prot · GN0967 · 2000-02-16 00:00:00 — Ökad handel kan medförastora skador på miljön, och miljökonventioner kankomma att ställas mot internationella handelsregler. Idet här sammanhanget kan tillämpningen av försik-tighetsprincipen komma att medföra problem i han-delsutbytet länder emellan. Världshandelsorganisa-tionen WTO bör verka för en strängare tillämpning avförsiktighetsprincipen och för att transporternas mil-jökostnader tas med i beräkningen.Klimatkommittén är snart klar med sitt arbete. Vivill att det arbetet forceras så att vi det här året kanbehandla förslaget i , att regeringen införvårt ordförandeskap kan ha en klar miljöstrategi samtatt vi även föreslår EU att ha en sådan.Kristdemokraterna har den här gången motioneratmed anledning av regeringens skrivelse HållbaraSverige. Skrivelsen tar upp både smått och stort, somni märker. Därför finns det en reservation om alle-mansrätten och en om den samlade miljöstrategin. Jagyrkar bifall till reservation 3 och står förstås bakomvåra övriga reservationer.Anf. 13 ():Fru talman! har den här gången av-stått från att väcka motioner med anledning av före-liggande skrivelse. Där har regeringen lämnat enredovisning av hur arbetet med strategier och åtgärderför en ekologiskt hållbar utveckling fortskrider i Sve-rige, inom EU och internationellt.Anledningen härtill är tvåfaldig. Dels har vi ut-förligt redovisat vår syn på miljöpolitiken och fram-lagt förslag om åtgärder för en ekologiskt hållbarutveckling i vår miljömotion Miljöpolitik för nyagenerationer, dels anser vi att det i skrivelsens redo-visning, som för övrigt är återkommande, inteförekommer något som ger oss anledning att väckamotion i frågan. I och med detta avstår jag också från att debattera skrivelsen i sak och miljöpoliti-ken i allmänhet.Däremot har det i samband med den här skrivel-sens avlämnande och dess behandling avlämnats ettmotionsyrkande från som välsammanfaller med ett motionsyrkande som vi i Cen-terpartiet har i vår motion Äganderätt. Det gällerkommersiellt missbruk av allemansrätten.Man kan konstatera att i den nya miljöbalkenställs det inte något krav på att organiserat friluftslivav betydelse ska meddelas markägaren. Däremot skadet anmälas till naturvårdsmyndigheten för samråd. Irealiteten innebär detta att samrådsmyndigheten ochorganisatören av friluftsverksamhet, som oftast är enannan person än markägaren, över markägarens hu-vud kan bestämma om dennes mark ska användas fördet tilltänkta friluftsändamålet.I det fall den organiserade friluftsverksamhetensker i kommersiellt syfte är det stötande att det blirmöjligt att organisera verksamhet på annans markutan att fastighetsägaren behöver informeras eller gesin tillåtelse till verksamheten. Än mindre kan fastig-hetsägaren ställa några krav på ersättning eller del ivinsten av den kommersiella verksamheten. Detta ärfallet även om verksamheten skulle bli av permanentart.Möjligheten att vistas fritt i vår natur är en stortillgång. I och med EU-medlemskapet och en för-hoppningsvis ökad turistverksamhet kommer flermänniskor än att utnyttja allemans-rättens möjligheter.Regeringens beslut, som sedermera har blivitriksdagens beslut, innebär att markägaren inte gesnågra möjligheter att påverka organiserad kommersi-ell friluftsverksamhet på sin mark. Det riskerar attleda till att allemansrätten hamnar i vanrykte, och detvore tråkigt, tycker jag. En sådan utveckling måsteundvikas eftersom det skulle vara mycket illa om denenskilde skulle gå miste om de privilegier som alle-mansrätten innebär. Utgångspunkten ska vara att ävenmarkägarens intresse ska ges utrymme och tas tillvara när man lämnar tillåtelse till organiserat frilufts-liv. anser därför att en förutsättning förorganiserat friluftsliv i kommersiellt syfte ska vara attavtal slutits med markägaren.Jag vill med anledning av det anförda yrka bifalltill reservation 2, under mom. 6.Samtidigt vill jag fråga socialdemokraternas ochmajoritetens företrädare om det nu intevore rimligt, när ska utvärderas, att