prot · GN0959 · 2000-02-02 00:00:00 — Enligt vad utskottet erfarit kommerkommissionen att behandla frågan om användning avkräkmedel i kampen mot narkotika. I avvaktan arbete, vilket ska redovisasföre utgången av detta år, finns det ingen anledningatt ändra uppfattning. Utskottet vidhåller sitt tidigareställningstagande och avslår denna reservation.I reservation 6 om förhör med barn efterlyser re-servanterna att 17 § förundersökningskungörelsenändras så att polisen får möjlighet att hålla flera för-hör när utredningen påfordrar det. Självklart, herrtalman, är det av yttersta vikt att utrymme ges till detunderlag som erfordras för en fullständig utredning.Det finns inget som säger att detta inte skullevara möjligt. I förundersökningskungörelsen finns enbestämmelse om att förhör med den som är under 18år får äga rum endast en gång såvida det inte, främstmed hänsyn till den som förhörs, är lämpligare atthålla flera förhör. Det finns absolut inget direkt hin-der för att flera förhör får hållas.Riksåklagaren har behandlat frågan om förhörmed barn under förundersökning i promemorian För-undersökning vid sexuella övergrepp mot barn. Riks-åklagaren påpekar här att det kan finnas ett antal skälatt hålla mer än ett förhör med barnet. Riksåklagarenger också en del exempel på sådana skäl.Utskottet vill framhålla att regleringen i förunder-sökningskungörelsen rörande förhör med barn präglasav hänsynstagande till det hörda barnets utsatta ställ-ning. Det måste också beaktas att, åtminstone i denmån det hörda barnet berörs av brottsligheten, detsom regel måste anses vara till barnets bästa att sakenblir utredd. Bestämmelsen synes alltså stå i god över-ensstämmelse med artikel 3 i somstadgar att barnets bästa ska komma i främsta rummetvid åtgärder av bl.a. domstolar och myndigheter somrör barn. Att hänsyn till det hörda barnet skulle på-kalla någon författningsändring kan utskottet intefinna.Som sagts är det främst med hänsyn tillbarnets bästa som det får hållas mer än ett förhör,men det finns också ett utrymme att hålla mer än ettförhör när utredningen så kräver. Så har också be-stämmelserna uppfattats i Riksåklagarens promemo-ria.Till sist ska jag kommentera reservation 8 om in-ställda huvudförhandlingar i brottmål. Utskottet hartidigare uttalat en stark oro över problemet med in-ställda förhandlingar och har också understrukit vik-ten av att regeringen tar erforderliga initiativ i ämnet.I samband med propositionen Ändringar i rätte-gångsbalken m.m. fäste utskottet i likhet med rege-ringen stor vikt vid att bestämmelserna om påföljd förutevaro från förhandling var utformade så att man imöjligaste mån kunde komma till rätta med de pro-blem som följde med att ställa in förhandlingar ochsedan behöva kalla till en ny förhandling. Utskottetkonstaterade då att regeringens förslag var ett steg irätt riktning.I regleringsbrevet för domstolsväsendet för har regeringen givit iuppdrag att lämna förslag till åtgärder för att minskaantalet inställda huvudförhandlingar i brottmål vidtingsrätterna. I den utsträckning förslagen kräverförfattningsändringar ska verket lämna förslag tillsådana. Utskottet anser att den fortsatta beredningen iRegeringskansliet får utvisa vilka åtgärder som börvidtas för att komma till rätta med problemet medinställda huvudförhandlingar i brottmål. Den utred-ning som ska överlämna tillregeringen bör kunna bidra till att beredningsarbetetdrivs framåt.