prot · GN0963 · 2000-02-09 00:00:00 — Det känns skönt med dennatydlighet, inte minst med tanke på hur andra tofflaromkring i debatten och väjer av rädsla för de egnaskeletten.När det gäller har det handlat omflygkapningar men det som främst varit föremål fördebatt här i kammaren är de af-ghanska kvinnornas situation. Den ska vi fortsätta attbevaka. finns det anledning att gå vidareoch lyfta upp kvinnornas allt svårare situation även igrannlandet . Fundamentalism och kvinno-förtryck spiller nu över gränsdragningarna och vinnerterräng. Det är en negativ utveckling, som jag tagitupp bl.a. i artikelform och vars allvar bekräftas i enfärsk rapport av Amnesty. Jag rekommenderar denoroande läsningen.Görs då något? Ja, något. EU har i en deklarationtagit upp ämnet "hedersmord" men fortfarande skymsde många kvinnornas verklighet av intresset för enenda person, f.d. premiärminister talman! När det gäller dödsstraffet, sett tillEuropa, så genomfördes endast i en av-rättning. har avskaffat dödsstraffet. FrånTurkiet har det kommit positiva signaler. Europahåller på att bli en dödsstraffsfri zon men motsattatrender finns också. Jag vill då gärna peka på denolyckliga utvecklingen i där dödsstraffet finns i38 av de 50 delstaterna. Jag kan också tillägga att dethar varit en aktion. Hela 176 ledamöter av dennakammare har skrivit vädjande brev till de här olikadelstaterna i . Detta visar på det starka engage-mang som finns här i kammaren.Det kan också tilläggas att många av de delstatersom vi har uppmärksammat även tillämpar dödsstraffför unga . Guvernören och presidentkan-didaten har fattat beslut om avrättningav 111 män och 1 kvinna - rekord i barbari; dettasamtidigt som överklagningstiderna förkortas ochrättshjälpen försämrats. Dödsstraffet förknippas ofta,med rätta, med diktaturer men fega politiker i demo-kratier kan också döda.Kampen mot dödsstraffet är en svensk hjärtefråga.Därför förväntar jag mig att vi ska kunna göra merinom EU för att skärpa profilen mot tredje land.Herr talman! Jag vet vad man glömde på i . Man ska visserligen litevagt ha talat om det sociala ansvaret men man undveksamtidigt att ta upp frågan om hur jakten på företags-vinster blir konfliktdrivande. FN:s generalsekreterareKofi Annan har vid ett tidigare möte i talat omjust storföretagens ansvar.Vad brist på ansvar kan leda till har nu lärtsig. De hårt kritiserade kontakterna med har gett mycket negativ publicitet för Volvo.Fortfarande har Volvos ledning inte insett värdet aven ökad öppenhet kring skandalen.Vilka är det vars ekonomiska intressen har lett tillatt fingrarna stoppas i syltburkförutom Rautenbach? Var och genom vem förvandlasinkomsterna från gruvor till vapen?Kontroll över råvaror blir kontroll över makten.Afrikas råvaror bidrar till att hålla de förödande kri-gen vid liv och kan även motverka en demokratise-ring. Den tillväxt som oljan ger förbättrar t.ex. hellerinte levnadsvillkoren för folk. Diamanternafrån är krigsdiamanter. FN:s säkerhetsrådbeslutade att inrätta en expertpanel för attse över efterlevnaden av sanktioner mot Unita. Viväntar nu på deras rapport.Det världsledande sydafrikanska diamantbolagetDe Beers, som tillhör de utpekade, lär ha beslutat atttills vidare se över verksamheten i västra och centralaAfrika. fortsätter kritiken mot bolaget.Resultatet från FN:s expertpaneler kommer att gevägledning för och EU:s framtida linje.Än så länge finansierar krigsherrar lik-som lokala krigsherrar i sina blodigakrig genom att sälja diamanter från gruvor i länderna.Det finns en studie av , Ansana Gberie ochRalph Hazelton i organisationen . För-fattarna anklagar diamantbolagen och belgiska politi-ker för att blunda för den hantering av krigsdiamantersom pågår i . De hävdar samtidigtatt diamantinkomster har koppling till denbrutala Revolutionära Förenade Fronten, RUF. Omrädslan att förlora diamanthandeln till länder somIsrael och spelar in vill jag nog låta varaosagt. har i alla fall ett ansvar, liksom EU.Herr talman! Vi står inför ett toppmöte mellan