äveninkludera den fråga jag har berört i det sammanhang-et.Anf. 14 ():Fru talman! Vi människor har funnits på den härplaneten under många årtusenden. Under denna tidhar mycket förändrats. Den naturliga omdaningen avjordklotet har förstås varit omfattande. Men under desenaste århundradena, främst det sista, har vi männi-skor stuvat om ordentligt.Vi har avskogat stora delar av jordklotet. Vi harodlat upp mark och vi gör allt för att rensa den frånväxter och djur som vi inte själva har planterat dit. Vihar lärt oss att utnyttja rikedomarna som finns i jor-dens inre och förbrukar dessa ändliga resurser i enrasande takt.Vi har vant oss vid bekväma beteenden som ut-nyttjar dessa ändliga resurser och som begränsarartrikedomen på jordklotet. Vi har också med tekni-kens hjälp lärt oss att förbättra jordens produktions-förmåga så att den totalt sett kan försörja en starktväxande befolkning. Men resurserna är ojämnt för-delade. Ca 800 miljoner av jordens befolkning fårinte tillräckligt med mat.Nu när vi bestämt oss för att utveckla ett ekolo-giskt hållbart samhälle är det nödvändigt att användaden kunskap vi har och skaffa oss ny. Men vi tvingasockså att ompröva många av våra beteenden.Vi i är naturligtvis bara en liten del i den-na omställning. Eftersom de största miljöproblemenär globala är det nödvändigt med ett omfattande in-ternationellt arbete. Vi kan ha vilka radikala lösningarsom helst här hemma, men de kommer inte att åstad-komma några förbättringar om vi inte kan få demgenomförda i ett större sammanhang.EU är för detta ett mycket viktigt organ, det för-modligen bästa instrument vi har för att åstadkommaen hållbar utveckling. Jag konstaterar tyvärr att intealla i denna kammare har upptäckt detta.Regeringens skrivelse till , som är enuppföljning av åtgärder för en ekologiskt hållbarutveckling, är en omfattande katalog över de åtgärdersom är på gång. Jag ska inte nu gå igenom skrivelseneller de åtgärder som framgår av den. Det gjordemiljöministern här i kammaren ,då skrivelsen överlämnades till riksdagen.Jag ska i stället uppehålla mig vid de reservationersom lämnats till utskottets betänkande.I den första reservationen anser kristdemokraternaatt kostnaden för företag som vill registrera sig enligtmiljöcertifieringen, ISO eller EMAS, är så hög attden är ett hinder. Man föreslår en ny variant med enmljöcertifierad revisor.Avgiften för registrering är differentierad efter fö-retagens storlek. Att införa några andra nya systemskulle dessutom kunna vara konkurrenssnedvridande.Det är inte så att det är själva registreringen somär den stora kostnaden, utan det är allt det egna arbe-tet som ska genomföras i företaget som tar de störstaresurserna. Det handlar om systemuppbyggnad, kun-skapsinhämtning, m.m. Det pågår en översyn påMiljödepartementet som har till syfte att stimuleraframför allt mindre företag att registrera sig, så fråganlever men på ett bättre sätt än vad reservanterna före-slår. Därför yrkar jag avslag på reservation 1.Reservation 2, som har varit uppe i debatten tidi-gare, handlar om allemansrätten. Det är en fråga somhar varit aktuell här i kammaren ganska många gång-er . Allemansrätten är djupt rotad iden svenska folksjälen. Jag är övertygad om att detfinns en mycket stark vilja att slå vakt om den. I enalltmer stressad tid är naturupplevelser välgörande.Ja, man kan säga att allemansrätten är en av våraeffektivaste friskvårdsinsatser.Den är också en tillgång i kunskapsuppbyggnadenför naturvårdsarbetet. En ökad kunskap ger också ettökat ansvarstagande, och alltfler känner ett ansvar attvårda vår natur och biologiska mångfald.Jag kan inte läsa reservationen på annat sätt än attreservanterna vill göra inskränkningar i allemansrät-ten. De vill att det ska skrivas avtal med markägareom att utnyttja allemansrätten. Det skulle, enligt minmening, vara ett kraftigt ingrepp i vår möjlighet attröra oss fritt i skog och mark.Allemansrätten är en sedvanerätt som inte är lag-reglerad. Det skulle vara nästan omöjligt