prot · GN0980 · 2000-03-15 00:00:00 — Det skulle jag viljagöra med anledning av den argumentation som harförts i talarstolen av om attmänniskor med anställningar och uthyrdamänniskor i företagen kommer i en sämre ställning.Det är precis det som är en av utgångspunkterna fördet tillkännagivande som finns.På samma sätt håller arbetstagarbegreppet på attändras så att man ibland mer liknar en företagare fastman egentligen har ställning som anställd. Man mis-sar i skydd, man missar i inflytande och man missar itrygghet. Sedan har vi yttrandefrihetsfrågorna. Det ären lång rad frågor som vi har nämnt när vi tagit uppfrågan om behovet av översyn.Men i stället går ihop med Modera-terna och och säger att vi ska haen genomgripande översyn av arbetsrätten. Det måstedå baseras på vad dessa partier annars framför, ochdet är ju drastiska försämringar av löntagarens ställ-ning i arbetslivet. Jag skulle vilja höra hur MargaretaAndersson tänkte när hon valde vilken översyn ellerutredning som hon var intresserad av att delta i.Anf. 10 ()replik:Fru talman! Jag tycker de här frågorna är väldigtviktiga. Jag har inte i sak tagit ställning, och det görman inte innan man tillsätter en utredning, till vad detär som ska utredas.I dag är det ungefär en miljon människor som inteomfattas av den arbetsrättsliga lagstiftning som vi hari det här landet. Då behöver vi se över detta grund-läggande. Vilka ställningstaganden man sedan kom-mer fram till och vilka åtgärder som måste vidtas ärnågonting som en sådan utredning får utvisa. Detmåste också skrivas utredningsdirektiv från regering-en som gör detta möjligt att genomföra. Men det äralldeles för många människor som står utanför detstaket som vi har byggt upp av anställningsskydd ochandra arbetsrättsliga lagar och som behöver kommain. Vi behöver anpassa lagstiftningen, men jag villinte föregripa detta.Sedan finns det vissa saker som vi i sak har tagitställning till och som behöver förändras för att flermänniskor ska komma in på arbetsmarknaden . En hel del kanske bara är av psykologisk naturpå arbetsgivarsidan, men det hjälper inte dem somstår utanför arbetsmarknaden. Därför behöver vi seöver lagstiftningen. Den behöver förändras så att denfungerar i dagens samhälle.Anf. 11 HANS () replik:Fru talman! Det finns ju en välargumenterad linjesom går ut på att förstärka dagens skydd och infly-tande. Det är den som har utmynnat i ett tillkännagi-vande. Så finns det den helt motsatta linjen - att un-dergräva kollektivavtalen, att undergräva partsbalan-sen och att med all kraft försämra löntagarrättigheter-na. Denna linje finns hos det borgerliga blocket, ochdit har gått när hon stött denhär reservationen.På samma sätt är det egentligen när det gällerställningstagandet - även om det inte sägs i reserva-tioner finns det i det särskilda yttrandet - att en serieförslag borde ha införts från den Öbergska utredning-en. Samtliga dessa försvagar arbetstagarparten.Låt mig sedan bara kommentera de lokala avtals-möjligheterna. Sådana har vi alltid i . Vi fårdem genom de förbundsvis träffade kollektivavtalen.Men det som infördes och började gälla 1997har väl inte givit ett enda jobb. Jag tror att man upp-fattar det så i utvärderingsgruppen. Däremot har maninfört en liten rättslös zon där de som har mycketsvaga lokala fack står sig väldigt slätt i förhållandetill arbetsgivarintressena.Det tycks mig som om i sina konkretaställningstaganden oavbrutet lägger sig på arbetsgi-varsidan.Anf. 12 ()replik:Fru talman! Jag tycker att kollektivavtal ska varagrunden för arbetsmarknadens sätt att fungera. Kol-lektivavtal är väldigt effektiva. De gör att man somarbetsgivare inte behöver sluta avtal med varje en-skild arbetstagare. Det är nödvändigt för att man skafå en smidig och snabb hantering av avtalsfrågor.Mycket behöver regleras. Jag vill inte frångå dentradition vi har i av att kollektivavtal är grun-den i större utsträckning än vad lagstiftningen säger.Lagstiftningen ska finnas som en ram som man