prot · GN0989 · 2000-03-30 00:00:00 — Belastningen på svenska fängelserskulle minska, och det skulle bli lättare att arbeta medövriga intagna och försöka anpassa dessa till ett lag-lydigt liv efter avtjänat straff. Utvisningen får natur-ligtvis inte innebära att vederbörande frisläpps direktefter hemkomsten i det fall brottet i hemlandet intebetraktas som lika grovt som hos oss. Det motsattamåste naturligtvis gälla, att även svenskar som dömtsi ett annat land ska kunna få verkställa sitt straffhemma i Sverige.Utskottsmajoriteten skriver i betänkandet att ut-skottet utgår från att "regeringen, utan något särskiltriksdagsinitiativ, undersöker möjligheterna att ingåbilaterala avtal i den omfattning som är önskvärd".Fru talman! Vi som står bakom reservation 3 an-ser att regeringen bör kunna göra lite mer. Vi anseratt regeringen ska intensifiera arbetet med att träffaöverenskommelser med ytterligare stater om överfö-rande av straffverkställighet.Fru talman! Då en utländsk medborgare döms i ensvensk domstol förekommer det, i vissa fall, att denutländske medborgaren även döms till utvisning efteravtjänat straff. I sådana fall tar domstolen ofta hänsyntill att den dömde ska utvisas efter fängelsestraffetoch utdömer en kortare strafftid. Denna rabatt tyckervi är helt fel. Det är, som jag ser det, att nedvärderaandra länder, att anse att andra länder inte är lika brasom att bo i och att det skulle vara ett extrastraff att utvisas till sitt hemland.I många fall har det visat sig att den dömdeshemland vägrat ta emot sina egna medborgare då deskulle utvisas efter att de verkställt ett fängelsestraff.I dessa fall har den dömde först fått "rabatt" på straf-fet och sedan efter avtjänat straff ändå inte kunnatutvisas. Även ni i utskottsmajoriteten, som anser ska ha rabatt på fängelsestraffet, borde kunnainse att denna praxis är fel.Utskottsmajoriteten skriver i betänkandet:"Utskottet anser för sin del att en möjlighet att beaktadet men den dömde lider genom att han utvisas ärnödvändig för att utlänningar inte i realiteten skadrabbas svårare i påföljdshänseende än andra dömda.I de fall utvisning av en för brott dömd person intekan verkställas därför att hans hemland vägrar att taemot honom utgår utskottet från att regeringen sökerlösa problemet genom överenskommelse med veder-börande stat. "Fru talman! Jag skulle gärna vilja ställa följandefråga till er som står bakom denna skrivning: Anser niatt det är ett men att utvisas exempelvis till ,eller , eller varför inte ?Enligt vår uppfattning bör svenska och utländskamedborgares brottslighet bedömas lika. När en ut-ländsk medborgare döms till fängelse bör därförfängelsestraffets längd inte påverkas av om det sam-tidigt förordas att han ska utvisas.Fru talman! Vi står naturligtvis bakom båda vårareservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifallendast till den första reservationen, reservation 3.Anf. 201 ():Fru talman! Vi behandlar överförande avstraffverkställighet. Det här betänkandet behandlarfrågan om att godkänna tilläggsprotokollet till konvention när det gäller över-förande av dömda personer.Vi i har yrkat avslag på att man skagodkänna tilläggsprotokollet. Jag ska lyfta fram deskäl som vi i har.Ett skäl är att det inte kräver något samtycke frånden dömde om man ska begära att de ska avtjänastraffet i hemlandet. Det här gäller också de personersom är dömda till rättspsykiatrisk vård. Redan därtycker vi att det finns en tveksamhet. Man kanbli dömd av domstolen till utvisning. Man kan ocksågenom ett administrativt beslut bli utvisad när manhar begått ett brott och sedan i svensk domstol harblivit betraktad som psykiskt sjuk och därför inteansvarig för sina handlingar och därför i behov avrättspsykiatrisk vård. Att i det läget ändå fullföljadetta och säga att personen i fråga inte var fullt ansva-rig för de handlingar som han eller hon begick ochdärför inte kan dömas till fängelsestraff men att haneller hon kan utvisas i alla fall. Dessutom ska dessapersoner