att göra enlagstiftning som skulle ta över allemansrätten. Denskulle bli mycket komplicerad och detaljrik, ochförhållandena ser inte likadana ut i vårt avlånga land.Kunskapen om allemansrätten får man betrakta somganska god, och det skulle ställa till med mycketkrångel för allmänheten att tränga in i en ny kompli-cerad lagstiftning.I införde en förstärkningför att skydda naturkänsliga områden. Det handlar ipraktiken om att kan föreskriva omanmälningsplikt i områden som bedöms vara särskiltkänsliga för störningar. Det är i själva verket ett stödför markägarna så att inte naturvärden utsätts för ettför stort slitage. Allemansrätten är unik och värd attslå vakt om. Den är en mycket stor tillgång för ossalla. Jag yrkar därför avslag på reservation 2.I reservation 3 tar upp fråganom ordförandeskap i EU nästa första halvår.Regeringen har prioriterat miljöfrågorna högt underSveriges ordförandeskap och detta har uttalats fråndenna talarstol . En första redovisningär redan gjord till . Detfinns inga delade meningar om vikten av att prioriteramiljöfrågorna under ordförandeperiod, ochdärför finns det ingen anledning att ge regeringendetta till känna. Jag yrkar därför avslag även på reser-vation 3.I reservation 4 tas frågan om agerandeinom WTO upp. Reservationen handlar om att rege-ringen ska hävda försiktighetsprincipen. Även dennareservation tar upp en fråga som redan behandlas pådet sätt som reservanten anför. Regeringen hävdarförsiktighetsprincipen, och det gör även EU i de för-handlingar som äger rum om frihandeln.Fru talman! Jag yrkar därför bifall till utskottetshemställan i betänkandet och avslag på samtliga re-servationer.Anf. 15 ()replik:Fru talman! Beträffande reservation 1 menar att det är ett alternativ vi framför. Det är detinte. Vi vill ha ett bättre nyckeltal som bättre åter-speglar miljöverksamheten i företagen. ISO ochEMAS kommer att ha de större företagen, men vi villha något som återspeglar att detta är ett brett arbete imånga företag. Därför vill vi att dessa ska kunnaräknas med i nyckeltalet. Det är det vi vill med vårtförslag.När det gäller reservation 2 måste känna till de fall som har förekommit där mark-ägaren inte har kunnat hindra att man kommit medt.ex. kanotuthyrning och förstört naturen i och med attdet har kommit en massa folk som inte varit aktsam-ma. Det är det vi vill åt, inte att begränsa allemans-rätten i övrigt. Vi tycker att detta är ett missutnyttjan-de av allemansrätten. Det tillhör inte den vanligaallemansrätten. Vi tycker att vanligt förstånd sägerdet.Beträffande reservation 3 säger attregeringen har prioriterat frågorna och anmält dettatill EU. Anledningen till att ärangelägna om att vi före vårt ordförandeskap har enklar miljöstrategi som vi kan redovisa är att vi frånFinlands period som ordförandeland har sett att maninte kan sätta någon agenda medan man sitter medden, så att säga. Man har dålig förmåga att påverkafrågorna medan man sitter med dem. Det är så myck-et praktiskt att anordna, och därför är det bra om manhar gjort upp allt det här innan.Anf. 16 () replik:Fru talman! EMAS- och ISO-registreringen är juetablerade system. Vad jag syftar till är att om vi skainföra ytterligare system som är enklare får vi engradering i dessa miljösystem, vilket inte kan varaspeciellt klokt. har vi dessa system. Omfattningen av miljötänkandet iföretagen ska inte vara olika beroende på hur företa-gen ser ut. Jag ser inte att det finns någon anledningatt göra några förändringar här. Tvärtom ska vi, somjag sade i mitt anförande, stimulera fler företag attansluta sig. Det finns flera metoder för detta.När det gäller allemansrätten är ju frågan: Om viskulle gå in och införa någon lagstiftning över alle-mansrätten , vad kommer det då för krav i mor-gon? Dessutom tycker jag att reservanterna skjuterordentligt över målet. Enligt finns detaktsamhetsregler, och de ska följas. Det är ingen somfår lov att bruka våld på naturen. Vi har t.o.m. fall därman har utnyttjat allemansrätten på ett felaktigt