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillhemställan i betänkandet och avslag på samtliga re-servationer.Anf. 12 (m):Herr talman! Det är som framgått av debattinläg-gen väl kända ståndpunkter som repeteras vid det härtillfället. Jag har bara ett par noteringar med anled-ning av inlägg.Först gäller det specialdomstolarna, som vi i Mo-derata samlingspartiet liksom är starktkritiska mot. Där säger att deska bedömas på sina egna meriter och inte utifrånprincipiella utgångspunkter. Jag tycker ärligt talat attnär riksdag tar ställning till vilket system viska ha när det gäller domstolar i bör vi anläg-ga ståndpunkterna utifrån klara principiella utgångs-punkter. Det tycker jag är det minsta man kan begäranär vi ska lagstifta och reglera hela domstolsväsendet.Från Moderata samlingspartiets sida är vi ocksåmedvetna om att det avvecklas ett antal specialdom-stolar. Det tycker vi är bra. Vi tycker att de återståen-de också borde kunna avvecklas och deras mål över-föras till de allmänna domstolarna.Vi tycker speciellt illa om partssammansatta dom-stolar typ Arbetsdomstolen. Det kan inte vara rimligtatt i ett rättsväsende ha den här typen av partssam-mansatta domstolar.När det sedan gäller behovet av att förändra 17 §förundersökningskungörelsen är ju, som jag sade imitt inlägg tidigare, alla partier helt överens om måste sätta barnens bästa i fokus. Om detta råderinga som helst delade meningar. Men då är det gans-ka märkligt att man talar om att det går, oaktat vaddet står, att ha dessa förhör både två, tre och fyragånger om detta gagnar barnet. Det avgörande måsteväl vara att formulera paragrafen så att förhör sker pådet sätt som bäst sätter barnens intressen i fokus. Meddet menas faktiskt också att man får fram sanningen.Vi kan vända på det: Om man nu känner sig för bun-den av bestämmelserna i 17 § om att detta ska ske vidett tillfälle - olika förhörsledare kan ju tolka det pålite olika sätt - och det innebär att barnens rätt ochsanningen inte kommer fram, så är det ju förödandeför barnen.Anf. 13 ():Herr talman! Vad gäller förhör med barn vill jagsäga, precis som jag sade i mitt anförande, att detfinns möjligheter. Precis de möjligheter som AndersG Högmark efterlyser här finns. Främst handlar detom att vara avhållsam med att öppna för att det blirsjälvklart att hålla hur många förhör som helst medbarnet. Det är ju för barnets bästa, precis som vi äröverens om. Skulle man göra det skulle man kanskeinte lägga vikten vid att förhörsledaren har kunska-pen, har utbildningen, tänker på barnen främst, ser tillatt barnen inte behöver återuppleva sina tidigareupplevelser när brottet begicks osv. Det är just därförvi säger att den lagstiftning vi har är tillräcklig. Detfinns möjligheter att ta till ytterligare förhör om såbehövs även för utredningens skull.Anf. 14 (m):Herr talman! Vi är alla överens om att det vikti-gaste är att få fram den sanning som kan gagna ocksåbarnen och att barnens upplevelse av förhörsmiljönblir så lite påfrestande som möjligt. Hur man än be-driver och delar upp de här förhören kommer de ändåatt innebära en stark påfrestning för barnen med detraumatiska upplevelser de ibland kan ha råkat ut för.Egentligen känns det kanske lite meningslöst atthär i kammaren hålla på och diskutera den här sakennär vi är överens om grundprincipen. Vad vi har velatmarkera i vår reservation är att man kanske kundegöra något åt själva formuleringen i 17 §. Vi har fåtthöra berättelser utifrån fältet om att man åtminstonekan uppleva att denna bestämmelse varit mer tving-ande än vad den i realiteten behöver vara. Det är avdet skälet som vi har velat sätta den här frågan i fokusi reservationen.Anf. 15 ():Herr talman! Detta är ju inte alls någonting som vistrider om. Vi är ju allesammans här i kammaren likamåna om att det ska bli någonting bra, i synnerhet förbarnen. Det är självklart precis lika viktigt - jag villinte sätta det ena mot det andra - att det blir en brautredning som att barnen blir skonade i det här.Jag kan säga till att jag ocksåhar varit ute och frågat hur det ser ut - om detta är ettstort hinder, om det är svårt, vilket har sagts här tidi-gare, att få en bra utredning på grund av att man intefår ta till mer än ett förhör. Men enligt de källor jaghar pratat med är det inte på det sättet. Det finns ut-rymme och möjligheter. Men det viktigaste och detman efterlyser är just kompetensen och kunskapen,att fortsätta att få utbildning inom detta område förbarnens bästa.