prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — Jag funderadelite grand på hur min omvärldsuppfattning har präg-lats, och jag funderade också på hur mina första rela-tioner med människor från andra länder var.Men först, för att tala om omvärldsuppfattningöver huvud taget, vill jag referera till den bok frånmina föräldrars bibliotek som betydde väldigt mycketför mig som barn och ung människa. Den kanske ärett lite förvånansvärt bokval. Vi lånade en hel delböcker, så att det kom in väldigt många böcker avolika slag senare, men i fanns inte så oer-hört många böcker.Den som jag läste om och om igen därför att jagtyckte att den var så spännande och gav mig så myck-et var , en bok från1650, som jag som mycket ung flicka, som barn,faktiskt läste flera gånger.Jag kommer ihåg att pärmarna var lila. Jag minnsatt det bestående intrycket jag hade av den boken var:Skulle man klara sig på den inre resan och på resangenom livet över huvud taget var man väldigt bero-ende av relationer till andra som kunde hjälpa enframåt. Utan Faithful, Trogen eller Trofast och Hope-ful, Hoppfull, hade pilgrimen klarat sig väldigt dåligtpå resan, och han hade inte nått det som var målet förPilgrims Progress, den himmelska staden.Detta kanske kan tyckas som en något annorlundainledning om omvärlden, och internationali-seringen. Jag funderade vidare hur de första kontak-terna med människor från andra länder eller medandra länder var. Det rörde sig huvudsakligen ommänniskor man stötte på. Jag växte upp under kriget.Jag började skolan under kriget. Krigsbarn som komtill var i mormors trappuppgång somgav oss lite utblick och kunskap om hur det varit iFinland under kriget. Det var , som varjudinna och tagits emot i ett svenskt hem, som gav enskrämmande inblick i hur det var ute i . Sedanfortsatte det naturligtvis vidare under studietid.Vi hade inte samma tillfälle att tågluffa på den ti-den. Men man tog sig till och med för att lifta när intepengarna och reskassan räckte till att komma ut såmycket som man ville. Det skapade värdefulla kon-takter. Jag hade också som ganska ung tillfälle attjobba i u-land som lärare. Men det som betyder väl-digt mycket i våra kontakter med omvärlden är att viförstår de mänskliga relationernas betydelse, att viförstår människors livsvillkor. Det är mycket värde-fullt och naturligtvis oerhört viktigt för hur Sverigeska verka i en alltmer globaliserad värld.Samtidigt vill jag dock peka på att internationali-seringen har pågått under århundraden. Jag slutar inteatt fascineras av hur människor tog sig runt i världenmed kommunikationer som var av helt annat slag änvad vi har . Dessa människor upplevde främ-mande kulturer och beskrev dem på ett mycket ingå-ende och fördomsfritt sätt. Vi harmycket att lära också av att resa i litteraturen.Det jag skulle vilja nämna här rör inte så myckethandelspolitik, även om jag anser att det som har förtsfram här är oerhört viktigt. Jag tycker kanske att dethar framkommit att vi inte är färdiga med vilken vägman ska gå. Det är inte så att man kan behandla varjeområde för sig. håller jag med om att detfinns en brist på logik när man talar om reglerad fri-handel.Även om skulle behandla de frågorna i ställetkommer också det att ha en inflytande på handeln. Vihar inte riktigt kommit fram till hur detta ska ske.Men jag tror att de flesta av oss ändå inser att detmåste finnas etiska, miljömässiga och sociala hänsyn.Vi har sett när den råa marknadsekonomin, iblandmed brottsliga inslag, får härja fritt. Där är det välingen av oss som vill vara med.Det jag skulle vilja peka på här, där jag tror attSverige kan ha en stor betydelse i dagens internatio-nella samhälle, är några strategier som vi skulle kun-na driva. Vi har delvis tagit fram en del av dem när vihar väckt våra motioner som har handlat om Öst- ochCentraleuropapolitik och biståndspolitik.Vi tror att det är viktigt att när ett sam-hälle utvecklas driver en strategi för barnens väl ochve. Det behöver vi göra också i . Det finns fleroch fler