prot · GN0991 · 2000-04-04 00:00:00 — Jag avvaktar den utredningen ochde bedömningar som nu skagöra och som kommer att lämnas över till Regerings-kansliet. Därefter ska jag återkomma. Jag känner vältill det problem som tar upp. Menjag tror att man nu måste försöka att finna lösningarsom dels gör att man långsiktigt kan planera, dels göratt man inte hamnar i den situationen att det uppståren differens mellan bemyndiganderamen och delänsanslag som man har. Vi är överens om det. Låtoss titta på det, så återkommer jag.Anf. 34 ():Fru talman! Ja, jag är överens med näringsminis-tern på många punkter. Jag är mycket väl medvetenom, herr minister, att jag gjorde en extrembeskrivninggenom att betrakta riket som ett län.Planeringsproblemen för att man ska få en lång-siktighet i det hela är inte så enkla. De är inte oöver-stigliga, men de är kluriga. Det är ju projektägarnasom ska bedömas. Man ska bedöma hur mycketpengar som de gör av med för att de ska ha rätt att fåut mera pengar.Nåväl, låt oss vara överens om det och om attskillnaden mellan - enligt vad redovisar förvårt län och för flera andra län - bemyndiganderamenoch anslaget bör minska. Så långt är allt gott och väl.I en PM från skriver Nä-ringsdepartementet att man kan förutse en minskandebeslutskapacitet beroende just på att manhar en lite större bemyndiganderam om man drar påsig en skuld. Som jag ser det får man ettytterligare bekymmer på halsen, och det är tillväx-tavtalen. A 1-anslaget ska ju användas till att medfi-nansiera projekt inom ramen för tillväxtavtalen. Därfinns inga nya pengar. De fria medel som vi har ilänen av det s.k. tillväxtkapitalet är i allt väsentligtkopplade till A 1-anslaget Regionalpolitiska medel.Det finns en del också hos länsarbetsnämnderna.Men i - det är den referensram somjag enklast kan överblicka - är beslutskapaciteten föratt medfinansiera projekt inom ramen för tillväxtav-talen besvärande liten för oss. Det bekymrar migfaktiskt. Vad ska vi göra åt det, herr minister?Anf. 35 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att det inteblir någon speciellt seriös diskussion om man görsådana extrema beskrivningar. De har inte mycketmed verkligheten att göra. Det tror jag att vi ocksåkan vara överens om.Det skiljer sig mellan de län som har långsiktigaprojekt som är dyra. Där måste skillnaden mellanlänsanslaget eller det som är budgeterat och bemyn-diganderamen vara ganska stor. Om man däremot harväldigt kortsiktiga projekt hamnar man på den andrasidan. Där måste likheten mellan bemyndigandera-men och länsanslaget vara ganska liten. Det håller vinu på att se över, och jag återkommer när jag kansäga hur det blir och när jag har fått in yttranden frånEkonomistyrningsverket.Tillväxtavtalen kommer i många fall att kopplastill . Där kommer man in på dis-kussionen om medfinansiering. Men arbetsmarknads-politiska medel kommer också att kunna användas.Man kan alltså inte bara koncentrera sig på länsstyrel-sens pengar. Tanken är också att alla aktörer somfinns inom länet eller regionen ska kunna användaäven arbetsmarknadspolitiska pengar.Jag har ju ett förflutet som landshövding och harvarit med om dels det gamla systemet, dels det s.k.bemyndigandesystemet.Problemet med det gamla systemet - och är jagi och inte i län, därförhandlar det om lite mer pengar - var att ett att man skulle starta ett projekt påexempelvis 50 miljoner, lade man ut det på tre år.Sedan kom man två. Då utformade man ettprojekt på 50 miljoner till och lade ut det på tre år.Till slut hade man en mängd pengar som redan hadeså att säga avregistrerats som betalda, men de hadealdrig betalats. Pengarna låg och vilade. De var aldrigbetalda.Poängen med bemyndigandesystemet var just skulle kunna göra långa planeringar och intehamna i det läget att man rycker undan 50 miljonerfrån statskassan, men pengarna ska inte betalas utförrän . Då får jag den här möjlig-heten.Det är ett bra system. Det har visat sig nu att detsom alla system, även de bra, har några fläckar ochhål. Det är det vi ser över . Det är också det jagsenare vill återkomma till.Anf. 36 ():Fru talman! Jodå, jag är medveten om att nä-ringsministern hade helt andra summor att röra sigmed i . 