prot · GO0939 · 2000-12-04 00:00:00 — Projektplaner och beredning av ärendena harinte gjorts tillräckligt väl eller i tillräcklig utsträck-ning.Det har också visat sig att det brister i kontrollenoch uppföljningen av projekten på så vis att det sak-nas en regelbunden utvärdering och enhetlig rapporte-ring. Det beror i sin tur på att regler om enhetlig av-rapportering inte ens fanns med i de aktuella rege-ringsbesluten. har man inte ens krävt att detska ske en ekonomisk redovisning för projektmedlen.När det har funnits villkor förenade med projektensbeviljande har de inte alltid efterlevts. Slutligen, vil-ket är anmärkningsvärt, saknas rutiner för återbetal-ning av outnyttjade medel.Fru talman! Det är alltså väldigt tydligt att hante-ringsbrister inom har lett till attskattebetalarnas pengar används på ett icke ända-målsenligt sätt. Värt att notera är också att det inteens går att påvisa positiva sysselsättningseffekter avÖstersjömiljarden, trots att den tillkom i den s.k.sysselsättningspropositionen år 1996.Redan för något år sedan medgav utrikesutskottetsmajoritet att riktlinjerna för Östersjömiljardens an-vändande inte överensstämmer med riktlinjerna fördet reguljära östsamarbetet, men man har undvikit attdra slutsatser av det.Konstitutionsutskottet har menatatt man brutit mot rådande upphandlingsbestämmel-ser inom Östersjömiljarden. På grund av alla dessamissförhållanden som egenuppföljning visar har jag valt att anmäla Östersjömil-jardens hantering till konstitutionsutskottför förnyad och samlad granskning.Fru talman! Erfarenheterna av utrikespolitiskasärprojekt, vare sig de kallas Sydafrikasatsning ellerÖstersjömiljarder, är milt sagt dåliga. Vi menar frånmoderat sida att regeringen i fortsättningen gör bäst iatt avhålla sig från den här typen av utrikespolitiskafrispel. Östersjömiljarden bör upplösas och pengarnatillföras det ordinarie öststödet.Anf. 112 ():Fru talman! är den rika världens dåli-ga samvete. Västerlandets barbari gentemot Afrikasfolk är välkänt alltifrån den månghundraåriga slav-handeln och kolonialismen till apartheidtiden.Efter avkolonialiseringen bor-de väst försökt att gottgöra sina förbrytelser. Detgjorde man dock i ringa utsträckning. Det tog mångaårtionden innan väst kunde förmå sig att gå till någoteffektivt angrepp mot apartheidregimen i Sydafrika.Det tog också innan man på allvar togställning mot den portugisiska kolonialismen. För attinte tala om vad olika västmakter ställde till med iKongo både före och under Mobutus tid.Under efterkrigstiden och avkolonialiseringenrättfärdigade man sin politik genom att hänvisa till demotsättningar som rådde under det . I dagborde situationen vara en annan. Men det är tydligenså att dåligt samvete är något man förtränger. Gamlasynder är något man inte vill höra talas om.Med tycks det vara så att det förflutnasförbrytelser överförs och göms i arkiven för att samladamm. Inte sällan därför att smärtsam gottgörelsekräver engagemang, aktiva åtgärder och resurser.I dag härjar farsoterna hiv och aids på den afri-kanska kontinenten. Sjukdomen slår som alla andrasjukdomar mot dem som är svagast, kvinnor ochbarn. Men det är inte bara det. Den hotar att slå utviktiga grupper såsom exempelvis de intellektuella. Iflera länder hotas den grupp som förvaltar och förkunskapen vidare, lärarna, av att slås ut.Fru talman! Flera rika länder i väst ger pliktskyl-digast bistånd till dessa fattiga länder. krä-ver man in enorma summor i räntor och amorteringarsom dessa länder dragit på sig i tidigare skeden ihistorien. Och inte nog med det. I flera fall förser länderna dessa fattiga länder med krigsmateriel.Som en biprodukt eller efterbörd till kolonialismenhar följt en härva av nationella och kulturella mot-sättningar.De har, som i , sin grund i gamla klanför-hållanden eller i stormakters klumpiga gränsdrag-ningar, som i fallet . Dessa har