inteöverskrider. Sedan kan man fylla på med kollekti-vavtal.Men det måste också finnas större möjligheter förenskilda företag och anställda att se till att detta fun-gerar bra på det enskilda företaget. Det finns mångaföretag där man inte anställer därför att man tror inte kan göra olika saker. Det är väldigt viktigtatt man känner denna förmåga och frihet att arbetavidare på att bygga upp sitt företag och tillsammansmed de anställda gå framåt i företaget.Där finns det en stor skillnad mellan Centerpartietoch , och det är att vi vill ta till vara denenskilda företagsamheten och den enskildes ansvar.Den enskildes möjligheter i det här fallet är ganskastarkt begränsade av kollektivavtalen. Jag vill att deska finnas kvar och att de ska vidlyftiga och generösa.Sedan ska man se till att också skydda de svagaste påmarknaden. Men vi får heller inte sätta upp staket såatt de som är starka på marknaden lämnar Sverigeoch söker sig utomlands i stället. Då har vi ocksåförlorat en stor möjlighet till en god och positiv ut-veckling av det här landet, både när det gäller arbets-marknadssidan och framför allt när det gäller att haen grund för en välfärd som kommer att bestå - ävenefter den lågkonjunktur som kommer om ,hur många vet vi inte.Anf. 13 ():Fru talman! Jag tror att vi alla uppskattar rege-ringens närvaro vid viktiga debatter. Så är inte alltidfallet, men det hedrar statsrådet att hon följersin proposition ända fram till det beslut som alltsåföregås av denna kammardebatt.Däremot får jag väl tillstå att jag kanske blirmindre artig då jag kommenterar denna proposition,som ligger till grund för dagens debatt om löne-bildning. Den visar nämligen än en gång att regering-en inte är förmögen att reformera lagstiftningen närdet gäller arbetsmarknadslagar och lönebildning.Återigen har åsikterna från LO och Vänsterpartiethindrat den kloka reform som skulle behövt:en flexibel lagstiftning kring lönebildning och arbets-rätt som bidrar till att välfärd och sysselsättning kantryggas.Inför framtagandet av propositionen aviseradestatsrådet att den kanske skulle komma att innehållaen behövlig lagstiftning när det gällde t.ex. ett bortta-gande av blockadmöjligheten mot enmansföretag. Detvar samma sak t.ex. när regeringen pre-senterade en proposition om en s.k. ny arbetsrätt.Först gick man ut med stora ambitioner att reformera.Slutresultatet blev några små förslag.Denna gång är det faktiskt likadant. Förslaget hartappat sting under den interna processen inom detsocialdemokratiska regeringspartiet. Detta är att be-klaga, inte minst mot bakgrund av de många och oftagoda förslag som presenterades i de utredningar somSvante ledde. Det gäller både Medlingsinstitutoch lönestatistik och Medling och lönebildning samtden rapport som regeringen fick från och förrestatsminister och som också föregickpropositionsskrivandet.Få politiska uppgifter är viktigare än att moderni-sera de regler som styr den svenska arbetsmarknaden.Dagens lagstiftning bidrar till att cementera arbets-lösheten på en högre nivå än nödvändigt och till attskapa problem med lönebildningen.Skadeverkningarna av lagstiftningen märks påmånga sätt: Arbetsgivare drar sig för att anställa,småföretagare tvingas betala dryga skadestånd därföratt de missförstått snåriga regler och människor somen gång hamnat utanför arbetsmarknaden har mycketstora svårigheter att ta sig in. Lönesättningen av-speglar också dåligt såväl det samhällsekonomiskautrymmet som produktivitetsutvecklingen i skildabranscher och företag.Lönebildningen och arbetsmarknadslagarna skases som instrument för att skapa balans mellan ar-betsgivare och arbetstagare på arbetsmarknaden. Denmoderna arbetsmarknadslagstiftningen kom till därföratt man ansåg att den anställde hade en svag positionmot arbetsgivaren. Detta var ett riktigt påpekandesåväl när lagstiftningen infördes som . Vad somhar gått snett är att organisationerna, både på arbets-tagar- och på arbetsgivarsidan, i många fall fått förstort inflytande. Lönebildning