EUoch . Men måste ha fått stödredan innan i form av observatörer och militär perso-nal. har undertecknats av , , , och Uganda.Jag ser därför med oro på att , som inteomfattas av avtalet, står utanför och på så sätt fram-över kan komma i kläm på ett olyckligt sätt. Burundihar tagit flera positiva steg och hartagit på sig en medlande roll som har fått stor bety-delse. De omdiskuterade lägren finns i fokus och skaenligt löfte nu som ett första steg avvecklas. Av erfa-renhet väcker läger oro.Att begränsa det krig i som hotar freden ien stor del av söder om är en oerhörtviktig uppgift. med president har spelat en konstruktiv roll och har som ettneutralt land både en särskild ställning och ett särskiltansvar. Frågor kring implementeringär också mycket levande i huvudstaden . HurSverige stöder processen kommer utrikesministerAnna att senare utveckla i ett skriftligt svar tillmig.Herr talman! Det har varit en Afrikamånad i FN. stod aids på dagord-ningen. vicepresident , som bevistademötet, vidgade synen på hiv/aids genom att betraktasjukdomen inte bara som en hälsofråga utan ocksåsom ett hot mot internationell fred och säkerhet. Flermänniskor kommer att avlida i aids under 2000-taletsförsta decennium jämfört med antalet soldater somstupat i krig . Endast några pro-cent av världens befolkning lever i men hälf-ten av aidsfallen finns där. Mer än 40 talare från olikakontinenter deltog i den öppna debatten. Vi kan kon-statera att aids äntligen på allvar har satts överst pådagordningen i det internationella samfundet.Herr talman! I dödssjuka syns dock intenågon lönande köpkraft - en död utan lönsamhet.Malariafrågan är en fråga där marknadskrafterna visatsin oförmåga att lösa problemet. Skulle 3 000 barn hafått fortsätta att dö om deras föräldrar hadekunnat efterfråga medicin? Vi glömmer lätt att flerdör i malaria än i aids. Men varken de som dör i ma-laria eller de som dör i aids kan fullt ut lita på mark-nadskrafterna.En uppgiven man i utbrast uppgivet: "Viförsöker sända hem våra sjuka till hembyn med bus-sen, vi har inte råd att vänta tills hemfärden måste skei kista." Det blir dyrare.För denne man var det en utopi att kunna efterfrå-ga medicin till sina släktingar.Nu har den uppgivne mannens land, ,fått en aidsstrategi - en strategi som redan har hunnitmöta positiva reaktioner. Vid utrikesminister besök här tog jag upp aidsfrågani ett säkerhetsperspektiv. Frågan blir nödvändig attställa när medelåldern i riskerar att sjunkatill 2015.För forskning och efterfrågan av medicin liggerdet yttersta ansvaret på oss politiker, på staterna. Vimåste tillsammans upprepa våra krav på lägst 0,7 %av BNP till samarbete med de fattiga länderna.Sverige har tagit fram en strategi för hiv/aids-arbete i internationellt sammanhang. Bakgrunden ärnaturligtvis att problemen gradvis växer i samtligavåra samarbetsländer. I de hårdast drabbade ländernaär var fjärde vuxen hivpositiv. Jag kan bara stödjabeslutet att inrätta ett sekretariat för hiv och aids iHarare. Därutöver har Sida tillsatt en intern projekt-grupp med konkreta mål för att underlätta arbetet.Jag kan inte fortsätta, men det ska bli intressant atthöra mina två kolleger som reste tillsammans medmig i och utveckla vidare erfarenhe-terna kring sexuell och reproduktiv hälsa i de bådaländerna.Anf. 46 ():Fru talman! FN:s arbete för fred, jämlikhet ochdemokrati samt för social och ekonomisk rättvisaäventyras av att världens rikaste och mäktigaste na-tion, , inte fullföljer de avtal som finns och intetar sitt ekonomiska ansvar. FN:s ekonomiska situa-tion är, som säkert många vet, bekymmersam. Bl.a.kostar de fredsbevarande insatserna i Kosovo ochÖsttimor stora pengar.USA har underlåtit att betala sinmedlemsavgift, vilket har resulterat i att landets skuldtill FN vid uppgick till inte mindre än1,. Det gick så långt att riske-rade att mista sin rösträtt i generalförsamlingen, vilketnaturligtvis skulle ha inneburit en betydande diplo-matisk prestigeförlust för landet. Realpolitiskt saknardock en förlust av