kunna överföras utan deras samtycke. Dettycker vi är en mycket tveksam konstruktion.I detta fall ligger inte felet bara i tilläggsproto-kollet utan felet finns redan från första början, att mankan dömas till utvisning när man döms till rättspsyki-atrisk vård. Men det har vi inte tagit med i reservatio-nen, eftersom vi faktiskt inte behandlar den frågan.Men det är en av anledningarna till att vi har sagt nej.Den här konventionen innebär i och för sig inte enskyldighet för , men den innebär en rätt förSverige att kunna begära överförande av straffverk-ställigheten utan den dömdes samtycke.Fru talman! Om man lyfter fram den gruppen,som gjorde, så tycker jag också attdet finns ganska klara argument för varför man skakunna göra det. talade om de grovanarkotikasmugglarna, kurirerna som inte har någonanknytning alls till . Det enda som har skett äratt de tar sig in i med sin narkotika för atttjäna pengar och sedan ge sig av från landet igen. Dehar ingen anknytning alls till . Och i just dessafall tycker också vi i att det vore väl-digt bra om man kunde genomföra detta.Men det är ju inte riktigt så enkelt. Och om vi ha-de kunnat skriva ett eget tilläggsprotokoll där vi hadekunna formulera detta själva, hade vi gärna formule-rat ett tilläggsprotokoll med vilket man kunde genom-föra detta överlämnande när det gäller dessa grupper.Men den möjligheten hade vi ju inte, utan det handla-de om att godkänna detta tilläggsprotokoll.Då måste jag lyfta fram att en mycket stor gruppav dem som är dömda också till utvisning är faktisktmänniskor som har levt i under väldigtmånga år. Det finns människor som faktiskt är upp-växta här i men som inte har svenskt med-borgarskap, vilkas föräldrar kommer från andra län-der, och familjen har valt att behålla sitt ursprungligamedborgarskap. De kan ha bott i . Dekan ha bott i . Men de är inte svenskamedborgare. Och om de begår något brott döms detill utvisning.Det finns mer än 300 barn i som har för-äldrar som sitter i svenska fängelser och är dömda tillutvisning. Barnen lever i . Det är många barnsom är svenska medborgare. Men föräldern, som dekan ha levt ihop med under , är dömd tillutvisning och får heller aldrig komma tillbaka tillSverige igen. Att då kunna göra detta också i ettmycket tidigt skede av verkställigheten utan att dendömde samtycker fråntar dessa människor en ganskastor möjlighet att faktiskt begära nåd när det gällerutvisningen. Vi vet att regeringen i en hel del fallfaktiskt upphäver utvisningen. är det nämligenen så oerhört stor brist i våra domstolar när det gälleratt skaffa fram ett bra underlag, ett aktuellt underlag,som man ska ha i domstolarna när man ska döma tillutvisning. Då ska man nämligen väga in anknytningtill och hur den sociala situationen ser ut.Jag tycker, , att när det gäller denhär gruppen är det givetvis ytterligare ett straff förut-om fängelsestraffet. Visst är det ett men för dessamänniskor att bli utvisade från ett land där de har botti och kanske arbetat och verkat menockså, det håller jag med om, begått ett brott, och detska de straffas för. Men om de blir utvisade kanske deockså mister möjligheten att över huvud taget hanågon kontakt med sina barn. Man låter dessa barn bliav med sina föräldrar utan att det finns något sam-tycke.Så länge vi i våra domstolar väljer att så ofta tamed utvisning i domen utan att faktiskt ta hänsyn tillatt denna människa kan ha växt upp i , kan habott här , kan vara gift, kan ha barn och kanha en mycket stark anknytning men ändå få en utvis-ningsdom, och så länge detta pågår och det inte skernågon förändring, så kan vi i inte tyckaatt det är bra att godkänner detta tilläggsavtal.Precis som sade, fru talman, såkan ju tjäna pengar på detta. Vi kan ju tömmadelar av våra fängelser, och det blir ju mycket billiga-re för den svenska kriminalvården. Och vi är räddaför att detta också kommer att vara en drivkraft, så attvi får en överföring av straffverkställigheten i myckethögre grad än vad vi anser är rimligt.Fru