och arbetsrätt bör där-för i högre grad utformas så att den enskilde arbetsta-garen och arbetsgivaren får större inflytande överanställningsavtalen. Detta är något som vi i Folkparti-et hävdat och också lagt fram förslag om iolika sammanhang.Det är ändock viktigt att påpeka att vi anser att deti huvudsak är avtal mellan parterna som ska lösa dehär frågorna. Lagstiftning ska endast tillämpas i defall där det är uppenbart att nuvarande regler intefungerar som tänkt.Regeringen konstaterar att under lång tidmisslyckades med att åstadkomma en lönebildningsom var förenlig med kraven på konkurrenskraft ochgoda förutsättningar för tillväxt. Detta ledde till upp-repade devalveringar som för förbättrade situa-tionen men ledde till kompensationskrav ochhög inflation.Regeringen konstaterar i propositionen: "I Sverigedröjde det ända till innan ettdefinitivt beslut togs om att på allvar försöka brytainflationsutvecklingen." Därmed tycker jag mig spåraatt man något gör upp räkningen med 80-talets lätt-sinne och 70-talets debatt om de s.k. övervinsterna.Rentav kanske det är ett erkännande av den tidigareborgerliga regeringen, som inledde en programskriv-ning som har varit en god grund när vi ändåfick en förbättring.Den dämpning av löneökningstakten som därefterinträdde hade inte, som regeringen påstår, så mycketatt göra med de specifika formerna under vilka avta-len då slöts som med läget på arbetsmarknaden.I morse kunde vi lyssna på nyheter om ett intres-sant utspel från LO. Budskapet om den accelererandesvartmarknaden och dess avarter har nått ändafram till . Det är bra att den störstaarbetstagarorganisationen nu öppet erkänner att det ärett stort missförhållande. Det är övertydligt att enbetydande del av skattebasen är undanträngd genomden växande informella arbetsmarknad som vi har idagens Sverige.Enligt beräknas uppemot 15 %ha använt sig av svart arbetskraft, och den undanhåll-na inkomstvolymen torde vara någonstans mellan 20och , dvs. i storleksordningen ensvensk försvarsbudget.Det är bra att LO nu tar itu med de här avarterna,avarter som inte bara drabbar finansministern ochlandets ekonomi utan också medverkar till en otrygg-het i arbetslivet genom att arbetstagare som lockas ini svartmarknaden inte kvalificerar sig för rätt sjukför-säkring eller ATP-poäng för kommande pensioner.Det var synd att kammarens socialistiska majoritet fören stund sedan voterade bort det förslag om förbätt-ring som varit på tal i skatteutskottet.Enligt god socialdemokratisk tradition föreslår nuLO-utredningen att det ska inrättas ett nytt institut därparterna och staten ska sitta i domartornet. De somföljer spelreglerna ska få en lägre momssats. Andra,dvs. fuskarna, ska erlägga den höga momssatsen.Det är en i och för sig ganska ointressant påföljd,eftersom poängen med svartmarknaden för dem somutnyttjar den är att undkomma skatt, hög som låg.Skulle statsmakten införa ett sådant system skulle detju närmast vara att ge legitimitet åt den växande avartsom vi av andra, för att inte säga alla skäl måste för-döma. Man kan möjligen fundera på om förslaget harvarit i säck innan det kom i påse. Men dagens debattlär väl kunna ge utrymme för ett socialdemokratisktbesked.Den uppgift som ligger framför oss är att kun-na nå en konkurrenskraftig lönebildning även i ettläge där konjunkturen förbättras, något som uppen-barligen misslyckades avtal. Regeringenredovisar prognoser som pekar på att mycket talar föratt löneökningarna kommer att ligga ett par procen-tenheter över motsvarigheterna i våra konkurrentlän-der. Det är således en viktig politisk uppgift att såmycket som möjligt, utan att bedriva statlig inkomst-politik, underlätta en konkurrenskraftig lönebildning.Fru talman! Regeringen föreslår att en ny myn-dighet med namnet inrättas. Folk-partiet tycker att det är bra att medlingsfrågorna fåren större tyngd för att förbättra lönebildningen på densvenska arbetsmarknaden. Men vi är, precis som fleraremissinstanser, tveksamma till den form av