prot · GN0975 · 2000-03-07 00:00:00 — Hur kan vi se olika vägar för att nå demål som vi har satt upp?Jag tror att det är oerhört viktigt att det finns enkontinuitet, att det finns någon som följer de här ele-verna, så att det inte blir olika vuxna. Det är viktigtatt det finns någon som har ett meransvar för de häreleverna och att man också lyssnar och lär för attkunna skapa de bästa undervisningssituationerna.Då kommer vi in på frågan, som ställdes, om ni-vågruppering. Jag tycker att en skola ska vara flexibeli olika grupperingar. I det här fallet är det återigenelevens behov som ska styra. Jag kanske vet att enelev t.ex. har funktionshindret DAMP och att det ärviktigt att möta den här eleven på ett speciellt sätt.Det handlar kanske om fasta rutiner, om en litengrupp, om att det ska vara väldigt styrt och inte varaså många avvikelser, eftersom eleven då rubbas i sittsätt att vara. Om jag har den kunskapen måste visjälvklart skapa en grupp som passar just den häreleven. Om en elev har ett annat funktionshinderbehöver han eller hon kanske vara i en liten grupp vidvissa tillfällen men i en större vid andra tillfällen.För mig är det viktigt att ingen permanentas i enviss grupp och måste stanna där. Man ska hela tidenutgå från eleven. Man ska skriva åtgärdsprogram somska gälla . Man ska följaupp och utvärdera dem och sedan se hur man skakunna gå vidare.Anf. 87 ():Herr talman! Jag får tacka skolministern för sva-ret. Det är lite av det här som jag också är ute efter.Jag är inte ute efter att man ska ha permanenta grup-per, att man ska sätta en elev i en grupp och att haneller hon alltid ska förbli där för att han eller honkanske är jätteduktig i matte men sämre i svenska.Man måste se till den individuella eleven.Det är i det avseendet som jag tycker att det mångagånger brister i dagens skola. Man gör inte detta. Jagtycker att det är viktigt att skolministern ger tydligasignaler.En grupp som skolministern över huvud taget intenämner är de duktiga eleverna. De kan också behövastimulans. Jag blir ofta rädd när jag pratar med eleveri skolan och får höra att de tycker att det är tråkigt attgå i skolan redan när de är och går i årskurs 4.Det tror jag inte att man skulle acceptera på någraandra arbetsplatser.Sedan vill jag komma med en liten kompletteringtill . Det jag tog upp om åldersspanneti en klass var bara ett exempel. Jag lägger naturligtvisin hela den andra aspekten på individualiseringenockså.Jag har haft en diskussion med ungdomar om vaden skola för alla innebär. Jag tänker delge ministernen del av deras tankar. De säger: För oss är en skolaför alla ett kunskapstorg där alla ska kunna få denundervisning och hjälp som krävs för ett betyg i da-gens samhälle, ett betyg som innebär godkänt.Det låter inte speciellt komplicerat att få godkänt.Men för många svenska ungdomar är det svårt,eftersom det saknas kreativitet och vilja att lära. Ele-ver måste och ska uppmuntras genom skolan. De skavilja lära sig och ta åt sig av den kunskap som ges.Hur får man då en elev att lära? Genom att ge ele-ven den uppmärksamhet och hjälp som den behövertror vi att spontanitet och kreativitet kan skapas. Uti-från det drar jag vissa slutsatser. En sak är det som vivar inne på, individualisering av undervisning, mendet handlar också om friskolor och elevens fria valoch om skriftliga utvärderingar där det också ställskrav på ordning och reda.Anf. 88 ():Herr talman! Vi brukar i säga att vinaturligtvis vill ha en skola för alla, men det räckerinte. Det ska vara en skola för envar. Det är ett ut-tryck för den individualisering som vi alla tycks varaöverens om.Jag tycker att metod att talamed eleverna och höra vad de tycker är väldigt bra.Jag vill skicka vidare att man ska ta vara på elevernasinitiativ och ge dem ett betydligt större utrymme närdet gäller att aktivt delta i planeringen av skolansarbete både när det gäller den individuella studiepla-nen och skolans verksamhet som helhet. Det är säkertett sådant initiativ som man kan ta.Jag tycker också