signaler om att barn mår psykiskt dåligt i vårtland. Det skulle inte behöva vara på det sättet. Vi vethur det är i vårt närområde. Barnen är i en mycketsvår situation. Vi vet att det också gäller i världssam-hället. Där tror jag skulle kunna driva dessafrågor internationellt i EU-sammanhang och i FNännu mer framgångsrikt.Jag skulle också vilja att vi drev en strategi för attgrundläggande utbildning kommer alla barn till del ivärlden. Har inte det länge varit målet? Det har gått bakåt i många utvecklingsländer.Det har gått bakåt i de närliggande länderna, i Ryss-land i de baltiska staterna. Man talar där om att ändaupp till av barnen inte går i den vanligagrundskolan. Låt oss driva en strategi via EU och FNför att alla barn ska få grundläggande utbildning. Dethar en oerhört stor betydelse för utvecklingen i våromvärld och för hur vi kommer att påverkas.En annan strategi som bör driva är att destora sjukdomarna i världen utrotas eller kommerunder kontroll. Det har här förut nämnts sådana sjuk-domar som TBC, aids och malaria, och det finnsockså andra mer ovanliga tropiska sjukdomar. Därbör vi driva en strategi så att de rika länderna, dit vihör, ställer medel till förfogande. Det ska inte varamedel för forskning. Det ska läkemedelsföretagenbedriva själva. Men vi ska garantera avsättning närinte själva kan köpa de vacciner och me-diciner som man får fram. Det bör vi göra genombiståndsverksamhet. Företagen som ska forska frammedlen måste veta att de får avsättning. Annars finnsinte intresset för detta. Det är oerhört betydelsefullt.Vi vet t.ex. att TBC mycket väl kan spridas i nyaformer även till vårt land. Det ligger alltså i vårt egetintresse.Sedan vill jag bara nämna den sista strategin. Detär överföring av teknologi så att man kan ta tek-niksprång i dessa länder. Där kan också bi-dra. Det kommer att påverka miljöförbättringarna istor utsträckning.Anf. 138 ():Fru talman! kommer allt närmare ettmedlemskap i och allt längre från en folkom-röstning som föregår ett sådant beslut, om jag tyderde senaste signalerna rätt från och . Är det verkligen på det sättet att en storpolitisk uppgörelse mellan de två största partierna ärpå gång som innebär att svenska folket som helhetinte ska få vara med och säga sitt om en så stor ochviktig fråga som en anslutning av till denekonomiska unionen och en gemensam valuta? Är detpå det sättet är det beklagligt.Från sida ser vi vare sig någon an-ledning att undandra ett eventuellt svenskt EMU-medlemskap en bred demokratisk process eller att detpå något sätt hastar med gå in i . Vi bör behållavår valfrihet. Det går bra för . Sysselsätt-ningen stiger, tillväxten är god, inflationen underkontroll och räntorna är låga. Det har Centerpartietmedverkat till.Det finns ur den synpunkten ingen anledning atthasta. Vi kan lugnt avvakta utvecklingen och se hurde nuvarande situationen verkar under en hel kon-junkturcykel. Den första och viktigaste förutsättning-en för att ska kunna behålla handlingsfrihetenär att vi själva står starka ekonomiskt och demokra-tiskt.Riksdagen har fattat beslut som innebär att Sveri-ge står utanför EMU. Vi från har med-verkat till det beslutet. Vi ser inte nu att det behöverändras. Ska det ändras tycker vi att det är rimligt attunderställa den frågan svenska folket för avgörande ien folkomröstning.Det finns fördelar med EMU-medlemskapet.Växlingskostnaderna försvinner och osäkerheten omvalutakurser minskar. Det är bra för handeln mellanEMU-länderna, och prisjämförelserna underlättas.Det främjar företagen och inte minst näringslivet.Men det finns också nackdelar. har tagitställning och säger nej till ett medlemskap. Det är motbakgrund att vi anser att nackdelarna överväger för-delarna.Det finns en uppenbar risk att det blir de svagagrupperna och de regionalpolitiskt utsatta områdena ilandet som får bära kostnaderna för projektet om detinte blir framgångsrikt.Om skulle ha varit medlem från startenkan vi se att det skulle ha varit på det sättet.Den svenska kronan är betydligt