prot · GN0951 · 2000-01-18 00:00:00 — Det som är mycket allvarligt i samman-hanget är att om man är anklagad för spioneri och blirdömd enligt dessa anklagelser så är risken för döds-straff överhängande. Därför måste någonting skeinnan detta hinner hända.Det jag kan förstå är att här har agerat bå-de bilateralt, i EU och via FN. På sätt och vis ser jagkanske min sista fråga som den utväg som inte harutnyttjats tillräckligt effektivt. Åtminstone har dettainte varit hörbart och synbart. Det handlar om hur densvenska regeringen, och för den delen gärna ocksåEU, skulle kunna använda sitt inflytande i muslimskaländer för att förmå dem att agera gentemot i denhär människorättsfrågan.När resolutionen antogs i FN den 18 novembervar det 60 mot 41. Det var alltså 41 som sade nej ochinte ville vara med och fördöma kränkningarna av demänskliga rättigheterna i . Bland dessa fanns enhel del muslimska länder, och de fanns också medbland de över 50 länder - 53 tror jag det var - sominte tog ställning utan avstod från att rösta. Det härtycker jag är mycket allvarligt.EU och inte minst har en dialog med län-derna i . Vi har ett gott förhållande tilldem, vilket jag är glad över, men vi måste ocksåkunna utnyttja detta förhållande för att åstadkommanågonting i en sådan här allvarlig fråga. Vi måstegöra klart för dem att ska vi vara med och hjälpa tillmed deras utveckling, vilket vi gärna vill, måste viockså ställa krav på dem att de ställer upp för mänsk-liga rättigheter. Här har vi ett klart övertramp påmänskliga rättigheter, och jag vill fråga utrikesmi-nistern: Vad tänker man från göra för att drain de muslimska länderna i den här dialogen och föratt få dem att kräva av att någonting händer i denhär frågan?Anf. 106 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att IngridNäslund tar upp frågan om de iranska judarna, därföratt det är viktigt att vi fortsätter att tala omde övergrepp som sker när det gäller mänskliga rät-tigheter och att vi därmed inte heller glömmer bortden här gruppen. En sådan här riksdagsdebatt syns jui de berörda länderna, så därför tycker jag att det ärett väldigt bra initiativ att tar uppfrågan.Sedan kommer vi naturligtvis att fortsätta att gereaktioner till både från och andra EU-länder. Vi har ju kunnat se en utveckling i , precissom antydde, där vi hade hoppats attvi också skulle se en demokratisering. Vi kan fortfa-rande se att det finns en strid mellan politiska reform-krafter och reaktionära krafter i regeringen. Vi hadehoppas att reformkrafterna och demokratiseringenskulle utvecklas, men det verkar tyvärr som om dereaktionära krafterna har återtagit en hel del av sittinflytande.Jag tror att vi gör den bästa insatsen genom att vifortsätter att ha kontakter direkt med . Jag tror attdet är svårt att hävda att andra muslimska länder harett ansvar för det som sker i . Man är väldigt nogafrån alla länder att påtala att islam tolkas på väldigtolika sätt, precis som man för den delen kan tolkakristendomen på olika sätt.Så sent som träffade jag flera representanterför länder där man huvudsakligen har en islamskbefolkning. De ambassadörerna påpekar också viktenav att man inte drar alla muslimska länder över sam-ma kam när vi angriper de länder som begår ordentli-ga övergrepp när det gäller mänskliga rättigheter.Därför tycker jag att det skulle vara ett allmänt miss-grepp gentemot de länderna eller mot islam som reli-gion om vi skulle låta andra länder ta ansvar för detsom sker i Iran.Vi kommer naturligtvis att fortsätta att diskuteramed andra länder, både inom EU och runt Medelha-vet, som vi har kontakt med, också muslimska länder,hur vi ska kunna öka stödet för de resolutioner som vit.ex. antar i FN. Men därifrån till att säga att andramuslimska länder skulle ha ett ansvar för vad somsker i är ett stort steg. Det är jag inte beredd atthävda.Anf. 107 ():Fru talman! Jag håller fullständigt med AnnaLindh om att vi inte kan ställa andra muslimska län-der till svars, därför att de har islam som huvudreligi-on, för det som sker