prot · GO0946 · 2000-12-13 00:00:00 — Vi tycker att det är utomordentligt viktigt att manutreder den demokratiska beslutsprocessen vid över-låtelse förutsättningslöst. Vi har bidragit till utred-ningen med att få in definitioner av akutsjukhus ochmöjligheten att tillgripa sanktioner. Det tycker vi ärväldigt viktigt för att kunna stärka den demokratiskabeslutsprocessen.Sedan gällde det frågan om vårdbolag. Jag sadealldeles i en replik till att ut-vecklingen här i drivs väldigt hårt motprivatisering inom en rad områden. Inom äldreom-sorgen är det ju utomordentligt tydligt, med den oli-gopolutveckling som sker där stora, börsnoteradeföretag helt dominerar marknaden. Vi ser nu en lik-nande utveckling komma också inom sjukvården.Uppgifterna om världens största upphandling avakutsjukvård, som alltså omfattar 10 miljarder fulltutbyggd, är naturligtvis steg i en sådan riktning somgör att en sådan här lagstiftning är nödvändig. Ävenandra landsting har diskuterats. Jag vet inte exakt hurläget är . Det har diskuterats kring Trelleborgssjukhus. Det är möjligt att harsenare uppgifter och att det inte är dagsaktuellt medförsäljning, men det är i alla fall under diskussion.Anf. 33 () re-plik:Fru talman! säger att förnyelsearbeteär lika med privatisering för . Låt migbara konstatera att i så fall har fattat nollav sjukvårdspolitik. Vi anser att denska vara solidariskt finansierad och att det ska finnasen öppning om man lokalt vill pröva en mångfald avvårdgivare. Det är att uppmuntra och definitivt inteatt sätta käppar i hjulet, vilket majoriteten är påväg att göra.När det gäller tvåtredjedelsmajoriteten är RolfOlsson en försiktig man. Han använde ett uttryck sominte var ett klart besked. Jag skulle gärna vilja att RolfOlsson kunde säga att säger nej. Omman gör det behöver inte departementet lägga nedjobb på att utreda någonting som det definitivt intefinns majoritet för att besluta här i riksdagen.Till slut åter ett besked. Det hävdas på lösangrund att det finns några klara förslag att ta ställningtill när det gäller utförsäljning. De finns ju inte. Defi-nitivt finns de inte i en omfattning som skulle kunnamotivera begrepp som "avsevärt mer". Det är återigenbara klara besked.Anf. 34 () replik:Fru talman! Som jag sade tidigare är tvåtredjedelsmajoritet inte vårt förslag. Jag tycker att frågan iförsta hand bör ställas till den som har lagt fram för-slaget. Vi är som sagt skeptiska till det. Men det äralltid så i utredningssammanhang att man ska varalite försiktig med att binda sig, framför allt i ett lägedär vi inte har diskuterat färdigt i partiet. Men, somsagt, jag tror att jag kan lugna påden punkten. Det finns ingen stor entusiasm överdetta förslag i Vänsterpartiet.Sedan märkte jag att det är en balansgång somKenneth vill ha. Å ena sidan är dörrenöppen för alla möjliga alternativa varianter. Men inteminst privatisering är ju framtiden också enligt Ken-neth . Det är liktydigt med valfrihet, mång-fald, nya aktörer och att det är jättebra med konkur-rens. Å andra sidan hävdar man att det är så lite dethandlar om. Det är ett sjukhus här och ett sjukhus där.Det är ingenting att bråka om. Så framställs det.Sedan sägs det att vi inte har exempel på att detpågår någonting, utan att detta är något slags företeel-se som egentligen inte finns. Men den finns ju. Jagvill återigen peka på upphandlingen på 10 miljarderkronor i , . Det är gigantiska summor det handlar om. Dettafinns i verkligheten. Det kommer att spela en avgö-rande roll för stockholmarnas sjukvård framöver.Visst är det mycket stora värden som står på spel. Detär ofattbart att inte och jag äröverens på den punkten.Anf. 35 () re-plik:Fru talman! Jag tänkte i stort sett ägna mig åt hurdemokratifrågan hanteras i . Jag harockså stor förståelse för att man kan ha ideologiskainvändningar mot det här. Jag hade inte förväntat mignågot annat heller. Men jag tycker att det är renareoch rakare att då säga det.Men när väljarna i allmänna val har fått väljalandstingspolitiker som har angett en inriktning förhur de vill arbeta har jag mycket svårt att förstå som riksdagsledamot ska sätta sig över denfolkviljan. Jag hade inte trott att villestå för någonting sådant, utan att man även här villesäga att det är klart att väljarna har rätt att välja depolitiker de vill ha. Om vederbörande politiker hargivit ett vallöfte ska de också kunna arbeta så. Omflera partier har gått samman och sagt att om manvinner valet i ämnar man arbeta si och så,har jag mycket svårt att förstå hur man som vänster-partist kan säga: Ajabaja, ni väljare har valt fel, nukommer vi att sätta oss över era beslut.