sättoch också blivit fälld.Anf. 17 ()replik:Fru talman! Jag har en kommentar angående re-servation 2. Det är alltså inte fråga om någon lagstift-ning som tar över. Om det kommer en kommersiellverksamhet och hänvisar till allemansrätten ska detväl ändå kunna skrivas ett skriftligt avtal. Jag kan intese att det stör den övriga allemansrätten.Anf. 18 () replik:Fru talman! Om vi ska lagstifta om att det skaskrivas avtal är vi ju där. Då är vi inne och börjarlagstifta i någonting som är en sedvanerätt och som ärmycket värdefullt. Som jag sade tidigare finns detheller inga sakskäl för att göra så här. I ärdet dessutom ingenting som förändras gentemot tidi-gare när det gäller förhållandet mellan den som ut-nyttjar allemansrätten och markägaren.Anf. 19 () replik:Fru talman! I och för sig kan man missuppfattasaker och ting, men jag tycker att görväldigt grova missuppfattningar när han påstår att viskulle inskränka allemansrätten. Det är ju inte dettadet handlar om, och det vet är också ett mycket märkligt argument när AlfEriksson säger: vill ni börja lagstifta om allemans-rätten. Det är ju precis tvärtom! Det är ni som harlagstiftat om allemansrätten. Vi hade tidigare ingensådan lagstiftning. har ni helt plötsligt genomlagstiftning sagt att man inom allemansrättens ramkan bedriva kommersiell verksamhet på annans mark,vilket man inte kunde tidigare när vi inte hade någonlagstiftning. Det får finnas någon rim och reson imisstolkningen.Min fråga till är: Kan exempel på hur allemansrätten för den enskildestärks genom att ni helt plötsligt har givit ett danskteller ett tyskt företag möjlighet att på kommersiellagrunder bedriva kommersiell verksamhet på en bon-des mark i ? På vilket sätt har den en-skildes allemansrätt stärkts genom ett sådant lagstift-ningstilltag?Anf. 20 () replik:Fru talman! Den förändring som skedde i miljö-balken berörde inte allemansrätten över huvud taget.Den berör att man måste anmäla till omman bedriver verksamhet ute i naturen, i naturkänsli-ga områden.Självklart är det som reservanterna och föreslår en inskränkning: att man ska teckna avtalmed en markägare innan man får utnyttja allemans-rätten - eller använda allemansrätten, för jag ser detinte som ett utnyttjande. Problemet uppstår, GöteJonsson, när man ska dra gränserna. Är det mulle-skolan med sina promenader som ska teckna avtal?Är det bärplockaren som står på torget och säljer debär han har plockat i skogen som ska teckna avtalmed alla som äger den mark där han går och plockarbär? Eller är det idrottsklubben som anordnar tip-spromenad och säljer kort som ska teckna avtal medmarkägarna?Alla de här frågeställningarna gör att vi kommerin i ett system som börjar bli glidande. Därför tyckerjag fortfarande att det är klokt att hålla lagstiftningenborta från det här området.Anf. 21 () replik:Fru talman! Återigen är det märkliga missuppfatt-ningar. Om de är medvetna beklagar jag det. Det ärväl ingen som har sagt att mulleskolan ska tecknaavtal. Det är ingen som har sagt att bärplockaren skateckna avtal. Var får sådana dumheterifrån?Vad vi har sagt är att den traditionella allemans-rätten är viktig och ska vara kvar. Det är ju ni somgenom lagstiftning i samband med -lagstiftning, - nu har godkänt kommer-siell verksamhet på annans mark inom ramen förallemansrätten, någonting som aldrig var meningenmed allemansrätten. Genom detta sätt att agera är detstor risk att ni skjuter ett allvarligt grundskott motallemansrättens gamla princip. Det är vad det handlarom.Ni utvidgar allemansrätten på ett sätt som riskeraratt urholka traditionell allemansrätt, samtidigtsom ni tar ifrån den enskilde markägaren rätten attsjälv bedriva den kommersiella verksamhet som hankunde göra. Ni tillåter i stället eventuellt ett utländskteller svenskt företag att driva motsvarande verksam-het inom ramen för en lagstiftning om allemansrätten.Detta är mycket märkliga krusiduller.Svara på min fråga: På vilket sätt gynnas den en-skilde svensken utifrån traditionell allemansrätt ge-nom