varitupphov till stridigheter och regelrätta krig.Den 12 maj gick till regelrätt anfallmot . Kriget hade föregåtts av gränskonflikteroch gränsstrider. anfall bestod dock inteenbart i att man lade beslag på de omtvistade områ-dena.Etiopiska soldater drev 1,1 miljoner eritreaner påflykt. Man brände och förstörde bostäder. Anfalletägde rum i bördigaste områden och vid tidenför skörden. Därmed förstördes livsmedel för ett heltår. lyckades det ochOAU att få slut på kriget och få till stånd ett vapen-stillestånd.Sverige beslöt dock att avbryta sitt bistånd till bå-da länderna. understryker i sitt särskil-da yttrande till biståndspropositionen att kriget fördespå område och att det i första hand är dettaland som behöver snar hjälp för livsmedelsförsörjningoch återuppbyggnad.För del är problemet ett annat. Krigetvar kostsamt även för , och man borde hasatsat sina resurser på att utveckla den produktivaekonomin i stället för på det destruktiva kriget. Ävenför kommer kriget att leda till problem. Ibristsituationer lurar alltid faran för växande motsätt-ningar mellan tre stora folkgrupper - amha-rerna, tigrianerna och oromofolket. I spåren av krigethar oromofolkets opposition mot den tigredo-minerade centralregeringen vuxit.Med vårt särskilda yttrande vill vi göra regeringenuppmärksam på att det i första hand är sombehöver snar hjälp. Vi vill också göra regeringenuppmärksam på utvecklingen i Etiopien.Fru talman! Anledning till att vi särskilt tar uppEritrea beror på att situationen i området håller på attförbättras och att bör förbereda hjälpinsatserså snart FN-observatörer kommit på plats. Detsammagäller , där utvecklingen avstridigheter börjat ta en positiv vändning. Utveckling-en framöver är visserligen inte helt klart utstakad förframtiden. Men vi menar att man redan nu bör hållaen viss beredskap för kommande hjälpinsatser. So-malia har alltför länge lämnats därhän av världssam-fundet.Kriget mellan och är ett exempelpå ett fenomen som uppträder världen över. Rikaländer, däribland även , ger bistånd till länderi tredje världen som dessa länder byggerupp stora och kostsamma militärapparater med vapensom man köper från de rika länderna.Det handlar om stora militära apparater som i ettsvep tillintetgör det som ofta med stor möda byggtsupp genom bistånd och internationellt utvecklings-samarbete.Vapenexport och internationellt bistånd är en ab-surd kombination. Visserligen ska varje land ha sinanationella rättigheter att besluta om sitt eget försvar,men i flera fall köper man stora mängder vapen sam-tidigt som man erhåller bistånd. Därför menar vi attdet inte skulle skada om ägnade viss upp-märksamhet åt de fattiga ländernas militära budgetar.Fru talman! Internationellt utvecklingssamarbetehandlar inte bara om att skapa ekonomisk tillväxt.Internationellt utvecklingssamarbete syftar till attskapa drägliga levnadsvillkor för människor. Väns-terpartiet har länge förespråkat att det ska finnas ettkvinnopolitiskt perspektiv och ett barnperspektiv påalla delar när det gäller dessa frågor. Men det handlarom att förebygga stagnation och katastrofer.I en av vårt partis motioner tar vi upp en frågasom rönt ringa uppmärksamhet - kärnkraftverket iArmenien. Till följd av den blockad som Armeniendrabbades av från och sida isamband med konflikten om sågsig de armeniska myndigheterna tvungna att öppnakärnkraftverket i Medzamor, som ansågs vara värl-dens farligaste, för att man inte skulle frysa ihjälunder blockaden.Därför har vi försökt peka på ett akut behov avmiljöbistånd till . kan synas varaen avkrok i världen, men det ligger i ett både politisktoch geologiskt mycket känsligt område.Det bästa miljöbiståndet i denna del av världenvore därför en snabb lösning av . Situationen är inte bara farlig förArmenien, utan även för och -kanske t.o.m. för stora delar av och Asien.Minnet av Tjernobyl börjar blekna. Men det