i . Men det jag påtalade här iförsta hand var att många av de här länderna interöstade för FN:s resolution, och det kan vi ställa demtill ansvar för. De ser alltså inte dessa övertramp avmänskliga rättigheter i som ett brott mot mänsk-liga rättigheter. De är i alla fall inte benägna att uttalasig om detta. Detta tycker jag är fruktansvärt. Dettycker jag är alldeles fel om inte utrikesministern ärvillig att uttala sig skarpt emot detta i kontakternamed dessa länder.Vi ska inte gå till rätta med dem för deras religion.Dessutom tror jag inte alls att deras religion påbjuderatt förtrycka mänskliga rättigheter på det här sättet.Jag har inte alls den uppfattningen. I stället ska viuppmana dem att följa sin religion. Då hamnar de intei den här situationen.Vi ska inte göra detta till en religionsfråga, utan viska göra det till en fråga om det som händer. Där harde visat att de inte reagerar när något som de kanskebetraktar som ett broderland förtrycker människor pådet här sättet. Då måste vi reagera skarpt. Vi kan intelåta dem betrakta sig som en enhet när det gällerpolitiska frågor om vi ska föra en politisk dialog meddem. När det gäller mänskliga rättigheter måste viställa samma krav på dem, och vi måste också ställakrav på dem att de är med i kampen för de mänskligarättigheterna. Det har de inte varit - ja, några av demhar varit det. Det fanns muslimska länder som ställdesig bakom resolutionen, om jag minns rätt. De ska fåkredit för detta. Men vi ska gå skarpt till rätta meddem som inte gjorde det och fråga dem varför de integjorde det. Då får de motivera sitt ställningstagande,och vi kan angripa det utifrån den motivering som deger.Anf. 108 Utrikesminister ():Fru talman! Det är bra att vi är överens om attdetta inte är en religionsfråga. När det gäller mänskli-ga rättigheter tar vi generellt upp det i alla våra kon-takter med andra länder. Vi har också i flera fall tagitupp resolutionerna när det gäller . Där har vi i ettantal kontakter med muslimska länder också fåttsvaret att de självklart kritiserar brotten mot demänskliga rättigheterna i och att de absolut intekan stödja den utveckling och de konkreta exempelsom vi kan se i , men att de av olika andra skälnär det gäller formuleringarna i resolutionen intestödde just FN-resolutionen. Det arbetet får vi natur-ligtvis fortsätta med.Det viktiga är att vi är överens om att det inte ären religionsfråga och att de andra muslimska ländernainte kan ta ansvar för vad ett muslimskt land gör, utandet ansvaret måste självt ta.Anf. 109 ():Fru talman! Nej, det är sant. De kan inte ta ansvarför vad gör, men de måste ta ansvar för att deinte stöder en resolution där man klandrar för attIran kränker de mänskliga rättigheterna. Det var dettasom resolutionen gick ut på. Den tog också upp vaddessa judar, och för övrigt även de andra iranskapersoner som förmodligen var muslimer och somhade arresterats, hade anklagats för och att de skullefå en öppen och rättvis dom.Jag undrar vad de har angivit för skäl för att intestödja resolutionen. Det är ändå så att de här ländernaväldigt ofta håller ihop. Ska vi fortsätta att föra enmeningsfull dialog med dem är det viktigt att vi ärväldigt tydliga på den här punkten. De måste ocksåkunna ställa upp när ett land så grovt kränker demänskliga rättigheterna som gör.Jag tycker att det har varit väldigt tyst om de härjudarna och de andra personer som har arresterats ochsom står inför dessa fruktansvärda anklagelser ochdet förfärliga hotet om dödsstraff. Det har varit väl-digt tyst i medierna. Vi måste göra mer för att de skahöras igen, för att de inte i tysthet ska avrättas. Baraför avrättades ett par judar som varanklagade för just spioneri. Risken är alltså över-hängande. Därför måste vi göra allt, och därför menarjag att det är så allvarligt att länderna runt omkringinte har ställt upp på resolutionen. Det ger den enmycket minskad kraft. Det kan bli så att får försig att de ändå har ett stöd i hela den närmaste om-världen.Därför vill jag verkligen uppmana