prot · GN0958 · 2000-02-01 00:00:00 — Vi har - för att talaom lönebildning - lagt en särskild proposition, exem-pelvis handlar det om ett förstärkt medlingsinstitut,som presenterades . Dessutom harvi idéer om konkurrenslagstiftningen osv.Jag kan gärna ta upp en diskussion från utgångs-punkten att de fyra punkter som jag pekat på kankonkretiseras på vart och ett av områdena.Risken med överhettning hänger väldigt mycketihop med hur vi kan utforma arbetsmarknadspolitikenså att vi kan se till att de arbetsgivare som vill haarbetskraft också får arbetskraft och att vi i sambandmed arbetsmarknadsutbildning, rörlighetsfrämjandeinsatser o.d. kan skapa en bättre balans mellan utbudoch efterfrågan på arbetskraft.På den punkten handlar det också om lönebild-ningen. Jag brukar vara noga med att i olika samman-hang framhålla att arbetsmarknadens parter har ettansvar för lönebildningen. Jag utgår från att den godaekonomi som vi har sett , inte bara förlandet utan också den goda reallöneökning som deflesta löntagare har sett, är också arbetsmarknadensparter angelägna om att vidmakthålla i fortsättningen.Det är därför ett gemensamt intresse för arbetsmark-nadens parter, regeringen och att se till attvi kan fortsätta på den inslagna vägen.Det var den första av de fyra punkter jag tog upp.Jag skulle kunna fortsätta på var och en av de övrigapunkterna också och konstatera att vi förbereder enrad förslag som vi kommer att återkomma till i vår-propositionen. De rör sig framför allt kring arbets-marknadsfrågor och sysselsättningsfrågor, som är detsom är högst prioriterat, men också kring annat somkan stärka vår tillväxt och som kan göra att vi för-hoppningsvis får en långvarig period av tillväxt. Detskulle innebära att vi också kan kosta på oss en del avde reformer som vi har längtat efter ,men som vi inte har haft råd med tidigare.Anf. 123 ():Fru talman! Det är bra att vi är ense om värdet avatt, som jag uttryckte det, försvara tagen terräng. Vikommer från mitt partis sida att också fortsättningsvisagera ansvarsfullt i detta hänseende.Jag ber också att få tacka för att det ändå blevnågra preciseringar, även om de alltjämt är på enrelativt svepande och oprecis nivå.Ta t.ex. åtgärderna för att komma till rätta med destarkt ökade och alltjämt ökande kostnaderna försjukförsäkringen, som säkert oroar oss alla. Jag kannaturligtvis hålla med om att det inte finns någotenkelt svar på frågan varför kostnaderna ökar drama-tiskt. Men nog är det anmärkningsvärt tunt på idéer idet här svaret. Det enda finansministern redovisar äratt regeringen har tillsatt två olika utredare.Jag anser det tveklöst vara på det sättet att ökaderehabiliteringsresurser är en nödvändighet för attkomma till rätta med långtidssjukskrivningarna. Detär också tveklöst så att tidigt insatta rehabiliteringsin-satser är mycket lönsamma åtgärder både för sam-hället och självklart också för den enskilde.Är finansministern beredd att satsa mer resurserför att öka och snabba upp rehabiliteringsinsatsernaför dem som är eller som riskerar att bli långtidssjuk-skrivna?Jag är också lite förvånad över att finansministerninte i sitt svar nämner något om betydelsen av attgenom utbildning både på bredden och på höjdenhöja kompetensnivån. Här är det viktigt att utbild-ningsvolymen ökar i en takt som gör det möjligt att fåkvalitetsnivån att hänga med och även successivt öka.Det är också viktigt att vi får ett system med ef-fektivt verkande kompetenskonton, som ger incita-ment både för arbetsgivare och arbetstagare att ge-mensamt ta ansvar för kompetenshöjningen i form avfort- och vidareutbildning.Allra mest besviken måste jag erkänna att jag äröver att det i finansministerns svar inte sägs något omhur den fjärde frasen, dvs. den om att tillväxten skakomma alla till del, ska ges ett innehåll. Jag utgår frånatt finansministern i detta hänseende inte enbartåsyftar de