160 miljoner 1999 i stället för 6miljoner, som vi hade i län.Jag är medveten om att det kan behövas sådanahär system som just ger en planeringshorisont medbudgettak osv. Men poängen är ju att det är lika be-kymmersamt för de små länsstyrelserna med de småmedlen när projektägare får det knapert och har pro-blem med att betala lönen till dem de anställer till sittprojekt. Det är inte alls enkelt att förklara detta. Detär det som är utgångspunkten för min fråga, trots attjag som sagt mycket väl vet att det kan behövas olikatak i olika delar av landet.När det gäller att man har mer pengar än bara deregionalpolitiska medlen nämnde jag länsarbets-nämndens pengar. I är de ungefär 100miljoner. Av dem kan man, såvitt jag vet och har fåttklart för mig efter interpellationen, använda någon-stans kring för medfinansiering.EU-pengarna, strukturfondspengarna, finns också.Det är heller inga svindlande summor. Det är, om jagminns rätt, 13 miljoner för . Det är alltsåganska små summor det handlar om, om man jämförmed . Det är naturligtvis mindre projektsom vi kan syssla med. Men även vi behöver tillskotttill sysselsättningen, och det har vi också fått natur-ligtvis.Tack!Anf. 37 Näringsminister ():Fru talman! Några ord, så att det inte blir någramissförstånd. Arbetsmarknadssituationen är heltannorlunda i jämfört med . Detär det ena.Det andra jag återigen vill ta upp är att det härgäller att få ett system där man kan göra långsiktigaplaner. Det har varit önskvärt och det har vi ocksååstadkommit med detta bemyndigandesystem.Som jag sade tidigare ser vi nu över detta system.Men låt oss inte hamna i den situationen att den storadiskussionen för , och Norr-botten handlar om hur bemyndigandesystemet ska seut.Låt mig ändå få avsluta med att det går bra förSverige. Även i ser vi hur arbetslös-heten minskar, hur sysselsättningen ökar och inteminst hur tillväxten ökar. Det sker nu även i skogslä-nen. Det är det viktiga att koncentrera sig på.Detta är självklart inte ett försvar för att vi inteska se över systemet. Det gör vi , och jag ska be attfå återkomma till detta både till till denna kammare.Tack så mycket!Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1999/2000:301 omdonationer av läromedel till skolanAnf. 38 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig delsom jag har för avsikt att se över principerna som skagälla vid distribution av undervisningsmaterial tillskolorna, dels om jag avser att vidta några åtgärderför att hindra att distribuerar s-märkt jour-nalistiskt material utan att ha tillfrågat skolenheternaom vilka behov som föreligger.Inledningsvis vill jag redogöra för gällande be-stämmelser vad gäller läromedel. Enligt skollagen skautbildningen i såväl som gymnasiesko-lan vara avgiftsfri. Eleverna ska utan kostnad ha till-gång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andrahjälpmedel som behövs för en tidsenlig utbildning.I läroplanerna för det obligatoriska skolväsendet,respektive de frivilliga skolformerna (Lpo 94 och Lpf94) anges som rektors ansvar att skolans arbetsmiljöutformas så att eleverna får tillgång till handledning,läromedel av god kvalitet och annat stöd för att självakunna söka och utveckla kunskaper. Sådant stöd kant.ex. vara bibliotek, datorer och andra hjälpmedel.Det är skolhuvudmännen som har ansvar för attundervisningen bedrivs så att de mål och de bestäm-melser som styr skolan uppfylls. Därvid ligger detockså inom skolhuvudmännens ansvar att eleverna fårde läromedel som behövs.Vi lever i en värld där informationsmängden ökar.IT och medier har starkt bidragit till denna utveck-ling. De traditionella läroböckerna kompletteras ochersätts i vissa fall med andra och helt nya informa-tions- och kunskapskällor. Därigenom vidgas ocksåläromedelsbegreppet. Utvecklingen ställer nya kravpå arbetssätt och