med-lingsinstitut som regeringen föreslår i propositionen.Det är uppenbart att regeringen här försöker sittapå ett par stolar. Dels vill man ge intryck av att manvidtar en kraftfull åtgärd, dels vill man försäkra tvek-samma eller kritiska parter att det egentligen inteinnebär någon förändring. Med en så oklar politiskvilja blir också uppdraget för det nya medlingsinsti-tutet oklart. Det finns en risk att uppdraget på någrahåll kommer att tolkas som ett klartecken för en stat-lig inkomstpolitik.Ett exempel på oklarheten är när regeringen i pro-positionen säger: "För att det skall vara möjligt attskapa fortsatt goda förutsättningar för en hög syssel-sättningstillväxt är det väsentligt att Medlingsinstitu-tet inte enbart har i uppgift att medla utan även påandra sätt verkar för en väl fungerande lönebildning. "anser dock att frågan om en väl funge-rande lönebildning är så viktig att vi likväl nu accep-terar ett medlingsinstitut.Det är lämpligt att medlingsinstitutets verksamhetutvärderas efter nästa omgångs löneförhandlingar.För att vi ska finna det meningsfullt med ett med-lingsinstitut bör det ha rimliga arbetsförutsättningar.En sådan förutsättning är att stridsåtgärderna på ar-betsmarknaden har en rimlig proportionalitet. Utred-ningens förslag om stridsåtgärders proportionalitetbör därför genomföras.Vi beklagar att regeringen inte vågar göra något åtfrågan om ett förbud mot stridsåtgärder mot enmans-och familjeföretag. Visserligen finns det på mångaavtalsområden skydd mot åtgärder som är riktade motenmans- och småföretagen, men de är inte heltäckan-de när det gäller hela LO-SAF-området.Frågan har varit aktuell tidigare. Under den tidiga-re borgerliga regeringsperioden infördes ett förbudmot denna typ av åtgärder som gällde under 1994.Tyvärr togs denna åtgärd bort i samband med densocialdemokratiska återställarpolitiken under hösten1994. Vi för vår del delar utredningens bedömning attsedan förbudet upphävdes har det på nytt använtsstridsåtgärder mot enmans- och familjeföretag ochdärför bör förbudet återinföras.Det finns uppenbarligen delade meningar inomregeringen i den här frågan. Men här har återigen LOfått diktera regeringens politik. Dessbättre, fru tal-man, finns det nu en utskottsmajoritet för att förbudetmot blockad av de minsta företagen ska hävdas.En allmän iakttagelse, om jag får sticka emellanmed det, kan man göra i anslutning till det här betän-kandet. Det sammanfaller med ett politiskt skeende.Det är den respekt som numera harinför landets makthavare i regeringen.Jag minns de storvulna attackerna på socialdemo-kratisk arbetsmarknadspolitik som vi hade vant ossvid. De blir nu bara ett par diskreta pip i relativt oför-argliga vänsterpartireservationer. ställer man upppå förändringar av arbetsmarknadens regelsystem.Man instämmer i den allmänna iakttagelsen att an-ställningsformerna har förändrats, att andelen vis-stidsanställningar har ökat på bekostnad av tills-vidareanställningarna. I en truism så god som någonuttalar man tillsammans med socialdemokraterna iutskottet att det här naturligtvis inte är bra. Det är"inte önskvärt".När man suckat färdigt över en sådan utvecklingställer man ändå upp till försvar för dagens lagstift-ning, som ett antal motionärer har påpekat inte haruppnått harmoni då det gäller regelverket och denfaktiska situationen.En fråga som inställer sig och som det skulle varaintressant att få svar på är om man i Vänsterpartiethar gett upp sina tidigare ambitioner från dåbokstaven k fanns i partinamnet, dvs. då man mereller mindre inte skulle acceptera några som helstkorrigerade arbetsrättsregler för t.ex. arbetstagarsi-dan.Den andra frågan man kan ställa sig är om man iVänsterpartiet vill driva en linje som innebär att manskulle upprepa återställarpolitiken från senhösten1994. Det var då Vänstern befann sig på grönbetenågra månader. Det var en politik som den socialde-mokratiska regeringen sedan fick fjärma sig från,eftersom den blev alltför besvärande för arbetsmark-naden. Eller