utrikesminis-tern att agera mycket kraftigt emot men också deomgivande länderna så att de tar sitt ansvar, för dehar ansvaret att reagera.Anf. 110 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror att har klart för sig att demöter väldigt stor kritik, inte bara i västvärlden utanockså hos sina grannar och i ett antal muslimskaländer som väldigt kraftigt kritiserar tolkning avreligionen, hur man använder religionen i detta fallför brott mot de mänskliga rättigheterna. Jag tyckeratt det är viktigt att vi bidrar till att peka ut somskyldigt till övergrepp av mänskliga rättigheter ochatt vi också framhåller att detta inte är religionens fel,utan det är sätt att utnyttja och tillämpa religio-nen som är fel.Vi måste naturligtvis fortsätta att arbeta förmänskliga rättigheter både i och i andra länder. Idet arbetet kommer vi givetvis att försöka få ett såstort och brett stöd som det någonsin är möjligt.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på interpellation 1999/2000:125 ommänskliga rättigheter på KubaAnf. 111 Utrikesminister ():Fru talman! har mot bak-grund av händelser i samband med det iberoameri-kanska toppmötet i i den 15-16 no-vember frågat mig vad regeringen gör för att upp-märksamma de politiska fångarna, den bristanderespekten för de mänskliga rättigheterna och denväxande demokratirörelsen i samt om regering-en avser att förändra inriktningen på det bistånd sombedrivs i diktaturstater.Karl-Göran Biörsmarks frågor till mig utgår frånden samsyn som finns i angående vikten avdemokrati och mänskliga rättigheter och gäller iförsta hand . I saknas re-spekt för många mänskliga fri- och rättigheter samtviktiga inslag i ett demokratiskt samhällsskick. Det ärbåde allvarligt och beklagligt. Det har regeringenframhållit : i , i kontakter medKubas regering, genom EU och i FN. Jag har ocksåsagt i flera uttalanden att ledning, genom attfortsatt hålla politiska fångar fängslade för att stoppaett fritt åsikts- och opinionsutbyte, isolerar sig frånomvärlden.Det är, som jag också tidigare framhållit här ikammaren, mycket beklagligt att den kubanska rege-ringen valt en hårdför politik mot personer som påfredliga vägar försöker verka för demokratisk öpp-ning i . Inför toppmötet visade genom flera fall av frihetsberövandenoch husarrester av oliktänkande att den tyvärr inteändrat sitt agerande utan fortsatt att inte respekteramänskliga fri- och rättigheter.I samband med toppmötet genomfördes dockmöten mellan oliktänkande kubaner och företrädarepå hög politisk nivå från flera av de andra ibero-amerikanska länderna. Jag hoppas att såväl de kuba-ner som deltog som de utländska besökarna därmedkunde utbyta erfarenheter som kan främja demokratioch full respekt för de mänskliga rättigheterna i Ku-ba.Sverige följer noga utvecklingen i och dåinte minst i fråga om demokrati och mänskliga rättig-heter. Vi stöder insatser som syftar till ny kunskapoch vidgade erfarenheter, som utgör viktiga faktorerför öppenhet och förändring. Vi agerar i Förentanationerna. stödde aktivt den resolu-tion som behandlar mänskliga rättigheter i ochsom antogs av FN:s kommission för mänskliga rät-tigheter. på egen hand, men också EU, efter-strävar en konstruktiv dialog med Kuba.Det är väsentligt att den polarisering som sedanårtionden råder mellan och andra länder i dessafrågor minskar. Detta skulle främja samarbete ochKubas utveckling. bör här ta sitt ansvar ochinleda en övergång till pluralistisk demokrati samtökad respekt för mänskliga fri- och rättigheter.Demokratisering är en process som kräver stöd avomvärlden. använder olika utrikespolitiskainstrument, bland dem utvecklingssamarbetet, för attstödja demokratiseringsprocesser. Utvecklingssamar-betet gör det möjligt att upprätthålla en kanal församtal och därmed förutsättningar för att kunna på-verka. Den betydelsefulla roll som enskilda organisa-tioner spelar i detta samarbete framgår av att cirka enfemtedel av totala bistånd går till enskildaorganisationer. måste förutsättningarna ivarje enskilt fall avgöra vilka