arbetsformer i skolan.Att eleverna får kunskaper i att värdera, analysera,bedöma och ta ställning till innehåll i olika informa-tionskällor blir en alltmer väsentlig uppgift för sko-lan. Det är därför värdefullt att det finns en mångfaldi utbudet av läromedel, som kan användas i skolan.Vi har i ingen nationell granskning av lä-roböcker. Det är läromedelsföretagen som utifrånskolans behov och på marknadens villkor tar framläroböcker. Utöver förlagen har det länge funnitsläromedel som har tagits fram av företag, intresseor-ganisationer, branchorganisationer o.d.Skolverket har ett särskilt regeringsuppdrag attstödja och stimulera undervisningen i nutidshistoriaoch granska hur undervisningen bedrivs, eftersom detfinns tecken som tyder på att historieundervisningenofta haft tyngdpunkten på historien till och med in-dustrialiseringen. Därför behöver elevers kunskaperom vår moderna historia, kampen för demokrati ochmänskliga rättigheter samt brott mot dessa rättigheterav totalitära regimer fördjupas och förstärkas.Aftonbladet publicerade en millennieserie över1900-talet, där bl.a. historieskrivaren och samhällsreportern del-tog. Enligt vad jag erfarit ansåg att dennaserie - samlad i en bok - skulle kunna stimulera un-dervisningen i nutidshistoria. Därför gjorde man dentillgänglig för gymnasieskolans elever i årskurs 1genom att bekosta distributionen av boken. Med hän-syn tagen till vad jag tidigare nämnt har jag ingasynpunkter på att , i ett sådant angelägetämne, stödjer distributionen av ett sådant material.Jag vill avslutningsvis framhålla att det ändå tillsist är den enskilde läraren som har ansvaret för vilketstoff som ska användas i undervisningen, t.ex. dennämnda boken.Jag har därför inte för avsikt att se över principer-na som ska gälla vid distribution av undervisnings-material till skolorna.Tack!Anf. 39 ():Fru talman! Jag vill först tacka statsrådet för svaret. Det är väldigt tydligt när det gällermin fråga om att se över principerna, och det avserstatsrådet alltså inte att göra. Efter att ha tagit del avhela svaret förstår jag varför principerna inte kommeratt ses över. Ytterst beror detta tydligen på att detråder total principlöshet på det här området.Statsrådet anför i svaret att det å ena sidan ärskolhuvudmännen som har ansvaret för att elevernafår nödiga läromedel. Å andra sidan säger skolminis-tern att den enskilde läraren har ansvaret. , åtredje sidan, skulle man kanske kunna säga, tillåterför att inte säga uppmuntrar sponsring avläromedel som, i det här fallet, är framtagna av endagstidning. Det omvända förhållandet vore, enligtmin mening, det naturliga, dvs. att ett företag spons-rade och bidrog med material och ansva-rade för innehållet. Här har det varit precis tvärtom. Imin värld betyder ett statligt myndighetsengagemangett slags garanti för kvalitet. Eftersom boken automa-tiskt distribuerats till alla elever i årskurs 1, kommerlärarens, såväl som huvudmannens, inflytande attvara tämligen begränsad.Känner skolministern till att en majoritet av gym-nasiets elever inte studerar ämnet historia? Hur är dettänkt att de eleverna ska få tillgång till handledning istudierna av bok så att de utvecklarkunskaper? Tycker verkligen skolministern att det ärrimligt att medverkar till att distribueratext som man ej har ansvar för och kontroll över? tänka sig att tillsammans medt.ex. kärnkraftsindustrin ger ut en bok om energi?Eller kan statsrådet tänka sig att tillsam-mans med läkemedelsindustrin ger ut en bok om etikvid läkemedelsprövningar? Kan statsrådet tänka sigatt tillsammans med Scientologerna ger uten bok om religionsundervisning? ska detvara fråga om ansvar för distribution men inte inne-håll. Jag vill poängtera att jag tycker att sponsring avböcker kan vara bra, men då måste myndighetenockså ansvara för innehållet.Varför tycker skolministern att just är värd detta stöd? Varför inte någon annan?T.ex. har också gett ut en millennie-bok. Det finns säkert andra.Fru talman! De flesta elever i gymnasieskolan