prot · GN0976 · 2000-03-08 00:00:00 — Vi är nöjda med att våra krav i huvudsakhar blivit tillgodosedda.Den andra motionen tar upp en fråga där riksda-gen faktiskt har fattat ett positivt be-slut. Men med beklagande måste jag konstatera attden socialdemokratiska regeringen inte har tagit frå-gan på tillräckligt stort allvar. Det gäller förhållande-na för en viss kategori förtroendevalda i mångakommuner, nämligen människor som, utöver sittpolitiska förtroendeuppdrag, har skiftarbete. Enligtkommunallagens 4 kap. 11 § har förtroendevalda rätttill den ledighet från sina anställningar som behövsför deras uppdrag. Men även om undantag finns inågon kommun med en generös tolkning av detta,tolkas det i allmänhet så att man har rätt till ledighetför sammanträden och resor till och från sammanträ-dena. De skiftarbetande som kanske har jobbat pånatten får ingen ledighet för sammanträdena. De fåralltså finna sig i att direkt efter ett nattskift gå till ettmöte som börjar . Därmed får de varautan den sömn och rekreation som är erforderlig föratt de ska kunna vara aktiva på mötet. Eller också fårde avstå från att ta politiska uppdrag med hänvisningtill sin arbetssituation. Det borde vara så att skiftar-betande har rätt till ledighet natten innan man skafullgöra ett politiskt uppdrag, men denna rätt har maninte.Konstitutionsutskottet har tidigare uttalat sig po-sitivt om det här förslaget. En utredning var på väg atttillsättas av den dåvarande borgerliga regeringen,men det bemyndigandet togs tillbaka av den social-demokratiska regeringen. Frågan har förutsatts utre-das av ett par utredningar, men ingenting har hänt. Vihar väckt motionen på nytt. Det är glädjande att vi nukan konstatera att utskottet än en gång enhälligt harställt sig bakom motionens intentioner. Det är alldelesutmärkt. Vi hoppas bara att den berörda utred-ningen om demokratin verkligen tar tag i frågan ochser till att den förs fram till förslag och resultat.Jag utgår också ifrån att regeringen, nu när kon-stitutionsutskottet en andra gång enhälligt har ställtsig bakom den här motionens intentioner, ser till attdet sker någonting i frågan om inte utredningen skullefullgöra det utskottet förutsätter. Det är viktigt att deskiftarbetande ges rimliga möjligheter till ett delta-gande i det demokratiska och politiska livet. De skakunna ta förtroendeuppdrag. Ett skiftarbete ska intevara diskriminerande i demokratisk mening.Fru talman! I motion K220 har före-slagit att miljö- och hälsoskyddsnämnder ska varaobligatoriska i kommunerna. Erfarenheterna visar attmiljöarbetet faktiskt är bäst i kommuner med sådanasärskilda nämnder och att miljöarbetet tonas ned ikommuner där dessa nämnder upphört eller lagts ihopmed andra nämnder. Vi tycker därför att den relativakommunala självstyrelse som vi har - den är bararelativ - här får vika för ett mer övergripande intres-se, nämligen miljöintresset. Därför har vi i Vänster-partiet tillsammans med representantreserverat oss till förmån för detta motionsyrkande.Jag yrkar därför bifall till reservation nr 9 om kom-munala miljö- och hälsoskyddsnämnder.I övrigt står jag bakom hemställan i utskottets be-tänkande, men jag vill tillfoga ett par påpekanden ommotioner och reservationer som behandlats i det.Förvisso är det så att nästan alla frågor här hänvisastill olika utredningar. Bl.a. gäller det frågan omkommundelningar.För något år sedan fick en majoritet av borgerligapartier och igenom ett riksdagsuttalandeför en översyn av reglerna för kommundelningar.Detta beslut har effektuerats i direktiven till nämndautredning om demokrati. Likväl kommernu ånyo ett motionskrav från , med instäm-mande från och , om kom-mundelningar.Centern vill dessutom gå så långt att man vill gesärskild tyngd för dem som vill mäla sig ut ur enkommun om det blir en folkomröstning.Man tycks inte förstå att många kommundelningarfaktiskt skett på grund av att områden där det bor mervälbeställda personer velat mäla sig ur den kommu-nala gemenskapen för att slippa bära på sociala pro-blemområden.Hela den här dogmatiska kommundelningsfiloso-fin andas en tendens att vilja underlätta för ökad soci-al segregation och ökad social ojämlikhet.Det ser ut som om de tre borgerliga partierna villatt gång på gång ska uttala den ökade seg-regationens politiska linje. Jag tycker att det bör avvi-sas. Men är frågan, så som sig bör,hänskjuten till en utredning och upptagen i utred-ningsdirektiven, och den ska naturligtvis utredas.