förvärvsaktiva. Bland dem som verkligenbehöver förbättringar, när det trots allt finns lite re-surser för detta, är de pensionärer som har de allralägsta pensionerna. Jag skulle gärna se att finansmi-nistern i sin återstående replik ger sin syn på hur viska kunna rätta till de obalanser som föreligger i dettahänseende.Anf. 124 Finansminister ():Fru talman! Bland de saker som jag nämnde in-gick naturligtvis också diskussionen om insatser föratt förhindra ökade sjukskrivningskostnader, utbild-ningspolitiken och inte minst arbetsmarknadspoliti-ken. Men jag ska återkomma till dem strax.Det är naturligtvis viktigt, när vi gör insatser kringframför allt sjukförsäkringskostnaderna, att vi ocksåvet att vi träffar rätt. Därför sätter jag stor tillit till attde två utredningar som har tillsatts också kommer attlämna ett bra underlag. Jag känner mindreför att snabbt skjuta från höften än för att i ställetförsöka lägga fram överlagda och väl genomtänktaförslag, som vi kan komma att få från de här två ut-redningarna.Jag vet av egen erfarenhet från den tid jag varchef för att det faktisktfanns resurser för rehabilitering, men de utnyttjadesinte fullt ut i den samverkan som försäkringskassanoch arbetsförmedlingen hade, därför att man intetyckte att man hittade rätt typ av resurser för att sättain rehabiliteringen.Jag vet att det kan komma att ändras och att detockså kan se olika ut på olika håll i landet. i och hade endiskussion med och arbetsförmed-lingen om deras teknik och deras samarbete just föratt se till att på ett mer effektivt sätt kunna utnyttja debefintliga resurserna. Men där är det viktigt att få ettbra underlag för att vi i fortsättningen ska kunna görainsatser för att förebygga ökad ohälsa och i sista handhögre sjukskrivningskostnader.När det gäller utbildningsområdet delar jag RolfKenneryds uppfattning att vi kommer att behöva satsamer på utbildning framöver. Utbildning ärkanske ett av de allra främsta instrumenten för attåstadkomma bra tillväxt.Jag ser utbildning i allra högsta grad som enstrukturinsats i vår ekonomi också. Det handlar för attfå bra tillväxt om en samverkan av kapitalinsatser,teknisk utveckling, innovation och mycket annat.Men det handlar i sista hand om att det är människorskompetens som avgör vilken framgång vi kommer attha när det gäller tillväxten och konkurrenskraften motomvärlden. Därför ser vi med stor glädje att det finnsett stort intresse från ungdomar att söka sig till ut-bildning och att det även exempelvisbland de arbetslösa finns ett stort intresse för att sökaolika typer av utbildningar. har variten succé och arbetsmarknadsutbildningarhar stor efterfrågan.Jag vet också att den samverkan som behövsmellan arbetsgivare och arbetstagare för att åstad-komma rätt utbildning för rätt typ av arbetskraft äroerhört viktig på det här området. Där är jag ensemed om att fortsatta utbildningssats-ningar hela vägen från ungdomsskolan över högsko-lan, vuxenutbildningen och yrkesutbildningar av allaslag är viktiga som en tillväxtfaktor i framtiden.Om jag utöver diskussionen om utbildningspoliti-ken och försöken att förhindra sjukförsäkringskostna-derna att öka ska lägga till någonting annat som jagtycker är viktigt för vår ekonomi är det att vi kan fåen produktivitetsökning åren framöver. Det hängerexempelvis ihop med att vi måste öka konkurren-strycket inom vissa sektorer och branscher.Vi har fått ett bra material via både Sta-tistiska centralbyrån och . Det kanvara ett underlag för den fortsatta diskussionen införbåde vårproposition och budgetproposition om hur vihittar metoder som skärper konkurrensutsättningenoch konkurrenstrycket i svensk ekonomi. Jag tror attdet är nyttigt. Ju bättre produktivitetsutveckling vikan få, desto bättre chanser har vi också att bli fram-gångsrika på lång sikt när det gäller vår tillväxt.Anf. 125 ():Fru talman! Det var bra med ytterligare lite