att det är värt att uppmärksam-ma, herr talman, att vi faktiskt är väldigt eniga när detgäller själva huvudproblematiken.Jag vet inte om jag kan tolka det så att EwaThalén Finné tycker att problemet har de här tvåsidorna och att man alltså måste se till att lösa detstora problemet med gruppen elever med behov avsärskilt stöd raskt och först för att därmed skapa möj-ligheter att få i gång den här andra verksamheten somvi talar om. Det behövs stora resurser till det. Jag harinte alltid haft uppfattningen att alla partier har varitlika klara över att dessa resurser behövs, men om nuEwa är med på den skutan är hon hjärt-ligt välkommen.Anf. 89 Statsrådet ():Herr talman! Jag tar ofta fram de här eleverna sombehöver mer stöd än andra i mina tal och anföranden.Vi måste ha ambitionen att alla elever skaklara de mål som skolan har satt upp, och dessa måstedärmed komma i första hand. Men det utesluter gi-vetvis inte att också övriga elever ska arbeta på sam-ma sätt.Det vi nu ser som viktigt är att vi får en annan typav redovisning än den som var underlag för vår debatti kammaren då vi sist diskuterade de elever som inteuppnått tillräckliga resultat. Vi vill ha fördjupadekvalitetsredovisningar från kommunerna så att vi fårbredare perspektiv på varför man inte når de mål somriksdagen har satt upp. När vi får de här kvalitetsre-dovisningarna och ser vad som brister i kommunernaär också tanken att aktivare ska kunna gåin och stödja kommunerna i att nå de mål som vi harsatt upp. Det tycker jag är oerhört viktigt.Jag ser också vår satsning på IT som en pedago-gisk utveckling. Genom att man gick över till en merIT-inriktad undervisning hittade också lärarna ett nyttsätt att undervisa. Man upptäckte att man kunde varamer av handledare till eleverna än traditionell under-visare i katedern. Det är nu många lärare som gårigenom den här stora IT-satsningen, och det kommersäkert att ha stor påverkan på alla elever i skolan attde pedagogiska metoderna utvecklas på det här sättet.Men jag vill också säga att ska vi nå de här målenkommer det att kosta pengar. Det är därför vi haravsatt pengar till kompetensutveckling. Vi tycker attdet är oerhört viktigt att statsbidragen verkligen fårgenomsyra och slå igenom i skolan. Elever är intebara olika, utan de kostar väldigt olika mycket. Enelev som har flera funktionshinder kräver betydligtstörre stöd än vad genomsnittseleven gör, såväl ifråga om den mänskliga resursen som i fråga omlärare som har en merkompetens.Anf. 90 ():Herr talman! Visst kan det krävas resurser tillskolan. Som jag ser det kan dock en hel del av pro-blemen med skolan faktiskt med en flex-iblare undervisning, såsom jag var inne på. Då frigörsockså resurser för de svagare eleverna utan att manbehöver tillföra de enorma resurser som behövs omman fortsätter på den nivå som många skolor jobbarpå i dag.Jag tycker att signalen från skolministern i dagändå har varit ganska positiv när hon så starkt betonarden individuella elveven. Det ska jag ta med mig tillde skolledare och lärare som jag träffar och som kän-ner tvivel på vad de kan och får göra.Sedan är skolministern inne på kompetensutveck-ling av läraryrket. Jag kan hålla med om att manbehöver se över både lärarutbildningen och ocksåspecialpedagogutbildningen. Men jag tycker att detfinns en annan bit i det hela, nämligen rollfördelning-en i skolan mellan elever och lärare. Det hänger litegrann ihop med att läraryrket förr var väldigt respek-terat. Som barn och som ung kände man många gång-er stor respekt för lärare. Mycket av detta har i ochmed vår mer jämställda syn runnit ut i sanden. Mångaelever ser läraren mer som en jämlike och har ingenstörre respekt. Detta tycker jag är ett jättestort pro-blem. Det gör det mycket mer komplicerat med lärar-rollen i klassrummet, att skapa en kreativ miljö.Därför tycker jag att det vore intressant att höraom också skolministern kan se att vi skulle behöva halite mer respekt och ordning och reda i skolan och hurvi i så fall skulle kunna komma dit.