som det i hög grad är , att detär de som själva är drabbade som från socialtjänst, iprimärvård, i sjukvård och in till det politiska myn-dighetssystemet ska behöva förklara att de faktiskthar ett problem och att de behöver hjälp. Det är intede som ska behöva ta den fajten. Jag hoppas attIngela här kan vara med på att skicka ensignal ut från den högsta politiska ledningen om attdet är myndighet, vårdpersonal, kommunpersonal ochideella organisationer som ska hjälpa och stödja.När det gäller sjukvården och vårdkedjan - ja, detär klart att det kan finnas brister, och det är självklartatt det är akutsjukvården som måste ha huvudansva-ret. Vi kan se att det finns mycket stora brister när detgäller både kompetens och erfarenhet, men också hurdetta på ett vettigt sätt ska kunna knytas samman. Idet akuta skedet handlar det självklart om vården,men det bemötande som ges måste ju planeras i för-väg. Här tror jag att det skulle behövas initiativ frånSocialdepartementet ut till landsting, sjukvård till attbygga upp en beredskap, därför att erfarenhet ochkunnande kan inte byggas upp av sig självt. På destora sjukhusen kan det fungera därför att man harerfarenhet, men på de mindre sjukhusen är inte per-sonalen tillräckligt erfaren och behöver kanske hand-lingsplaner och goda råd, så att människor inte skabehöva få okänsliga svar eller ett okänsligt bemötan-de.En annan sak är att vården ändå inte kan klara avatt hålla ihop det i längden, utan man behöver andrakrafter. Då tycker jag att det är lite tråkigt att manfrån eller regeringens sida år utoch år in på något sätt skickar signalen till den ideellasektorn att det är väl bra att ni finns men just er tänkervi inte stödja, för om vi skulle stödja er måste vi draned stödet till någon annan organisation. Då blir för-stås signalen att de andra är mycket viktigare.Då hjälper det inte att man säger att landstingenska tycka att det är viktigt. Man måste centralt skickaen mycket tydligare signal. Det hoppas jag att biträ-dande socialministern kan göra, även om jag vet attdet inte är hon som har hand om organisationsstöd.Det är i och för sig fullt möjligt att ändra på, för detberor ju just på organisationsstödsreglerna att det intepassar in.En tredje sak som jag skulle vilja ta upp är attforskningen faktiskt inte alls är särskilt omfattande.Den gäller rätt lite saker just , och det beror väldelvis på att frågan fallit undan lite sedan man fått såpositiva resultat omkring plötslig spädbarnsdöd.Jag skulle därför vilja be biträdande socialminis-tern att utveckla sitt svar och ta fram lite mer tanke-gångar omkring hur man faktiskt skulle kunna blibättre i Sverige.Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! har alldeles rätt i att detnaturligtvis finns en risk när det gäller frågor som rördet här området. Det är något som tack och lov kan-ske inte inträffar så ofta. Det ska vi vara tacksammaför, men när det händer är det en katastrof för demsom drabbas. Eftersom det sker lite spritt över åretoch kanske lite spritt över landet finns det inte entillräcklig beredskap. Där tror jag säkert att vi kangöra mycket mer, och jag delar upp-fattning att man i råd, samtal och diskussioner när detgäller kompetensutveckling och förberedande arbetebör ta upp händelser och risker av det här slaget isamtal med personal.Det är också bra om man inom ramen för diskus-sionen om kompetensutveckling i försäkringskassor-na lyfter in detta som en viktig del i det som handlarom bemötandet av medborgarna. Unga föräldrar somdrabbas av att ett barn dör behöver ju särskilt mycketomsorg och särskilt mycket tid från personalen ocksåpå försäkringskassorna.Av en ren tillfällighet, kan jag säga, ska jag i dagha en genomgång med . Det ärden årliga genomgången och uppföljningen av verk-samheten. Då finns det anledning för mig att ocksånämna den här debatten som en viktig del i kassornasoch personalens bemötande av medborgarna.Sedan är det viktigt att regelverket när det gällerföräldrapenningen och sjukpenningen är sådant att destår i samklang med varandra. Jag menar att den ge-nomgång som man gjorde 1995, som förstärkte skyd-det för föräldrar i den här situationen, i alla fall tillstora delar fångade upp mycket av den diskussionsom var. Det