preci-seringar.Får jag först säga när det gäller rehabiliteringenatt jag inser behovet av att utreda de här frågorna.Men det är min absoluta uppfattning, efter tillslag iverksamheten på flera ställen ute i landet, att detbehövs ett tryck i organisationen och att regeringenoch vi andra ställer krav på att de resurser i ekono-miskt hänseende som faktiskt finns också utnyttjasoch kommer till den bästa nytta som går att uppnåäven i det korta perspektivet.Får jag återkomma till pensionärerna, framför alltde som har de lägsta pensionerna. De har enmycket besvärlig situation som uppstått bl.a. genomatt deras inkomster i stort sett ligger stilla, tack vareatt inflationen är låg, vilket naturligtvis är tacknäm-ligt, medan kostnaderna för t.ex. mediciner har ökatgenom att högkostnadsskyddet höjts.Jag tycker att det är utomordentligt förvånande attregeringen och dess samarbetspartier inte i den bud-get som vi har behandlat har lagt fram någotförslag till förbättringar för denna utsatta grupp. Bätt-re sent än aldrig - nu har regeringschefen lovat för-bättringar, men det återstår en punkt att verkligengöra någonting åt.När det nu visat sig tekniskt omöjligt att fullföljagenomförandet av den beslutade övergångsvisa ga-rantipensionen , är det för oss iCenterpartiet en självklarhet att de pensionärer somskulle ha omfattats av den övergångsvisa garantipen-sionen nu kompenseras på annat sätt. Är detta likasjälvklart för finansministern?Anf. 126 Finansminister ():Fru talman! Tillväxt och rättvisa är ledstjärnor förden socialdemokratiska politiken, och på tillväxtom-rådet finns det kanske ingenting som är viktigare änatt se till att vi utnyttjar våra lediga arbetskraftsresur-ser fullt ut, dvs. att bekämpa arbetslösheten. Förstgäller det att få ned arbetslösheten till ochsedan att gå vidare med sikte på arbete åt alla ochsysselsättning för av arbetskraften år 2004.Jag tror också att det är viktigt att se det så att dethandlar om att tillvarata alla de resurser som vi har ilandet. När jag talar om att tillvarata alla människorsmöjligheter tänker jag inte minst på den regionalaobalansen. Vi vet att kanske den ena hal-van av växer väldigt bra, medan den andrahalvan inte har samma fart i sin ekonomi. En av desvåra uppgifterna är att hitta rätt teknik via regional-politik och via andra insatser för att även de resursersom är lediga på olika håll i landet ska kunna kommatill användning i fortsättningen.Huvudinriktningen för att i fortsättningen få enlångsiktighet i tillväxten är att vi sätter sysselsätt-ningen och kampen mot arbetslösheten allra först pådagordningen.Rolf Kenneryd och jag har varit inne på en dis-kussion om vad som behöver göras både för att satsapå utbildning och för att exempelvis förhindra ökningav sjukkostnader. Om det handlar om tillväxt ochrättvisa, skulle jag vilja säga att på rättviseområdetarbetslöshetsbekämpningen naturligtvis är den allraviktigaste frågan. Men det krävs också stora insatser,som vi också gör innevarande år, i form av satsningarpå barnfamiljer, höjda barnbidrag, maxtaxa och an-nat.Jag vill gärna ge uttryck för att jag delar uppfatt-ningen att de sämst ställda pensionärerna är dengrupp som det ur fördelningssynpunkt och ur rättvise-synpunkt finns anledning att lägga pengar på ocksåunder tiden framöver.Vi gjorde en jätteinsats när visatsade på höjda pensioner, ochdet finns nu anledning att låta just gruppen de sämstställda pensionärerna få högsta prioritet framöver.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på interpellation 1999/2000:137 omdeponiskatten på vattenAnf. 127 Finansminister ():Fru talman! har frågat näringsmi-nistern om vilka åtgärder han avser att vidta för attdeponiskatten på renat vatten tas bort.