former och vägar somlämpar sig bäst för att stärka en utveckling mot re-spekt för mänskliga fri- och rättigheter samt demo-krati.Anf. 112 (fp):Fru talman! Jag får tacka utrikesministern för sva-ret.Fidel har styrt , och vi harinte sett någon förändring under dessa år. Tvärtom servi klara försämringar under vissa tidsperioder. Vi harockså ganska sett hur dissidenter och politis-ka aktivister som är i opposition fängslas.Utrikesministern säger i sitt svar att det i förnärvarande saknas respekt för mänskliga fri- ochrättigheter. Ja, men så har det varit och vi ser ingen förändring.Sedan säger utrikesministern också att viktiga in-slag i ett demokratiskt samhällsskick saknas. Jagskulle vilja säga att det är över huvud taget ingendemokrati. Så detta att det skulle saknas viktiga in-slag är väl något av ett understatement, en underdrift,i detta sammanhang. är en diktaturstat.När muren i föll som skulle utestängamänniskor från blev det ju en annan ut-veckling. Problemet med är att det är en ö. Detfinns ingen mur runt landet utan det är ett jättehav.Människor försöker att ta sig därifrån på alla möjligasätt. Bl.a. använder de stora traktordäck och annat attflyta på över till . Det är alltså en brutal situa-tion.Den fråga som jag vill diskutera är: harunder satsat en halv miljard i bi-stånd till . Är det rätt att svenska skattebetalareska ge bistånd till ? Det kan man naturligtvisgöra, menar även jag, om man riktar biståndet åt rätthåll, nämligen om man stöder de människor och deaktiviteter som vill ha en annan ordning i Kuba.Den borgerliga regeringen märkte att det inte gickatt få någon förändring. Man måste jobba på ett annatsätt. Därför trappade man ned på det officiella bistån-det till . har regeringen ökat på biståndetganska kraftigt. Om man jämför biståndet under denborgerliga regeringens tid med biståndet har detökat med flera tusen procent. Jag vill fråga utrikesmi-nistern: Är det rätt sätt att använda pengarna? Det ärmin klara fråga.Anf. 113 Utrikesminister ():Fru talman! Till att börja med kan jag hålla medKarl-Göran Biörsmark om att är en diktatur.Det har varit så under en väldigt , och det ärviktigt att vi arbetar för en verklig demokrati ochreella mänskliga rättigheter på Kuba.Hur gör man då det på bästa sättet? Ja, vi har haftflera sådana diskussioner här . Även i falltror jag ändå att det bästa är att vi arbetar med dialogoch öppenhet.Karl-Göran Biörsmark tog upp biståndet. Det bi-stånd som vi ger till är ett ganska begrän-sat bistånd om några , och det handlarframför allt om utbildning av ekonomer och samar-bete med banker. Den utbildningen sker inte på ,den sker i , om jag minns rätt. Tanken äralltså att ökad kunskap, ökade kontakter med omvärl-den och ökad insikt i marknadsekonomi ska bidra öppenhet och ny kunskap som främjar demokrati-seringen av Kuba.Sedan finns det ju dissidenter och organisationeräven på . Eftersom är en diktatur tror jagatt det är olämpligt att jag står i talarstoloch beskriver hur vi kan stödja demokratirörelsen påKuba. Även den typen av kontakter är naturligtvisväldigt värdefulla. Det är viktigt att komma ihåg attdissidenterna på vill att omvärlden besökerKuba. De vill ha den här typen av öppenhet och kon-takter och menar att det bäst främjar demokratirörel-sen.Anf. 114 (fp):Fru talman! De få miljoner som man nu satsar ibistånd enligt utrikesministern uppgick under föregå-ende år till uppåt en 20 miljoner. Då är frågan: Vilkaär det som ska få ta del av dessa pengar? Det är vik-tigt att de går till de krafter som vill ha en förändring.Om de går till dem som sitter med i nomenklaturan,som är inne i systemet och som lyder under ärdet nästintill bortkastade pengar, eftersom dessa fö-reträdare ingår i detta system.Att försöka pumpa in biståndspengar i en diktatur-stat är ungefär som att man skulle säga att , närhan satte i gång sin verksamhet, skulle ha behövtbistånd för att man skulle ha försökt att ändra på hanstänkande och hans sätt att vara. Det gäller även andradiktatorer som har regerat ute i