prot · GN09120 · 2000-05-31 00:00:00 — Är principen om valfrihet, möjligheter,demokrati och individuell utveckling en viktig del föralla, inte bara för några få?Med era resonemang och med era diskussionerinnebär det ju att ni bestämmer att vissa elever skafinnas kvar på en plats, medan några andra ska fåmöjlighet att utvecklas. Med den del av Ekeskolansom finns kvar , innebär det att en elev kan komma att utvecklas, inte under en helskolgång, om så skulle vara.Är valfrihet, demokrati och individuell utvecklingen god princip för Socialdemokraterna?Anf. 69 () replik:Fru talman! Många av de barn som har kommittill har kommit dit för att denallmänna skolan har misslyckats med att ge dem detstöd de behöver. Det som sker är att man utvecklarresurscentrumen i avsikt att både stödja barnen påhemmaplan och ge dem de insatser de behöver påEkeskolan eller . Då handlar det, ochdet vet , både om korta och långa tider.Det handlar om insatser inriktade på barnens behov.Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag håller ju inte riktigt med IngerLundberg. Jag vill utveckla det här och ge fler barnmöjlighet till en fast skolgång. När in på resurser skulle jag också vilja fråga hursocialdemokraterna har tänkt sig att man ska klara avdessa elever, som kräver oerhört mycket av special-pedagogik och olika andra utvecklingsmöjligheter, ien liten kommun? satsar ju inte socialdemokra-terna tillräckligt ens på den ordinarie skoldelen, där vikan se att det krävs oerhört mycket mer resurser föratt eleverna ska få godkända kunskaper.Jag vill också ta upp en annan fråga. Det är ju så att ettpar kolleger till från har skri-vit en motion med anledning av propositionen om attvi ska stärka ochstärka forskningen kring detta. Detta centrum är ettsamarbete mellan och Linköping.Jag skulle vilja fråga om hon ärberedd , både och idet arbete vi har i utbildningsutskottet, att arbeta föratt stärka och se tillatt vi får ökade resurser till det.Anf. 71 () replik:Fru talman! I den frågan tog utbildningsutskottetmånga steg framåt, och det gjorde också socialut-skottet, i den tydliga markeringen av värdet av Cent-rum för handikappvetenskap.När det gäller frågan om specialskolorna och debarn som behöver mycket stöd blev jag väldigt be-kymrad när jag lyssnade på . påstår att enskilda kommuner inte har möj-lighet att satsa stora resurser på enskilda barn. Det ärallvarligt om fritar kommunerna frånansvaret att stödja barn som har mycket stora behov.Det här gäller flera tusen barn i det här landet, in-tegrerade ute i kommunerna. Några av dem har oer-hört stora resurser runt sig. Det handlar om miljon-belopp. Det absolut avgörande är att vi står upp för attbarn ska få stöd där de behöver det oavsett om det ärpå eller i den enskilda kommunen.Anf. 72 () replik:Fru talman! Det är riktigt, har rätti det, att det är långt från till , där jagbor. Men jag har faktiskt suttit i utbildningsutskottetoch i och diskuterat för och emot avveck-ling av . Jag tycker att det är en väldigtmärklig diskussion detta, när socialdemokraterna helatiden försöker säga att vi har beslutat något annat.Det hade varit betydligt intressantare att diskuteraargumenten för er modell, alltså att det vore bättre attersätta de gamla specialskolorna. Jag tycker inte attden modellen är bättre. Så en enkel fråga är om IngerLundberg håller med om att vi har beslutat om attavveckla bl.a. i . Och talar jagalltså inte om den rent fysiska byggnaden.Jag uppfattade inget i anförandeom . Däremot upp-fattade jag lite kort i svaret . Jag vill ändå upprepafrågan: Är intresserad av, och kom-mer hon att arbeta för, att den vetenskapliga forsk-ningen och utvecklingen där säkras i fortsättningen?Anf. 73 () replik:Fru talman! Först vill jag säga något om Centrumför handikappvetenskap. Jag hoppas och tror att UlfNilsson har respekt för att inte nu ska före-gripa den forskningspolitiska propositionen i höst.När vi hade diskussioner i utbildningsutskottet fannsdet fyra partier som reserverade