talman! Vi i inser ju att riksda-gen kommer att bifalla hemställan i detta betänkande.Men vi i kommer att följa upp den här frågan och ta uppdiskussionen om när domen ska innehålla beslut omutvisning. Jag hoppas att vi kan få en förändring i dengrundläggande politiken och faktiskt använda oss avutvisning just i de fall där det är så oerhört klart ochtydligt, som sade. Där tycker inte viheller att det finns något skäl för att dessa personerska avtjäna straffet i svenskt fängelse, dvs. när dessapersoner inte har någon anknytning till Sverige.Förhoppningen är, även om jag inser att det ärsvårt, att vi ändå kan ändra den här synen när detgäller utvisningsdomarna och att vi får ett system somfungerar bra och som tar hänsyn till den anknytningsom dessa personer har och som tar hänsyn till debarn som faktiskt inte är skyldiga till något brott ochsom vi tar ifrån en förälder när vi skickar ut dessapersoner från och kanske ser till att derasmöjligheter att ha kontakt med sin pappa eller mam-ma i stort sett kanske försvinner för gott. Eller ocksåmåste dessa barn också flytta härifrån och faktiskt,trots att de är svenska medborgare, inte få upplevaden trygghet som andra svenska barn har.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till re-servation 1. Och om nu denna reservation skullebifallas med anledning av mitt anförande måste jagockså yrka bifall till reservation 2, annars skulle lag-stiftningen bli felaktig.Anf. 202 ():Fru talman! Jag kommer att göra . Jag kommer nämligen att yrka avslag bådepå hennes reservationer och på övriga reservationer.Det är alltså överförandekonventionen från 1983som vi diskuterar. Syftet med den var ju att öka möj-ligheterna att överföra verkställigheten av påföljdenför personer som dömts i annat land än sitt hemlandgenom att erbjuda en enkel och lättillämplig ordningför en sådan överförandeprocedur. Överförandekon-ventionen krävde dock att den dömde personen skullesamtycka till att påföljden fick verkställas i ett annatland.Denna proposition behandlades i justitieutskottet1983. I det betänkandet står att läsa att i för-handlingarna hade hävdat, åtminstone vad gälldeutländska personer som hade utvisats i samband medfängelsedom, att det skulle vara en fördel om verk-ställigheten kunde föras över oberoende av samtycke.Vid det tillfället lyckades inte få gehör försina synpunkter men det här har tagits upp vid andratillfällen. Man har frågat sig om det är rimligt attkräva samtycke av den dömde i alla situationer.Tilläggsprotokollet, som vi ska ta ställningtill, gör det möjligt, som redan redo-gjort för, att överföra straffverkställigheten utan attden dömde har lämnat sitt samtycke; detta i två fall.Den ena situationen är det s.k. flyktfallet när enperson har dömts för ett brott i och har flytttill sitt hemland innan påföljden verkställts. Då kandomslandet begära att den andra staten övertar verk-ställigheten av påföljden. Någon skyldighet för dendömdes hemland att överta verkställigheten finnsinte, utan den staten får överta verkställigheten.Den andra situationen där verkställigheten kanöverföras utan den dömdes samtycke är när brotts-målsdomen säger, som så väl har be-skrivit här, att den dömde personen ska utvisas närfängelsestraffet är avtjänat. I en sådan situation fårdomslandet göra en förfrågan till den dömdes hem-land om att ett överförande ska ske.Det dömande landet, exempelvis om detär någon som blir dömd här, ska också förse verkstäl-lighetslandet med en förklaring som innehåller dendömdes uppfattning om överförandet samt en kopiaav utvisningsbeslutet eller annat dokument som visaratt den dömde inte får vara kvar i domslandet efterfrigivningen.Om någon konventionsstat hemställer om att Sve-rige ska överta verkställighet av påföljd sker verk-ställigheten här enligt svenska regler. Den upphör omden andra staten beviljar nåd eller amnesti eller omdomen tas upp till ny prövning.Det är i som skagöra framställan till det andra landet för verkställandeav påföljden. Gäller