rösträtten betydelse, eftersom USAändå skulle ha kvar sin plats i säkerhetsrådet ochdärmed kunna utnyttja sin vetorätt.Den amerikanska kongressen gick efter påtryck-ningar från olika håll som en kompromisslösning medpå att betala av den totala skuldenunder en treårsperiod. Men av dessa var det endast100 miljoner som man sade sig vara villig att vill-korslöst betala. Resterande del avsåg man att betalaendast om ett tjugotal villkor som kongressen ställtkunde uppfyllas.Några av kraven var att andel av FN-budgeten i fortsättningen skulle sänkas från nuvaran-de och från vad avser bidra-gen till fredsbevarande operationer samt att den kvar-varande skulden på nästan heltavskrevs. Det är i det här sammanhanget värt att note-ra att EU som andel av budgeten betalar ochJapan , trots att inte har säte i säkerhetsrå-det.Uppgörelsen i nåddes först efterett antal märkliga turer kring främst republikanernaskrav på restriktioner för de amerikanska bidragen tillinternationella organisationer som arbetar med fa-miljeplanering och som förespråkar aborträttigheter ibidragsländerna. Flera av kongressledamöterna före-faller totalt okunniga om de problem som finns i denfattiga delen av världen. Hur ska man kunna bekämpaaids i de afrikanska länderna om man inte tillåter enfungerande preventivmedelsteknik?USA:s krav är att likna vid utpressning. Tillmö-tesgår inte övriga medlemsstater krav får inteFN det ekonomiska tillskott som är nödvändigt för ettfortsatt engagemang i Kosovo, , ,, osv. agerande kan komma attundergräva förtroendet för FN och förstärka konflik-ten mellan världens fattiga och rika länder. Den makt-förskjutning som skett i världen genom domi-nans och självpåtagna rätt att självständigt agera iolika konflikter kan också i sin förlängning äventyravärldsfreden.Sverige måste inta den hållning som vice statsmi-nister gav uttryck för under enfrågestund i . skafullgöra sina skyldigheter som medlemsland ochbetala hela sitt skuldpaket till FN inom anvigen tidoch utan villkor.När detta väl skett menar jag emellertid att det kanfinnas skäl för att seriöst diskutera om olika ländersandelar av FN-budgeten bör ändras. StatsministerOlof framförde vid FN:s 40-årsjubileum 1985idén om att sänka taket för de största bidragsgivarna isyfte att inte göra FN alltför beroende av något en-skilt land. Därigenom skulle en upprepning av enliknande utpressningssituation som föreliggerkunna undvikas . nämnde intenågra siffror i , men i de diskussioner somsenare fördes var ett tak på det som var mestaktuellt. En sådan diskussion bör dock starta förstefter det att fullgjort sina skyldigheter och be-talat tillbaka de pengar som amerikanerna hållit innemen som rätterligen tillhör FN.Det kan också vara på sin plats att nämna att USAtjänar miljarder dollar på att FN är lokaliserattill och att mycket av FN:s upphandlingsker inom USA.I likhet med menar jag att detockså finns starka skäl för att förändra säkerhetsrå-dets både sammansättning och arbetssätt. Den uppstod som en konsekvens avandra världskriget och hade kanske ett visst berätti-gande under det dagar. Men ser detsäkerhetspolitiska läget helt annorlunda ut, och veto-rätten har en förlamande inverkan på FN:s möjlig-heter att skyndsamt agera vid svåra konflikter. Enanpassning till den situation och de problem sområder i världen är nödvändig. Jag är medvetenom att det är förenat med svårigheter. När det gällervetomakten råder Moment 22. Förslag om föränd-ringar av vetomakten kan effektivt stoppas genom attnågon av de tidigare s.k. stormakterna använder sigav den.Trots detta menar jag att den svenska regeringenaktivt och oförtrutet bör arbeta vidare för att få ettslopande av vetorätten till stånd, både inom EU-kretsen och även som en fri och självständigt tänkan-de nation med ett grundmurat gott rykte i FN-sammanhang, ett rykte som säger att faktisktalltid vågat vara både obekvämt och ifrågasättande.Jag kan inte inse att vår profil måste bli alltför utslä-tad på grund av vårt medlemskap i . 