Även om detta och en del övriga krav i en delborgerliga motioner, särskilt från ,kommer att behandlas i utredning bör man säga attdet tycks vara ett slags vurm för de små och nära, förminskad överskådlighet, för minskad möjlighet attgreppa och påverka helheter som vägleder detta parti.Man vill låta mer demokratifrämjande, mer nära. Mendetta är egentligen en ganska populistisk inställning idemokratifrågorna. Jag kan inte låta bli denna gene-rella anmärkning till några av reservationerna i be-tänkandet.Jag vill också säga att det är bra att tarupp frågan om lagtrots. Den frågan måste åtgärdas.Utskottet har dock konstaterat att en särskild utred-ningsman ser över frågan om lagtrots i kommunerna,och vi hoppas att det kommer ett förslag. Kommunerska inte kunna trotsa lagen. Där har folkpartimotionenrätt. Men det är ändå en utredare som ska se överformerna för detta, och vi hoppas att man kommer tillett bra förslag.Fru talman! Med detta vill jag med undantag förreservation 9 yrka bifall till KU:s hemställan i betän-kandet i dess helhet.Anf. 82 ():Fru talman! satt AlfSvensson som ensam kristdemokrat i . Till-sammans med några andra arbetade jag då somhandläggare åt honom. brukade jag efter da-gens slut gå mot Centralen över . Jag fästemig vid en graffititext som länge stod med stora bok-stäver utmed kajkanten. Den gav upphov till en delfilosoferande hos mig. Texten löd: Allt genast. Denvar undertecknad av Grön ungdom. Jag vill betona attjag inte vet om det var ditskrivet av någon engageradaktivist för eller någon motståndare mot Grön ung-dom. Det är egentligen ointressant.Men begreppet allt genast fick mig att funderakring politikens möjligheter och praktiska vardag.Mina samlade erfarenheter fick mig att inse attbåde själva livet och framför allt det politiska livetknappast är anpassat till begreppet allt genast. Förmig själv funderade jag i stället fram de små stegensfilosofi. Det gäller förstås att ta ut kompassriktningenmen att inse att den praktiska terrängen inte är alltförlättforcerad och att man får ta sig fram därefter.I debatten om politikernas villkor fokuserar viibland på att man som enskild politiker kan känna sigtämligen maktlös. En del lämnar politiken därför otåligt inte ser direkta genomslag för sina för-slag. Men vill man förändra får man finna sig i attenvist och tålmodigt arbeta för det som man anser ärrätt, och i små steg kan man faktiskt förändra lite ialla fall. skrev i sin bok : Mät inte bergets höjd förrän du nått dess topp, dåska du se hur lågt det var. Det är ett bra uttryck förhur det politiska livet kan fungera.Varför så filosofisk i en debatt om de-mokrati? Det kan man fråga sig. De små stegensfilosofi gäller förvisso även i kommunpolitiken. Meni dag är det en trevlig dag, inte bara för att det ärInternationella utan också därför attriksdagen behandlar två enskilda motioner frånmig. De har föreslagits bifall från enhälliga utskott,en i ett lagutskottsbetänkande och eni vårt betänkande om demokrati. Det är enliten ljuspunkt i tillvaron som visar att enskilda poli-tiska insatser faktiskt har betydelse, om än i smådoser.Fru talman! Under den allmänna motionstidenssista skälvande timmar , då egentligen alltborde vara klart från enskilda motionärer, fick jaguppgifter som jag reagerade mot. Man hade på sinahåll tolkat lagen så att människor som inte var upp-tagna i röstlängden inför kommun- och landstingsva-len, men efter valet flyttat till en kommun, inte därvar valbara till kommunala nämnder och styrelser.Det stred mot allt det jag trott mig veta om dehär sakerna. Efter