kan-ske är lättare att erinra sig jordbävningarna i Turkietför . Och det borde vara ännu lättare atterinra sig jordbävningen i för sedan.Sedan betänkandet skrevs har vi fått ytterligarebekräftelse på att man måste öka sina ansträngningarnär det gäller och när det gällerArmeniens energiförsörjning. Tydligare kan manknappast visa på att utrikespolitik, biståndspolitik ochmiljöpolitik hänger samman och att det krävs inter-nationella ansträngningar. Det räcker inte med att EUkräver att ska stänga sitt kärnkraftverk. Detär detsamma som att uppmana armenierna att frysaihjäl. Det krävs kraftfullare, mer omfattande, mervittgående ansträngningar och konkreta åtgärder.Anf. 113 ():Fru talman! När man har lyssnat till debatten här , och bl.a. till , kan man nästan fåuppfattningen att det är som på egenhand har formulerat målsättningen om fattigdomsbe-kämpning. Därför skulle jag vilja påminna om attförsta gången som biståndets långsiktiga mål precise-rades var i regeringens proposition 1962:100. Pågrundval av den propositionen fattade en enhälligriksdag beslut om de motiv och mål som skulle gällaför det svenska biståndet. De principer som underOlof Palmes ledning lades fast var: vidga handeln,lindra nöden, förmedla kunnande och tillför kapital.År 1968 fattade beslut som innebar -vilket har sagts tidigare här - att av BNIskulle avsättas till bistånd.Om man upprepar ett felaktigt påstående tillräck-ligt kan det nästan bli en sanning. Där-för skulle jag vilja påpeka att var först i värl-den att uppnå av BNI. Det årethade , om inte jag minns helt fel, en social-demokratisk regering.Detta säger jag med anledning av den debatt somhar pågått här när det gäller de här de-larna.Fru talman! Kampen mot fattigdomen står i daghögst på den internationella utvecklingsagendan.Efter de stora FN-konferenserna hargivarsamfundet utarbetat en strategi som har fattig-domsbekämpning som övergripande mål. Det är i höggrad fråga om att utmana rådande maktstrukturer ochegenintressen. Det handlar om delaktighet och kon-troll över resurser för att enskilda människor, inteminst kvinnor, ska få möjlighet att påverka sina livoch ta sig ur sin fattigdom.Man kan ställa sig frågan: Varför har biståndetinte nått fram till kvinnorna? Svaret ligger bl.a. i attdet ofta är männen som i kraft av traditioner ochgällande värderingar tar makten över resurserna.Demokratisering är ett sätt att sprida makten på flerhänder och på alla nivåer även inom familjen. Attföra in rättighetsperspektiv i strävandena att minskafattigdomen innebär att man lyfter upp principen omallas lika rätt och värde.Utveckling mot demokrati är ett mål i utveck-lingssamarbetet. Men det är också ett medel. Vi me-nar att det är ett mål och ett värde i sig att människorfår inflytande över sitt eget liv genom de politiskasystemen. Det är ett medel därför att det bidrar tillspridning av makt och resurser på ett sätt som gör attallas intressen kan komma till uttryck.Fattigdom bekämpas bäst när varaktiga förutsätt-ningar skapas för människor att själva ta sig ur sinfattigdom. Det grundläggande ansvaret ligger hosländerna och deras egna befolkningar och i viljan ochförmågan att föra en politik som bekämpar fattigdom,bl.a. genom att föra en sund makroekonomisk politik.Med utvecklingssamarbetet kan vi påverka den natio-nella politiken inom ramen för ett partnerskap.Fru talman! Jag kommer framför allt att fokuserapå demokrati och mänskliga rättigheter och på demest utsatta bland de fattiga, nämligen kvinnor, barnoch funktionshindrade. Tyvärr har mycket av det somjag kommer att ta upp naturligtvis redan sagts så härlångt in i debatten.En demokrati vilar på en rad institutioner och pro-cedurer. Men en demokratisk kultur handlar framförallt om de värderingar som styr hur människor sam-verkar och uppträder gentemot varandra - individuelltoch i grupp. Det är en del av ett lands