Är det verkligen så vill ha det, närvi en gång för alla har beslutat om en demokrati här ivårt land? Det är min fråga till . 36 () replik:Fru talman! Jag har redan tidigare talat om grän-serna för den kommunala självbestämmanderätten.Jag vill också lite allmänt ta upp begränsningen avkommersialisering med demokratiaspekt.I hälso- och sjukvårdslagen stadgas god vård pålika villkor för hela befolkningen. För oss i Vänster-partiet är det uppenbart att en sådan laginriktning kanvara i fara om landets största sjukhus överlåts ellersäljs av till börsnoterade storbolag, som har somyttersta ledstjärna att ge vinst åt sina aktieägare. Detborde vara självklart att de riskerna debatteras, ävenav de partier, t.ex. parti, som äraktiva tillskyndare av sådana överlåtelser.Det brukar finnas en relativt bred uppslutningbakom följande förutsättningar för vården: den skavara demokratiskt styrd, den ska ge medborgarnamöjlighet till insyn, den ska vara solidariskt finansie-rad och den ska ges efter behov. I ett läge där storavinstsyftande bolag framträder som aktörer i vården,och det gäller inte minst när de ska driva de störstasjukhusen i landet, borde det vara självklart att detbehövs debatt och spelregler om hur de nämnda för-utsättningarna ska kunna leva vidare.Vänsterpartiet menar att det inte är möjligt attöverlåta sjukvårdens infrastruktur och fortfarandehävda att den demokratiska styrningen av vården kanfungera precis som förut. Vi i menaratt en sådan utveckling äventyrar att vården ges efterbehov. hävdar också att den solidariskafinansieringen i förlängningen riskerar att överflyglasav privata försäkringar. En sådan utveckling påskyn-das av fler sjukhus med vinstmotiv. Så det är väldigtstora värden som står på spel. Därför anser vi att detär viktigt med rådrum och en utredning kring dendemokratiska beslutsprocessen.Anf. 37 () re-plik:Fru talman! I mitt inledningsanförande tog jagfaktiskt upp frågan att vården ska ges på lika villkorefter behov. Detta är lagreglerat. 1997 reglerade Sve-riges riksdag i det s.k. prioriteringsbeslutet vad vi skafölja. Den lagen gäller precis lika väl när man haröverlåtit verksamheten i annan driftsform. Det ska viinte behöva säga fler gånger.Så länge har ett offentligt finansieratsjukvårdssystem efter behov, styrs det av politikerna,i ena fallet direkt, i andra fallet indirekt. Det skergenom avtal. Huvudmannen har ett ansvar. Det ärbara så. Jag tycker inte att man ska blanda ihop kor-ten, utan inse att lagar, förordningar och tillsyn iSverige är lika för den offentligt drivna vården och dealternativt drivna vårdformerna. Jag tycker inte att viska behöva säga det något mer.Jag vill bara ta upp frågan om att utskottet menaratt detta skulle leda till avsevärt men. Det är ju ändånågonting som och hans parti står bak-om. Det är de facto ohederligt att anföra sådana ar-gument som att det skulle leda till avsevärt men omdet blev fördröjt , utan att ha något merprecist än det man nu har anfört att komma med.Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag tycker att jag relativt noggrant harmotiverat varför vi tycker att detta är en så principi-ellt viktig fråga att man måste ta till en lagstiftning idet här läget.Jag skulle ändå se fram emot att med ChatrinePålsson, som själv tog upp framväxten av 120 000privata försäkringar, diskutera kopplingen mellanprivat vård och privata försäkringar. Det hade varit avstort värde om också hade gett sinaoch sitt partis synpunkter på risken för att det gerincitament för ytterligare utveckling av en privatförsäkringsmarknad. Men den diskussionen har frånChatrine sida helt lyst med sin frånvaro. Därär det tydligen vattentäta skott, och det begriper jaginte hur kan anse.Jag vill kommentera ikraftträdandet av lagen. Detsägs att det handlar . I realiteten -det får väl företrädare för departementet göra - är detvår bedömning att det kommer att innebära ett betyd-ligt senare ikraftträdande. Det handlar inte om någraveckor utan det handlar om månader. Det är allvar-ligt, bl.a. mot bakgrunden av utvecklingen i Stock-holm och även på andra håll i landet.Anf. 39 ():Fru talman! Vad vi avlyssnar äringet mindre än en renodlad ideologisk batalj. Då gäller det att se klart och lyssna efter deeventuellt dolda budskapen, fejkade hot eller mörk-läggningar och förtiganden. Detta handlar om privati-sering och bolagsvård som överideologi eller hänsyntill ett angeläget allmänintresse. Det här är kärnan idiskussionen.Alla de som motsätter sig den tillfälliga lagen somär till för att ge ett nödvändigt rådrum för utredningoch seriös behandling har mest åberopat nä-ringlivsskäl. Det är i den här frågan företagandetsintressen som borgerligheten värnar. De hämtar sinaargument från SAF, och Nämndenför offentlig upphandling. Deras uppdrag är inte iförsta hand att värna demokratisk insyn, solidariskfinansiering eller vård efter behov. Den sammanväg-ningen ska i stället vi ansvariga rikspolitiker göraVårdfältet är stort. Vi i har inte hellernågra "religiösa" skäl att onödigtvis undandra all vårdkonkurrensutsättning eller att minska mångfald ochvalmöjligheter överlag. Tvärtom har vi en ganskapragmatisk syn på både beskattning och offentligkontra privat drift och vård. Ingetdera är någon överi-deologi för oss. Det är också därför som vi gröna iden här frågan har blivit den kraft som representeraren ganska sansad tredje väg, en noga avvägd modellför att både värna mångfalden och vården men ocksåsätta en klar och specifik gräns tills vidare för dedyrbaraste och känsligaste vårdenheterna - våra ge-mensamma akutsjukhus.Vad blir det för mångfald kvar, om det ba-ra finns privata vinstdrivande akutsjukhus? Vilkagräddfiler kommer successivt att skapas och ge val-frihet och för vilka? Vi får inte hamna i en situationsom min företrädare i min roll för nästan jämnt ett årsedan i kammaren betecknade som "privatisering avvinster men socialisering av risker och kostnader".Det är värt att citera igen.I det här fallet är de borgerliga partiernas defini-tion av mångfald och valfrihet ihålig. har deborgerliga i t.ex. inte allsaktivt bejakat den mångfald som Vidarkliniken erbju-der.När man tittar i de borgerliga partiprogrammenkan man klart och tydligt utläsa att människor skakunna välja mellan offentlig och privat vård. Dettycker alla borgerliga partier i sina program. Vi grönatycker att det ska man rakt av kunna göra i öppenvår-den och även med en begränsning i akutvården. Kvari den verkliga borgerliga världen blir det bara privatvård. Det är inte valfrihet. Det ger inte möjlighet attvälja.Ingen i ett välfärdsland ska behöva tveka om dekan nå eller har rätt att billigt och demokratiskt ut-nyttja ett sjukhus när de behöver akut hjälp. Det ärsyftet med stopplagen och med utredningen och meden klar och tydlig permanent lag. Detär det enda syftet.Borgerligheten slår nu vilt och blint och desperat.De hotar t.o.m. med hemska EU:s förbannelse. Låtoss titta på förslagets verkliga innehåll. Det handlarinte om vårdcentralen eller öppenvårdskliniker. Dethandlar inte heller om närsjukhus eller patienthotell,inte om städentreprenader eller specialsjukhus elleruniversitetssjukhus. Det handlar om akutsjukhus.Punkt! I sammanhanget är det tveksamt om Simris-hamn egentligen är ett akutsjukhus i den mening somlagen tar sikte på.Det rör sig inte heller om en permanent lag. Vigröna har sett till att den har blivit tillfällig och attutredningskraft kommer att läggas ned på att räta utde