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1999/2000:245 ombetygssystemetAnf. 91 Statsrådet ():Herr talman! har frågat vilkaåtgärder jag avser vidta för att skapa en samordningmellan det nya betygssystemet och uppföljnings- ochantagningssystemen.Yvonne tar i sin interpellation upp bå-de betygssystemet i sig och hur betygen används vidurvalet till gymnasieskolans program respektive hög-skolans grundläggande utbildningar. Jag tar därförupp frågorna var för sig.De nya betygssystemen trädde i kraft hösten 1994i gymnasieskolan och i grundskolan.Detta innebär att det är tre årskullar som läm-nat gymnasieskolan med det nya betygssystemet ochtvå årskullar i . Erfarenheterna av de nyabetygssystemen är således begränsade. har fastställt nya kursplaner och betygs-kriterier för gymnasieskolan, och regeringen har iförra veckan beslutat om nya kursplaner för grund-skolan. kommer att besluta omnya betygskriterier för ämnen. De erfa-renheter verket har av dagens tillämpning avbetygssystem och betygskriterier har därmed kunnatligga till grund för översyn.När det gäller användningen av betygen vid urvaltill gymnasieskolans respektive högskolans utbild-ningar redovisar jag bestämmelserna översiktligt. Föratt betygen ska kunna användas vid ett urval måste deolika betygsstegen omvandlas till siffervärden. Dessasiffervärden är lika för och gymnasie-skolans slutbetyg, dvs. betyget Godkänd har siffer-värdet 10, Väl godkänd 15 och Mycket väl godkänd20. Siffervärdena används för beräkning av ett merit-värde eller ett jämförelsetal. Vid urvalet till gymna-sieskolan utgörs jämförelsetalet av summan av be-tygsvärdena för de 16 bästa betygen i elevens slutbe-tyg. Vid urvalet till grundläggande högskoleutbild-ningar baseras jämförelsetalet på dels betygens siffer-värde, dels kursernas omfattning uttryckt i gymnasie-poäng.Yvonne säger att det är fel att beräknamedelvärde på betygen vid antagning. De bestämmel-ser som finns i gymnasieförordningen om hur bety-gen räknas vid urval till gymnasieutbildning är inte enmedelvärdesberäkning utan en summering av de 16bästa betygen i ett slutbetyg från grundskolan.I propositionen En ny läroplan - En ny läroplanoch ett nytt betygssystem för gymnasieskolan,komvux, gymnasiesärskolan och särvux(1992/93:250), som den dåvarande regeringen pre-senterade , uttalade regeringenatt betyg från gymnasiala studier även måste fungerasom ett urvalsinstrument till högskolan. Regeringenredovisade dock inte hur detta skulle ske. När dendåvarande borgerliga majoriteten i i de-cember 1993 beslutade om införande av ett nytt be-tygssystem i gymnasieskolan saknades beslut omtillträdesregler till grundläggande högskoleutbildning.Jag kan därför hålla med omatt det är anmärkningsvärt att antagningssystemetsanpassning till det nya betygssystemet inte var klartnär beslut fattades. Jag anser dock att regeringensedan år 1994 vidtagit åtgärder för att anpassa regler-na för intagning till gymnasieskolan och antagningtill högskolan. finns bestämmelser om urval igymnasieförordningen och högskoleförordningen.Inget betygssystem kan mäta kunskaper med ex-akthet. Jag anser dock att regeringen vidtagit fleraåtgärder för att säkra betygssystemets kvalitet så attbetygssättningen i skolan blir så rättvis som möjligt. betygskriterier som fastställs av Skolverketfinns även kriterier för det högsta betygssteget Myck-et väl godkänd. gav regeringen ettnytt uppdrag om nationella prov och en provbank.Proven ska tillsammans med betygskriterierna gelärarna stöd i betygssättningen. För att få ytterligareunderlag om hur betygssättningen sker i skolan harregeringen även givit ett särskilt granskningsuppdrag isyfte att belysa hur skolhuvudmännen tar sitt ansvarför att betygssättningen, inklusive den betygssättningsom sker vid prövning, ska vara likvärdig och rättvis.Jag kan försäkra om att jag avseratt återkomma med förslag till åtgärder om Skolver-kets granskning påkallar detta.Anf. 92 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret. Jag tyckeratt