denna lagstiftning? Inte ett skvatt. Det blir tvärt-om så att vi riskerar att få en negativ debatt om alle-mansrätten, beroende på ert tilltag i anslutning till attvi antog miljöbalken.Anf. 22 () replik:Fru talman! Den förändring som skedde i miljö-balken, det vill jag återigen säga, var till för att skyd-da naturen. Det är väl en tillgång för alla om vi harnaturen i behåll och inte får ett slitage som natureninte tål.Det är ute efter tycker jag framgårganska tydligt. Det är avtal för kommersiell verksam-het. Jag vet inte vad som är kommersiell verksamhet.Nu säger att det inte är bärplockning,inte tipspromenad och inte skola. Vad är det?I slutändan har det i många sammanhang andatsatt markägaren vill ha ersättning för den verksamhetsom inte är definierad. Man talar inte om vad det ärför någonting. På så lösa grunder kan vi inte ge oss inoch börja förändra i allemansrätten.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag tror att vi ska fortsätta lite grannmed frågan om det kommersiella utnyttjandet avallemansrätten. Låt mig innan jag kommer in på minfrågeställning till konstatera att det ändå,, måste vara en regerings skyldighet attlägga fram förslag till lösningar även vad gäller svåraproblem. Man kan inte säga att en fråga är för svår föratt lösas. En regering måste som sagt ha förslag ävennär det gäller svår problematik.Till min fråga. När det nu är så att någon somkommersiellt utnyttjar en allemansrätt är skyldig attunderrätta naturvårdande myndighet, i de flesta falllänsstyrelsen, anser då inte att det vorelika självklart att denne i lag blev skyldig att även geägaren till ifrågavarande egendom en underrättelse?Anser inte att detta är en självklarhet?Om inte annat skulle man kunna undvika alla demissförstånd som uppkommer med den ökadeturism som vi har fått på gott och ont, för det mestapå gott, i t.ex. vår del av landet, . 24 () replik:Fru talman! Nej, , man ryggarinte för att lagstifta om allemansrätt därför att pro-blemet skulle vara stort. Men jag tycker att det är heltfel att med lagstiftning göra någonting som skaparmer problem än det är . Därför finns det ingenanledning att lägga fram förslag om en lagstiftning påallemansrättens område.Det nya som infördes, , var attlänsstyrelserna, i de flesta fall, fordrar anmälan frånden som ska vistas i ett naturkänsligt område. Jag ärövertygad om att den som gör det i de allra flesta fallockså tar kontakt med markägaren om det är någonverksamhet som kan ligga någonstans i gränslandetnär det gäller störningar av något slag. Här finns ingaförändringar gentemot tidigare. I praktiken vet jag attdet är så. Det finns inga kända över-tramp som föranleder oss att allvarligt diskutera lag-stiftning.Jag vidhåller mitt yrkande om att avvisa reserva-tionen.Anf. 25 () replik:Fru talman! och jag kan säkert varaöverens om att det i de allra flesta fall fungerar ipraktiken. Men det är ju så med lagstiftning att denhar vi för de fall där det inte fungerar. Så är det medde flesta lagar och förordningar i vårt land. De är tillför människor, organisationer och företag som intesköter sig. Det är alltså det jag vill komma fram till.Det finns sådana som inte sköter sig och därför be-hövs det en reglering även på det här området. Dåtycker jag att det är rimligt att en markägare åtmins-tone får reda på att en verksamhet pågår på dennesegendom, likaväl som det allmänna ska få reda påsamma sak.Men min fråga kvarstår obesvarad: Är beredd att ta med den här frågan i den utvärderingav som komma ska? Eller kan han omden inte ska behandlas där åtminstone hänvisa den tillnågot annat forum där den kan införlivas, så att vi fåren lösning på de här frågorna, som jag tror kommeratt bli ett stort problem framgent, i vart fall för oss isödra ?Anf. 26 () replik:Fru talman! När det gäller översynen av miljöbal-ken förutsätter jag, även om jag inte har läst direkti-ven, att den är så pass bred att det finns möjlighet attta upp de här frågorna om man så skulle önska.Det som gör mig något förvånad