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 15 §. )10 § Ekonomisk brottslighetFöredrogsjustitieutskottets betänkande 1999/2000:JuU5Ekonomisk brottslighet (skr. 1999/2000:22).Anf. 16 (m):Herr talman! eller 1994, jag tror att detvar , presenterade Riksdagensrevisorer en omfattande rapport om bristen på kampmot den ekonomiska brottsligheten. Det blev enmycket uppmärksammad rapport med många intres-santa remissynpunkter. Det ledde sedan fram till enskrivelse till och behandling.Under behandling erfor ochutskottet, som det brukar heta, att det pågick ett om-fattande beredningsarbete i . Detråder inget tvivel om att de synpunkter som Riksda-gens revisorer framförde hade satt mycket tydliga spåri den skrivelse som kom till , när rege-ringen presenterade ett samlat program mot den eko-nomiska brottsligheten.Det fanns ett antal punkter som revisorerna peka-de på som sedan har återkommit under en femårspe-riod fram . Det var framför allt ett ledordsom gick igen överallt. Det var brist på samlad styr-ning. Man pekade på lagstiftningsfrågor. Man pekadepå brister i organisation och myndighetsstruktur. Manpekade då på, och det har återkommit åter och återigen, , brister i samverkan mellan myndighe-ter, betydelsen av att myndigheter samverkar. Manpekade på brister i kompetensen och behovet av attstärka och självfallet styrka kompetensen. Självfalletpekade man gång på gång på och har fram till dagsdato fortsatt att peka på de bristande resurser som detoffentliga samhället totalt sett har för bekämpningenav ekonomisk brottslighet.Jag tänker inte ta upp en stor diskussion omtillståndet. Om det kan man säga att det har skett enhel del när det gäller kampen mot den ekonomiskabrottsligheten, en kamp som den borgerliga regering-en 1991-1994 drog i gång och som vi sedan har fort-satt i olika former. Jag tror att det finns anledning attsäga att det är angeläget att vi nu får en bred uppfölj-ning av det arbete som har skett under 90-talet.Riksdagens revisorer kommer med all sannolikhetatt starta en stor undersökning om vad som har häntunder de gångna fem åren. Den beräknas i så fall varaklar eller . Då är jagövertygad om att det kommer att finnas en utomor-dentligt god grund för att föra en vidare diskussionom vad som behövs för att ytterligare skärpa kampenmot den ekonomiska brottsligheten.Den redovisning som regeringen nu ger i sin årli-ga skrivelse är bra. Det var också ett förslag somrevisorerna en gång hade, att regeringen skulle åter-komma till och presentera det arbete somskedde och vilka effekter som hade uppnåtts.Blickar man ut över fältet - och många av oss iutskottet och många andra får ta del av de här erfa-renheterna - finner man givetvis både vin och vatten,om jag får uttrycka det så. Det finns många bra ex-empel på insatser som har gett goda resultat: föränd-rad organisationsstruktur, ,ökad specialkompetens, samverkan mellan olikamyndigheter etc.Samtidigt, herr talman, kan man via medierna tadel av skrämmande rapporter om utbredningen ochomfattningen av den ekonomiska brottsligheten. Desom ska bekämpa den ekonomiska brottslighetentvingas avföra ett stort antal mål för att få en rimlighyfs på sina ärendebalanser. De här myndigheternagör rimligtvis inte detta därför att man tycker att detär behagligt att avföra ärenden, utan därför att manupplever att man dignar under ärendebalanserna. Manhar inte resurser, man har inte tillräcklig kompetensför att klara av ärendena.Det har förts en diskussion, herr talman, om manska satsa på att åtgärda många små ärenden och mål,om jag får uttrycka det så, som är relativt "lätta" attleda till åtal. Eller om man ska satsa på ett begränsatantal stora, tunga och komplicerade mål, som krävermycket stora resurser. Hur man än gör kommer kriti-ken: Det är fel signaler. De "små" brotten ska upp-märksammas, beivras och drivas till domstol, medande stora fula fiskarna ska gå fria på grund av att maninte har resurser.Det är i en rättsstat ett fullständigt horribelt förfa-ringssätt att vi behöver göra de prioriteringarna. Där-för är det så kolossalt nödvändigt att vi på olika sättser till att skaffa resurser till kampen mot den ekono-miska