prot · GO0947 · 2000-12-14 00:00:00 — Att jämförelsen inte är matematiskutan politisk kan vem som helst inse. harungefär 30 miljoner fler invånare än men 50miljoner färre än men har trots detta 27röster i ministerrådet, dvs. två färre än och17 fler än Sverige.Det viktiga är det statsministern sade sist, nämli-gen att antalet röster inte avgör inflytandet. Det trorjag är riktigt och stämmer. De nya beslutsregler somhar lagts fast i för rådet innebär att man harmöjlighet att stoppa ett beslut både vad gäller antaletmedborgare och antalet länder; så det är faktiskt vik-tigt med hur många röster man har i ministerrådet.Därmed måste man säga att snedsitsen från medlem-skapsförhandlingarna inte har rättats till utan snararebefäst den.Anf. 151 Statsminister ():Fru talman! Nej, jag tycker inte att det är en riktigbeskrivning. Skulle vi börja leka i termer av block-erande minoritet är det lätt att se att kankomma att ingå i blockerande minoriteter av olikaslags konstellationer i Europa.Jag skulle tro - jag vet inte - att knappast något avde majoritetsbeslut som har fattats i unionenmed nu gällande fördrag har fattats mot Tysklandsuppfattning. Det säger någonting om vad det handlarom, dvs. man söker sig fram till konsensus också närman använder sig av omröstning med kvalificeradmajoritet. Så måste det vara i en union. Vi har lagtfast att för att få ett beslut till stånd krävs det att 73 %av rösterna står bakom men också att av be-folkningen ska stå bakom.Ibland blir jag lite förvånad. som är en starkkritiker av unionen och det federativa borde egentli-gen vara väldigt glad över den typen av uttalat infly-tande från staternas sida. I den meningen tror jag nogatt också fördraget i kommer att uppfattas somett bra bidrag för att bygga vidare på i huvudsak enkultur som bygger på konsensus där både stora ochsmå länder samarbetar.Anf. 152 ():Fru talman! Det kommer antagligen fortsätta attvara en analys av det konkreta resultatet från ,statsministern. Vi från tycker ändå attregeringen har klarat av en bra förhandling med ettsom vi kan tolka så här långt ganska bra resultat. Detär kanske inte så att det har lett till ökad beslutseffek-tivitet med tanke på diskussionen vi har här, men detär viktigt att vi fortsättningsvis tar tag i frågan omvem som egentligen ska göra vad. Från Centerpartietshåll är det viktigt att de tilltänkta medlemsländerna ärmed i den diskussionen.Nu åligger det de som innehar ordförandeskapetatt arbeta med ganska många konkreta uppdrag frånNice. Detta ska ske parallellt med den gedigna listanför ordförandeåret som statsministern har redogjortför och som vi har fått material tilldelat oss.Vi kan få en farhåga om hur egna prio-riteringar kan föras samman med de rester som finnskvar att arbeta med. Faran är att de egna prioritering-arna får stå tillbaka. För del är denlångsiktigt hållbara miljön och programarbetet gen-temot Göteborgsmötet viktigt, tillika utvidgningenoch medborgarperspektivet.Det som direkt riktar sig framåt, dvs. det som ord-förandematerialet ringar in, är ju medborgarskapsrol-len. Det är bra prioriterat, och den är kopplad till dendiskussion vi har haft om öppenhet. Det står konkretatt för det svenska ordförandeskapet är det av grund-läggande betydelse att visionen om en öppnare unionförverkligas. Kanske statsministern kunde ge en in-riktning på hur detta halvår ska förverkliga ett öppna-re EU.Anf. 153 Statsminister ():Fru talman! Vi har presenterat en lång rad förslagom handlingars offentlighet och insyn i arbete i rådoch konstellationer. Jag tror att det är noggrant ge-nomgånget med , inte minst med där finns med.Vi tänker kämpa vidare. Jag har väl gott hopp omatt vi har kommit en bit på vägen. Vi fick naturligtvisstöd för processen efter den förra kommissionenssammanbrott. Med den nya kommissionen som träd-de till under ledning har vi haft sym-pati för de idéer vi har stått för. Det fortsätter vi med.Men det blir inga nya förslag. Vi ska försöka tryckaigenom dem vi redan har lagt fram.