sig. Två av dem harfallit undan nu till diskussionen i kammaren . Jagtror att behöver vilapå stabilare ben än de diskussioner som har förts frånborgerlig sida hittills.Sedan till frågan om . Nej, ,är inte avvecklad. Skoldelen finns kvar.Det är mycket tydligt markerat i riksdagsbeslutet.Däremot har , och Centerngått ut och sagt att skolan är avvecklad. Det är skol-formen som inte finns kvar.Det är också sant att huvudinriktningen är integ-ration. Det är viktigt att barn ska ha rätt att få godutbildning på hemmaplan. Men det är lika sant att därman inte av olika skäl kan ge barnen det stöd de be-höver på hemmaplan ska och Hällsbosko-lan vara resurser för dem.Jag vill säga till att jag vill vara tydligpå den här punkten, för jag har mött ett antal föräldrarpå som har varit riktigt ledsna. De har setti tidningen att deras skola är nedlagd. Folk har sagt:Er skola är ju nedlagd, för det har de borgerliga poli-tikerna sagt. Men de som är där vet hur det är. Skolanär inte nedlagd, . Välkommen till Örebrooch titta själv.Anf. 74 () replik:Fru talman! När det gäller tycker jag att det är lite tråkigt attalltid få samma svar när man frågar om en viljeinrikt-ning: Vi ska inte föregripa utredningar och kommitté-er. Jag tycker att det i den här frågan ändå vore värtatt ha en viljeinriktning. Tycker attdet behövs ett centrum för handikappvetenskap?Finns det ett intresse av att stödja det som finns?När det gäller fortsätter istället för att diskutera sakfrågan att prata om huruvi-da den är nedlagd är eller inte. Då känner jag mignästan tvungen att ställa en ny fråga på detta enklatema, och då frågar jag : Kommer detatt finnas några elever som, som , kommer attbo på internat och gå på skolan under hela sin skol-tid? Det är ju det som är i dag.Naturligtvis kommer det inte det, och då kan jaginte heller förstå svaret att inte läggs nedoch ersätts av något annat. I det som det ersätts medfinns det inga garantier för att dessa svårt flerhandi-kappade barn, som det kanske finns en eller två av ien kommun, kommer att kunna mötas av sammaspecialkompetens och omtanke som de har gjort påden här skolan.Anf. 75 () replik:Fru talman! Beträffande vidhåller jag det jag sade tidigare. Centrumför handikappvetenskap har tagit ett rejält kliv framåtgenom den mycket tydliga markering om värdet avverksamheten som görs i både utbildningsutskottetsoch socialutskottets betänkanden. Däremot tror jag ialla fall att är tillräckligt erfaren ochbegåvad för att förstå att det är klokt att vi gör ensammanvägning av samtliga forskningsönskemål i ettsammanhang.Sedan är det självfallet så att jag personligen ärdjupt engagerad både som Örebroare och som leda-mot i , som är en viktig del vill jag återgå till frågan om . Jagtror inte att vare sig eller jag kan svara påom något barn utöver de barn som är påEkeskolan kommer att gå hela sin skolgång påEkeskolan. Det står i betänkandet att det handlar omkortare eller , och det handlar omenskilda barns behov. Huvudinriktningen är det somhandikapporganisationerna alltid talar om och alltidhar slagits för, nämligen rätten för varje barn att hasin skolgång på hemmaplan och inte behöva brytaupp.Men det kan finnas barn också sombehöver ha hela sin skolgång förlagd till Ekeskolan.Det måste avgöras av behovet och av möjligheternaatt stödja verksamheten på hemmaplan. Men det ärinte så att det är ett självändamål, som det förefallervara för , att barn med funktionshinderska gå hela sin skolgång på t.ex. ellerHällsboskolan.I detta anförande instämde ().Anf. 76 ():Fru talman! Att kunna välja skola är viktigt föralla landets barn. Det är fråga om barns rätt att sökasig till en miljö där man trivs och mår bra samt tillskolor som har en pedagogisk inriktning som gör kan lära sig saker och utvecklas. Likriktning avskolutbudet kränker alla de barn som på grund avdetta aldrig får sin chans i livet. Att vara i rätt miljö ären förutsättning för barns möjligheter att komma tillsin rätt, att växa och bli allt det som man