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Vad menar med deponiskatt pårenat vatten påkallar viss förklaring.Sveriges riksdag har beslutat att fr.o.m. den1 januari ska en skatt tas ut på avfall som depone-ras. Avfallsskatten ökar de ekonomiska incitamentenför att behandla avfall på ett ur miljö- och naturre-surssynpunkt bättre sätt. Detta kommer i sin tur attleda till en minskning av den mängd avfall som de-poneras, vilket också var syftet med att införa skatten.För att kunna uppnå det önskade syftet är det viktigtatt lagen har ett så vidsträckt tillämpningsområde sommöjligt.Under lagstiftningsarbetets gång aktualiseradesfrågan om skatten skulle fastställas utifrån avfalletsfaktiska vikt eller om i stället dess torrvikt bordeberäknas. Regeringen gjorde då övervägandet attfördelarna med att använda den faktiska vikten vägdeöver. Skälen för detta var många. Förutom de uppen-bara kontrollproblemen angavs i propositionen vissamiljöskäl, som talar för att vatten inte bör finnas kvari det avfall som deponeras. Avdrag för utförsel avreningsvatten från deponin medges därför inte, dådetta i normalfallet skulle motverka en ökad styrningmot avvattning av avfallet före deponering.Avfallsskatten är konstruerad på ett sådant sätt attskattskyldigheten, i det nu aktuella fallet, inträder dåavfallet förs in till avfallsanläggningen. Om man dåvalt att placera en avvattningsanläggning inne på denskattepliktiga avfallsanläggningen, får detta till följdatt det slam som förs till avvattningsanläggningenbeskattas, och då även dess vatteninnehåll.Stefan har anfört att det vid ett antal av-fallsanläggningar finns anläggningar för behandlingav oljeslam och att dessa av bl.a. samordningsskälplacerats inom avfallsanläggningarna. Han har vidarepekat på det förhållandet att behandlingsanläggning-arnas placering inom respektive utanför avfallsan-läggningarna har avgörande betydelse i skattehänse-ende.I dag undantas vissa behandlingsformer, såsomkompostering eller reaktorbaserad rötning, från av-fallsskatten. Detsamma gäller förbränning. Gemen-samt för undantagen är att behandlingsformerna vä-sentligt minskar avfallets vikt. Skälet för att införaundantagen i fråga var att anläggningar där man be-driver såväl deponering som annan behandling inteskulle missgynnas.Jag är inte beredd att svara på om ett liknan-de synsätt bör anläggas beträffande de nu aktuellabehandlingsanläggningarna. Frågan behandlas förnärvarande inom , och jag vill inteföregripa detta arbete. Om det skulle visa sig att denuvarande reglerna bör ändras, är regeringen intefrämmande för att föreslå detta.Anf. 128 ():Fru talman! Finansminister svarpå min interpellation visar antingen att han inte harförstått sakfrågan eller att den socialdemokratiskaregeringen inte bryr sig om att miljömässigt bra an-läggningar för flera hundratal måsteskrotas.I december månad fanns det 37 anläggningar förbehandling av oljeslam vid deponier. Några ytterliga-re är under uppbyggnad. Om inte avfallsskatten änd-ras måste verksamheten vid dessa anläggningar läg-gas ned och byggas upp utanför deponiområdet.Att jag ställde den här frågan i första hand till nä-ringsminister berodde på att jaghoppades på att han som näringsminister skulle stop-pa den kapitalförstöring som byråkratin kring depo-niskatten innebär.Finansminister säger i sitt svarföljande:"Avfallsskatten är konstruerad på ett sådant sättatt skattskyldigheten, i det nu aktuella fallet, inträderdå avfallet förs in till avfallsanläggningen. Om mandå valt att placera en avvattningsanläggning inne påden skattepliktiga avfallsanläggningen, får detta tillföljd att det slam som förs till avvattningsanläggning-en beskattas, och då även dess vatteninnehåll. "Med dessa ord talar finansministern om att dekommuner som satsat på att frivilligt ta hand omavfallet på ett miljömässigt bra sätt nu ska straffas fördetta. Svaret innebär också att samordningsvinstermed att ha dessa anläggningar ihop med deponierkommer att gå förlorade.Mot bakgrund av detta ställer jag följande frågatill