världen.Jag tror att detta är fel sätt att använda skatteme-del från svenska skattebetalare. Det är fel biståndsin-riktning. Vad man ska göra i det här fallet är att manska låta enskilda organisationer få bidrag för sin verk-samhet som de kan bedriva tillsammans med folksom är i opposition. På det sättet kan man få en annaninriktning på tänkandet. Det är dessa organisationersom behöver det här stödet. Jag tror att signalen blirfel när vi bistår de företrädare som ingår i Castrosregim. Det är fel signal framför allt till de människorsom är i opposition.Jag hade önskat att utrikesministern här skulle geen klarare signal om att ändra på biståndet och skulle dra ned på det officiella biståndet som gårvia . Det kan låta bra att biståndet gårtill utbildning av ekonomer, men det är ändå Castroshejdukar som får detta stöd. Det är fel signal till demsom jobbar i opposition, som fängslas, som får sinaskrivmaskiner förstörda osv. Det är just dessa männi-skor som borde få stöd. Då är också jag beredd attsatsa biståndspengar.Anf. 115 Utrikesminister ():Fru talman! Om vi ska ha en detaljerad diskussionom exakt hur biståndsmedlen fördelas, tror jag att denlämpligen bör tas med . Såvitt jagkan förstå är biståndet till ca 13 miljoner, ochav det används ungefär 10 miljoner för utbildning avekonomer, som alltså inte sker på utan i Monte-video. Det handlar just om att man ska öka kunskapenom, förståelsen för och stödet för marknadsekono-misk utveckling. Vi menar att det också kommer attfrämja demokratiarbetet.I övrigt handlar det framför allt om stöd till en-skilda organisationer, och där det civila samhälletdeltar i biståndet. Det handlar bl.a. om NGO:er, omSvenska kyrkan och om det interamerikanska institu-tet för mänskliga rättigheter.Jag tror nog att biståndet har ungefär den inrikt-ning som efterlyser.Sedan håller vi också på med en biståndsöversyn,där det har blivit allt tydligare hur vi använder detsvenska biståndet för att främja bl.a. demokrati ochmänskliga rättigheter runtom i världen. Men jag troratt det även på är viktigt att vi ser behovet avöppenhet och behovet av kontakter.Då är den här typen av bistånd som vi gerfrån inte sådant som stöder "hejdukar", utan det är just så-dant som kan bidra till öppenhet i det kubanska sam-hället och förhoppningsvis också stödja den framväx-ande demokratirörelsen.Jag har bl.a. läst i att dedissidenter som finns på också välkomnar t.ex.Lars att besöka . De menar att besökpå av liberala ledare och socialdemokratiskaledare runtom i världen också främjar demokratirörel-sen och dissidenterna på Kuba.Anf. 116 (fp):Fru talman! Det är just det jag försöker framhålla;det är jätteviktigt att t.ex. bjuds in tillKuba och får träffa dissidenter. Det är precis det somska göras.Svårigheten är att få träffa dessa dissidenter. Jaghar själv varit på , och det är inteså lätt, varken för dem eller för oss som besöker Ku-ba, att få den kontakten. Själva är de, t.ex. oberoendejournalister och andra, i vissa lägen rädda för att träf-fa oss. De vill gärna göra det, och de vill ha den atti-tyden, men de vet att de är bevakade. Det känns ocksåsom att vi som besöker dem har ett ansvar för vadsom händer när vi lämnar och för vilkaföljdverkningarna kan bli. Men det är alltså riktigt attden signal de ger är "ha kontakt med oss".Vad jag kritiserar är den kontakt som hålls medCastro och hans hejdukar. Jag använder det ordetfortfarande, för jag tycker att det är där som vi ska draned på biståndet. Även om det är t.ex. utbildning avekonomer är det bättre att lägga de pengarna på deenskilda organisationerna, t.ex. på politiska partiereller andra som försöker bygga upp ett nätverk medkritikerna till regimen på . Det är där vi ska sättain arbetet, och vi ska dra ned kontakten med denkubanska regimen och ha noll kontakt med den.Anf. 117 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror att vi, om vi ska främjamänskliga rättigheter på , får fortsätta att försö-ka se till att få en ökad öppenhet och ökad kunskap ihela det kubanska samhället. De åtgärderna kan jagredovisa öppet här i . Men vi bör ocksåfortsätta att ha den typen av kontakter med demokra-tirörelsen som vi kanske inte riktigt vill stå i riksda-gens talarstol och basunera ut, för att det inte skainnebära svårigheter för de representanter som vi harkontakter med.Jag kan försäkra att regeringens vilja med detsvenska biståndet, och som jag upplever att detsvenska biståndet används, är just att främja bådeöppenheten och demokratirörelsen på Kuba.