kan bli.Möjligheten att välja skola är dock alldeles sär-skilt viktig för barn och ungdomar med funktionshin-der. De är helt beroende av att skolan de går i hartillräckligt kunnande, att miljön är trygg och under-visningen långsiktig.Tråkigt nog är valmöjligheten för barn med funk-tionshinder mycket begränsad. För de barnenmåste möjligheten att välja skola omfatta inte baraden egna kommunens skolor, utan också friskolor ochspecialskolor, en rik mångfald.I dag hindras många barn med funktionshinderfrån att välja skola av bristande information, alltför fåalternativ och rena kommunala avslagsbeslut. Det ärsärskilt allvarligt, eftersom barn med funktionshinderborde ha en alldeles särskild rätt att vistas i en miljödär de kan växa, få del av bästa tänkbara pedagogikoch undervisning, få tillgång till bästa tänkbarahjälpmedel, få vänner, känna sig trygga och må bra.För många barn kan säkert skolan i hemkommu-nen vara en sådan god miljö, men för långt ifrån allabarn är det på det sättet. Det är bara en politisk ideal-bild. Barn med funktionshinder ska ha rätt att söka sigtill alternativ i form av statliga specialskolor, regio-nala specialskolor och friskolor med särskild inrikt-ning på funktionshindrade barns behov.Det är inte möjligt att anta att landets alla kom-muner, oavsett storlek och resurser, kan ligga i fram-kant vad gäller undervisning av barn med alla deolika typer och grader av funktionshinder som finns.Tvärtom berättar föräldrar till barn med förhållande-vis mindre funktionshinder att skolan inte fungerarbra ens för deras barn. Då kan man bara föreställa sighur illa det ibland kan vara för barn med mycketspeciella behov.Det finns inte för många alternativ för barn medfunktionshinder, det finns alldeles för få. Knappastför någon grupp i landet är valfriheten så begränsad.En orsak till det är att dagens finansieringssystem inteär ägnat att lägga grunden för fler alternativ. Menalternativ kan skapas genom att stärka barns ochföräldrars rätt att själva välja den skolmiljö som fun-gerar bäst för barnen. Då får de berörda i stället förInger och göra fria val eftersina behov och därmed avgöra hur många special-skolor och statliga skolor det ska finnas.Men socialdemokraterna nekar landets mest be-hövande barn rätten till bästa tänkbara skolmiljö. Istrid med barns och föräldrars vilja avvecklar manspecialskolan , precis som har sagts innan,och man avslår förslag om att ge barn och fa-miljer rätten att själva välja skola. har inte enrättfärdig handikappolitik så länge man mot barns ochföräldrars vilja styr deras utbildning och avvecklarspecialskolorna.Om alla skolor är stöpta i samma form kommerbara de barn som uppskattar just den formen attkomma till sin rätt. Ju smalare skolutbudet är, destofärre barn kommer att trivas och utvecklas. Ju bredareskolornas samlade inriktning är, desto fler barn kom-mer att finna sig till rätta, må bra och lära sig saker.Många funktionshindrade barns behov är dyra. Itider av ansträngda kommunala budgetar är detmånga föräldrar som berättar hur de upplever attbarnen av detta skäl börjar betraktas som problem avhemkommunerna. Så får det inte vara.Det verkar vara alldeles för vanligt att det primäraför kommuner är att behålla funktionshindrade barn ide egna skolorna, i stället för att låta dem söka bästatänkbara alternativa skola. Men då utgår kommunernafrån fel sak. Det går inte att tvinga in runda barn ifyrkantiga system.Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservation32, som tar upp funktionshindrade barns rätt att självavälja sin skola.Anf. 77 () replik:Fru talman! Det kommer att vara fler barnpå . Därför vill jag fråga StenTolgfors: Vill tydligt och klart här ikammaren medge att det finns skolverksamhet,kommer att finnas skolverksamhet, skall finnas skol-verksamhet på och att det ska finnas verk-samhet utifrån barnens behov, så att vi får bort alla demyter som på olika sätt har drivits runt om Ekesko-lan?Den andra frågan jag skulle vilja ställa till StenTolgfors är: På vilket sätt blir det bättre för barn somhar behov av särskilt stöd av att Moderata samlings-partiet föreslår nedskärningar i statens bidrag tillkommunsektorn?Den tredje frågan till är: På vilketsätt kan man tillgodose de behov barn med funktions-hinder har med den skolpeng föreslår?Detta kommer att tvinga fram en klassning, en be-dömning av barn som strider så i grunden mot detsynsätt vi har, att barn ska få utvecklas utifrån sinabehov, i kontakt och gemenskap med andra barn.Anf. 78 () replik:Fru talman! Orsaken till att det finns fler barn påEkeskolan är att den nu är känd efterden debatt som vi har fört om den de senaste åren.Om hade varit uppmärksam på mittanförande hade hon märkt att jag sade just att bristan-de information och kommunala avslagsbeslut harhindrat och hindrar barn med funktionshinder attvälja skola. Det är precis det som föräldraföreningenhar berättat om; många har inte ens vetat om existen-sen, därför att specialskolorna förtigs av socialdemo-kraterna och ses som något fult.Ofrivillig segregation är en kränkning av männi-skor. Men frivillig segregation, där funktionshindradebarn och deras familjer frivilligt väljer en skolmiljösom de bedömer vara bästa tänkbara, t.ex. på en spe-cialskola, är något bra.Nej, det kommer inte att finnas kvar en fast skol-del vid . Den möjlighet som barnen har , att gå läsårsvis med klasskamrater, som alla vi iden här kammaren har fått göra, med möjlighet attplanera sin utbildning, försvinner. Man kommer attvara inskriven vid sin kommunala skola och bussasfram och åter till för speciella behov, närman av andra bedöms ha detta behov. Det är en oer-hörd skillnad jämfört med i dag.Det är verkligen på det sätt som , jagoch andra har beskrivit, att den fasta skoldelen, speci-alskolan , avvecklas. Det står för övrigt idirektiven till den utredning som ock-så leder. Jag kan citera för er vad som gäller, om niinte har läst de direktiven.Vi vill garantera, och då stryker jag under ordetgarantera, tillräckliga resurser för alla landets barnmed funktionshinder, just genom att resurserna skafölja varje barn till den skola det barnet och den fa-miljen väljer. Vi gör inte som ochsocialdemokraterna, kastar in pengar i stora kommu-nala system, där vi vet att kommunerna prioriterarbort just de barn som behöver resurserna bäst. Viprioriterar inte system och byråkratier, utan barn. Detär barnen och inte systemen som har behoven, IngerLundberg.Anf. 79 () replik:Fru talman! vet att ett system medskolpeng kommer att tvinga fram byråkrati, kommeratt tvinga fram klassning, kommer att tvinga framförhandlingar om barn med funktionshinder.Det också vet är att moderaternasförslag om sänkta statsbidrag till kommunerna kom-mer att gå ut över barn med behov av särskilt stöd.Det är den typen av resurser som är nödvändiga omde barnen ska få den chansen, därför väljer StenTolgfors att inte svara på den frågan.Det borde se när det gäller dentredje frågan, om , är att det nu pågår enmycket spännande utveckling på skolan, inriktad påbåde att stödja de barn som mer långvarigt behöverfinnas i skoldelen och att stärka barnens situationutanför skolan. Hade man följt hademan inte varit inne i denna dynamiska, spännandeutveckling, som också ökat möjligheterna till infor-mation och att använda sig av skolans och resurscent-rumets möjligheter.Anf. 80 () replik:Fru talman! Hade man följt min uppfattning hadeEkeskolan inte bara varit kvar som specialskolaoch som en garanterad möjlighet för framtiden, utanden hade också tillförts en gymnasiedel. Detta är enav de få grupper barn i landet som saknar möjlighettill gymnasieutbildning. Det skulle vi ha åtgärdat.Dessutom är det så, , att vi inte villgöra barnens behov villkorade av kommunernas re-surser, utan det vi föreslår är i praktiken en rättig-hetslagstiftning, där resurserna till varje barns skol-gång följer barnet och det alternativ som barn ochföräldrar väljer. Vi månar om barn, individer, inte omsystem.Inger pratar om