kan hända att man fortlöpande behöverse över saker som inträffar. Det gäller alltså både, villjag säga, när det gäller bemötandet och när det gällerhur systemet fungerar - det hänger naturligtvis sam-man. Det handlar också naturligtvis om att ge entydlig signal så att alla de som ska stå beredda attmöta unga föräldrar i en sådan här situation har kun-skap nog att göra det på ett bra sätt.När det gäller forskningen måste jag erkänna attjag nog inte har så väldigt mycket mer att säga justnu. Det är väl i så fall en sak som jag får gå tillbakaoch fundera över om det är som säger,alltså att man forskar alldeles för lite. Det är inte densignal som jag har fått, men det är väl något som mani så fall får kontrollera.Anf. 4 ():Fru talman! Man kan ta ett konkret exempel. Jagnämnde just det här med föräldrapenningen och för-säkringskassan. Det gjordes ju en genomgång 1995där man ändrade regelverken. skriver IngelaThalén i svaret att detta även ska gälla ifall barnet intelängre är i livet, men det är uppenbarligen inte någotsom man på bred front känner till ute på försäkrings-kassorna. Det framgår inte av några anvisningar ochfaktiskt inte heller av propositionen, som jag har tittatpå.Det är i och för sig samma sak som att man ute påförsäkringskassorna tror att 2 ½-årsregeln bara gällermammor eftersom det i broschyren står att det gällerom mamman får barn - även om det i lagen står attdet gäller föräldrar. Det handlar alltså inte bara omhur det var tänkt utan också om hur väl man faktisktkänner till saker och ting. I normalfallet läser man jusom förälder inte författningskommentarerna, utanman läser broschyrer och tar den information man får.Regelverket i sig är en sak, men det gäller också justbemötandet. Det vore väldigt bra om man i sambandmed dagens genomgång kunde få en påminnelse omdetta.Mycket av det här tror jag beror just på att maninte tänker att det här ska kunna hända: Det händerinte mig och det händer inte någon annan. Som bli-vande förälder går man ju på olika typer av informa-tion, mödravård och annat. Det bara finns inte att detinte skulle gå bra. Det talas om att har man 12 så är det klart sedan. Så känner folk det. Närdet väl händer vet man inte hur man ska hantera det.Det gäller inte bara föräldrarna utan också folk runt-omkring.Det kan bli mycket kommentarer. Om man i affä-ren eller på jobbet får kommentarer typ: Du är så ung,du kan få nya barn, så är det en sak. Men man skainte behöva höra det på en sjukvårdsavdelning, påförsäkringskassan, hos eller något så-dant. Därför tror jag att det är otroligt viktigt att vivågar tala om det här och att vi talar om det somnågot som faktiskt händer - och som inte är så väldigtovanligt heller om man ser på statistiken.Jag vet att det inte är statsråden själva som be-stämmer vilka forskningsprojekt som ska sättas igång, men uppenbarligen är det väl till viss del så atteftersom vi har varit så framgångsrika som vi ändåhar varit i när det gäller plötslig späd-barnsdöd har det blivit som att frågan är löst, eller ivart fall löst så mycket det går. Men dels måste manständigt hålla diskussionen och informationen om hurman förebygger levande, eftersom vi nu kan mer omdet, dels måste vi också gå vidare.Många andra typer av dödsfall skulle kanske gåatt förebygga om man kände till mer om det här, omdet fanns mer forskning. Om de inte går att förebyggaså kanske de i alla fall går att förklara, vilket också ärviktigt. Och om de varken går att förebygga ellerförklara så skulle kanske en vidare forskning ändåkunna leda någonvart. Jag tror att det vore bra omman förde fram att det här är något som är angeläget.Det kanske inte är någon högstatusforskning, vad vetjag? Men det borde vara det.Till sist skulle jag också bara vilja nämna pappor-nas roll i det hela. Jag tror att det bemötande och denkunskap som finns ändå i väldigt hög grad gällermammorna. Just föräldraförsäkringsreglerna om 29dagar och sådant gäller ju enbart mamman medanpapporna i många fall i princip lämnas helt utanför.