sociala kultur.Det handlar om att människor ser varandra som likaroch med respekt, att man tar itu med konflikter ge-nom att söka dialog och fredliga lösningar, att man tarhänsyn och att man respekterar ingångna överens-kommelser. Respekten för de mänskliga rättigheternabidrar till och är en förutsättning för demokratisering.De grundläggande rättigheterna handlar om rättenatt uttrycka och sprida sin mening, att bilda eller gåmed i organisationer och rätten att ordna möten. Detär avgörande för att bilda sig en uppfattning och attdelta i politiskt liv.Det handlar också om rätten till skydd mot över-grepp, rätten att inte bli godtyckligt arresterad, utsät-tas för tortyr eller bli berövad egendom. Det är viktigtför att människor ska våga delta i den politiska pro-cessen och kunna utnyttja sina andra fri- och rättig-heter.Men det handlar också om grundläggande behovsom rätten till en rimlig levnadsstandard och rättentill hälsovård och utbildning.I skrivelsen Demokrati och mänskliga rättigheteri svenskt utvecklingsbistånd redovisades en bred synpå demokratibegreppet. Det handlar om demokratinsinstitutioner och procedurer, dess formella byggste-nar, respekten för mänskliga rättigheter och det cent-rala i en demokratis kultur som främjar tolerans,dialog, mångfald och en vilja till kompromisser.Sedan skrivelsen presenterades sedanhar ett intensivt arbete pågått för att förverkliga ochfölja upp intentionerna i skrivelsen. Biståndet är ettviktigt instrument för att främja demokrati ochmänskliga rättigheter i utvecklingsländerna. Stödettill framväxten av ett demokratiskt samhälle har längevarit ett biståndsmål. har fråganlyfts fram som en av hörnpelarna i svensk bistånds-politik. Biståndet främjar demokratisering i samar-betsländerna, stöder demokratiska rörelser och bidrartill ökad respekt för de konventionsbundna mänskligarättigheterna.Trots att kvinnorna svarar för mer än hälften avlivsmedelsproduktionen och en ökande andel av av-salugrödorna i utvecklingsländerna och utgör en fjär-dedel av den växande arbetskraften i tillverkningsin-dustrin är de den markant fattigaste, minst utbildadeoch mest sjukdomsdrabbade hälften av världens be-folkning. De tjänar betydligt mindre än männen menhar längre arbetstid.I de flesta utvecklingsländer har kvinnorna rätt attbruka jorden, men de har ofta inte rätt att äga den.Där de av tradition haft rätt att ärva jorden har i vissafall jordreformer och nya lagar reducerat kvinnornasrätt att ärva jorden. Jordreformer och nya jordbruks-metoder har lett till att kvinnorna ställtsåt sidan, vilket lett till att kvinnorna många gångerfått försämrade förhållanden jämfört med hur det vartidigare.Jordbrukets modernisering, mekanisering och nyametoder har begränsats till männen. Kvinnornas småjordbruk har inte kunnat investera i nya maskiner, ochde grödor som odlas för avsalu har odlats på de bästajordarna. Det har lett till att kvinnorna många gångerhar varit hänvisade till de sämre områdena. Ommarknadspriserna ökar utsätts kvinnorna ofta förpåtryckningar från sina män att de ska odla för avsalupå bekostnad av produktionen för det egna hushållet.Detta har i sin tur lett till försämrat näringsintag,framför allt för kvinnor och barn.Behållningen av kvinnornas arbete går de mångagånger miste om, eftersom den behövs för att kunnaköpa det som de inte själva hinner producera för egetbruk.Tekniska förbättringar som införts i jordbruket harresulterat i att de arbetsuppgifter som varit förknippa-de med dessa har blivit manliga arbetsuppgifter ävenom dessa sysslor traditionellt har utförts av kvinnor-na. Det har då även minskat kvinnornas möjligheteratt få arbete. I de fall lantarbetarkvinnor har haft möj-lighet att få arbete har deras arbetstid och arbetsinsatsökat i lönearbete som de har haft kvar sittansvar för arbetet i hemmet. I småjordbruken användsde ökade inkomsterna ofta till