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på interpellation 1999/2000:115 omgenmanipulerade grödorAnf. 118 Miljöminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att göra tydligt vilkaregler som tillämpas vid marknadsgodkännande avgenetiskt modifierade produkter samt om den svenskakritiska hållningen till antibiotikaresistensgener inne-bär att regeringen kommer att motsätta sig marknads-godkännande av grödor som innehåller sådana gener.Det är inte första gången jag svarar på frågor omeller diskuterar genetiskt modifierade organismer(GMO) i . Min inställning till GMO tordevid det här laget vara väl bekant. Jag vill hänvisa tillmina tidigare svar om GMO från ochden i fjol.Som säkert känner till enadesEU:s miljöministrar vid rådsmötet den 24-25 juni1999 om ett förslag till ändrat direktiv om avsiktligutsättning av GMO i miljön. Detta förslag innehålleren rad förbättringar som regeringen verkat för underförhandlingarnas gång. Sådana förbättringar är tydligGMO-märkning, ökat inflytande från allmänheten ibeslutsprocessen och strängare riskbedömning. Menäven obligatoriska uppföljningsprogram och tidsbe-gränsade tillstånd för GMO som släpps ut på markna-den och möjlighet att fasa ut användningen av antibi-otikaresistensgener anser jag vara klara förbättringar.Förslaget skall nu diskuteras en andra gång av Euro-paparlamentet, vilket sannolikt inte kommer att skeförrän . Till dess gällergivetvis existerande lagstiftning på området, dvs. densvenska , nuvarande GMO-direktiv90/220 och EG-förordningen om nya livsmedel.Regeringen har initierat ett arbete med attta fram en svensk policy om antibiotikaresistens iGMO. En viktig del i detta policyarbete är den rap-port som de svenska genteknikmyndigheterna pre-senterade . Rapporten remitterades för kom-mentarer till en bred krets av berörda aktörer i sam-hället, vilket inkluderar universitet, intresseorganisa-tioner, industrin och ett antal myndigheter. Alla in-kommande kommentarer liksom rapporten kommergivetvis att vara av stor betydelse för det fortsattapolicyarbetet.Låt mig mot denna bakgrund svara JonasRingqvist på följande sätt. På första frågan är svaretatt tillståndsprövningen vid ansökningar om mark-nadsgodkännande av GMO sker i enlighet med exis-terande lagstiftningar i och EU. Vid minis-termötet tryckte såväl jag som flera avmina EU-kolleger på vikten av att det nya förslagettill direktiv efterlevs så långt det är legalt möjligt.Även industrin uttalade sig positivt om att följa dessariktlinjer, vilket vi sett i flera av de nya ansökningar-na. Att förbättringarna i det nya förslaget redan nukan följas innebär en ökad försiktighet i hela hante-ringen av GMO-ansökningar. Exempel på dennaförsiktighet är de nya kraven på en bredare ochsträngare riskbedömning och på uppföljningspro-gram.När det gäller frågan om antibiotikaresistensgenerhar regeringen i samband med bedömningar av mark-nadsansökningar konsekvent påpekat det olyckliga iatt dessa gener finns kvar i slutprodukterna. Detta hargjorts med tanke på den oro som människor kännerför dessa gener, trots att de inte bedömts inne-bära en risk. Jag är därför den förste som välkomnarden förbättring som ministerrådets förslag innebär närdet gäller antibiotikaresistensgener. Regeringenkommer givetvis att motsätta sig marknadsgodkän-nande av GMO som innehåller antibiotikaresistens-gener som bedöms innebära risker för människorseller djurs hälsa. Jag kommer att återkomma i fråganom antibiotikaresistensgener när den policy som ärunder utarbetning är klar.Anf.