det är spännande att vi får dryfta den här fråganhär. Som vanligt finns det flera aspekter att ta upp änett svar inrymmer. Vad jag huvudsakligen lyfter framär att betygen är omgjorda till att vara målrelaterademen att de används som om de vore relaterade förjämförelser mellan eleverna.Det skolministern tar upp här är det som står iförordningarna. Det jag har tagit upp är vad jag harfått veta om den praxis som råder. Därför blir detutifrån lite olika värden vi lyfter fram detta. Det kanhända att skolministern behöver se över vad det är förpraxis som råder när man tar in till gymnasiet ochhögskolan.Min poäng är att kriterierna är väldigt mjuka.Skillnaden mellan Godkänd och Väl godkänd är un-gefär som skillnaden mellan viss insikt och insikt,mellan viss kännedom och kännedom. Där vet vi attskiljelinjen är väldigt svår att se. Det är enskilda lära-re som tolkar kriterierna. Att det nu blir nya kriterierkan möjligtvis göra att de blir mer precisa.Min första fråga blir då, med den vetskapen arbetar med nya kriterier, om dessa är mer preci-sa i sin utformning. Hur precisa kriterierna än måvara får våra elever och ungdomar veta att de bedömsutifrån i vilken grad de har nått målen. När de sedanska söka till olika linjer där de alla är behöriga kom-mer alla deras betyg att räknas, åtminstone de 16bästa, säger skolministern.När det gäller beräkningen skriver skolministern isitt svar att man beräknar betygen lika med 0, 10, 15och 20 för Mycket väl godkänd. Jag kan då uppmärk-samma skolministern på att var här och gav oss information i utbildningsut-skottet. Då fick jag de siffror som står i min interpel-lation, nämligen att regeringen hade fastställt God-känd till meritvärdet 160, Väl godkänd till 240 ochMycket väl godkänd till värdet 320. När jag ställde endirekt fråga till tjänsteman, dessutomockså generaldirektören, var det tydligt att man hadefastställt de här siffrorna.Min fråga är naturligtvis: Vad står siffrorna för?Hur kan man föra över ett så mjukt omdöme gente-mot mål till en siffra och beräkna på den siffran? Detanser jag vara helt felaktigt alldenstund man i praxisändå räknar dem samman och värderar dem lika.Jag har lyft fram att det man kanske inte kan, somskolministern anger, anpassa ett antagningssystem tillnya betyg. Man kanske måste göra om hela antag-ningssystemet. Hur tänker sig skolministern ett sådanti så fall?Anf. 93 ():Fru talman! har i sin interpel-lation angivit tre krav som man kan ställa på ett be-tygssystem. Det ska först ha ett prognosvärde. Manska kunna använda betygen för att förutsäga elevensmöjligheter att klara högre studier, t.ex. att användadem som antagningsinstrument vid antagning tillläkarutbildningen, psykologutbildningen eller ingen-jörsutbildningen osv.För det andra ska det ge rätt signaler nedåt, somdet står i interpellationen. Jag tolkar det som att detska kunna gå att använda det som ett pedagogisktinstrument, alltså att det ska vara eftersträvansvärtoch möjligt för eleven att arbeta för att höja sitt betyg.För det tredje ska betygen uppfattas som rättvisa.Det betyder egentligen att man ska kunna lita på attbetyget motsvarar den kunskap och färdighet someleven har. Så konstaterar attnuvarande betygssystem inte uppfyller något av dessatre krav. Det är väl att lite grann föregripa den under-sökning som vi väntar på av betygssystemet. Men jag tror dessvärre att hon har alldelesrätt.Vi hade ett gammalt betygssystem som var väldigtväl genomarbetat. Där tittade man noga på pro-gnosvärdet och det vi kallar för reliabilitet, dvs. hursäkert betyget är, hur rättvisande det är när det gällerbetygssättning. Erfarenheterna från det betygssystem-et är mycket dåliga. Man var helt på det klara med attde betygen egentligen inte alls var lämpliga för attskilja åt elever som sökte t.ex. till en lärarutbildning.Om det nya betygssystemet bör man på godagrunder - bara genom att titta på kriterierna - kunnasäga att det i varje fall måste vara sämre än det gamla.Det tror jag alla håller med om. Det är alltså