Åsa har rätt att det vi adderar tydligttill den europeiska dagordningen är miljöfrågorna.Utvidgningen är ett faktum. ska vi se till att viaktivt konsoliderar den processen så att den försframåt så att man gör det som ska göras bestämt, medtydlig inriktning och med rättssäkerhet för både ansö-karländer och nuvarande medlemsländer.Sysselsättningen sattes på dagordningen i Portu-gal. Det ska göras i . Vi ska fullfölja detta.Vi ska se till att det blir en process som blir pålitligoch begriplig. Miljön blir vårt bidrag.Det är klart att vi måste ha ett bra underlag frånkommissionen. Det är vi beroende av. Vi måste ha ettbra underlag från den arbetsgrupp som finns direktunder , som handlar om sustainabledevelopment, för att det ska bli bra i . Vi harinte sett dem . Jag har skrivit till ochpåmint honom om att detta vill vi nu ha, och vi vill hadet snabbt. Vi har fått lugnande besked att det kom-mer. Där är vi fortfarande i ett läge där vi inte riktigtkan precisera oss. tar upp rätt fråge-ställning.Anf. 154 ():Fru talman! Finns det befogad fara att med tankepå det breda uppdrag som åligger ordförandeåret efterNice att det kommer att ta ett så stort utrymme attSveriges egna prioriteringar får stå tillbaka?Anf. 155 Statsminister ():Fru talman! En sådan fara finns, men jag tror attvi ska kunna undvika det genom att vi bestämt försö-ker att lyfta fram miljöfrågorna. Det går aldrig attutesluta. Det kan inträffa nästan vad som helst. Det vinu står och talar om, utvidgning, miljö, öppenhet,sysselsättning, relationer med och allt så-dant, kan komma att dominera vårt ordförandeskap -åtminstone bilden. ska ändock det andra drivasvidare. Där är jag förtröstansfull, därför att vi har enväldigt god organisation, en duktig utrikesförvaltning,en framgångsrik utrikesminister med god etablering ikretsen av utrikesministrar som ju är så oerhört vikti-ga för att driva det här jobbet framåt.Det blir nog så att vi får hem vår dagordning, menbilden av vår period kan vara någon annan än densom handlar om miljö, utvidgning eller sysselsätt-ning. Så kan det bli.Anf. 156 ():Fru talman! Jag har två ganska konkreta frågor,hoppas jag.Den ena handlar om § 133, alltså det som berörden externa handelspolitiken inom unionen och sam-arbetet med WTO. Här har inte rapportering frånmedier och andra källor riktigt kunnat upplysa åt-minstone mig om utfallet. Jag skulle gärna vilja höranågra ord från statsministern om det och också omhur regeringen har agerat i frågan.På min andra fråga vill jag höra lite mer konkretfrån statsministern vad klimatarbetet fortsättningsvisska innehålla, eftersom ambitionen nu är att koldioxi-darbetet ska fortsätta utifrån ett miniminivåtänkandemen kanske med blockerande veton. Jag undrar vadmer konkret klimatarbetet kommer att kunna inne-hålla.Anf. 157 Statsminister ():Fru talman! Först och främst en väldigt tydliguppmaning till alla parter att komma i gång igen medde havererade förhandlingarna, där ju EU, tycker jag,har en bra position. Vi ska väl inte ge upp Kyotospå-ret, utan det bör gå att ta ny fart i det. Den nya ameri-kanska administrationen kan komma att ta lite tid,men det är ändock det som är den huvudsakligaframgångsvägen.Sedan kan vi naturligtvis också i göra ettoch annat för att minska våra koldioxidutsläpp utanatt vi har ett Kyotoprotokoll. Vi står och faller ju intemed detta. Jag skulle tro att klimatfrågan blir särskiltpolitiskt viktig när vi nu har en växande medvetenhetom att det kanske är så att vi upplever en klimatför-ändring. Inte minst bilderna från ärväldigt skrämmande. Den typen av tryck kan skapaen helt ny politisk situation också för oss.Göteborgstoppmötet kan delvis komma att fåsyssla med detta, men då från en praktisk utgångs-punkt - hur vi minskar kol-, gas-, diesel-, bensin- ocholjeanvändningen och sådana saker. Det kan varaväldigt praktisk politik.Vad gäller handelspolitiken fick jag nu en full-ständigt oläslig lapp av min medarbetare. En del skulle ju ha satsat på en medicinskkarriär, ser jag. Jag får lägga