starkare gen-temot euron i förhållande till vad den var vid startenför . Tillväxten i är starkareän i EMU-länderna i övrigt.Det är lätt att säga ja i ett läge då ekonomin gårbra. Man vad händer vid kostnads- och strukturkriser?Vilka medel ska vi i vårt land då använda för att reg-lera dem när räntevapnet inte finns? Detta är ett ex-empel på en variabel av flera som då är låsta. Är detkraftiga lönesänkningar gentemot i övrigt somförespeglar EMU-anhängarna? Är det fortsatt snabbbefolkningsomflyttning som ska användas? Eller ärdet möjligen så att man ska ge avkall på miljömåleneller andra välfärdsfaktorer?Det finns anledning att erinra om de varningar ochrisker som LO-ekonomerna skriver om på . Det är högstmotiverat. Där visar de hur vi kommer att tvingas atthitta kryphål och bygga upp en rad konstlade medelför att behålla vårt lands konkurrenskraft och ekono-miska styrka.Det är naturligtvis bättre att behålla valfrihetslin-jen och stå utanför EMU, åtminstone tills vi har ge-nomlevt den typ av kriser som vi har bakom oss ochsom förmodligen inte går att undvika i framtidenheller.Det är bättre att välja linjen med sunda statsfinan-ser, fortsatt rörlig växelkurs, ett inflationsmål, ensjälvständig riksbank, en fortsatt reformering av lö-nebildningen och arbetsmarknaden och ett gynnsamtföretagsklimat för att skapa förutsättningar för till-växt. Då kan vi fortsätta att pröva argumenten för ochemot och ha valfriheten kvar. Den linjen kommerCenterpartiet fortsatt att följa.Fru talman! Om ska ta överordförandeskapet i EU. Då har vi möjligheter att ihögre grad påverka och utveckla EU i den riktningsom vi önskar, förutsatt att vi är väl förberedda, haren strategisk handlingslinje och vet vad vi vill göra avvårt ordförandeskap. Jag har inte sett något av detännu. Regeringens brist på initiativ i det här avseen-det gör att vi ännu i denna dag står dåligt förberedda.Det bästa sättet att förbereda sig och skapa fram-gång är om hela görs redo för EU och för detsvenska ordförandeskapet. Vi behöver verkligen enbättre förankring av EU hos svenska folket. Europa-parlamentsvalet är en larmsignal som visar vikten avatt öka svenska folkets delaktighet i det europeiskasamarbetet. Regeringen bör nyttja de kunskaper ochden styrka som finns hos det aktiva föreningslivet,folkrörelserna, folkbildningstraditionen, samför-ståndsandan och öppenheten för att bli offensivarehär.Vi i har presenterat sex punkter förregeringen som vi tycker är väsentliga under ordfö-randeskapstiden. Tiden medger inte att jag går in pådem nu.Fru talman! besökte jag tillsam-mans med utrikes- och försvarskom-mitté och . Det var en stark upp-levelse. Varje svensk grundskoleklass borde få möj-lighet att resa dit och på plats uppleva detta för attförstå och undvika att sådant upprepas.EU är i första hand ett fredsprojekt som visarvikten av att vi klarar av att överbrygga motsättningaroch förebygga konflikter. Det ska vara det. Sverigehar all anledning att utveckla det i den riktningenfortsättningsvis.Anf. 139 () replik:Fru talman! sade att är påväg att gå med i , och det utan folkomröstning.Jag ska avslöja en sak för som avuppläggningen av anförandet att döma kommer attbåde överraska och chockera honom. är medi EMU. Detta är ett resultat av den förra folkomröst-ningen. I och med att inträdde i EU gick viockså in i som befann sig i sin andra fas. Vadfrågan nu gäller är när ska ta steget frånEMU:s andra till dess tredje fas och införa euron. Därär frågan hur det ska gå till.Det är egentligen Socialdemokraterna som avgördetta genom att de har den nyckelställning de har. Dehar förklarat att frågan först ska underställas folketsprövningen i allmänt val, som är första alternativet,eller, mer undantagsvis, i en folkomröstning. Vi ärfullt nöjda med att ta det enligt det första alternativet.Om Socialdemokraterna vill gå till folkomröstning ärvi beredda att ställa upp på det också.Men kom och inte och prata om att frågan är omvi ska gå in i utan föregående folkomröstning!Vi är med, och det