fårlåna sina läroböcker. Vissa får inte tillgång till någonlärobok alls i vissa ämnen. Det innebär att den bokman får behålla är någonting bra och unikt, och denboken får stor betydelse just tack vare dess tillgäng-lighet. Genom att framstår i text utanpåboken som ansvarigt ges bok en legiti-mitet och en trovärdighet som andra lobbyistersböcker saknar.Anf. 40 Statsrådet ():Fru talman! har fått ett speciellt upp-drag när det gäller nutidshistoria. Därmed finns medelavsatta för hur man på olika sätt ska utveckla histo-rieundervisningen i skolan.Distributionen av denna serie är bara en del i heladetta stora arbete. Det gäller alltså inte att därmedinbegripa kärnkraft eller något annat. Detta är ettuppdrag som också har sin bakgrund i de partiöver-läggningar som förekom i samband med inriktningenpå konferensen om Förintelsen. Man var i samtligapartier överens om att nutidshistoria är viktig och attden ska lyftas fram i skolans undervisning.Jag kan inte i det här fallet gå in och granska medvilka medel eller på vilket sätt som ger uten skrift. Det skulle vara ministerstyre. Här har ettuppdrag givits med ett tydligt besked om vad uppdra-get ska innehålla till en myndighet. Det är myndig-heten som har att förvalta uppdraget.Jag vet inte varför det blev som pub-licerade materialet i stället för . Jaghar sett material, och jag har settAftonbladets material. Jag tycker att båda är bra, ochbåda kommer att användas i skolorna. har också valt att dela ut materialet.För övrigt finns det ett oändligt material i skolor-na. Det är positivt att det finns en rik mångfald.Ibland är det företag som skickar ut, ibland är detintresseorganisationer. Jag har inga invändningar motdetta. Det viktiga är att lärarna är väl förtrogna meddet material som deras elever använder. Ingen kan idet fallet styra lärarna i vilket material de ska använ-da. Den friheten har vi gett till lärarna, och den tyckerjag att de ska ha.Anf. 41 ():Fru talman! Det är alldeles utmärkt att Skolverketgår vidare med det speciella uppdraget. Jag tror attskolministern och jag kan vara alldeles överens omatt undervisning i nutidshistoria och demokratinsgrunder är avgörande och viktig. Därför ställde jagfrågan till skolministern om skolministern är medvet-en om att en majoritet av eleverna i gymnasiet fak-tiskt inte har historieundervisning och inte inom detämnet kan tillgodogöra sig kunskaperna. Det gårnaturligtvis att säga att det går att göra i samhällskun-skapsundervisningen. Men samhällskunskapsunder-visningen har samma kursplan för alla linjer i gymna-siet. Det är inte mycket utrymme att tränga in nyasaker där. Det är ett litet bekymmer. Därför är detviktigt att de läromedel som distribueras i Skolverketsregi är bra och objektiva. Det är mycket möjligt attboken är bra och objektiv. Jag diskuterar principerna,statsrådet. Då handlar det inte om principen att styradetaljer, utan principen hur man ska göra för att läro-medel ska vara bra och opartiska. På vilket sätt läro-medel ska utformas är en sak som både regering ochriksdag har anledning att ta ställning till.Jag är av uppfattningen att en myndighet kan varaansvarig för innehållet men att det kan finnas ensponsor som sköter själva produktionen godkänt avmyndigheten. Här har man faktiskt gjort tvärtom. Jagvill fråga statsrådet om hon är beredd attvidta några åtgärder för att ändra på det så att det blirtydliga principer för vem som har ansvaret för vad iskolan.Anf. 42 Statsrådet ():Fru talman! Det har tidigare funnits en nationellgranskning av läromedel. Den granskningen finnsinte . Det vore också en omöjlighet att återinföraden. När granskningen genomfördes var det utbudsom fanns för skoleleverna de traditionella läroböck-erna. Då gick det att utöva kontroll, man kunde seinnehållet från ett nationellt perspektiv.Svårigheten är betydligt större än tidigare pågrund av att informationsflödet är så stort. Tillgångentill all slags information finns via Internet. Dettakanske är och kommer att vara det största