47 ():Fru talman! För inte så länge sedan deltog vi allahär i kammaren i en minnesstund för Förintelsensoffer. Tal och musik tvingade mig att tänka på någotsom jag hade stött på i mitt liv: antisemi-tismen.När jag var liten brukade jag, precis som barnbrukar, gömma mig och lyssna på vad de stora sade.Kanske därför att de inte visste att jag lyssnade fickjag höra fruktansvärda berättelser. De vardagligasamtal som jag lyssnade på kretsade kring hemskaord: pogromer och massmord. Någon talade viskandeom judar mördade av järngardets legionärer och ommänniskokroppar som hängdes upp på slakthusetskrokar. Min moster, som vara socialarbetare ochjobbade nära fronten, berättade för mamma om enliten pojke som hon hade hittat, en pojke på två tre år.Han låg skadad över en hög döda människor någon-stans i det område som kallades Trans-nistrien.På gatorna kunde jag höra ett tyskt uttryck somverkade väldigt konstigt, echte jüdische Seife. Vitrodde då att det var ett skämt, men det var faktiskt enprodukt: tvål gjord på judiska kroppar.Detta hände under den kortaperiod då var dominerad av järngardet ochsenare under den mycket längre perioden när Rumä-nien var allierat med , , rasade antisemitismenomkring mig på nytt, men då var det inte fascistersom ledde klappjakten på judar. Vi levde då i detkommunistiska imperiet. Vi visste, men samtidigtvisste vi inte vad som hände runtomkring oss. Ett avkommunismens starkaste vapen mot människorna varförvirringen, dimmorna. Vi fick aldrig klarhet över dehändelser som vi själva utsattes för.Vi visste att folk jagades och fängslades och mör-dades, men vi visste inte vilka de var och varför manjagade dem. Vi gissade av vissa namn att det varjudar som förföljdes, men sanningen om 50-taletsgrymma och sofistikerade terror mot judarna fick viveta mycket senare.Det var inte sista gången som jag stötte på antise-mitismen. när jag var en nyanländflykting i med humanitära skäl - man villeinte ge mig politisk asyl, för det var inte säkert attCeausescu skulle ha tagit livet av mig om jag hadeåtervänt - skulle jag lära mig svenska. I klassrummetträffade jag människor som hade lämnat det kommu-nistiska på grund av judeförföljelser.Och mycket senare under mirakelåren 1989 och1990 när kommunismen äntligen föll av sin egensvaghet, då kom antisemitismen på nytt i en ännuvidrigare skepnad. Det var f.d. kommunistiska lakejertill , f.d. ledare för hemliga polisen Securi-tate som över upptäckte att de egentligen varextremnationalister. De började publicera hemska s.k.dokument om den judiska världskonspirationen.Varför vill jag berätta om detta? Jo, därför att denoro som vi lever med på grund av inträ-de i den europeiska politiken kan inte förklaras påannat sätt än genom våra synder när det gäller popu-lismen. Vi har inte varit tillräckligt aktiva i angrepppå populismen, och därför inträffar det mycketallvarliga händelser.När det gäller populismens och intoleransens po-litiska läror tycker jag att skillnaderna mot förra sek-lets våldsideologier är mindre viktiga än de drag somförenar dem. Sökandet efter den våldsamma konflik-ten är kärnan i dessa politiska s.k. läror. Viljan ochlusten att finna lovliga mänskliga byten är deras driv-kraft.Offren är judar, främlingar, människor av annannationalitet eller s.k. klassfiender. Det finns alltid engrupp som utpekas som den grupp som man får slåpå, först med ord och senare kan det gå mycket läng-re.De totalitära ideologierna lever i och genom hatet.De kan inte rekrytera anhängare om de inte pekar utvissa grupper. De kan inte mobilisera ungdomen. Dekan inte förföra mycket unga människor om de inteklart nämner sina mobbningsobjekt.Praktiken visar oss att pendlingen mellan klasshatoch rashat inte alls är omöjlig, tvärtom. Titta vad somhände i stora delar av f.d. kom-munistiska länder!Så vi tvingas gång på gång att ta upp kampen motintoleransen och mot våldets propaganda. Men jagtror att vi inte gör det tillräckligt mycket för att stoppavansinnet.Vi bör arbeta med mycket tydligare mål och be-tydligt större