den åt sidan och använ-da mitt eget minne.Det var en ganska spänd diskussion kring han-delspolitiken. Det var inga stora framsteg som gjordesmed en gemensam extern handelspolitik. Det är utantvekan så att några länder i kretsen har stora inrikes-politiska bekymmer med frihandeln, vilket vi i ochför sig kan förstå men definitivt inte delar som upp-fattning. Vi kan också tänka oss att gå vidare medQMV på detta område. Men det är ett begränsat re-sultat från . Det är en märklig situation därför attdet förekommer en attack på hela frihandelsdiskus-sionen som jag tror i slutändan kommer att drabbainte minst de minst utvecklade ekonomierna i värl-den, och det är sorgligt.Anf. 158 ():Fru talman! Statsministern nämnde i sambandmed miljöarbetet hur viktig försiktighetsprincipen är.Just i relationen till WTO-arbetet finns det ju en av-delning som kallas TRIPS och som behandlar imma-terialrättigheter och möjligheter att t.ex. skaffa patentpå genmodifierade produkter. Förekom det över hu-vud taget någon diskussion om försiktighetsprincipenoch om det som rör Trips-avtalen? Hur ageradesvenska regeringen i frågan?Anf. 159 Statsminister ():Fru talman! Det fördes ingen sådan diskussion pådetta möte. Det var en omfattande diskussion omartikel 133, men den rörde mest hur man ska fattabeslut i olika delar, vad som kräver enhällighet ochvad som kräver kvalificerad majoritet. Det var låst,enkelt uttryckt, och politiskt laddat - väldigt politisktladdat för vissa medlemsländer.Anf. 160 ():Fru talman! Jag vill mest tacka för informationen.Men eftersom jag följt Niceförhandlingarna i , skulle jag först vilja ge en eloge till demsom höll oss informerade under förhandlingarna. Jagkan tala om att informationen var betydligt klarare änden lapp som statsministern fick här nu.Min fråga handlar om makt. I be-stämdes att fördraget måste ändras för att det skullevara möjligt att ta in fler länder i EU. Motivet var attden nuvarande beslutprocessen inte klarade av flerländer. Den var inte tillräckligt effektiv, sades det.Under förhandlingarna visade det sig emellertidganska snabbt att detta inte var det verkliga skälet tillatt man satt i i . Knäckfrågorna hand-lade alltså om fördelningen av makt.Vi har i sagt, ochstatsministern har sagt det här också, att fördelningenmellan stora och små länder inte har någon avgörandebetydelse eftersom det sällan är så att de stora länder-na står mot de små. Men man får väl ändå säga att iNice var det just så det var; stora mot små.Jag vill gärna höra statsministerns syn på vad detär i EU:s funktion som gör det så viktigt att ha maktoch vilken betydelse denna maktkamp får för utveck-lingen.Anf. 161 Statsminister ():Fru talman! Det är en intressant fråga. Jag tror attsvaret - det är i alla fall min uppfattning - är att Eu-ropaunionen är ett samarbete mellan stateroch med huvudsaklig förankring i 15 parlament ochmed politiker som i huvudsak är ansvariga inför sitteget lands valmanskår.Om man lyssnar på dem som kommer ut frånpresskonferenserna efter hör man väldigt mångasäga att vi har gjort en bra förhandling för vårt land.Från den svenska representationens sida var vi med-vetet försiktiga på den punkten, för det ligger liksominte riktigt i linje med hur vi tycker att unionen skauppfattas och utvecklas.Ibland får man intrycket i svensk debatt att det ärvi som är de avvikande, att det är vi som är busarna igruppen som inte riktigt förstår att undertrycka våranationella böjelser. Men i den meningen tror jag noginte att vi på något sätt är avvikande.Det är så här det fungerar. Det var inte bara destora som stod mot de små. Det fanns väldigt mycketav konflikter i frågan om röstomviktningen som hadeandra dimensioner och som jag inte har någon somhelst anledning att gå in på offentligt. Men det är enför enkel analys att säga att det är de stora ländernasom står mot de små. Och det är egentligen, vilketfinns anledning att understryka, ingen annorlundasituation nu jämfört med tidigare.Anf. 162 ():Fru talman! På slutet framstod