en kontroll blev det en motion.Behandlingen i utskottet har visat att den var befogad.Det har uppfattats som oklart vad som avsågs medlagtexten. Troligen är den tolkning jag tidigare nämn-de felaktig, men för säkerhets skull föreslår vi genomvårt betänkande en lagändring så att lagen inte går attmisstolka på det här området.Fru talman! När jag förra gången, 1991-1994, varledamot av , gjorde utskottet etttillkännagivande till regeringen om behovet av kom-munala författningssamlingar. Men regeringen lättillkännagivandet ligga till sig för att sent omsideravskriva det. I dagens betänkande har utskottsmajo-riteten förhoppningar att uppbyggandet av ett rättsin-formationssystem kommer att leda till att samtligakommuner kommer att ansluta sig, och därmed skullevårt motionskrav vara uppfyllt. Det är väl och bra attutskottets majoritet har en positiv syn på livet. Menförhoppningarna i den här kammaren brukar så attsäga inte vara hårdvara. Förhoppningar har oftamycket lösa kanter. Frivilliglinjen är som vi ser detinte tillräcklig. Ett obligatorium hade varit bra förväljarna och även för kommunerna. Tyvärr är denjuridiska kompetensen inte alltid vad den borde vara.Testa gärna hur ofta kommunpolitiker och tjänstemänkan svara på ett kommunalt besluts rättsliga grund.Det är inte ovanligt att svaret blir svävande. Ett kravpå författningssamlingar skulle skärpa hanteringen ivåra kommuner och underlätta för medborgaren atthålla sig informerad.Fru talman! Jag ber därför att få yrka bifall till re-servation 11.I det här betänkandet finns det ett antal spretigamotionsförslag som hanteras. Jag vill bara betona attjag tror att det är viktigt att man försöker se denkommunala demokratin som en helhet och att sakeroch ting bör hänga ihop.Fru talman! Vän av ordning kanske noterar attkristdemokraterna inte ställer sig bakom reservationnr 1 om kommundelningar. Jag vill bara förklara attdet har sina randiga skäl. Vi är förstås för bättre möj-ligheter till kommundelningar, om nu någon troddenågot annat.I diskussionen kring den här punkten fokuseradevi inom utskottet på yrkande nr 7 i centermotionen,ifall en folkomröstningsmajoritet i en kommundelskulle vara ett tillräckligt kriterium för en kommun-delning. Det tycker faktiskt inte vi kristdemokrater.Fler faktorer måste vägas in. Därför ställde vi oss intebakom reservationen.Jag blev dock något förvånad då jag såg reserva-tionen. Den är tämligen för att inte säga myckettandlös. Substansen i den är att utskottet borde ansedet angeläget att kommundelningar medges i ökadomfattning generellt. Det är alltså substansen i reser-vationen.Den substansen håller jag gärna med om. Men omfolkomröstningskriteriet sägs egentligen ingenting.Problemet för reservanterna är att de slår in öppnadörrar, och det kan ju i sig vara en trevlig sysselsätt-ning. enades , ett tillkännagivande omkring kommundelningar.Det skulle bli lättare att dela kommuner genom attproceduren som har samband med kommundelningarunderlättas. Och rege-ringen har faktiskt med ovanlig snabbhet effektueratkravet genom direktiv till en utredning. Vår positivasyn på kommundelningar har alltså fortplantat sig pådet sätt som man rimligen kan önska i de här sam-manhangen.Fru talman! Hur var det nu det hette på ? Vad göras skall är redan gjort. I herredagsmänreser icke så fort!Fru talman! Med undantag av moment 13 omkommunala författningssamlingar, där vi har en re-servation nr 11, yrkar jag alltså bifall till hemställan iutskottets betänkande i övrigt.Anf. 83 ():Fru talman! Motionsrätt och en vidgad möjlighetatt ställa frågor i fullmäktige kan öka dialogen mellanväljare och valda. kanske det också kan ökaintresset för de etablerade kanalerna, i första hand depolitiska partierna.Fru talman! Jag hade inte kunnat säga det bättresjälv. Men är det inte mina ord, utan demokratimi-nister . Så lät det dålandets kommunpolitiker fick huka sig för den friskafläkt som svepte in i kanslihuset. har de ingaproblem med att stå upprätt. är det uppfris-kande med den lätta