Även där tror jag att biträdande socialministern skullekunna bidra med någon liten signal både till försäk-ringskassorna och till sjukvården om att de här barnenhar pappor och att familjerna inte bara består avmamman.Anf. 5 Statsrådet ():Fru talman! I uppdraget från regeringen till allamyndigheter och verk ingår ju ett ansvar att arbetamed jämställdhetsfrågor från många olika perspektiv.Det som tar upp nu är naturligtvis en avde viktiga frågorna när det gäller föräldraförsäkring-en, dvs. att lyfta in både mamman och pappan påjämlika villkor i försäkringen. Det ska jag ta till mig.Jag menar nog att våra anvisningar och råd ärnoggranna och väldigt bra utformade. Men det ärklart att om de inte är tillräckligt bra för att uppfattaspå rätt sätt finns det alltid anledning att gå igenomdem, granska dem och föra en diskus-sion om huruvida de kan bli så tydliga att de faktisktär en hjälp och ett stöd till personalen när de ska mötaföräldrarna i en sådan här situation.Den här diskussionen kan förhoppningsvis bliprecis den signal som önskar sig, ochjag kommer att ta med mig de frågor som jag harmöjlighet att föra vidare också inom ramen för arbete.Anf. 6 ():Fru talman! Då vill jag först och främst verkligentacka för att hon tar denna fråga påstort allvar och vill arbeta vidare med den. Utöver detsom vi har talat om tidigare vill jag bara före-slå att som ansvarig för barnfrågornaser till att det finns en möjlighet att de riksorganisa-tioner som eventuellt arbetar med de här frågornaunder hennes domäner för att kunna fungera på ettvettigt sätt kan få någon typ av grundstöd. Det vorebra för att de ute på fältet skulle kunna fungera somden extra resurs, den stödorganisation, som man be-höver ha. På det sättet skickar man också signalen attdet här är ett viktigt arbete.Jag tror att så länge man ser människor som villhjälpa till och människor som vill stödja varandrabara som ett byråkratiskt problem kommer man ocksåatt skicka en ganska tydlig signal till sjukvården ochtill landstingen om hur man ser på detta.Jag förutsätter nästan att kommeratt försöka hitta ett sätt att utöver centrala myndighe-ter, landsting, primärvård och kommuner samverkamed den ideella sektorn.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1999/2000:351 omTobinskattAnf. 7 Finansminister ():Fru talman! har frågat om jag av-ser att inom EU eller tillsammans med den kanaden-siska regeringen internationellt verka för ett genomfö-rande av en s.k. Tobinskatt eller ett förslag med lik-nande målsättning.Det finns ett samhällsekonomiskt intresse av eko-nomisk stabilitet, inte minst på de finansiella markna-derna. Instabilitet och osäkerhet skapar ett ogynnsamtinvesteringsklimat och sämre tillväxtförutsättningar.Den ekonomiska politiken kan bidra till stabilitetgenom starka statsfinanser och låg inflation. I ensådan miljö blir spekulation på de finansiella mark-naderna mindre intressant. Detta visar bl.a. de svens-ka erfarenheterna.Det finansiella systemet fyller en rad mycket vik-tiga samhällsekonomiska funktioner som utgör förut-sättningar för en hög välfärd. Det finansiella systemetmöjliggör överföring av resurser över tiden och mel-lan länder, branscher och företag. De finansiellamarknaderna ger också möjlighet att sprida ochminska risker. Detta skapar förutsättningar för inves-teringar och tillväxt.Den s.k. Tobinskatten kan beskrivas som en skattpå finansiella transaktioner. Avsikten är att genomolika hinder minska omsättningen och förhoppnings-vis minska intresset för spekulation. Denna skatt hardiskuterats bland politiker och ekonomer under långtid. Rent principiellt är det mycket viktigt att detfinansiella systemet är utformat så att det bidrar till -och inte destabiliserar - den samhällsekonomiskautvecklingen. Diskussionen om åtgärder som syftartill att förbättra det finansiella systemets funktions-sätt, t.ex. Tobinskatten, är viktig och ska fortsätta.Men man ska ha klart för sig att en helt avgörandeförutsättning för att en Tobinskatt ska bli verknings-full, är att den genomförs globalt. Även om denskulle genomföras i flertalet länder, inklusive destörsta, är risken stor att några ställer sig utanför. Definansiella marknaderna skulle därmed tendera attflytta från de ekonomier där övervakningen och kon-trollen ändå fungerar bäst.Förutom detta har debatten visat att den s.k. To-binskatten är långt ifrån invändningsfri.En omsättningsskatt ger, vilket är en del av syftet,försämrad likviditet. En mycket