det rättspsykiatrisk vård så är detSocialstyrelsen som ska göra det.I betänkandet finns det fyra reservationer. Ett parav dem vill jag kommentera. vill, somAlice har redogjort för, att hela regeringensförslag om godkännande av tilläggsprotokollet skaavslås eftersom man befarar att en dömd person motsitt samtycke kan bli sänd till ett land vars kriminal-vård inte uppfyller mänskliga rättigheter.Utskottet vill här anföra att tilläggsprotokollet kanundertecknas av stater som har undertecknat överfö-randekonventionen - alltså i första hand europeiskastater som har ratificerat konventionen om skydd förmänskliga rättigheter och de grundläggande friheter-na, men det gäller också några andra. Här finns alltsåen någorlunda garanti mot att ett överfört straff inteverkställs under oacceptabla förhållanden.Alice tog också upp barnens situation. Detgäller då dömda som varit i rätt länge ochsom har barn i landet. I den motion som Vänsterparti-et väckt hänvisar man till och Ge-nèvekonventionen plus ytterligare någon konventionsom jag för tillfället inte kommer ihåg namnet på.Jag kontrollerade i går det här med barnkonven-tionen och konstaterade då att någon generaliseringnär det gäller utsändandet kan man inte ha. Barnkon-ventionen säger att man ska ta hänsyn till varje en-skilt fall.När eller Socialstyrelsenska begära att en påföljd ska verkställas utomlandshar man anledning att ta ställning till, som vi har sagtförut här, under vilka förhållanden verkställighetenkan tänkas ske i den främmande staten. Skulle dendömde inte samtycka till överförandet kan vederbö-rande överklaga till regeringen som då får ta sakenunder övervägande.Av kap. 8 i utlänningslagen framgår det också atten av- eller utvisning aldrig får verkställas till ett landom det finns skälig anledning att tro att vederböran-des liv skulle vara i fara eller att vederbörande skulleutsättas för tortyr eller liknande.Vidare understryker utskottet med kraft att enframställning om överförande av en i ådömdpåföljd måste föregås av överväganden rörande deförhållanden under vilka verkställigheten kan kommaatt ske i den främmande staten. Framstår förhållande-na som oacceptabla bör det enligt utskottets meninginte göras någon framställning om överförande.I de två moderata reservationerna tycker man, vil-ket har bekräftat, att förslaget går irätt riktning men att regeringen kunde göra mer -man kunde intensifiera arbetet med att få fram bilate-rala avtal med länder som inte är anslutna till kon-ventionen. Sådana här avtal finns det med några län-der som inte är anslutna till konventionen. Vi har dett.ex. med Thailand.Utskottet har behandlat frågan förut, för det harfunnits motioner om detta. Då har man utgått från attdet inte behövs ett särskilt riksdagsinitiativ för attregeringen ska kunna sluta bilaterala avtal.I propositionen framhålls som en allmän utgångs-punkt att en återanpassning förmodligen blir effekti-vare om den dömde i ett tidigt skede överförs till sitthemland. Beträffande den motionen är, såvitt jagförstår, reservanterna överens med propositionen.Fru talman! Med hänvisning till det som jag an-fört här ber jag alltså att få yrka bifall till hemställan ibetänkandet och avslag på reservationerna och mo-tionerna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Vissa kulturpolitiska frågorFöredrogskulturutskottets betänkande 1999/2000:KrU9Vissa kulturpolitiska frågor.Anf. 203 ():Fru talman! , , har reservationsyrkan-den som berör frågan om kulturens struktur.För snart 30 år sedan byggdes den nuvarande mo-dellen för svensk kulturpolitik upp. Det är därför inteså konstigt att så många partier har viljan att driva påden kulturpolitiska utvecklingen, även om vi kanstreta åt olika håll.I rapporten och skådespel åt folket lyfts påett tydligt sätt fram de svårigheter som dagens kultur-politik står inför. tror därför att tiden ärmogen för att den statliga kulturpolitiken ska gå ettsteg vidare.Vänsterpartiet anser att det krävs en omorganise-ring av och att själva