finansministern: hindrar den socialdemo-kratiska regeringen avfallsbranschen här i landet attbedriva sin verksamhet på ett miljömässigt och eko-nomiskt rationellt sätt? I stället för att försvåra hante-ringen borde regeringen här i landet - i likhet medvad som görs i andra länder - underlätta omhänderta-gandet av flytande slamformigt avfall.Följden av den nya deponiskatten om inga änd-ringar görs är att konkurrensen blir helt snedvriden.Anläggningar som inte är lokaliserade till avfallsan-läggningar behöver bara betala skatt för de få procentfast material som måste deponeras, medan de som påett rationellt sätt omhändertar oljeslammet inom de-poniområdet straffas för detta genom att få betala 250kr per ton för renat vatten.Hur tror finansministern att exempelvis kommu-nerna , , , Vänersborgoch upplever svaret på denna interpellation?De måste snabbt besluta om de ska skrota sina dyraoch väl fungerande anläggningar och i stället byggaupp nya sådana utanför området för ca 35 miljonerkronor per anläggning. Detta måste sedan konsu-menterna betala med kraftigt höjda taxor. Jag harsvårt att tro att finansministern vill vara med omdetta.Eftersom lagen trädde i kraft för en månad sedanmåste regeringen nu ge snabba besked. Det är därförnärmast som ett hån mot avfallsbranschen när fi-nansministern säger att han inte är beredd attsvara på om undantag för slamformigt avfall sombehandlas på ett miljömässigt bra sätt kommer attmedges.Renhållningsbranschen, som måste ha snabbasvar, kan inte utrederfrågan vägra att ta emot slamformigt avfall. De fåanläggningar som ligger utanför deponiområden harinte kapacitet att ta hand om allt slamformigt avfall.Dessutom måste nu avfallet oftast transporterasmånga tiotals mil, vilket medför stora miljöförsäm-ringar som olycksrisken ökar kraftigt.Fru talman! Jag förväntar mig att få svar av fi-nansministern på de frågor jag har ställt, men framförallt vill jag få besked om när kom-mer med ett konkret besked i frågan.Anf. 129 Finansminister ():Fru talman! Som framgick av mitt svar är jag välmedveten om att man under lagstiftningsarbetet hadeatt göra ett antal svåra avvägningar. Dessa avväg-ningar, som handlade om både kontrollaspekter ochmiljöaspekter, ledde till det lagstiftningsförslag somsedan antogs i kammaren.Jag anförde också - och därför tycker jag inte Ste-fan behöver vara så oroad - att vi från Rege-ringskansliets sida har uppmärksammat de effektersom den nuvarande situationen ger och att vi i vårtarbete funderar på hur man kan hantera detta i fort-sättningen. I sista hand är det en avvägningsfråga attlägga in kontroll- och miljöaspekterna. Vi är välmedvetna om att det finns ett antal anläggningar somhar hamnat i den situation som beskrivs i interpella-tionen. Det är ändå en minoritet av anläggningarna,men det är ändå ett problem - vilket jag har vidgått imitt interpellationssvar. Skälet till att jag inte kanange någon tidsplan för vilken teknik vi ska användaför att hantera problemet, beror på att vi vill studerade effekter som finns och försöka hitta en lösningsom är rimlig för alla parter. Vi har varit väl medvet-na om att situationen kan uppstå.Anf. 130 ():Fru talman! Det var en positiv ton som finansmi-nistern slog an. Det gör mig hoppfull att frågan kom-mer att få en positiv lösning.Jag kommer själv från där TekniskaVerken i slutför en investeringpå i en behandlingsanläggning förflytande industriavfall. Anläggningen ska behandlaavfallet med hjälp av indunstningstekniken.Anläggningens tillkomst är helt i linje med EG:sdeponeringsdirektiv, artikel 5, som bl.a. säger attmedlemsstaterna ska vidta åtgärder för att tillse attflytande avfall inte deponeras. Denna nya fina an-läggning måste nu skrotas då den blir helt olönsam,då anläggningar som inte är lokaliserade till avfall-sanläggningar endast behöver betala skatt för de fåprocent fasta material som måste