organisationer och omkommuner, men var finns barnen i detta resonemang?De lyser med sin frånvaro. sade tidi-gare att en ledamot i kammaren hade haft för långt tillÖrebro och inte besökt skolan. Då kan man fråga sigvad skolministern hade. Hon vågade aldrig besökaEkeskolan, titta barn och föräldrar i ögonen och säga:Jag vill avveckla er utbildning. Man undrar vem somhar längst till Örebro.Vad är det som gör att är så räddför att låta barn och föräldrar själva få avgöra vilkenskola de vill ha? Vad är det som får tro att hon kan sitta i och radiostyrabarns och föräldrars skolval? Vad är det som får IngerLundberg att våga säga i kammaren att man kan ga-rantera en likvärdig utbildning för alla barn i landetsnära 290 kommuner, när man vet hur olika resurserde har, när man vet att speciallärarbristen är högstbetydande i tämligen många av de kommunerna ochnär vi vet att ju mer speciella behov barnen har, destostörre brist är det på speciallärare med rätt utbildning?Vad är det som ger rätten att istrid med vad brukarna säger lägga ned en väl funge-rande verksamhet? Vad är det som får att tro att man måste avveckla specialskolan, denfasta skolan som fungerar så bra, för att stärka resur-scentrumet? Varför inte göra både och, som Modera-terna och de övriga borgerliga partierna vill göra?Anf. 81 HANS () replik:Fru talman! Jag förstår att många ledamöter ståroch stampar och vill votera, men jag måste ändå göranågra kommentarer.Jag noterar för det första att inte vetnågonting om vad som sker i den här världen just nu.Både brukarorganisationer och föräldraföreningar ärjätteengagerade i det utvecklingsarbete där jag självär inblandad och tycker att det ser väldigt ljust ut förframtiden. Det tycker jag finns skäl att understryka.För det andra kan jag notera att i dagi handikappdebatten har haft tillfälle att visa sitt rättaansikte. Det har framgått att väljer attställa sig på fastighetsägarnas sida framför de funk-tionshindrades, på trafikföretagens sida framför defunktionshindrades och på arbetsgivarnas sida fram-för de funktionshindrades.Det är så moderat politik ser ut i verkligheten närman har lämnat talarstolen och de vackra middagsta-lens retorik.Anf. 82 () replik:Fru talman! Det var inte mycket att ta replik på,höll jag på att säga.Både och drev un-der kravet att , den fastaspecialskolan, icke skulle avvecklas. Men innan de svängde hade de hunnit säga att detvore en fara att kommunalisera ansvaret för barn medmycket särskilda behov därför att kommunerna sak-nade resurser. Jag har kvar artiklarna och citaten. Vadsom fick de båda att svänga får de själva reda ut iannat sammanhang.Det är precis det de nu angriper oss för som desjälva när de lyssnade på sitt samvete fullt ut före-trädde. kan väl i sin nästa replik svaramig på frågan: Varför nekar socialdemokraterna bru-karna, barn och föräldrar, rätten att själva välja vilkenskola som är bäst för barnen? Varför tror och att de kan radiostyra andramänniskors skolval och veta bättre än de berördasjälva?Slutligen till något som och andrahar tagit upp tidigare. Alla barn har rätt till en brautbildning.Anf. 83 TREDJE VICE TALMANNEN:Repliken gäller Hans Karlsson.Anf. 84 () replik:Fru talman! Det har också sagt iandra sammanhang. Det är verkligen så. Men om detnu finns en bra utbildningsform, varför ska den dåavvecklas?Jag välkomnar att socialdemokraterna den härgången har väckt nio motioner om handikappfrågormed anledning av propositionen. Men jag kan inteundandra mig bilden att de gör det lite grann för attväga upp den bild de själva skapat om att man ärganska hänsynslös när det gäller att lyssna till barnsoch föräldrars egna önskemål och egna behov i andrasammanhang.Anf. 85 HANS () replik:Fru talman! Jag noterar, och jag räknar med attkammaren också noterar det, att intetycker att det är någonting att diskutera att Modera-terna ställer sig på arbetsgivarnas sida, på fastighets-ägarnas sida och på trafikföretagens sida mot defunktionshindrades intressen. Det tycker