är det så att helhjärtatställer upp på utskottets skrivning i dagens betänkan-de? Jag citerar: "Utskottets ställningstagande innebärdock inte att utskottet avvisar förändringar av denarbetsrättsliga lagstiftningen. "I samma avsnitt skriver tillsam-mans med Socialdemokraterna att "- - - den arbets-rättsliga lagstiftningen bygger på att den som utförarbetet är arbetstagare, innebär denna utveckling attalltfler står utanför lagstiftningen." Tala om att sittapå två stolar.Nu kunde naturligtvis ett sådant här avsnitt hänvi-sas till den retoriska arsenalen i största allmänhet.Men eftersom det här är en punkt där utskottsmajori-teten har vågat sig på att föreslå en beställning tillregeringen om att se över både former och omfattningav det arbetsrättsliga läget är frågan intressant. Detskulle vara bra med ett besked om vad det här skullekunna innebära.Till sist, fru talman, har utredningen föreslaget attvissa proportionalitetskrav ska införas för stridsåtgär-der. Med detta menas att vissa konflikter skulle kunnaförklaras olovliga om de t.ex. är mer omfattande änvad som är rimligt, vissa fall av sympatiåtgärder m.m.Regeringen är dock inte beredd att följa utredningensförslag på det här området. Utredningen pekar på tresituationer där stridsåtgärder bör betraktas som olov-liga.Den första är relativt liten, men har kraftiga skad-liga effekter på motparten på ett sätt som står i up-penbart missförhållande till åtgärdens omfattning.Den andra är när en stridsåtgärd tillgrips som svarpå en åtgärd som varslats av motparten och svarsåt-gärden är väsentligt mer omfattande än vad som ärrimligt med hänsyn till den ursprungliga åtgärden.Den tredje är när en stridsåtgärd tillgrips somsympatiåtgärd och åtgärden kan förväntas leda tillskada som står i uppenbart missförhållande till åtgär-dens omfattning.Utredningen föreslår att dessa frågor ska prövasav Arbetsdomstolen. anser att utredning-ens förslag på detta område är rimliga och väl avväg-da och därför bör genomföras.Fru talman! Jag vill med det anförda yrka bifalltill främst reservationerna 9 och 12.Anf. 14 HANS () replik:Fru talman! Det var ett mycket dunkelt anförande.Det verkar som om är besatt av LO, såatt i stället för att tala om dagens ärende talade hanom vissa ekoinslag och ett nytt institut angåendesvartarbete som LO föreslagit. Det var väl inte allde-les väl använd tid. Det kan bero på att inte har läst propositionen eller är klaröver vad betänkandet innehåller.I motion står det att man inte kan ac-ceptera ett medlingsinstitut om den har möjligheteratt tvångsmässigt samordna förhandlingarna. Dettaavvisas explicit i propositionen. Det vore intressantatt höra om har någonting mera sub-stantiellt att säga om och dessuppgifter. I övrigt ansluter man sig till de allmännaborgerliga förslagen till försämringar av konflikträt-ten.Den storvulna frågan till om arbets-rätten var lite udda. Det citat som anfördes, nämligenatt utskottets ställningstagande innebär dock inte attutskottet är avvisande till förändringar av den arbets-rättsliga lagstiftningen, kommer efter att de borgerli-ga motionerna om förändringar har avvisats. Mensedan övergår man till att säga att man väl kan tänkasig förändringar. Sedan åberopar man Vänsterpartietsförslag.Vi har i sträck påpekat arbetsmarknadensstrukturförändringar, som har gjort att arbetsrätteninte tillgodoser de syften den en gång gjorde. Detberor på korttidsanställningar, bolagisering, uppdel-ning av arbetsenheter osv. Sedan tar man till utgångs-punkt för en översyn, som blir tillkännagivandet,förslag. Så lyckas man samtidigtpåpeka att detta inte är en sådan översyn som Folk-partiet föreslår. förslag skulle innebäraförsämringar av den nu gällande arbetsrätten ochtryggheten för den enskilde arbetstagaren. Det var ettmisslyckat citat, i den mån det var någon mening medinlägget.