stor del av likvidite-ten på de finansiella marknaderna utgörs emellertidav transaktioner som syftar till att omfördela ochminska risker. En skatt på finansiella transaktionerskulle därmed minska möjligheten att skydda sig motrisk. Resultatet kan bli högre räntor, eftersom aktö-rerna på de finansiella marknaderna kommer att för-söka få kompensation för den försämrade likviditetenoch ökade risken. Försämrad likviditet kan ocksåmedföra en ryckigare och mer instabil prissättning.Det är dessutom inte rimligt att äventyra de finan-siella marknadernas funktion för att söka lösa heltandra problem, såsom att generera tillräckligt medresurser för utvecklingsbistånd. Vad som krävs pådetta område är att fler industriländer - liksom Sveri-ge - lever upp till sina internationella biståndsåtagan-den.Anf. 8 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka finansmi-nistern för svaret på min interpellation. Det är natur-ligtvis ett samhällsekonomiskt intresse att det skapasekonomisk stabilitet på de finansiella marknaderna.Asienkrisen och krisen i är ju avskräckandeexempel på instabilitet och osäkerhet som har skapatbåde ett ogynnsamt investeringsklimat och sämretillväxtförutsättningar.När det gäller behovet av ekonomisk stabilitetöverensstämmer min uppfattning helt och hållet medfinansministerns. Problemet som jag ser det är kanskesnarare att vi på grund av globaliseringen harfått en global och transnationell struktur över dennationellt baserade kapitalismen, en finansiell struktursom inte längre har någon klar nationell hemvist utansom i ordets verkliga bemärkelse är just global. Vihar fått en global ekonomi utan ett globalt samhälle.För att lösa de globala problemen så räcker det intemed nationella eller regionala lösningar, utan pro-blemen måste angripas på ett globalt plan.Anledningen till att jag skrev min interpellation ärden oro jag känner för den framtida finansieringen avFN:s verksamhet. Det är en oro som jag delar medframför allt en lång rad NGO:er, vilka ser Tobinskat-ten eller en liknande mekanism som en möjlig framti-da finansieringskälla för FN:s verksamhet.Som jag skrev i interpellationen växer kraven påatt FN ska medverka eller spela en huvudroll i kon-fliktförebyggande och fredsbevarande operationer.Men tyvärr har medlemsländerna inte gett organisa-tionen ekonomiska möjligheter att leva upp till dessakrav. Det internationella biståndet har t.o.m. minskat,och FN lider av denna underfinansisering.Jag delar naturligtvis finansministerns åsikt attproblemet i första hand måste lösas genom att med-lemsländerna betalar sina avgifter. Men det behövsockså nya finansieringskällor. Och även den s.k.Carlsson-Ramphal-kommissionen framförde förslagom regleringar av de internationella kapitalmarkna-derna. Och ett av förslagen var att införa en interna-tionell skatt på kapitalrörelser över nationsgränserna.Syftet med det föreslaget var delvis att ge FN störreoch tryggare inkomster men också att motverka allt-för snabba internationella kapitalrörelser.Jag delar också finansministerns uppfattning attTobinskatten långtifrån är invändningsfri. Men det ärglädjande att finansministern ändå anser att diskus-sionen om åtgärder som syftar till att förbättra detfinansiella systemets funktionssätt är viktig och skafortsätta.Min fråga blir därför: Ser finansministern någonmöjlighet att internationellt verka för en mekanismmed liknande målsättning?Anf. 9 ():Fru talman! Jag vill tacka som harskrivit en interpellation i denna viktiga fråga ochönska henne lycka till med det interna opinionsarbetetinom socialdemokratin. Vi har ju vid flera tillfällenhaft möjlighet att här i kammaren ge regeringen iuppdrag att i internationella sammanhang verka förett införande av Tobinskatt. Men vi från Miljöpartiethar tillsammans med vänsterpartisterna varit de endasom har varit beredda att ställa oss bakom ett sådantbeslut.Det är viktigt att folkvalda politiker förbehållersig rätten och ser till att de har intresset och förmåganatt formulera de spelregler som kapitalet har att följaoch modet att föreslå bromsande åtgärder på områdendär marknaden fungerar lite väl friktionsfritt ,där frihet är detsamma som hänsynslöshet.Tobinskatten har diskuterats länge, men ingentinghar gjorts.