bris som råder i demokra-tifrågorna.Nu efter det att vi har fått en demokratimi-nister har vi hunnit med både beslut i ochen demokratiutredning. Jag och många med migtänkte: kommer saker att hända. Och visst händedet något. Nya utredningar tillsattes, nya direktivskrevs och ännu flera kommittéer fick i uppdrag attdiskutera om inte något borde göras. Om antalet ut-redningar hade varit ett mått på demokratins tillstånd,skulle folkstyret i sjuda av vitalitet ochkraft.Egentligen vet vi alla så väl vad som behöver gö-ras. Det var inte ens någon större oenighet i kring demokratins tillstånd. Förutomviss kverulans om folkrörelsenostalgi och presstödstår även i allt väsentligt bakom de för-slag som läggs fram. Socialdemokraten , som lett utredningen, står bakom den i desshelhet. För den oinvigde skulle det lätt kunna se utsom att det nu bara handlade om att verkställa. Mendet gällde, som sagt, bara för den oinvigde.I betänkandet behandlas, fru talman, framför alltett helt knippe förslag från som till-sammans är en helhetsbild av hur den lokala demo-kratin kan stärkas. Grunden för detta måste vara ettstärkt lokalt självstyre, med starkare kommuner somgör att makten kommer närmare och ända ut till demsom berörs. Det är just ett sådant"lokaldemokratipaket" som demokratiministern utlo-vade sedan.Medan demokratiministern pratade och övervägdeagerade och tänkte att vi skulle hjälpahenne på traven för att få fram 10 000 nya förtroen-devalda i vårt land. Men icke så. När förslagen välkommit till visade det sig att inte ett endaav dem föll Socialdemokraterna och påläppen. Och för del handlar lokaldemokrati inte så mycket om reformer för att stärkamedborgarna utan uppnås bäst genom kommunalaförfattningssamlingar. Inga kommundelningar menväl mer av byråkrati.Det skulle därför vara intressant, ja, t.o.m. mycketintressant att veta hur regeringen och Vänsterpartiettänkt sig att trolla fram 10 000 nya poster för förtro-endevalda utan att på en enda punkt förändra det sättsom arbetet fungerar på.I dag är det inte brist på engagemang som är pro-blemet utan brist på tilltro till möjligheten att vinnagehör genom politiken. Ska vi över huvud taget re-krytera en enda ung människa till nya uppdrag, tillengagemang i partipolitiken, är det detta som vimåste hantera. Och duger det inte att klaga påoengagerade medborgare och kräva röstplikt. Det ärsom att försöka bota en cancersjuk med magnecyl. Istället måste vi börja med att se om vårt eget hus, attställa diagnosen innan vi bestämmer behandlingen.Grunden i den diagnosen måste, dessvärre, vara att vifaktiskt får det förtroende och det gehör som vi för-tjänar. En sådan insikt leder till helt andra lösningarän de bortförklaringar vi så ofta hör.Fru talman! Ett betänkande om lokal demokratiblottar stora ideologiska skillnader. Frågan är hurman ser på demokratiskt styre - om det i första handrör sig om representation eller om aktiva och engage-rade medborgare som också är med om att ta ansvarmellan valen. Eller hur man ser på medborgarrollen -handlar demokrati i första hand om gemensamt age-rande eller om att vara konsument?För mig är svaret självklart: Verklig demokratiförutsätter medborgare, inte kunder; medborgare somär med om att utforma alternativen i stället för att vartfjärde år välja en ny elit och däremellan vara passiv.Det förutsätter ett samhälle där man tror på medbor-garnas möjligheter att tillsammans ta ansvar och därman vågar låta människor själva gripa makten översin vardag.Tyvärr verkar detta inte vara lika självklart föralla, fru talman. Majoritetens inställning till förslagenandas ett tydligt avståndstagande från allt som kan"försvaga det representativa demokratiska systemet".Raskt konstaterar samma majoritet att folkomröst-ningar kan komma att "i onödan fördröja angelägnapolitiska beslut". Det är värt att smaka på de här for-muleringarna. Hur ska de medborgare som slåss förmöjligheten att få påverka kommunpolitiken, intebara utan också mellan valen, tolkadem? Det vore nog en lätt överdrift