mycketvagare kriterier som är formulerade. Det står ocksåtydligt och klart i interpellationen.Vi i har länge försökt få de andrapartierna med på att vi ska se över betygssystemetoch se om det inte går att avveckla betygssystemet.Skälet är inte de tekniska frågorna utan egentligenallvarligare än så. Vi tror att en modern skola med enindividualiserad undervisning och en bra arbetsrela-tion mellan lärare och elever skulle leda till att maninte behöver betygen. Betygen har ingen pedagogiskfunktion. Det är bättre att läsa och lära därför att manär intresserad av ämnet än för att få ett bra betyg. Dettror jag är ett välkänt pedagogiskt faktum som maninte behöver diskutera så mycket.När vi nu börjar bli överens, ,om att betygssystemet är oanvändbart kanske vi kanfå ytterligare ett parti som tycker att man skulle kun-na avskaffa betygen. Jag skulle vilja kompletterafrågan till skolministern med att säga att om vi ska tabort det här betygssystemet som inte uppfyller krite-rierna, skulle man kunna ägna större kraft åt att för-söka utveckla ett system för antagning till den högreutbildningen som var bra, att sätta i gång med det påett tidigt stadium så att vi kan lämnabetygssystemet och få ett rättvisare och bättre antag-ningssystem. För att bli bra läkare, psykolog elleringenjör finns det väldigt många andra faktorer somär viktiga än betygen, även om vi skulle ha ett be-tygssystem som var bra.Anf. 94 Statsrådet ():Fru talman! Jag ska börja med att redovisa detsom uppdrag är närdet gäller betygen, vad det är de ska titta på i singranskning. Jag nämner några av punkterna.De ska titta på hur prov används som stöd för be-tygssättning; vilka andra bedömningar läraren görsom stöd; hur lärare samarbetar kring betygssättningsåväl på den enskilda skolan som mellan skolor; hurläraren informerar elever och föräldrar om grundernaför betygssättning; hur betygsutfallet diskuteras ochvärderas; i vilken mån skolors respektive kommunerskvalitetsredovisningar tar upp betygssättningen, omden över huvud taget finns med; hur betygssättningvid prövning förhåller sig till betygssättning i övrigt;betygssättning vid utbildning på entreprenad ochrektorns roll vid betygssättning.Jag tycker att det är bra frågor som ska syssla med. Alla betygs-system som vi har haft har varit komplicerade. Detfinns antagligen inte och kommer inte heller att finnasnågot prefekt betygssystem, det tror jag inte. Det ären stor förändring att gå över till ett målrelaterat sys-tem jämfört med det system som vi har haft tidigare.Det kräver givetvis att det görs en ordentlig uppfölj-ning och granskning.Sedan ställde frågan: Kan manöversätta det mjuka systemet till siffror? Då måste jagställa frågan tillbaka: Om vi inte gör det, hur skulle vidå i så fall hantera betygen när det gäller urvalen?När man diskuterade en översättning till siffror dis-kuterades andra sätt att hantera det hela. modeller som gick ut på att man skulle bestäm-ma jämförelsetal som andel VG eller MVG av dettotala antalet betyg. Det var en modell. Men denmodell som vi nu har var den som ändå var den lät-taste att hantera. Det var också den modell som varlättast att förklara för både elever och föräldrar.Men det är klart att också den modellen kan inne-hålla brister. I så fall vore det intressant att få hörahur skulle vilja ha det. Har Yvon-ne funderat över vilken modell som viskulle kunna ha i stället, när vi nu har ett system somär målrelaterat och där alla har en möjlighet att nåmålen? Det är ju inte tänkt att vi skulle ha vissa pro-centsatser inom de olika betygen.Anf. 95 ():Fru talman! Jag är glad för den här konstruktivadiskussionen kring dessa delar.Allra först vill jag säga att jag tycker att betygenär bra. Det är bra med betyg som uppföljningsinstru-ment, som utvärderingsinstrument för eleverna. Mendet borde finnas fler betygssteg.I dag sätter många lärare plus och minus eftersomde inte kan hitta något mellanläge. Där betygen ärdåliga som urval tror jag att man kan hitta andra lös-ningar.Jag tycker att