problemet iframtiden eftersom informationen är tillgänglig föralla människor och det finns ingen som sätter gränser.Det kommer att ställa stora krav på såväl lärare somelever att hitta information som har den kvalitet somman rimligen kan begära att materialet i skolorna skaha.Men det finns ingen möjlighet till styrning på detsätt som information är tillgänglig . Det är ett avde stora problemen. I det här fallet när harbestämt sig för att medverka till produktionskostna-derna, har givetvis tittat på innehållet ochgjort en bedömning att det är av en god kvalitet ochatt det främjar det uppdrag som har fått,nämligen att se till att eleverna ska få bättre kunskap inutidshistoria. Kunskapen är riktad till eleverna.Det är en viktig uppgift för skolan att inte alltidtitta på det specifika enskilda ämnet utan snararefundera över hur saker kan användas tvärs över äm-nesgränserna. Det är många skolor som regelbundetanvänder t.ex. tidningen som ett läromedel. Iblandarbetar man med olika tidningar och använder demsom underlag i sökandet dels efter det som händer inutid, dels för att gå tillbaka i dåtid. En sammanställ-ning av vad som har skett under måstekunna användas i många olika ämnen beroende påvad man letar efter i de olika artiklarna. Det kan varai princip alla ämnen som finns inom gymnasiet.Det behöver inte vara något speciellt, även om mate-rialet i det här fallet har kommit till för att lyfta framnutidshistorien. Men nutidshistoria spänner över allaämnen.Anf. 43 ():Fru talman! Kan jag då tolka skolministerns se-naste inlägg som att faktiskt är ansvarigtför innehållet i boken och att det är en olycklig for-mulering på pärmen där det framgår att Skolverketansvarar för distributionen och för inne-hållet? Det har blivit fel. Är det så det förhåller sig?Den viktiga bärande principen när ett riktat materialskickas ut i ett speciellt ärende som ska ha ett speci-ellt syfte är att den myndighet som ansvarar också äransvarig och har kontroll på innehållet.I övrigt måste skolministern och jag vara totaltöverens om att det ska finnas en mångfald och ettutbud, att man ska använda tidningarna, Internet ochallt material som finns. Jag är för en stor valfrihet närdet gäller innehållet i undervisningsmaterialet. Mennär staten bestämmer sig för att göra en riktad insatspå ett visst område behöver man veta vad det är manskickar ut. Är vi överens om att det är en olyckligformulering, skolministern?Anf. 44 Statsrådet ():Fru talman! Vi är fullständigt överens om att omSkolverket tar på sig att distribuera någon form avmaterial måste man också ha kunskap om innehållet.Vi är fullständigt överens om att man inte får köpagrisen i säcken.Jag ser också, som säger, att detär positivt med mångfalden. Det kräver ansvar att vihar mångfald, men har vi kommit en långbit på vägen från när vi hade en enda läro-bok som styrde vad skolan skulle göra.Min vision är att alltfler lärare skulle våga läsakursplanerna, börja sitt arbete där, se på målen ochsedan fundera tillsammans med eleverna vilket mate-rial de ska använda för att gå vidare. Men kritiskgranskning måste vi också sätta överst på dagord-ningen.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1999/2000:297 omstatsbudgetens utgiftstakAnf. 45 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen kommer att tillåta att de av riksdagenbestämda utgiftstaken överskrids och om regeringenkommer att dra tillbaka redan beslutade utgiftsök-ningar om utgiftstaken hotas.Utgiftstaket för staten är ett mycket allvarligt me-nat budgetpolitiskt åtagande för regeringen. Sedan1994 har regeringen framgångsrikt styrt finanspoliti-ken med hjälp av kvantifierade budgetpolitiska mål.De två budgetpolitiska mål som regeringen föreslagitoch ställt sig bakom ligger fast:1. Den offentliga sektorns finansiella sparande skauppgå till av BNP i genomsnitt över en kon-junkturcykel.2. De takbegränsade utgifterna ska rymmas inombeslutade utgiftstak för staten.Utifrån dessa två övergripande mål har årsvisaprecisa budgetmål