att tolka dem somen inbjudan till engagemang och fördjupad dialog.Fru talman! Det är inte utan att man blir både för-bluffad och en smula besviken när en ny kommittéför att stärka den kommunala demokratin tillsättsinnan betänkandet från den förra ens har presenterats.Vad kan rimligen en sådan kommitté göra som intehar gjorts i ? Hade jag varit litemer konspiratoriskt lagd skulle jag ha misstänkt attDemokratiutredningens slutsatser helt enkelt intetilltalade regeringen och majoritet. Ska detutredas mer borde det handla om hur vi genomförförändringar, inte om ifall förändringar behöver gö-ras.Bland alla de förslag som finns och som alltså inteborde utredas utan genomföras vill jag peka på några,mer för att ange färdriktningen och problemen medmajoritetens ovilja att gå oss till mötes än för att betaav punkterna.Det gäller för det första folkomröstningar. Det häravsnittet är kanske det mest avslöjande i hela betän-kandet. Majoriteten konstaterar här att folkomröst-ningar kan bli en möjlighet för minoriteter att fördröjaangelägna beslut. Men om nu besluten är angelägna,varför får de då inte ta tid? Varför får inte medbor-garna blandas in? Visst ställer jag upp på att demo-krati handlar om effektivitet, men det handlar också imycket större utsträckning om diskussion, om delta-gande inför besluten. Demokrati måste få ta tid.För det andra vill man nu inte gå vidare med di-rektvalda kommundelsnämnder utan väntar på utred-ningen. Men vad kan vi lära oss av en sådan utred-ning? Att det behövs kommunval och större närhetmellan kommundelsnämnder och medborgare harDemokratiutredningen redan visat. Här finns möjlig-heten att skapa den kontakt mellan förtroendevaldaoch allmänhet som utskottet uttalar sig om, men tilldet konkreta förslaget vill man inte gå.För det tredje avfärdar majoriteten möjligheten tillmedborgarinitiativ i form av en motionsrätt. Men dethandlar ju om att medborgare ska få rätt att få sin sakprövad. Gäller det sedan tillräckligt många medbor-gare bör de ha rätt att få saken prövad i fullmäktige.Är det verkligen så orimligt att en stor mängd med-borgare ska ha rätt att åtminstone få upp angelägnafrågor på dagordningen?Fru talman! Jag vill avsluta med att ställa en frågatill alla dem som i utskottet konsekvent har röstat motförslag som skulle stärka delaktigheten och medbor-garnas möjligheter att utöva inflytande, ochinte enbart . Är ni nöjda med hur med-borgarinflytandet ser ut i ? Om inte, vadvill ni då förändra? Uppenbarligen vill ni någontingannat än det som här har påvisat. Då,fru talman, är det majoritetens ansvar att redovisaalternativen. Det är inte mitt ansvar att visa på alter-nativen när majoriteten så konsekvent har föreslagitavslag på alla möjligheter att stärka den lokala demo-kratin.Fru talman! Avslutningsvis yrkar jag bifall till re-servationerna 2, 3 och 6. Jag står givetvis bakom reservationer i betänkandet, men jag nöjer migför tids vinnande med detta.Anf. 84 () replik:Fru talman! Jag reagerade något när försökte beskriva som attvi är mot kommundelningar men för mer byråkrati -hon syftar då på kommunala författningssamlingar.Jag vill betona vad jag sade i mitt anförande, nämli-gen att vi är för kommundelningar men att reservatio-nen slår in öppna dörrar. Det kan vara en trevlig sys-selsättning, men den påverkar inte substansen i dethela.Jag vill fråga följande. Ser ÅsaTorstensson det som en form av byråkrati att stärkamedborgarnas rättsliga möjligheter och möjlighetentill att få information?Anf. 85 () replik:Fru talman! kanske inte lyssnadepå hela talet. Det kan jag ha respekt för. Det finns flerreformförslag i betänkandet och i reservationerna somkristdemokraterna hade haft möjlighet att delta i, justsom en återkoppling till tidigare gemensamma reser-vationer. Jag beklagar att har valtatt ställa sig utanför. Vilka signaler detta ger för denkommunala demokratin - om det är läpparnas bekän-nelse eller inte - kanske kan replike-ra på.När det gäller kommunala författningssamlingarkan det mycket väl vara som så välhar argumenterat för, nämligen att där finns brister.Men att säga att det råder en brist i 289 kommunerkan jag inte uttala mig om nu eftersom jag har enannan erfarenhet.Anf. 86 () replik:Fru talman! Det behöver inte vara fråga om gene-rella brister i det rättsliga kunnandet på kommunalnivå, men de finns där på sina håll. De kommunersom är duktiga på dessa saker kommer att ansluta sigtill rättsinformationssystemet, men de mindre braborde i detta sammanhang komma upp till bevis.