det i alla fall avden rapportering som vi fick att det handlade mycketom rösterna i rådet, att man kunde plussa på en rösthit och en dit. Men jag håller med om att maktbalan-sen inte bara handlar om antalet röster i rådet utanlika mycket om de övriga kriterier som ska vara upp-fyllda och som har diskuterats här innan.För att utvidgningen ska bli verklighet krävs detradikala ändringar av jordbruks- och strukturfonds-politiken. Här har de stora länderna nu skaffat sigmakt, som jag ser det, att kontrollera takten för denödvändiga förändringarna. Anser statsministern attdet faktum att de stora länderna har fått mer makt kanstå i vägen för utvidgningen och för dessa nödvändigareformer?Anf. 163 Statsminister ():Fru talman! Jag värjer mig mot påståendet att destora länderna har fått mer makt. Det kan vara någonsom önskar att det skulle vara möjligt att beskriva detså som har hittat på detta. Situationen är grovt settdensamma som tidigare.Jag kan se konstellationer som skullekunna bygga upp som hade kunnat skapa en block-erande minoritet, om man hade varit lagd åt det hålletoch velat föra politik på så sätt. Men det är inte så detgår till. Det är det positiva som gäller.Jordbrukspolitiken handlar om pengar. Det hand-lar om att fördela enorma resurser över den europeis-ka kontinenten. Jag tvivlar på att utvidgningen igrunden kommer att förändra jordbrukspolitiken ävenom det vore bra om det blev så. Jag tror att det är ettannat tryck som kommer att växa sig successivt star-kare som kommer att förändra den europeiska jord-brukspolitiken. Det är nödvändigheten att öppna uppEU för konkurrens från andra delar av världen, alltsåinom ramen för WTO-förhandlingarna. Det kommeratt drivas fram. Då får vi en väldig förändringskraft.Jag tror att vi klarar utvidgningen rent - ska vi sä-ga - tekniskt med i huvudsak nuvarande konstruktionav jordbrukspolitiken. Det tar lite tid och det kräverekonomisk tillväxt, men jag tror att det faktiskt gårom man tittar på siffrorna.Anf. 164 ():Fru talman! Jag tänkte ställa en fråga om flyk-tingpolitiken, migrationspolitiken. Statsministernsade att kampen mot människohandeln ska priorite-ras. Det är ju bra om man med det menar att man villförsöka få stopp på de ovärdiga villkor som mångaflyktingar får leva under när de försöker ta sig in iEU.Samtidigt finns det en ganska stor samstämmighetom att det är just EU:s flykting- och migrationspolitiksom har skapat förutsättningar för den s.k. människo-handeln. Det kan ju vara en konflikt. Statsministernsade i sitt inledningsanförande att mer beslutskraftmåste till. Jag skulle vilja höra lite grann om vad förslags beslutskraft statsministern menar. Är det attändra på vetorätten, att övergå till kvalificerad majo-ritet? Är det att acceptera en kriminalisering av flyk-tingarna, som det har funnits förslag om? På vilketsätt ska denna beslutskraft se ut?Anf. 165 Statsminister ():Fru talman! Det är en viktig fråga som tar upp. Vår linje är och har varit att detta ärett rimligt område att fatta beslut med kvalificeradmajoritet på, alltså att vi skulle få en sådan utvecklingi . Där misslyckades vi i . Där kom vi intesärskilt långt framåt. Det var bara i några små delarsom vi lyckades med det.Jag tror att det är helt nödvändigt att utveckla engemensam asylpolitik i liksom att denna poli-tik också är rimligt generös, att det är med liberalaförtecken som den utvecklas. Om vi inte gör detkommer vi att få en väldigt konstig situation, en väl-digt stark spänning medlemsstaterna emellan. Det ärfarligt för unionens sammanhållning.Vi fortsätter att arbeta med det här. Vi kommer attkomma tillbaka. Sedan är det naturligtvis också så attdetta bör kunna göras som man också medlagstiftning och polisinsatser försöker att komma åtde människor som tjänar grova pengar på smugg-ling av olyckliga människor. Jag tänker inte minst påde katastrofala följder som vi såg i för någramånader sedan.En huvudsaklig framgångsväg är alltså QMV,men det är också viktigt med andra insatser - dockinte