frågetecken som framför allt Lagrådet har restsedan i somras då den första föreslagna propositionenförelåg.Om det verkligen inte är så att det står ett antalsjukhus på kö och knackar på och har framskridnaplaner på att sälja ut driften som representanterna påandra sidan bordet i utskottet bedyrar, förstår jag inteden stora paniken som näringslivsintressenas före-språkare har . Då är det bara att lugnt invänta enbra utredning och ta del av deras resultat i laga ord-ning, som en remissinstans. Har ,, rätt när de på nyhetsplats den 29november rapporterar om "den stora upphand-lingen"? Man räknar upp sju Stockholmssjukhus somska konkurrensutsättas efter beslut i länslandsting. Planerna finns egentligen väl belagda.Om vi återgår till vad förslaget egentligen inne-håller. Det handlar inte heller om förbud i vare sigstopplagen eller i utredningsdirektiven för vinstdri-vande eller överskottsskapande drift i allmänhet. Dethandlar om att vinst för utdelning till ägare eller mot-svarande ska vara verksamhetens centrala syfte -vinst för utdelning.Vinsten i centrum tycker vi inte hör hemma i driftav akutsjukhus i vårt land. Man måste betänka att ettakutsjukhus egentligen utgör en sorts de facto-monopol i sitt upptagningsområde. Vem skulle erbju-da det sjukhuset konkurrens i pris- och kvalitetstäv-lan? Huvudmannen får tvärtom vid överlämnandet ettunderläge gentemot företagaren. Man får stå för fio-lerna men inte lyssna till musiken.Vidare handlar det om den rena driften av sjukhu-sen, inte ägandet av fastigheterna eller verksamheten iallmänhet, utan ansvar och beslut över löpande driftför en bibehållen insyn och för offentlighet. Lagen ärinte heller på minsta sätt retroaktiv. Någonting somtyvärr inte blev helt nöjaktigt klarlagt från början. Ingångna överlåtelseavtal ska gälla.Poängen just nu är att innan fler sjukhus försvin-ner från t.ex. yrvakna stockholmare ska alla veta vadsom permanent ska gälla. Då gäller det att det finnsnågra landstingsägda akutsjukhus kvar.Sedan är det slutligen den gröna poängen, nämli-gen det sätt som viktiga beslut ska fattas på. Det servi som vårt bidrag. Vi vill att medborgarna i ettlandsting, som med sina skattepengar skapar, driveroch medborgerligt påverkar driften av sina sjukhus,också ska vara de som har den yttersta makten övereventuella stora utförsäljningsbeslut. Det ska intevara några tillfälliga eller kanske knappa och framförallt inte anonyma landstingsmajoriteter, men inteheller ensam. Låt oss titta tillbaka på detvalmaterial som de borgerliga partierna presenterade iStockholms läns landsting före förra valet. Där sägerfp, kd och ingenting om att de tänker arbetaför de stora utförsäljningarna. Däremot sade RalphLédel det i vissa intervjuer före valet. Det är lite föranonymt.I viktiga frågor ska beslut, underlag och motivverkligen göras synliga. Väljarna måste hinna hängamed. Man måste få en chans när det rör sig om storaförändringar i livsavgörande strukturer. Man måstehålla koll på vad valda politiker gör och kanske i dettysta planerar. säger vi att vi inte riktigt vet iStockholm - men lär veta - exakt vilkaframtidsplanerna är. Vi vet att all primärvård i Stock-holm ska vara upphandlad inom ett år.Utredningen ska därför arbeta i två steg.Det första är att lämna ett förslag om hur vettigaoch demokratiska förankringsregler ska se ut.Vi har lämnat som bidrag att utredningen ska tittanärmare på alternativ för folkomröstning för två be-slut med val emellan och eventuellt på hur en kvalifi-cerad majoritet i ska fatta beslut. Så attom ett landsting verkligen vill att deras akutsjukhusska drivas som ett vinstsyftande företag, får manockså chansen och ska t.o.m. hinna börja den proces-sen innan valet och valrörelsen . Man ska då talaom för medborgarna vad man avser att göra.Dörren, menar vi, ska inte stängas, men tröskelnska för insynens och förankringens skull bli lite hög-re, framför allt för medborgarnas skull. Medborgarnaska hänga med.De gröna ser det här motiverat t.ex. också vid för-säljning av allmännyttiga