brottsligheten.På samma sätt som revisorer med allsannolikhet kommer att göra en större utvärdering avdetta har vi från moderat sida i reservation 1 pekat påatt det är viktigt att man låter andra friståendegranskningsorgan, via universitets- och högskolevä-sendet, delta i granskningen. De juridiska fakulteternakan få granska och gärna göra flera olika typer avgranskningar. Flera olika institutioner kan komma inoch granska olika aspekter av kampen mot den eko-nomiska brottsligheten, så att vi som beslutsfattareoch lagstiftare får ett bra och mer fullödigt underlagför våra beslut. Jag tror att alla har att vinna på detta,för då har vi också en möjlighet att föra en diskussionutifrån ett ganska bra beslutsunderlag.I diskussionerna om kampen mot den ekonomiskabrottsligheten dyker ofta frågan om effektivitet kontraintegritet upp. Det är alldeles uppenbart när man tardel också av de erfarenheter som de brottsbekämpan-de myndigheterna redovisar. Man säger: Tänk om vihade dessa och dessa instrument. Tänk om vi kundefå göra si och så, då skulle vi förmodligen kunna blimer effektiva. Detta är ju ett evigt dilemma i rättssta-ten, att å ena sidan använda lika effektiva metodersom brottsligheten gör, men å andra sidan också be-akta integritetsaspekten.Vi tycker från reservanternas sida i reservation nr2 att det finns anledning för regeringen att på allvar taett samlat grepp om integritetsfrågorna. Vi tar bit förbit men får inte det samlade grepp som är nödvändigt.Det är principiellt viktigt och det är viktigt i en rätts-stat att man hittar en rimlig balans däremellan.På något sätt, herr talman, är det alltid defini-tionsmässigt på det sättet i en rättsstat att rättsstatenär ett snäpp efter brottsligheten, därför att vi medhänsyn just till integriteten inte kan få använda demycket sofistikerade metoder som brottsligheten gör.Därför är det väldigt viktigt att de här frågorna kom-mer upp i ett samlat sammanhang.Vi pekar också på, som jag har antytt tidigare,vikten av resurser. Det är inget tvivel om att neddrag-ningen av rättsväsendet eller otillräckliga medel inomde olika delarna av rättsväsendet bl.a. reducerar möj-ligheterna för framför allt åklagarna att kunna bedrivaen effektiv verksamhet. Det är inget tvivel om attbristen på specialkompetens är akut i många situatio-ner, i de stora mycket komplicerade målen.Det är på något sätt märkligt att vi inte kan avdelaresurser för att skaffa denna specialkompetens när"motståndarna", brottsligheten, utnyttjar och använ-der den mest sofistikerade specialkompetensen. Detär en obalans som inte är värdig rättsstaten.Vi pekar också i reservation 4 på betydelsen avsamverkan mellan myndigheterna. Alla är i och försig överens om detta. Vi är övertygade om att detekoråd som finns och som består av ledande företrä-dare för olika myndigheter med speciell kompetensoch intresse för de här frågorna ytterligare utvecklarsitt samarbete.Sedan tycker vi att det finns en konfliktrisk här,en oklarhet framför allt mellan vad Ekobrottsmyndig-heten gör och vad skattemyndigheternas skatte-brottsenheter sysslar med. Det finns en oklarhet iarbetsfördelningen och vi tycker att det finns anled-ning att man ser över de här bitarna. Det finns i reser-vation nr 5.Vi har ett par saker till. Det gäller miljösank-tionsavgifterna. Vi tycker att det är rimligt att maninte ska behöva betala dessa miljösanktionsavgifterinnan det är slutgiltigt prövat och fastställt att dekommer att gälla. Detta återfinns i reservation nr 6.Regeringen har tillsatt en utredning för attutvärdera erfarenheter av . Där finns också avsnittet om tillsynsavgif-ter. Vi tycker att i den mån utredningen inte har di-rektiv bör den kompletteras med tilläggsdirektiv omatt utredningen ska kunna granska hur tillsynsavgifts-systemet har tillämpats som miljöbal-ken har varit i kraft.Med det, herr talman, vill jag självfallet ställa migbakom samtliga moderata reservationer, men yrkarbifall till reservation nr 1, kartläggning av åklagarvä-sendets ekobrottsbekämpning.Anf. 17 ():Herr