strukturen ochkommunikationerna mellan staten, de regionala ochlokala politikerna och kulturlivet måste förändras.Kultur måste bli en naturlig del i all verksamhet. Detär en verksamhet som i större utsträckning än i dagska utgå från de lokala behov som finns. Samtidigtmåste staten fortsatt ta ett ansvar för att de kulturpo-litiska målen uppfylls och sörja för kulturens utveck-ling på ett övergripande plan.Vänsterpartiet har därför i reservation 3, vilkenäven har ställt sig bakom, yrkat på att enutredning tillsätts för att ta reda på om de allmännamedlen fördelas och utnyttjas på bästa sätt och omstatens stöd bl.a. via fungerar dynamiskt.Kunskaperna från en sådan utvärdering skulle sedanligga till grund för en ny kulturpolitisk struktur därKulturrådet omorganiseras så att samspelet mellanden statliga, regionala och lokala nivån bättre kansamordnas. Syftet är att de kulturpolitiska målenbättre ska genomsyra all kulturell verksamhet i vår-den, i skolan och i det dagliga livet.Frågan om kultursponsring tas också upp i betän-kandet. Fenomenet sponsring har ökat på senare årinom hela kultursektorn, eftersom bristen på offentli-ga medel tvingar kulturskaparna att söka andra finan-sieringslösningar. tror att detta i för-längningen kan skapa problem i den rent konstnärligaprocessen. Olika bindningar till sponsorer kan indi-rekt kväva skapandet och yttrandefriheten.Vänsterpartiet ser det som väldigt angeläget attkulturen även i fortsättningen ska kunna framhäva sinkonstnärliga styrka utan bindningar till sponsorer.Vänsterpartiet föreslår därför att regler för kultur-sponsring arbetas fram för att skydda kulturutövarnaoch värna yttrandefriheten i det konstnärliga skapan-det.Fru talman! Vi saknar i stor utsträckningkunskap om hur samhällets kultursatsningar främjarjämställdheten, dvs. hur stor andel av satsningarna påkulturområdet som når kvinnor respektive män. Vianser att detta bör utredas så att de kultursatsningarsom görs främjar jämställdheten. Vidare föreslår viför att förstärka detta att det införs ett åttonde kultur-politiskt mål för att säkra könsperspektivet i statenskulturpolitik.Till sist, fru talman, vill jag lyfta frågan om del-aktighet och tillgänglighet i kulturlivet. Det behövssärskilda insatser inom kulturområdet för att nå nyakulturgrupper och öka delaktigheten i kulturlivet.Tanken att alla har rätt att möta, pröva på och delta iolika kulturella verksamheter måste förverkligas.Det är en rättvisefråga och en jämlikhetsfråga attalla oberoende av samhällsklass, utbildningsnivå, köneller sexuell läggning ska ges möjlighet till delaktig-het och spegling i kulturlivet. Kulturen får inte baravara tillgänglig för de människor som har det braekonomiskt.Ofta hör vi att den verkliga kulturkonsumenten idagens kulturliv är den väletablerade medelålderskvinnan. Utan att för den skull vilja ändra på dessakvinnors kulturvanor vill vi bryta den dominansenoch göra konsten och kulturen mer tillgänglig förgrupper som samhällets kultursatsningar intenår ut till. För att kunna uppnå detta måste man vidtaen rad åtgärder.De homosexuellas verklighet måste bli ett natur-ligt inslag i kulturverksamheterna. Kulturens rollmåste vara att spegla människors vardag i lika tideroch ur olika perspektiv. Utanförskap är ett av dagensstörsta problem. Om vi ska uppnå s.k. integrationinnebär det att ett givande och tagande mellan männi-skor måste ske. Ska vi nå dit måste det finnas möjlig-heter till delaktighet och kommunikation.Vänsterpartiet menar att det även är viktigt att deninvandrade kulturen visas på gallerier, teatrar, biogra-fer och museer i större utsträckning än vad som ärfallet och att det får genomslag på alla kulturensområden i . är inte bara är blå-gult utan i allra högsta grad också mångkulturellt.Vänsterpartiet står med på 11 av betänkandets 23reservationer. Vi har också bifogat två särskilda ytt-randen till betänkandet. Jag kan därför inte ta upp alltsom vi anser vara viktigt i detta betänkande. Det är ettbetänkande