envishet. Världssamfundet borde hareagerat , , när kommunistenMilosevic blev högerextremist.Anf. 48 PER ():Fru talman! Brotten mot de mänskliga rättigheter-na sker överallt i världen, dag och natt. Etniska rens-ningar, folkmord, kulturmord på ursprungsbefolk-ningar är inget som hör till historien, utan det pågårständigt runtomkring oss. Det handlar faktiskt omvåra systrar och bröder. Det handlar om solidaritetoch ansvar för överlevandet och om livskvalitet föralla på vårt gemensamma klot. Därför bör justmänskliga rättigheter alltid stå överst på alla politiskadagordningar i världen, menar jag.Fru talman! På andra sidan pågår sedanen tillbaka ett kulturmord av dinehindianerna,som också benämns navajo, ett ursprungsfolk i detväldiga landområdet Dinetah, som sträcker sig genomde amerikanska delstaterna - största indianreservat. Där har di-neh- och hopifolken funnits i hundratals, kanske tu-sentals, år i bergsområdet.Big Mountain, även kallat , är en heligplats för dinehfolket, men det gömmer också på en avde rikaste kolfyndigheterna i . Här finnsäven naturgas, olja och uran. Rakt över området harstora ledningar för elektricitet - "den vite mannensgud" - dragits utan att dinehfolket har haft någonglädje av det.Folket lever här av fårskötsel. Man odlar och vä-ver, men klarar sig inte på grund av myndigheternasrestriktioner. Fattigdomen är svår, och återstårendast 200 indianer av de drygt 13 000 se-dan.Man vaktar sitt berg, precis så som lokalbefolk-ningen på i har gjort ,vilket nu glädjande nog upphörde . Mendinehfolkets kamp och vaktande av sitt berg är be-tydligt svårare och har kostat betydligt mer.Dinehindianerna har genom bedrägligt förfarandelurats eller tvingats att flytta från sitt land genomolika lagar, såsom t.ex. Relocation Act och BennetFreeze för att den federala regeringen vill komma åtde rika fyndigheterna av fossila bränslen, just sådanabränslen som i sin tur är förödande för livsförutsätt-ningarna på jordklotet. Sådana bränslen borde överhuvud taget inte längre utvinnas.Myndigheten, , har till-sammans med regeringen lyckats skapa konstladekonflikter mellan hopistammen, som lever inomsamma område, och dinehstammen.Folket har trakasserats , förbju-dits tillgång till mark att bygga på samt vatten och attha så många får, 40-60 stycken, som de måste ha föratt kunna försörja sig. I stället får de försöka överlevamed 10-20 får, vilket är en omöjlighet.En gång var också deras språk, som är ett av värl-dens mest komplicerade och därför unikt, förbjudetmen har sedan några årtionden tillåtits igen.Kolet, som grävskopornu förtär, är enligt indianerna moder jords lever. Ol-jan är blodet i ådrorna och uranet själva lungorna. Deser helheten och hur den nu föröds, hur ozonskiktetförtunnas, fåren blir blinda, torkan breder ut sig ochhur luften och jorden förgiftas. De tusentals olikaheliga gravplatserna i Big Mountain kommer att för-störas.Fru talman! Det behövs en miljö- och socialkon-sekvensanalys vad gäller både exploateringen avkolfyndigheterna och tvångsförflyttningarna. Dethandlar om förödande effekter både på miljön och fören unik ursprungsbefolkning.Huvudparten av dinehfolket finns , eftertvångsförflyttningen, på området New Lands, ca 20mil bort. Det är ett jordbävningshotat område medbl.a. radioaktivt smittat vatten efter en stor dammo-lycka 1976 som djuren tvingas dricka av. De får inteha så många djur de vill ha. Ingen dineh får ha affärs-rörelse, som de tvingas betala hyra, avgifteroch försäkringar. Det råder social misär i det härområdet. New Lands kommer de att få vara på . Sedan ska allt jämnas med marken. Det vi ser,fru talman, är etnisk rensning. Indianerna är grundlu-rade, och de känner sig grundlurade.Med hjälp av folk runtom i världen har di-nehfolket i sista stund fått råd att stämma den ameri-kanska staten för brutna avtal med indianerna om attfå bo inom reservatet så länge gräset växer och vatt-net flyter. har de på sig.Fru talman! Det är hög tid att protestera mot denform av etnisk rensning och kulturmord som skett iBig