är att det intebrukar ropas efter lagstiftning särskilt intensivt i denhär kammaren. Men i det här fallet, utan att kunnapeka på att det förekommer något missbruk, ropas detefter lagstiftning. Det är något märkligt.Som jag sade tror jag att frågan om alle-mansrätten är djupt rotad i den svenska folksjälen,och kunskapen om allemansrätten ökar. Därför harjag också förhoppningar om att man ska vårda den påett positivt sätt.Anf. 27 ():Fru talman! Skrivelsen Hållbara - upp-följning av åtgärder för en ekologiskt hållbar utveck-ling och det betänkande där den behandlas är faktisktsom ett uppslagsverk. Det är ett uppslagsverk i vilketMiljödepartementet lämnar en redovisning av hurarbetet med strategier och åtgärder för en ekologiskthållbar utveckling i och andra länder fort-skrider. Det beskriver ganska bra vad som är på gångi de olika departementen samt en del av vad som ärgenomfört.Vi kan konstatera att det än finns mycket kvar attgöra för att nå en ekologiskt hållbar utveckling, ävenom vi kan konstatera att mycket är på gång,vilket man ser när man tar del av skrivelsen.Vår svenska materiella standard är mycket hög iförhållande till de fattigaste tre fjärdedelarna av värl-dens befolkning. Det är tänkvärt. Tänkvärt är även attvårt nuvarande konsumtionsmönster inte bara tillförgoda ting. Vårt konsumtionsmönster är inte hållbart ilängden. Om hela jordens befolkning skulle gessamma materiella standard och konsumtionsmönstersom vi har i eller i västvärlden, vore ett ome-delbart och fullständigt ekologiskt sammanbrottoundvikligt.Begreppet hållbar utveckling innebär att man sertill hela jorden och till framtiden. Ett hållbart sam-hälle är alltså ett samhälle där människornas behovtillgodoses och förbrukningen av naturresurser hållersig inom det rättvisa miljöutrymmet.Vår gemensamma uppgift måste vara att skapa enekologiskt hållbar utveckling. Då måste man t.ex.kunna ställa sig frågan hur många flyg- och bilresorper person är möjliga utan att klimatet försämras ellerförändras. Vilken mängd kemiska ämnen kan vi spri-da i näringskedjorna utan att vålla framtida hälsoris-ker hos människor och andra arter? Vi måste alltsåhitta ett konsumtionsmönster som är moraliskt för-svarbart för att dela jordens resurser på ett mer rätt-vist sätt.Jag är medveten om att vi inte ordnar detta medhjälp av det här betänkandet eller den här skrivelsen,men det är vi som väljer vägen och inriktningen. Dethänger samman med steg och vilja, ellerovilja, att gå i riktning mot en ekologiskt hållbarutveckling. Jag tror att vi allesammans vill gå i enriktning mot en ekologiskt hållbar utveckling.Begreppet hållbar utveckling är vidsträckt, intebara geografiskt utan även i tiden. Det har tagit natu-ren miljoner år att bygga upp de fyndigheter av fos-sila bränslen som kol, olja och naturgas, som några fågenerationer nu förbrukar i en svindlande fart. ärvi ett hot mot ekosystemen. Vår huvuduppgift måstevara att tillsammans ändra den utvecklingen.Den europeiska miljöbyråns rapport om miljötill-ståndet i unionen lyfter fram transporternas miljöpå-verkan som ett av de mest svårlösta problemen. Detberor bl.a. på att trafiken i luften, på land och till sjössökar snabbt. Godstransporterna på väg och järnväg iEuropa beräknas öka med mellan 1995 och2010. Givetvis får detta konsekvenser på klimatet.Hur transporterna ska ske, och vilka som måste ske,behöver givetvis lyftas fram i samhällsplaneringspro-cessen än intensivare än hittills.Jag ska sluta med att säga att de redovisade åtgär-derna för en ekologiskt hållbar utveckling, som redo-visas i skrivelsen från olika departements verksam-hetsområden, inte är tillräckliga för att klara proble-men. Men de kan tillsammans med det pågåendearbetet i miljömåls-, klimat- och kemikaliekommitté-erna ge en bättre möjlighet för ett fortsatt arbete i rättriktning.Jag yrkar bifall till hemställan i betänkandeMJU6.Anf. 28 ():Fru talman! Slit-och-släng-epoken är inte över.Kretsloppstanken har ännu inte fått fullständigt ge-nomslag.