bostäder. Men vi har be-dömt att det som är allra mest angeläget för svenskafolket i vårdfrågor är en demokratisk förankring.Därför är det tack vare oss, fru talman, som utre-daren inför den här ska läggafram en modell för hur landstingen som yttersta be-slutsfattare demokratiskt ska förankra sina beslut hosindividerna, väljarna och vårdtagarna. Det här tyckervi är den stora demokratiska vinsten.Men Stockholmsmoderaterna, anförda av RalphLédel, klagar att regeringen med vår hjälp på det härviset vill förhindra dem från att genomföra sin politik.I samma andetag vill de också rent allmänt minskapolitikernas, dvs. folkstyrets, makt till förmån förindividuella och kommersiella val. Därför vill ocksåLédel, borgerliga partier och bolagsivrare nu förhind-ra medelst allehanda förhållningar och hot att riks-dagsmajoriteten ska få driva den politik som vi iriksdagen är valda att föra. Vad är logiken?Varför kommer små upphandlingsvilliga företag -och ställer jag egentligen frågan till ,som inte finns i denna kammare - inte heller att kun-na göra sig så mycket besvär i Stockholmsupphand-lingen, som vi antar förestår? Partena Care, ISS Careoch Partema, som alla har mycket hög omsättning,kommer att fortsätta dominera bilden för sjukvården iStockholm. Så här ser den förverkligade moderatavalfriheten ut i . Jag tycker att spåren för-skräcker.Det andra utredningssteget, som den riksdag somkommer att efterträda oss kommer att få ta ställningtill, handlar om en rad andra viktiga anslutande frå-gor. Jag återkommer till dem.För oss miljöpartister har det här arbetet inneburitatt vi har kunnat göra tydligt vad vår linje är. Vi grö-na står kvar vid värnandet om landstingens självsty-rande rätt, . De ska ytterst få ägabesluten, men de måste mycket öppet gå ut med sinaintentioner och ha folket med sig.Vi gröna har genom vårt bidrag till den här inrikt-ningen i arbetet gett förutsättningar för en medbor-gerlig förankring, starkare än de som något annatparti av egen kraft har velat skapa. De gröna står föratt odogmatiskt identifiera vad som med grundlagensoch ord är angeläget allmänt intresse,dvs. inte bara näringslivsintresse. Det är rikspolitiker-nas uppgift att definiera vad som är av allmänt intres-se. Vi får inte smita ifrån den.Vi gröna har också noga övervägt exakt var skil-jelinjerna ska gå i hela det stora fältet av vård - inteallting eller ingenting och inte ljusblått eller mörkrött,utan exakt just bara detta och denna specifika av-gränsning som jag har redogjort för.Vi gröna bejakar faktiskt en äkta mångfald avvårdgivare och många reella valmöjligheter inomöppenvården, men då inte bara i form utan framförallt i innehåll och kvalitet. Personalkooperativ ochpatientföreningar och kanske främst de rent idéburnavårdgivarna måste verkligen beredas mycket bättrevillkor för att få verka över hela fältet och i hela lan-det. Och de sysslar sällan med ren akutsjukvård.Då säger jag: Välkomna alla bolag att bjuda påandra vårdinrättningar och enheter! Visa att effekti-vitet och kvalitet är möjligt! Och bjud gärna gammaloch kanske ingrodd förvaltningsdrift en rejäl match iförnyelsens konst. Det tycker jag vore bra.Jag säger också varmt välkomna till er som even-tuellt vill driva ett akutsjukhus, där ni med överskot-tet återinvesterar någonting som kommer vården ochpatienterna till godo. Särskilt välkommen skulle jagvilja säga till dem som vill förverkliga alternativa ochkomplementära vårdidéer med ett etiskt innehåll ochmed en helhetssyn på kropp och själ.Ett annat tungt skäl för oss har också varit, när vihar tänkt oss in i situationen, vad som händer när enprivat vårdgivare inte längre finner att lönsamheten ärstor nog.När ett landsting, fru talman, väljer att lägga nedett sjukhus, vilket långt ifrån brukar vara lätt ellerkomplikationsfritt och som inte brukar ske utan bety-dande protester, har det i alla fall kvar detfulla ansvaret. Enligt hälso- och sjukvårdslagen måstede i alla fall tillgodose människors vårdbehov. Demåste helt enkelt visa att de