inte StenTolgfors är någonting att diskutera. Det är viktigt attfå noterat till protokollet från den här debatten.Sedan kommer jag tillbaka till det faktum att StenTolgfors inte vet någonting om vad som sker påEkeskolan och inom området med specialpedagogik.Sten Tolgfors har inte någon aning om detta, inte omdet utvecklingsarbete som pågår och inte om detfaktum att under överskådlig framtid, enligt vad vi nukan bedöma, kommer elever att gå på Hällsboskolanoch . Det gäller inte bara klassårsvis utanockså och så länge man behöverutifrån den enskildes behov.Här kommer föräldrarna och ungdomarna att haett väldigt stort inflytande över på vilken plats manvill ha sin utbildning och i vilken utsträckning manbehöver använda resurscentrumverksamheten hemmaeller på och . Men det passarinte in i retorik att det är en positivutveckling till nytta för funktionshindrade barn ochungdomar. Det är därför som är såupprörd över att händelseförloppet nu går ur hans ochmoderaternas händer.Anf. 86 () replik:Fru talman! Jag överlåter åt andra, särskilt barn påEkeskolan och deras föräldrar, att själva avgöra vemsom har koll och vem som inte har koll på frågorna.Jag kan bara konstatera att jag förmodligen är denpolitiker som har gjort flest besök påEkeskolan.Så till sakfrågan, för jag tycker egentligen inte,, att det där har ett dugg med sakfråganatt göra. Vad som händer är att barn och föräldrartvingas inse att den politiska diskussionen, för , harförlorat i kammare och därför försökergöra det bästa möjliga av situationen.Men jag tror inte att det kan ha undgått någon -minst av allt , som har sett debatten påhemmaplan - att föräldraföreningen på Ekeskolanslogs med näbbar och klor under mot HansKarlsson för att få behålla saker som de var, menHans Karlsson visste bättre. Jag tror inte det har und-gått någon som har tagit del av medierna heller.Det vi vet är att snart har som special-skola sin sista intagning. Sedan kan inte berömma sig själv längre för att antalet eleverökar. Även om det nu är så att fler har fått reda påskolan, och fått beskrivet vilka underverk i vardagendenna skola faktiskt kan göra, får de inte längre möj-ligheten att välja att gå där. De kan se den, men de fårinte ta del av möjligheterna.Anf. 87 ():Fru talman! Vi har diskuterat planen förhandikappolitiken. Det är en plan som ska ge svar påde frågor som rör de handikappades behov och hur demöts och vilka möjligheter samhället skapar för atttillfredsställa de specifika behoven som uppstår pågrund av deras livssituation.Den första frågan som måste besvaras innan manskriver en sådan plan är: Vilka specifika livsvillkorgäller för människor med handikapp? Har regeringenkunnat redovisa på ett tillfredsställande sätt vilkavillkor som gäller för dessa människor? Det är minförsta fråga.Fru talman! Jag menar att svaret är nej. Mig ve-terligen finns det inget kunskapsfält i vårt land som ärså underutvecklat som just handikappvetenskap. Vihar inte beaktat det stora behov av kunskapsproduk-tion som behövs för att besvara frågan om de handi-kappades livsbetingelser.Vi har en teknisk utveckling som har varit enorm.Vår utbildningsminister fortsätter att satsa miljoner påden tekniskt inriktade forskningen, som anses lönsami något slags penningflöde, som forskning-en om handikappade inte tas på allvar.Det låter fördömande. Men så länge inte staten germedel - och det vill jag säga som en reaktion tillInger - till utveckling av handkappveten-skap, som har funnits , kommer jagatt kritisera regeringen och vid har en kvalitet som ligger påeuropeisk nivå. De vill forska inom de områden därdet behövs och som med tydlighet finns angivna imånga olika sammanhang. Men i den framlagda pla-nen har man likväl inte ens berättat det de har kommitfram till eller om deras verksamhet.Det är bra att socialdemokraterna har beklagatdetta i utskottet. Men det vore ännu bättre att stå uppför och tala om att man garanterar forskningen ochvill satsa på den i en kommande forskningsproposi-tion.