Åsa tar upp frågan om kommundel-ningar. För mig är det tårta på tårta att när riksdagenen gång har gjort ett tillkännagivande, och regeringenhar effektuerat detta till en utredning, att inom ett årstid behöva upprepa ett sådant ställningstagande. Detär konstigt.Nu har jag inte tid här att i alla delar dissekera deolika bitarna. Men det finns problem med de olikaförslagen med direktdemokratiska inslag som ÅsaTorstensson och driver, t.ex. direktvaltill kommundelsnämnder. Det är lätt att säga ochkänns positivt att framföra, men man har inte riktigttänkt igenom hur det ska fungera. Vid ett direktvalkan ändå kommunfullmäktige gå in och beskärakompetensen hos en kommundelsnämnd. Då är valetinte av någon större betydelse. Ett direktval måsteförenas med tydlig kompetens både för kommunenoch för kommundelsnämnden. Vi vet redan att manpå riksnivå går in och intervenerar hur som helst ikommunernas beslutanderätt. Det är den typen avsaker som kommer att drabba kommundelsnämnder-na om majoriteten i sådana nämnder går emot vadfullmäktige vill.Anf. 87 () replik:Fru talman! Betänkandet vi har framför oss visaren bredd i kommunala demokratifrågor. Det är frågaom en bredd i de frågor som berör hur medborgarnaska bli mer delaktiga i samhällslivet och få mer an-svar. Det är en viljeinriktning i den tolkning sommajoritetens skrivningar står för. Det är denna tolk-ning och viljeinriktning som ochIngvar ställer sig bakom.Naturligtvis är det intressant för mig att föra den-na diskussion med med anledningav att har försökt att betona denlokala demokratins stärkande och det politiska age-rande jag möter i många andra sammanhang. Harkristdemokraterna visat att ord och handling inte ärsamma sak?Anf. 88 () replik:Fru talman! Det är intressant att höra på ÅsaTorstenssons engagerade inlägg för stånd-punkter. Motsättningen hon målar upp mellan repre-sentativitet eller aktiva medborgare är lite problema-tisk. De människor som väljs för politiska partier ärinte en oengagerad elit medan medborgare i olikaenfrågegrupper och liknande ska representera de mestengagerade. Det är inte oproblematiskt att lämna överfrågor till direktdemokrati. Visst är det alldeles ut-märkt med ett medborgarengagemang, med deltagan-de i olika former av opinionsrörelser för att påverkapolitiken, men ofta är det medborgare med mera tid,resurser och vana att yttra sig som för sig i sådanasammanhang. Den representativa demokratin harfördelen att representanterna kan väljas bort.Åsa drar kanske lite långt. Om jagska vara lite elak och didaktisk kan jag säga att honnärmar sig nästan Lenins något elaka utmålning avden representativa demokratin när han sade att bor-gerlig demokrati är när folket luras att väljarepresentanter ur överklassen som ska styra dem. Honsäger att vi ska välja en elit som skastyra oss. Det är nästan samma sak. Det är en ickekorrekt beskrivning av vad den representativa demo-kratin ska handla om, både när det gäller och . 89 () replik:Fru talman! kan bättre änjag. Den repliken får stå för.Kenneth lyssnade lite dåligt. Jag målar inteupp någon motsättning mellan den representativademokratin och de nya förslagen som avstyrks avVänsterpartiet och Socialdemokraterna i betänkandet.Jag målar däremot upp ett behov av att den represen-tativa demokratin måste förnyas och mycket moget sepå att det finns kompletterande redskap som stärkerdet demokratiska arbetet i Sverige.Anf. 90 () replik:Fru talman! Jag är väl överens så långt att vimåste diskutera vitalisering och förnyelse av demo-kratin.