skedde efter en folkomröstning.Anf. 140 () replik:Fru talman! Jag förstår att vill tolkade beslut som är fattade så, men faktum är att riksda-gen har fattat beslut om att vi ska stå utanför EMU.Om vi ska ändra det beslutet tycker vi att det är själv-klart att det underställs en folkomröstning. På denpunkten beklagar jag att lämnade ordfö-randeposten i Moderata samlingspartiet. Han var engarant för en folkomröstning. är vi tydligen påväg bort från demokratin i den här frågan, och detbeklagar jag.Anf. 141 () replik:Fru talman! Det var konstigt att det här inte gickfram. Det är inte fråga om huruvida vi ska gå med iEMU eller inte. Det är inte fråga om att harbeslutat att vi inte ska vara med i . Vi är med iEMU. Vi har ännu så länge inte kommit längre ändess andra steg, medan elva länder har gått vidare tillden tredje fasen. Enligt fördraget vi har träffat har vien förpliktelse att gå vidare till den tredje fasen, ochfrågan är hur det ska göras.Där har vi fört en debatt. Vi är öppna för båda vä-garna som Socialdemokraterna har antytt, eftersom viär medvetna om att det är Socialdemokraterna som ärnyckelpartiet i det här avseendet. Om Socialdemo-kraterna skulle gå in för en fortsättning till det tredjesteget spelar det inte så stor roll vad Centerpartiettycker.Men kom ihåg att , i den debatt här ikammaren som brukar åberopas, hade båda alternati-ven med. Att uppmärksamheten sedan kom att kon-centreras till folkomröstning berodde inte på hansuppläggning utan på att det var det som andra togfasta på.Anf. 142 () replik:Fru talman! Jag förstår att tyckeratt det inte har så stor betydelse vad Centerpartiettycker, i alla fall inte i de frågor som inte passar Mo-derata samlingspartiet. I andra kan det ibland varaintressant.Jag tycker att det är viktigt att vi har en hand-lingslinje. Det är vi själva som bestämmer när vi tarvidare steg in i EU-samarbetet. För vår del är detviktigare att i första hand vidga samarbetet än att gådjupare in i det, och det är vi själva som avgör om viska gå vidare eller inte. Det finns inget som hindrarden vägen.Anf. 143 () replik:Fru talman! höll en lång utlägg-ning om EMU:s vara eller inte vara. Det beslut somkommer att fattas när vi ska koppla densvenska kronan till EMU är ett av de största beslutsom kommer att fattas i vårt land. Det är kanske detstörsta beslut som och jag får varamed om. Då tycker jag att det går åt ganska mycketeftertanke. Det är kanske den eftertanken som AgneHansson också hänvisar till.Men han lyfter upp att skulle kun-na vara ett hot mot ekonomin och ge samma problemsom vi hade under föregående mandatperiod. Jag troratt det är precis tvärtom. Om vi har ett samarbete pådet ekonomiska området med övriga länder i Europakommer vi att kunna få stabilare och lugnare förut-sättningar för företagande. Vi kommer inte kunnahamna i det ekonomiska moras som vi befann ossunder 1994-1996.Anf. 144 () replik:Fru talman! Jag sade också i mitt anförande att detfinns för- och nackdelar med tredjestegsfasen in iEMU. Det är viktigt att vi kan väga de för- och nack-delarna. Det kan vi göra först när vi har sett EMUverka i en hel konjunkturcykel. Det är därför jagmenar att det inte finns ekonomiskaskäl som tvingar oss att gå in.Vi har varit med om att se till att vi ska kunna havalfrihet kvar. När Socialdemokraterna nu säger jabryter man den valfriheten. Det är först ett nej nu somger oss möjligheter att pröva och att ha valfrihet iframtiden.Anf. 145 () replik:Fru talman! Vi får väl se om socialdemokratin sä-ger ja . Det pågår en debatt i vårt parti, och detpågår en debatt i samhället, som vi tycker är bra. Därkan vi ta till oss den kunskap, den erfarenhet och denskepsis som finns till både och . Det är viktigt att man lyssnar på svenskafolket och hör vilka uppfattningar de har om dettaframtidsprojekt som gäller EMU.Som vi hörde i partiledardebatten ,sade statsminister att frågan ska ställastill det svenska folket, genom en folkomröstningalternativt vid ordinarie riksdagsval. Det sade han i enav sina