lagts fast. Resultatet har varit bra;samtliga utfallsår har de budgetpolitiska målen upp-fyllts. Det gäller 1997, 1998 och 1999.För tillfället pågår i ett intensivtberäknings- och prognosarbete. I vårpropositionenkommer regeringen att presentera beräkningar för detakbegränsade utgifterna . Om bud-geteringsmarginalerna senare skulle visa sig varaotillräckliga avser regeringen att vidtaytterligare åtgärder eller föreslå nödvändi-ga åtgärder så att de budgetpolitiska målen klaras.Anf. 46 ():Fru talman! Jag ber att få tacka finansministernför svaret på min interpellation.Det är viktigt att man kommer ihåg och inser ensak , när det går bra i svensk ekonomi. Det är attdet inte är dagens politiska beslut som formar dagensekonomiska utveckling, utan det är de beslut somfattades på olika sätt och dessförinnansom har lagt grunden för att det nu kan gå bra försvensk ekonomi. Det finns ett viktigt mönster som vikan se.Vi kan konstatera att saneradesstatens finanser. och jag kan säkerttillsammans med många andra träta om vad somhände och efter 1994, men det är i grundenen rätt meningslös debatt. Det som är det viktiga äratt se hur politiken nu förs.Vi ser att utgiftsutvecklingen harbörjat öka, att vi snart är tillbaka i en situation där vihar samma känslighet i de offentliga finanserna somvi hade . Vi ser också hur denpolitiska debatten förs, inom socialdemokratin ochfrån socialdemokratins olika stödpartier. Vi ser ocksåhur finansministern lovar att använda nya pengar tillnya reformer och nya utgifter.Mot den bakgrunden är det viktigt att preciserafrågan om regeringen verkligen kommer att hållautgiftstaken.En av de första frågorna jag därför vill ställa tillfinansministern är: Tänker ni hålla de utgiftstak för2000, 2001 och 2002 som har fattat beslutom?Jag skulle också vilja ställa en fråga eftersom dethar framgått i medierna på olika sätt dels att ni igrunden kommer att höja utgiftstaken, dels att nikommer att lägga en lång rad olika statliga utgiftervid sidan om det som redovisas i statens budget. Dethar ni redan gjort när det gäller och Ha-ningehem, men det framkommer också olika upp-gifter om att annat tricksande ska förekomma. Därförtänker jag ställa frågan till finansministern: niatt lägga fler statliga utgifter vid sidan av det som ärstatens offentligt redovisade budget?De här frågorna är relevanta i allra högsta grad,därför att i hela det nya systemet, som är till för att viska hålla kontroll över de offentliga utgifterna, överstatens utgifter, ingår just detta att vi ska ha utgiftsta-ken som ett sätt att bestämma hur mycket pengar vihar att göra av med i både högkonjunktur och låg-konjunktur.En regerings allra viktigaste uppgift just , närekonomin går bra, är att se till att hålla i utgifterna, attvi inte hamnar i en situation där känsligheten i statensfinanser ökar. I stället är budgeteringsmarginalernauppätna. Vi ser hur ni lägger in nya utgifter, och se-dan hör vi att ni i samråd med ochMiljöpartiet har sagt att ni kanske kan justera utgift-staken lite grann. Men ni säger att det är tekniskaförändringar. Om ni säger det klingar det falskt, efter-som ni har lagt in utgifter som ätit upp budgeterings-marginalerna tidigare. Då går det inte att skylla på attde olika tekniska förändringarna ovanpå detta ledertill höjda utgiftstak.Fru talman! Det besked som jag skulle vilja hafrån finansministern är: Avser ni att hålla deutgiftstak som har beslutat? Hur stora ut-gifter kommer ni att planera för vid sidan av det somär statens offentligt redovisade utgifter? Hur mycketkommer ni att tricksa?`Anf. 47 ():Fru talman! Eftersom har ställtfrågan om regeringen kommer att tillåta att utgiftsta-ken hålls, vill jag påminna om att det är riksdagensom ytterst tar ställning till eventuella åtgärder för attklara att hålla utgiftstaken.Därför är det intressant att inte bara analysera vadde båda partier som samarbetar med regeringen tyck-er i de här frågorna. Det är också intressant att studeravad den borgerliga oppositionen säger.