Mountain. Nya murar har byggts och mänskligarättigheter förtrampats. Vi har inte lärt av historienoch av de internationella överenskommelser som vihar ingått. Vi lever inte upp till dessa. Vår solidaritetmed människor i världen måste också omfatta ettsådant folk som dinehindianerna vid Big Mountain iArizona.Jag ställde, fru talman, en fråga till utrikesminis-tern vid frågestunden om justdinehindianerna. Men ministern kände inte alls tillderas situation. I stället ställde jag då en skriftligfråga och fick ett svar, som inte andades mycket avengagemang för de nordamerikanska indianerna. Därför har skrivit ensärskild vädjan till bl.a. den amerikanska regeringen.För att försöka leva upp till våra åtaganden somförsvarare av mänskliga rättigheter och ursprungsbe-folkningars rätt måste enligt min mening regeringeninte bara, som i svaret på min fråga, notera att frågankommit upp i FN:s arbete för mänskliga rättigheter.Det krävs också ett aktivt intresse, en aktiv medver-kan för att vi någonsin ska komma åt dessa fruktans-värda problem.Anf. 49 ():Fru talman! Två s-kvinnor från be-sökte de västsahariskaflyktinglägren i . Jag har valt att använda mintid här till att återge en del av det som kvinnornaberättade när jag sammanträffade med dem . En av dessa kvinnor arbetade sedanmed ett projekt i och kunde därför göravissa jämförelser mellan då och nu.Det finns fem flyktingläger. De kallas wilayor.Fyra av dem har namn efter städer i hemlandet : Layoun, Smara, Dakhla och Auserd. Detfemte lägret kallas 27 februari-lägret, efter den dag dåexilregeringen bildades.Avsikten var att invånarna från samma stad skulleflytta samman i lägren för att organisationen sedanskulle kunna tas med hem igen efter folkomröstning-en. I varje wilaya finns sex dairor, en sorts stadsdel-snämnder. Lägren är väl organiserade, och det varkvinnorna som skötte dem när männen var ute i krigetfram till vapenvilan 1991. Kvinnorna i kvinnoorgani-sationen tar bl.a. ansvar för de äldre och de handikap-pade.Under besöket i lägren bodde de svenska kvinnor-na i Rabuni, som är ett slags reception och administ-rativt centrum för lägren. I närheten finns en trädgårdsom startades då västsaharierna kom till flyktingläg-ren. Den har länge betraktats som ett mirakel men kanexistera på grund av både ytligare och djupare lig-gande underjordiska sjöar för bevattning.Fru talman! Syftet med trädgårdsodlingen var attta till vara det traditionella kulturella jordbruket - allavar inte nomader - att utveckla det och att samlafolket kring detta. Folk från wilayorna får komma ditoch hjälpa till med att röra om i sanden, och i skolor-na får barnen lära sig en del om jordbruk. Några kanstudera vidare till agronomer.För tio år sedan blomstrade den här trädgården,fåglar kvittrade och fjärilar flög omkring bland trädoch odlingar. Morötter, sallad, rödbetor, tomater ochmånga fler sorters grönsaker frodades, och man häp-nade och såg detta som ett under, berättade min sa-geskvinna. Det var grönskande träd och odlingar mitti öknen.Nu fanns inga grönsaker. Trädgården såg förfallenut. Orsaken var att någon eller några hjälporganisa-tioner - jag vill betona att det inte var svenska hjäl-porganisationer - hade sänt utsäde och frön för vilkaförbrukningsdatumet hade gått ut, och därför hadeingen gröda kommit upp. Det här är katastrof förmänniskorna i lägren. har framför allt barnoch sjuka kunnat få grönsaker. har en viktig nä-ringskälla tagits ifrån dem. Kosten är i allmänhetmycket ensidig, och alla kvinnor i fertil ålder lider avblodbrist. I samband med många förlossningar måsteman på grund av detta ge blodtransfusion till kvin-norna.Fru talman! En tredjedel av är befriatområde. Dit blev mina sageskvinnor inbjudna, vilketde betraktade som en ynnest. Framkomna dit, tillTifariti, fick de se att landet börjat bebyggas. Medhjälp av sponsring från i höll man påatt bygga ett sjukhus. Utrustning av sjukhuset pågickför fullt. Långtradare fanns på plats med kuvöserm.m. Två mammor med nyförlösta barn träffade deockså.