repliker, och jag tror att beslutet kommer attbli så. Men vi ska fortsätta att diskutera frågan i sam-hället och inom mitt parti. Jag hoppas att även Cen-terpartiet kommer att göra det.Anf. 146 () replik:Fru talman! Jag delar uppfattningen att vi skalyssna och att vi ska ha valfrihet. Vi kan lyssna och tavara på ett brett folkinflytande bara om vi har envalfrihetslinje kvar och inte låser oss.Jag anser att den enda möjligheten att ha valfrihetoch låta alla vara med och bestämma är en folkom-röstning, inte ett ordinarie val med påföljande riks-dagsbeslut.Anf. 147 (fp):Fru talman! "och internationaliseringen"är en väldigt bred rubrik på den allmänpolitiska de-battens första ämnesområde. Det spänner över ett vittfält. Det har den här debatten visat. Jag har troget följtdebatten de här timmarna, och det har varit mycketintressant. Det har gjorts intressanta uttalanden ochockså en del överraskande uttalanden från partiföre-trädare.När jag funderade över det här ämnet tänkte jagungefär i de banorna att när det gäller internationali-seringen har den starka implikationer på inrikespoliti-ken i . Vi är alla medborgare utsatta för denhär internationaliseringen. Den påverkar inrikespoli-tiken, men naturligtvis också globaliseringen ochutrikespolitiken. Det är två sidor av samma mynt,och internationaliseringen.Jag hörde flera av riksdagsledamöterna säga att destrax innan de kom hit eller i går hade varit iKina, i och på alla möjliga platser ute i världen.Om jag går tillbaka i min tid som riksdagsledamotkan jag konstatera att det inte var på samma sätt imitten på 80-talet.Riksdagens arbete präglas väldigt mycket av in-ternationaliseringen. Men det är naturligtvis inte barahär, utan också ute i samhället. Det är ett helt annatSverige än det var när jag kom till imitten . Det är naturligtvis också ett heltannat än det jag mötte när jag var barn.Ingrid höll sitt sista anförande i kamma-ren . Även om hon var tvungen att gå skulle jagvilja tacka henne för alla debatter vi har haft på detinternationella området. Det intressanta var att IngridNäslund tog ansats ungefär i samma riktning som jagtänkte göra, nämligen när jag som barn mötte inter-nationaliseringen i form av flyktingbarn. I första klassfick vi flytta ut ur skolan för att bereda plats för flyk-tingbarnen, och vi fick undervisning i kyrkan i stället.Det var en påtaglig, konkret erfarenhet av vad inter-nationaliseringen innebär.Sedan har det bara ökat på. Vi har ett helt annatsamhälle , med människor från alla delar avvärlden - från , och - somofta har kommit hit som flyktingar. Det är ett helt nyttSverige på det sättet.Jag har följt de kulturkrockar som skildras i"Paradiso", som på ett mycket konkret sättpekar på vad vi står inför när det gäller internationali-seringen och omformningen av . Vi ska väl-komna detta. Vi ska välkomna denna utveckling, attvärlden har kommit till . En del ser detta somett stort problem; de ser bara problem kring detta.Men vi ska se möjligheterna som detta innebär förSverige.Med all denna diversifiering av kulturer, erfaren-heter från annat håll, kunskap och intelligens somkommer till , in i vårt samhälle, gäller det atthandla rätt, att ta till vara detta. Det påverkar vårvardag, och det kommer att påverka vår framtid. Detfinns spännande möjligheter i detta.Jag vill inte på något sätt förringa de svårighetersom det innebär. Men vi ska inte fördunklas av svå-righeterna, utan vi ska se möjligheterna i detta. Sveri-ge blir rikare i dubbel bemärkelse.Sedan har vi den andra aspekten, dvs. ivärlden, om vi blickar ut i stället, globaliseringen. Detär det vi har diskuterat, och det är också ämnet här.Det är inte heller någonting nytt; det är bara på enmer intensiv nivå. Svenskar har alltid letat sig ut ivärlden, och har alltid funnits med, från vi-kingatiden, till utvandring och allting annat. Men detsnurrar naturligtvis betydligt snabbare , medhjälp av kommunikationer, och inte minst med hjälpav IT - som redan har revolutionerat och kommer attän mer revolutionera