det är ett bra uppdrag som har fått. Det är jättebra,måste jag säga. Men jag skulle önska att det komp-letterades med frågan hur det slår mot antagningen tillutbildningsplatser.Vad jag är orolig för är att många ungdomar intefår sina drömmar uppfyllda. Den urvalsmöjlighet somjag tycker skulle vara mycket tydligare och mer kor-rekt är att man för att komma in på t.ex. en huma-nistutbildning bör ha VG i svenska och engelska. Dåskulle man kunna hålla fast vid att Väl godkänd stårför Väl godkänd. Men det står också för Väl godkändnär man ska söka en utbildning. Då vet eleverna attde kriterier som motsvarar Väl godkänd måste uppnåsför att man ska komma in på en viss utbildning.Jag tror att man kan hitta alternativa metoder därdet inte blir lika slumpartat för eleverna vilka kun-skaper som krävs för att komma in på en viss utbild-ning. Det är den delen som jag efterlyser i de härsammanhangen. Vi behöver utveckla ett antagnings-system utifrån målrelaterade betyg.Betygen i sig är bra, men det borde finnas flerbetygssteg. Men det behövs antagningssystem sompassar till betygen för att eleverna i sjuan, åttan ellernian ska förstå vad det är som de behöver kunna,vilka kriterier som ska uppfyllas, vilka mål som skanås för att de ska komma in på den utbildning som dedrömmer om. Detsamma gäller för gymnasiet. Vilkakunskaper ska ha uppnåtts för att man ska komma inpå den och den utbildningen?Jag tror att man kan hitta lösningar med ett mål-relaterat betygssystem. Men det är viktigt att man intekallt översätter betyg med siffror som inte står förnågonting.Jag vill berätta att jag har talat med generaldirek-törerna för såväl som föratt undersöka om jag är helt fel ute eller om det kanfinnas en sanning här. Finns det anledning att titta pådetta?Dessa frågor är inte politiskt partiskiljande, utanhär handlar det om att vi alla har ett ansvar för att vårtutbildningssystem ska vara så bra så möjligt för deungdomar och de människor som vi har förtroende attarbeta för som politiker, oavsett om vi sitter i rege-ringen eller om vi befinner oss i opposition.Därför vill jag återigen fråga skolministern: en möjlighet att i Kvalitetsgranskningsnämndenockså föra in uppdraget att man ser på hur antag-ningssystemet slår utifrån de betyg som finns?Anf. 96 ():Fru talman! Någon själsfrände i fick jag tydligen inte, eftersom hon vill ha det härbetygssystemet och helst också införa flera steg, vil-ket jag har svårt att se som någon som helst lösningpå problemet med ett betygssystem som har ett såstort inslag av godtycke. Godtycket blir ju inte mind-re utan större.Min huvudinvändning är fortfarande att jag troratt det - dessbättre - snart kommer att visa sig inte arbetar med betyg i skolan som mål utan har helt andra målsättningar i undervisningen.Ett steg på vägen är kanske just den målrelateradeundervisningen, dvs. att man formulerar kraven iform av mål som eleven ska uppnå. Det är fullt ac-ceptabelt och begripligt för eleven. Man arbetar iskolsituationen och kan ha olika vägar för olika ele-ver.När man väl har fått i gång det arbetet ordentligtoch har resurser så att man kan individualisera under-visningen, då kommer nog betygen att avskaffa sigsjälva.Eftersom vi nu pratar om betyg vill jag säga attom det nu ska göras en utvärdering måste man or-dentligt undersöka reliabilitet och validitet, dvs. å enasidan prognosförmågan och å andra sidan säkerheten.Man bör kontrollera precis hur stor felspridningen ärsom man kontrollerar vid andra mätinstrument.Hur stor är variationen för olika lärare som skabetygssätta en och samma elev med samma kunskapeller färdighet? Kommer en lärare att ge samma betygvid olika tillfällen? Där finns det en gammal, fintradition i som jag hoppas att vi inte behöverta upp igen. Men ska det göras, så ska det göras pro-fessionellt. Det är oerhört viktigt om vi för framtidenska kunna bedöma om det här betygssystemet skavara kvar eller inte.Anf. 97 Statsrådet ():Fru talman! Nej, jag har inte för avsikt att tillföraytterligare betygssteg.