ett som utmärks av att vi börjar uppträdamot människor som behöver skydd på ett sätt sominte står i överensstämmelse med värderingar som hargällt i denna kammare.Anf. 166 ():Fru talman! Ett av problemen för de männi-skor som försöker fly från krig och förföljelse ochkomma in i EU är ju att man inte har möjlighet att pålaglig väg komma in. Är man flykting eller flyr frånkrig och förföljelse får man väldigt sällan visum,vilket ju krävs från de allra flesta länder. Det här ärett problem, och det skapar i sin tur underlaget fördem som vill göra sig pengar på det här och tvingamänniskor att sälja det sista de har för att få den härmöjligheten. Det tycker jag är ett problem.Om man dessutom överför de här frågorna tillkvalificerad majoritetsröstning betyder det att Sverigekan komma att tvingas acceptera en flyktingpolitikdär man t.ex. gör det kriminellt att komma runt vi-sumreglerna och där man lägger över ansvaret för attmänniskor kommer in i EU för att få sin asylrätt prö-vad på transportföretagen, på flygbolag och resebyrå-er. Jag tycker inte att det låter som en bra stärkt be-slutskraft.Anf. 167 Statsminister ():Fru talman! Nej, det är naturligtvis ingen trevligbeskrivning som gör. Men vad äralternativet? Ska vi ge upp att försöka utveckla någotslags gemensam europeisk hållning? Vad händer dåvid nästa stora flyktingkatastrof? För den kan jukomma. Vilka spänningar orsakar i så fall den? Vil-ken effektivitet och vilken humanitet kommer det attfinnas i de europeiska staternas hantering?Vi får nog bestämma oss för, ,att det är ganska bra att vi är med i EU, att det är ettinstrument som vi kan använda oss av och med glädjeta oss an den arbetsuppgiften. Det är väl trots allt denenda praktiska ansats man kan ha även om jag intehar några illusioner om att det blir lätt.Anf. 168 ():Fru talman! Jag skulle vilja koncentrera mig pådet fackliga samarbetet i . Det internationellakapitalet i har inga som helst svårigheter attsamarbeta över gränserna. Däremot är ju motpartenpå arbetsmarknaden, dvs. facket, djupt splittrad.Facket lyder under enskilda länders regler. Dettaunderlättar social dumpning, illojal konkurrens och ivissa fall ren utpressning från storföretag gentemotolika länder.Självfallet måste de fackliga organisationerna i deolika EU-länderna göra huvudjobbet själva genom attsamarbeta mer över gränserna. Men jag tror även måste bidra med verktyg för att de ska kunna ståstarka mot det internationella kapitalet. Kanske skulleEU kunna bidra på det området. Så min fråga tillstatsministern är: Vad kan göra under ordfö-randeskapsåret för att stärka löntagarnas situation iEuropa?Anf. 169 Statsminister ():Fru talman! Det finns många saker, och det här ärviktigt för oss. Naturligtvis är det avgörande för lön-tagarnas ställning i deras fackliga arbete om arbets-lösheten knäcks eller inte. Ju mer vi kan pressa tillba-ka arbetslösheten desto starkare blir de fackliga orga-nisationerna. Det är inte oviktigt att påpeka.Det andra är att vi under vårt ordförandeskapkommer att engagera de fackliga organisationerna iarbetet, och också arbetsgivarsidan. Jag har redan haftöverläggningar med och med någraarbetsgivargrupperingar. Det kommer vi, inte minstinför , att verkligt noga användaoss av.Sedan kommer vi naturligtvis också i Stockholmatt diskutera frågeställningar av det här slaget. En delav detta var också uppe i , och det bjöds inte pånågra större genombrott om jag uttrycker mig försik-tigt. Den sociala agenda som vi sätter upp med kampmot arbetslösheten, och att vi lyfter fram treparts-samarbetet i alla sammanhang, är någonting som jagtror stärker de fackliga organisationernas ställning iEuropa. Det fortätter vi med.Anf. 170 ():Fru talman! Ser man på EU:s utveckling i stortkan man se att det har skett stora förändringar från detEU som vi folkomröstade om till det EU som vi ser iNicefördraget. På något sätt tycker jag att vi bordeställa oss frågan om det inte är dags att svenska folketfår ta ställning till den utveckling som sker i EU.Nu