talman! I det här betänkandet behandlas re-geringens årliga skrivelse om den ekonomiska brotts-ligheten. Ekobrottsligheten är ett allvarligt problem.För att om möjligt komma till rätta med denna brotts-lighet krävs såväl krafttag som nya grepp.Ett sådant nytt grepp var inrättandet avEkobrottsmyndigheten , vilken vikristdemokrater välkomnade. Det var tillfredsställan-de att ta del av nyheten att denna myn-dighet redan under sitt andra verksamhetsår ladebeslag på hos misstänktaekobrottslingar. Det är delvis nya arbetsformer hosEkobrottsmyndigheten som resulterat i att myn-digheten lyckats säkra ungefär lika mycket pengarsom myndighetens egen verksamhet kostar på ett år.De beslag som har räknats samman har gjorts i defem län där är verksam, näm-ligen , , , Hallandoch Skåne.För att bekämpningen av ekobrotten ska bli änmer effektiv, menar vi kristdemokrater att åklagarvä-sendet måste få de resurser som krävs. Vidare krävsen kartläggning av åklagarmyndighetens effektivitetsamt vilka resurser som står till buds för ekobrottsut-redningar.Strävan efter ökad effektivitet inom bekämpning-en av ekobrott får dock ej inkräkta på rättssäkerheten.Beviskraven får ej sänkas för att en fällande domlättare ska komma till stånd. Den personliga integri-teten måste vägas mot effektivitetskraven i brottsbe-kämpningen.Herr talman! Vi kristdemokrater står förstås bak-om de reservationer där vi finns med, men för tidsvinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reser-vation nr 2.Anf. 18 ():Herr talman! Det är viktigt att alla myndighetersom hanterar brott är effektiva i ekobrottsbekämp-ningen. Vi i , tillsammans med de andraborgerliga partierna, tycker att åklagarväsendet ska fåde resurser som behövs för att på ett rationellt ocheffektivt sätt bekämpa den ekonomiska brottsligheten.Men all verksamhet måste ses över med jämnamellanrum. Därför menar vi att man förutsättnings-löst ska gå igenom hur det har gått ochvad som ska göras för att det ska bli bättre. Men dåska man inte, som har gjorts i , låtaolika myndigheter utreda och kontrollera varandra,utan olika oberoende forskare med förankring i juri-disk fakultet ska få se över verksamheterna. Natur-ligtvis ska det hela kompletteras med praktisk kun-skap om utredning och revision.Effektiviteten inom bekämpningen av den eko-nomiska brottsligheten är, precis som all annanbrottsbekämpning, beroende av att de som ska sättadit dem som begår brott inte själva hemfaller åt attbegå brott genom att inte vara tillräckligt noggranna ibevisföringen. Jag kan förstå frustrationen när deandra är så långt före. Men i en rättsstat fårman aldrig godta en sänkning av beviskraven för attlättare kunna sätta dit någon. Man måste alltid tänkapå respekten för den enskildes integritet.Herr talman! har en reservation till-sammans med om . När Ekorå-det infördes som ett centralt organ 1998 underströkregeringen att det är viktigt att rådet sköter samord-ningen tillsammans med de regionala myndigheterna.Regeringen utfärdar myndighetsgemensam-ma mål och riktlinjer för åtgärder mot den ekonomis-ka brottsligheten. Det är viktigt för , till-sammans med de regionala organen, att se till attmålen genomförs.Fyller en viktig funktion i ekobrottsbe-kämpningen? Vi i anser att man ytterliga-re bör förstärka möjligheter att utvecklaoch se till att regeringens intentioner genomförs.Därför står vi bakom reservation 4. Jag yrkar bifalltill reservation 4 under mom. 5.Folkpartiet står naturligtvis bakom de tidigare re-servationer jag har berört och de som jag ska beröra,men för tids vinnande yrkar jag bifall till endast en.Vi har också några ord att säga om skattebrottsen-heterna. Det är svårt att förstå vad de håller på med.Det får inte vara så. Även om frågorna är komplice-rade, måste man lätt kunna gå igenom och kontrolleraoch förstå. Det som är oklart måste rättas till. Därförär det viktigt att se till att skattebrottsenheternas verk-samhet är så svåröverskådliga som hittills.Jag vill säga några ord om miljön och de möjlig-heter och