världen.En viktig del i våra erfarenheter under senare de-cennier är naturligtvis murens fall, kommunismensfall och demokratins segertåg. Land efter land harslagit in på den demokratiska vägen, och det ärhoppingivande. Visst finns det mycket kvar att görapå det området. Stora områden som , ,, och andra enpartistater har inte kom-mit loss , men de kommer självfallet inte att ståemot demokratiseringsprocessen.Den stora frågan, som vi ofta har diskuterat härnär det gäller globaliseringen, är naturligtvis klyftor-na i världen och den globala orättvisan. Jag måstesäga att det är något som mer och mer bekymrar migsom världsmedborgare, politiker och människa. Hurska det bli framöver i det globala perspektivet när detgäller klyftorna, som bara ökar?Vi har här sett förslag som har dykt upp om hurman ska komma till rätta med detta. Frihandel är ettord som man talar mycket om, som ska lösa dessaproblem. Jag tror att frihandeln är en mycket viktigdel. Jag skriver helt klart under på det. Men jag trorockså att det finns en annan dimension, nämligen attden rika delen av världen måste inse sitt ansvar på etthelt annat sätt än vad som görs i dag.Tidigare har vi här talat om att avvärldens befolkning tar hand om av resurserna.I dag talar ekonomerna och om attdet är av världens befolkning som tar hand om90 % av resurserna. Vi går alltså åt fel håll. Det ärklart att det får påverkan på mycket. Det är fråga omutbildning, vattenfrågor, ökenspridning, barnenssituation, fattigdomsbekämpning, osv. Detta klarar viinte utan resurser. Det stora problemet, som jag serdet, är att resurserna till det här arbetet minskar - såäven i Sverige.Vi har alla fakta på bordet. Vi vet situationen,men den rika delen av världen tar inte sitt ansvar. Härär det en stor diskrepans mellan ord och handling,som det ju ofta är. Här skulle jag i och för sig kunnavara lite polemisk också. Inte minst har Vänsterpartiettalat mycket väl om den här delen i dagens debatt.Hans Andersson var inne på det. Det låter bra, och detär riktigt. Men var finns handlingskraften? Vänster-partiet har ju övergett den solidariska biståndspoliti-ken genom att vara med och sänka biståndet. ärtyvärr inte här, så han kan inte svara,men jag kanske kan få ett svar vid något annat tillfäl-le.Anf. 148 PER ():Fru talman! Mänskliga rättigheter och hälso- ochmiljösituationen runt om i världen och här hemmaborde vara den ständiga första punkten på de politiskadagordningarna. Men det är de inte. Det pågår ettgigantiskt katastrofalt mänskligt och miljömässigtresursslöseri i världen, som det saknas poli-tisk vilja att försöka fördela resurserna på ett någor-lunda rättvist sätt. Vi vore mer betjänta av siffror påoch förklaringar till situationen för mänskliga rättig-heter och miljön i världen på våra nyhetssändningar iTV än siffror på börsernas upp- och nedgångar, akti-ernas stigande och sjunkande priser. Det senare är ettspeciellt och begränsat spel för dem som redan haroch som ofta har mer än vad de behöver. Det ärmärkligt att vi människor låter oss manipuleras på detsättet att vi blundar för det som är viktigare: Hurmånga barn dog av svält på grund av vår oför-måga att fördela resurserna i världen? Hur mångakvinnor och barn våldtogs, förnedrades, mördades?Hur många civila torterades eller avrättades i sken-rättegångar? Och hur mycket har vi kvar av den miljösom våra framtida generationer ska leva av?Sådana här uppgifter beskriver en verklighet viinte kommer undan, en verklighet vi har en skyldig-het att ta itu med. Vi behöver aktivera det globalaansvaret för varandra och för miljön och sätta spel-regler för ekonomin, som flera har tagit fram här. Detbehövs sociala och ekologiska klausuler för världensmarknadskrafter för överlevnadens skull.Dödsstraffet, fru talman, är det yttersta förnekan-det av de mänskliga rättigheterna. Bara 107 länder ivärlden har helt avskaffat dödsstraffet. Och det finnss.k. civiliserade länder som återinförtdetta barbariska straff. av alla kända avrättning-ar sker i , , och .