är det, som statsministern var inne på, kanskeinte så lätt att hitta exakta brytpunkter eftersom denhär utvecklingen går stegvis. Men på något sätt kännsdet ändå som att vi är inne i en brytpunkt när detgäller mellanstatlighet och överstatlighet, och ocksånär det gäller det militära samarbetet. Jag tycker att viallvarligt borde fundera på det.Min fråga handlar egentligen om en konkret för-ändring i fördraget och vad den kan få för konsekven-ser. Det gäller artikel 100, där man har tagit bortvetorätten. Artikel 100 handlar om ekonomiskt bi-stånd inom EU. Där har , som är professori EU-rätt, menat att det kan betyda att ochStorbritannien, som ju är utanför EMU, trots dettakan få vara med och betala om det blir ekonomiskabekymmer, ekonomiska kriser, till följd av valutau-nionen.Det är ju så att i EMU för man en och sammapenningpolitik i alla medlemsländer. Det kommer attinnebära att vilken politik ECB än väljer är det alltidnågot land som så att säga får mer eller mindre nega-tiva effekter. Penningpolitiken kan ju inte anpassastill alla konjunkturskiftningar och så. Det är ett all-mänt accepterat faktum att EMU innebär en risk förstora asymmetriska chocker.Om har rätt skulle det alltså betyda attden här förändringen i beslutsordningen gör att allaländer i EU ska få ta ansvar för de länder som har valtatt gå in i . Min fråga till statsministern är: Omdet nu visar sig att har rätt, hur ser då statsmi-nistern på det här? Ska vi acceptera en sådan ordningeller ska vi verka för en tolkning med en annan inne-börd?Anf. 171 Statsminister ():Fru talman! Jag ska ta upp två frågor. Den förstagäller resonemanget om ratifikation. Låt mig säga ensak. Det är väldigt få som diskuterar de militära as-pekterna som finns i Niceöverläggningarna. Och detär bra, därför att det visar att vi faktiskt kom väldigträtt i utfallet i . Det blev bra och väl avvägt. Detär inte kontroversiellt. Det är så att säga borta urdebatten.Den andra frågan gäller artikel 100. Jag är intealldeles tvärsäker på svaret. Men låt mig vända påden. Vad tycker om följandelilla scenario: Låt oss säga att vi har gjort en felaktigbedömning i , att vi borde ha gått med i EMUtidigare och att vi hamnar i ett läge där vi får enormaekonomiska bekymmer därför att vi inte har gjort det.Är det då rimligt att de andra länderna som är med iEMU då i solidaritetens namn inom unionen ger ossen hjälpande hand? Ja, det kanske det är. Men ocksåden diskussionen bör man ju tänka igenom innan mantvärsäkert sätter sig till doms över artikel 100.Anf. 172 ():Fru talman! Samarbetet är ju större än bara för-ändringarna i med diskussioner omalliansfriheten osv.När det gäller frågan om EMU är det väl i och försig inte så mycket som tyder på att vi har gjort enfelaktig bedömning. Där tycker jag ändå att vi fort-sättningsvis också ska ha ett mellanstatligt samarbetemed fria suveräna nationella stater som tar ansvar.Och självklart ska vi hjälpa varandra när det handlarom naturkatastrofer och sådana typer av kriser somhar skett inom EU:s ram. Men när det gäller denfrågeställning som tar upp är det väldigt vik-tigt att faktiskt undanröja att dessa farhågor intestämmer. Det är ju rimligt att de länder som har valtatt gå med i också tar riskerna för ett sådantEMU-medlemskap. Det kan också tolkas som att mangenom denna förändring på något sätt driver på attländer som och ska in i EMU.Och i det sammanhanget så måste ju vi värna om vårrätt. Vi har sagt att svenska folket i en folkomröstningska ta ställning. Och riksdag ska självstän-digt avgöra. Det är viktigt att beslutet och maktenligger där och att detta inte sker via någon för-dragsändring. Det är alltså oändligt viktigt att manfaktiskt tittar på den problematik som harlyft fram.Anf. 173 Statsminister ():Fru talman! Det ska vi göra. Men, återigen, redu-cera inte debatten så att den blir för enkel. Vi måstenog tänka oss in i ett läge där det faktiskt skulle kun-na vara så teoretiskt att vi har valt fel. Vad kommer viatt begära för typ av solidaritet då?