kan möta behovet på ettannat sätt om de väljer att lägga ned ett sjukhus. Menvilket sådant ansvar har ett privat bolag om det baradrivs för att skapa vinst för sina aktieägare? Jo, dåkommer ansvaret att komma tillbaka till landstinget.Landstinget måste då åter träda in och kanske startaupp verksamheten igen med mycket besvär ochkrångel och säkert med ett stort glapp i kontinuiteten.Denna aspekt har vägt väldigt tungt för oss. Bl.a.detta ska utredningens senare del belysa.Utredningen kommer också att se på vad somhänder i andra jämförbara länder, vilket kommer attge ett nödvändigt perspektiv på denna något själv-centrerade debatt i . Utredningen kommerockså att se över begreppsdefinitioner och utformningav avtalen.Jag skulle vilja avsluta med att säga: Låt oss enasom en lite mindre religiös tro och lite mer utskiljning.Förnya vården, men låt oss se till att vi har tillräckligtmånga akutsjukhus kvar i gemensam drift i landet!Jag yrkar bifall till propositionen och avslag påreservationen.I detta anförande instämde , Gun-nar , , och , (alla mp).Anf. 40 () replik:Fru talman! Jag har ställt denna fråga tidigare idenna kammare både till socialministern och till vicestatsministern men har inte fått något nöjaktigt svar,så jag skulle gärna vilja ställa frågan till Miljöpartietsom nu känner att man har påtagit sig ett väldigt stortansvar för hur denna proposition och lagförslaget nuser ut.Min fråga är: Hur ser logiken ut bakom att detkrävs enkel majoritet för att lägga ned ett sjukhus,men att det ska krävas kvalificerad majoritet för attlåta samma sjukhus få finnas kvar och utvecklas? KanLotta tala om logiken bakom det-ta?Sedan säger att lands-tinget har sitt fulla ansvar för sjukvården. Det harlandstinget och också med en borger-lig politik.Vidare säger att det motden bakgrunden blir ett väldigt stort ekonomiskt åta-gande för om ett sjukhus som har över-lämnats i privat drift inte skulle fortsätta sin verksam-het. Detta har ju Lagrådet tittat på, och Lagrådet harju underkänt den argumentationen och sagt att detgäller likväl för ett företag utan vinstsyfte som för ettföretag med vinstsyfte.När Nämnden för offentlig upphandling besökteutskottet sade man att ett företag som inte visar rödautan svarta siffror i bokslutet naturligtvis har en sta-bilitet och en långsiktighet som egentligen är mycketbättre för verksamheten. Med den utgångspunktenborde ju tvärtom bejaka attdet finns stabila och starka privata vårdgivare somkan vara med och utveckla svensk sjukvård.Vidare säger att nog inte är något akutsjukhus. Menvad är det då för någonting?Anf. 41 () replik:Fru talman! Det var många frågor på en gång.Enkel majoritet för nedläggning och tvåtredjedelsmajoritet för att låta någon annan ta över - ja, denenkla majoriteten för nedläggning handlar ju, som jagsade, om att måste ha en plan och klartäckning för hur vården ska komma att tillgodosesframöver.Vi är inte bara förespråkare av en av de här mo-dellerna utan vi menar att utredaren ska kunna titta påoch bedöma detta. Det vi själva mest lutar åt är noggrundlagsmodellen, två beslut med ett val emellan.Poängen med två tredjedels majoritet vid en eventuellutförsäljning är ju just att det måste vara ett starkt,hållbart beslut, ett beslut som är väl förankrat ochsom inte kullkastas på kort sikt. Det handlar om storasystemskiften, och det är också anledningen till att viöver huvud taget har den här debatten nu i Sverige.Vi har haft ett system, och ska vi i väldigt rask taktbyta system; så rask takt att folk inte hänger med.Gamla kompisar till mig i frågar: Vadhåller på att hända? Då säger jag att processen egent-ligen inleddes i . Det har man intefattat. Det har inte gått fram.Kravet på starka majoriteter, på folkomröstningeller på två beslut med val emellan är tillkommet föratt väljare, medborgare och patienter ska få upp denpolitiska diskussionen och planerna på dagordningen,för att de ska kunna hänga med.Chris Heister säger att med eller utan vinstsyftemåste en privat vårdgivare klara nedläggningen.