deponeras.Jag vet att man på Tekniska Verken i Linköpingnu undersöker om det är möjligt att stycka av områdetdär den nya behandlingsanläggningen ligger från detövriga deponiområdet. På så sätt kan man kanskekringgå byråkratin kring deponiskatten. En förutsätt-ning för att lyckas med detta är att man bildar ett nyttbolag för driften av den nya behandlingsanläggning-en. Ingen vet om detta ändå hjälper. Det rätta ärgivetvis att deponiskatten i stället ändras så att renatvatten undantas från beskattning.I sitt svar säger finansministern något mycketmärkligt: "Avdrag för utförsel av reningsvatten fråndeponin medges därför inte, då detta i normalfalletskulle motverka en ökad styrning mot avvattning avavfallet före deponering." Tala om "Goddag Yx-skaft"! I verkligheten blir resultatet av skatten detdirekt motsatta. Det kostar givetvis att rena det slam-formiga avfallet även inom deponiområdet. Eftersomman tvingas betala skatt på det renade vattnet, blir detmer lönsamt att inte rena avfallet utan i stället baradeponera det orenat. Miljömässigt är detta naturligt-vis oansvarigt, men - som sagt - ekonomiskt blir detlönsamt!Fru talman! Jag vill att finansministern kommen-terar detta. Dessutom är det intressant att finansmi-nistern i sitt svar betonade att syftet med att införadeponiskatt var att få en bättre miljö. Om regeringenmenar allvar med detta borde givetvis de pengar somdeponiskatten inbringar gå tillbaka till renhållnings-branschen. I de flesta länder som infört deponiskattgår dessa medel oavkortat tillbaka till branschen förforskning eller sanering av förorenade markområden,t.ex. Här i landet förstärker deponiskattendet totala skatteuttaget.Fru talman! Jag hoppas att finansministern nu be-svarar mina frågor.Anf. 131 Finansminister ():Fru talman! Självfallet gör vi oerhört stora inves-teringar och satsningar i hela miljöpolitiken. De fi-nansieras inte via direkt kopplade skatteinkomster,utan de finansieras via den allmänna statskassan. Dethar varit en svensk tradition att inte haintäkter kopplade till speciella utgifter. Ur miljöpoli-tikens utgångspunkt, med tanke på de oerhört storainvesteringssatsningar som har gjorts ,har det varit en klar fördel att kunna hämta pengarnaur de allmänna resurserna - annars hade vi inte haftden omfattande miljöpolitik som vi nu har.Jag sade redan i mitt ursprungliga svar att det varbåde kontrollskäl och miljöskäl som dikterade detförslag till lagstiftning som lades fram. Självfallet villvi via deponiskatten bidra till en rimlig lösning påmiljöstyrningen.Jag har vidgått i mitt svar att det vid ett antal an-läggningar har uppstått problem med att avvattnings-anläggningar finns inom området. Det är ett problemsom vi har studerat, och jag har angett att vi har ögo-nen på problemet. Vi ska från sidaåterkomma - utan att jag kan ange en tidpunkt för hurfrågan ska hanteras i framtiden.Anf. 132 ():Fru talman! Det är en positiv ton i svaret, men jagmåste ändå tyvärr konstatera att jag inte har fått någrakonkreta svar på mina frågor i interpellationen.Att jag inte har fått några svar har mindre betydel-se, men det allvarliga är att hela renhållningsbran-schen inte har fått några svar. Situationen är nu akut.Om inget besked snabbt kommer måste miljömässigtbra anläggningar för hundratals miljoner kronorskrotas. Förutom att konsumenterna kommer att blimycket upprörda över att behöva betala detta, kom-mer det säkert dessutom att väcka stort uppseende utei hela , nämligen att i tvingas renhåll-ningsbranschen på grund av byråkrati skrota miljö-mässigt bra anläggningar. Det rimmar dåligt motEG:s deponeringskrav i artikel 5, som bl.a. säger attdet ska vidtas åtgärder för att tillse att flytande avfallinte deponeras.Mot bakgrund av detta vädjar jag tillfinansministern om att deponiskatten omgående änd-ras så att renat vatten undantas från beskattning äveninom avfallsanläggningar.