förutsättningar som finns att sätta dit demsom begår miljöbrott. Vi har särskilt nämnt tillsyns-och miljösanktionsavgifterna.Vi i accepterar inte att det ska varamöjligt att ta ut avgifterna innan hela rättsprocessenär avklarad. Det är anledningen till att vi står bakomreservation 6.Men vi har fått information om att det finns farhå-gor om att vissa kommuner använder möjligheten attta ut tillsynsavgifter för att finansiera kommunalverksamhet. Man måste vara noggrann med att se tillatt inte smygvägen ta till sig pengar. Därför menar vii att man ska se över om tillsynsavgifternaanvänds på ett korrekt sätt eller om de, enligt vissapropåer, används på ett felaktigt sätt.Herr talman! Vi står alltså bakom alla våra reser-vationer, men jag yrkar bifall till reservation 4.Anf. 19 ():Herr talman! Den årliga rapporten om den eko-nomiska brottsligheten som vi nu behandlar är verkli-gen intressant läsning. Man ser att det händer saker påområdet, och det är glädjande. Kampen mot ekobrottär en prioriterad verksamhet.Ekobrottsmyndigheten, som bildades , svararunder Riksåklagaren för samordningen av ekobrotts-bekämpningen i hela landet. Tittar man på statistikenfrån från januari till september1999 ser man att antalet inkommande ärenden ärstabilt och att antalet avslutade ärenden ökade med10 %. Detta kombinerades med en högre lagförings-procent. Andelen väckta åtal och utfärdade strafföre-lägganden har också ökat markant.Låt oss se på vilken typ av brott det handlar om.Antalet anmälda miljöbrott har ökat liksom ärendenmed internationell anknytning. Det brottsutredandearbetet blir också alltmer komplext.Därför blir - som pratat om ti-digare - samverkan med andra myndigheter allt vik-tigare. Ett antal projekt och aktiviteter för att angripaekobrottsligheten har satts i gång. Ekobrottsmyndig-heten har inlett samarbete med åklagarmyndigheter iärenden som ligger utanför deras egna områden. Manhar medverkat i en kartläggning som har initierat om förekomsten av svartarbetskraft, och i samarbete med Finansinspektionenförsöker man bekämpa brott mot insiderlagen.En dialog med konkursförvaltare har också initie-rats för att skapa ett bättre informationsutbyte. Somflera talare har sagt är honnörsordet samver-kan; samverkan med alla myndigheter och organ somkan tänkas bidra med värdefull information.Jag talade med en åklagare påEkobrottsmyndigheten i . Han beskrev imycket positiva ordalag hur bra man arbetar i sam-verkan med kronofogdemyndigheten och skattemyn-digheten. Han var också mycket glad för att man iGöteborg fått ett antal duktiga ekonomer som gör attbesvärliga utredningar, i t.ex. karusellhandelsmålen,går så mycket bättre att nysta upp. Denna typ avärenden är speciellt uppmärksammad , eftersomdet handlar om så mycket pengar som undandrasstaten i form av moms.Ingemar Vänerlöv gav exempel på vad han hört iradio om 233 miljoner som Ekobrottsmyndighetenhade fått in, och det är ett resultat bl.a. av detta.Till den här skrivelsen från regeringen har in-kommit ett antal motioner, och till utskottets betän-kande har fogats reservationer som jag något villberöra.I flera motioner tar man upp möjligheten att fåanvända s.k. buggning samt att möjligheter till utökadteleövervakning och teleavlyssning ska lagstadgas.Dessa frågor har noga övervägts av Buggningsutred-ningen, som föreslår att buggning ska införas som ettnytt straffprocessuellt tvångsmedel. Buggningsutred-ningen föreslår också utökad möjlighet att användahemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning.Utredningens betänkande bereds i Justitiedeparte-mentet, som vi vet, och vi kan förvänta oss en propo-sition under våren.När det gäller dessa frågor är det alltid en svår av-vägning mellan den enskilda personens integritet ochkravet på en effektiv brottsbekämpning. Regeringenöverväger att initiera en samlad analys av tvångsme-delslagstiftningen från integritetssynpunkt, och dethälsar utskottet med tillfredsställelse.I ett par motioner tar man upp möjligheten att till-fälligt frysa tillgångar.