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag är ledsen om jag påverkade adre-nalintillförseln hos . Men när detgäller påståendet i den senare delen av repliken vänsterkrav nu får sin framgång, skulle detvara bra om förklarar vad det ärregeringen måste ändra på för att den uppgörelse somHans Andersson menar framgår i utskottsbetänkandetska gå i uppfyllelse. Det är väl ett gammalt politisktknep att först avvisa ett antal andra motioner för att fåalibi.Hans Andersson tycker att det jag sade var dun-kelt sagt. Det är möjligt att man blir något fördunkladnär man läser propositionen och framför allt ut-skottsmajoritetens skrivningar. Han ogillar att jag tarupp svartmarknaden som ett problem i en sund löne-bildning. Jag tycker att den verkligen hör hemma där.När chef säger att vi är på väg in iett okontrollerbart system kan ingen hävda att det inteskulle vara ogynnsamt på en sund lönebildning. Jaghar dessutom påpekat hur illa det slår mot de stackarsmänniskor som engagerats i svartarbete och somkommer att sakna ATP-poäng och en rimlig sjukför-säkring. Jag tänker återkomma i denna fråga i särskil-da debatter med regeringen. Den är så allvarlig att detfinns anledning att påminna om den i dagens debatt.Fru talman! Jag hade reflexionen att efter att havarit med och lyssnat på vänsteranförandenbehöver man inte vara så finstämd i örat för att upp-täcka skillnaden.Anf. 16 HANS () replik:Fru talman! När det gäller tillkännagivandet kanjag hänvisa till innanläsning på s. 46 och 47. Om manär mer intresserad går det att läsa vår motion A723.Där finns motivet för den ändrade inställning somutskottsmajoriteten har antagit. har manavvisat våra motioner och sagt att det är bra som detär. Jag ser det som en framgång. Om det inte blir etttillfredsställande resultat ska vara säkerpå att vi återkommer med en motion.Jag fick inte något svar på den fråga jag ställde.Jag vill gärna ha det. säger att man intetvångsmässigt får samordna förhandlingar. Men detär det som avvisas i utskottsbetänkandet.Det allmänna tonläget från vår sida hade varit ettannat om t.ex. blockadförbudet hade stått med i pro-positionen, om t.ex. proportionalitetsregler, förbudmot sympatiåtgärder och de väsentligt strängare reg-lerna vad avser varseltider som hade med i sinutredning hade presenterats. Det hade inneburit enrejäl materiell försämring för löntagarnas intressennär det gäller kampen om rättvisa löner. Jag avpassarmitt tonläge efter verkligheten. Det är väl bättre än attlåta tonläget agera alldeles för sig självt.Anf. 17 () replik:Fru talman! Det är nog om tonlägen. Jag vill i minsista replik mot sammanfatta attsämsta formen av lönebildning vi kan få, utöver enokontrollerad svartmarknad, är svaga företag, flyk-tande företag. Därför är det inte oväsentligt hur mil-jön och omgivningen ser ut när det gäller småföreta-gens villkor, som åtminstone i högtidstal alla partierhyllar som framtidens räddare - jag tror att ett stats-råd en gång sade framtidens hjältar.Sedan var det frågan om blockadförbudet. Det harmed proportionalitet att göra. somblockadförbudet mot enmansföretag rådde under1994 och 1995 var det en starkt ökande tillväxt avarbetstillfällen i de minsta företagen.För att sedan återställa politikens svallvågor komen nedgång i sysselsättningen under 1996 och 1997.Det är möjligen ofint att påminna om den, men detfinns insatser som till synes kan verka negativa förarbetstagarsidan men som i grunden är till stor fördel.Om vi får ett klimat där småföretagen får en chans attväxa och utvecklas är det till fördel för alla arbetsta-gare i dessa små företag.Anf. 18 ():Fru talman! Runt lönebildningspropositionen hardet varit en het debatt. Tack vare detta tyck-er jag också att det är trevligt att statsrådet är här - även om hon är skadad.Propositionen bygger på den s.k. öbergska utred-ningen, där de olika förslagen har vållat en del rabal-der. Jag vill i min inledning förklara hur Miljöpartietser på arbetsrätten. Det finns olika kriterier i fråga omarbetsrätten som delvis betecknar intressekonflikter.Först och främst vill man ha ett skydd för arbets-tagaren mot arbetsgivarens godtycke.