som bygger på motioner från den allmän-na motionstiden.Fru talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall tillreservation 3 och reservation 15.Anf. 204 ():Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall tillCenterpartiets reservationer nr 9, 13 och 19. Jag stårgivetvis bakom även andra reservatio-ner, men för tids avstår jag från att yrka pådem.Den motion som ligger mig varmast om hjärtat änden om kultur för barn och ungdom. I vår kulturmo-tion ägnar vi stort utrymme till barn- och ungdom-skulturen. har länge framhållit att enväxande andel av all kulturverksamhet i kulturinstitu-tioner ska inriktas mot barn och ungdomar. Vi anseratt av de statliga kulturresursanslaget bör av-sättas till dessa.Det är viktigt att uppmuntra barns och ungdomarsegna skapande, och därför vill vi satsa på dem. De ärframtidens kulturbärare, och då är det viktigt att vi fårdem intresserade av kultur. Det måste ske på derasvillkor. Vi vuxna måste vara mer lyhörda till ungdo-marnas önskemål och låta dem vara delaktiga i plane-ringen och utformningen av verksamheten. Därförtycker jag att det är väldigt positivt att det ska vara enungdomens riksdag i denna kammare ochatt de själva har fått vara med och planera.I budget har vi avsatt 65 miljonerextra till just ungdomsverksamhet eftersom vi tyckeratt den är så viktig. Där är tanken att Ungdomsstyrel-sen ska fördela pengar till olika aktiviteter som ung-domar vill genomföra.Fru talman! Infrastruktur är ett populärt ord i dag.I kulturmotion talar vi om den kultu-rella infrastrukturen. Med det menar vi att det är vik-tigt att satsa på den regionalpolitiska kulturen. Lyck-ade kulturprojekt får ofta positiva konsekvenser förde olika regionerna.Under 1980- och 1990-talen har regionala och lo-kala kultursatsningar blivit ett hjälpmedel för attskapa en ny profil och inriktning för olika orter. Enkulturell infrastruktur är lika viktig som utbildningoch kommunikation. Alla är egentligen medvetna omhur viktig kulturen är, men när det kommer till resur-ser tycks många politiker tro att kultur inte kostarspeciellt mycket.Fru talman! Vår reservation 19 om det mångkultu-rella samhället är en annan reservation som jag yrkarbifall till, och som jag nämnde inledningsvis.Vi lever i ett mångkulturellt samhälle där främ-lingsfientlighet och rasism breder ut sig. Det är, somvi centerpartister har framfört i vår motion Kr201, utmaning att hitta en balans mellan integrationoch acceptans. Att inlemma nya medborgare i sam-hället som vi låter samhället utvecklas tillföljd av nya impulser från andra kulturer är nödvän-digt. Det är viktigt att ge stöd till de invandrades egnakulturella uttryck men också att erbjuda delaktighet idet svenska samhället.Varje kulturinstitution bör därför ta ansvar för attverksamheten vänder sig till hela befolkningen -detta för att öka respekten för olika medborgareskultur och kulturarv.Fru talman! Det finns många fler områden i dettabetänkande som är värda att orda om, men jag avslu-tar med några ord om de funktionshindrade. Det ärviktigt att alla medborgare kan ta del av den kultursom erbjuds, som jag påpekade i samband medvåra nya svenska medborgare.Tyvärr kan vi se att en del funktionshindrade harproblem med att kunna ta del av kultur på ett naturligtsätt. Vi har debatterat detta i kammaren, ochdå handlade det om syn- och hörselskadades möjlig-het att ta del av utbudet i radio- och TV-sändningar.Arbetet med att skapa delaktighet för de funk-tionshindrade inom kulturen går visserligen framåt,men arbetet går alldeles för långsamt. Detta har Cen-terpartiet, , tagit upp i ett särskilt yttrande till betänkandet.Anf. 205 ():Fru talman! Kultur är ju ett mångfasetterat områ-de, och det tycker jag att inte minst dagens debattervisar på. Men det är också bra att få diskutera deövergripande frågorna såsom målformuleringarna. Denuvarande målen fastställdes , ochdet är dags att ändra på dem. När vi läser dem angerde inte bara mål utan också medel för att nå målen.