inköp av t.ex. en trak-tor som minskar den manliga arbetstiden.De inkomster kvinnorna har används framför allttill hushållens gemensamma utgifter, medan männenofta behåller sina inkomster för personligt bruk.Kvinnorna försöker alltid öka sin arbetsinsats, ochderas totala arbetsbörda ökar. Men deras möjlighet attöka familjens välfärd är liten. Framför allt gäller detderas egen hälsa. Utgifter för hälsovård och utbild-ning är sådant som regeringar dragit ned på när develat minska statens utgifter. Det är sektorer somdirekt påverkar kvinnorna. Barnadödligheten har ökatefter 1980, liksom antalet undernärda barn. Mödra-dödligheten ligger fortfarande på en oacceptabelt högnivå. Skolavgifter och familjers behov av barnvakt åtyngre syskon har lett till att flickor i mindre utsträck-ning fått utbildning.Fru talman! Att utvecklingssamarbetet ska utfor-mas så att det inriktas både på kvinnors och mänsbehov är vi överens om här . Regeringen räknarpå sikt med att uppnå en fördelning av utvecklings-samarbetet som på lika villkor gynnar kvinnor ochmän. Både och Sida har utar-betat handlingsplaner och handböcker för att upp-märksamma kvinnors och mäns olika behov ochvillkor i satsningar på fattigdomsbekämpning, demo-krati, mänskliga rättigheter och hållbar utveckling.I utskottet menar vi att jämställdhetsmålet syftartill att se både kvinnor och män som fullvärdiga aktö-rer och mottagare av biståndet och att utgå från bådekvinnors och mäns villkor och behov i samtliga faser,nämligen planering, implementering och utvärderingav biståndet. Jämställdhet är inte bara ett mål utan ettmedel för att bekämpa fattigdom bland både kvinnoroch män, stärka demokratin och öka respekten för demänskliga rättigheterna.Sverige arbetar aktivt med främja jämställdhetoch kvinnors åtnjutande av MR inom biståndet. Detarbetet syftar till att främja implementering av hand-lingsplanen från och konventionen för avskaf-fande av diskriminering mot kvinnor vad gäller kvin-nor och beslutsfattande, kvinnors ekonomiska ställ-ning, kvinnors ställning och rättigheter inom familjenoch våld mot kvinnor.Utifrån FN:s konvention om barnets rättigheter,FN-konferenserna och de biståndspolitiska målenpåbörjades inom en över-syn av barnfrågor i utvecklingssamarbetet, Barnpro-jektet. Målet är att utforma en sammanhållen policyför barnfrågor och utveckla ett systematiskt barn- ochbarnrättsperspektiv i det internationella utvecklings-samarbetet. Även inom Sida pågår ett arbete för attintegrera ett barnrättsperspektiv i utvecklingssamar-betet.Rätten till delaktighet, inflytande och jämlika vill-kor för personer med funktionshinder är sedan längeen viktig fråga i det svenska utvecklingssamarbetet.Handikapporganisationerna har lämnat viktiga bidraggenom att föra in frågan om funktionshinder i ut-vecklingssamarbetet för att motverka marginaliseringoch diskriminering av personer med funktionshinder.Utrikesdepartementet samarbetar aktivt med SvenskaHandikapporganisationers Internationella Biståndsfö-rening som har ett ramavtal med Sida.Sida har som övergripande mål att handikappas-pekter ska beaktas och integreras i relevant bistånds-planering och utvecklingssamarbete och därmed bidratill att förverkliga de rättigheter som fastställts i FN:sstandardregler och i konventionen om barnets rättig-heter. Inom ramen för det utredningsarbete som enspeciell rapportör i handikappfrågor bedrivit harstrategier utarbetats som ska bidra till att stärka demänskliga rättigheterna och ge människor med funk-tionshinder större möjligheter att delta på lika villkori samhällslivet.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i be-tänkandet och avslag på samtliga reservationer.Anf. 114 () replik:Fru talman! Det är svårt att inte hålla med ommycket av det som för fram här. Mendet finns ändå två saker som är angelägna att ta upptill diskussion.Det här med fattigdomsutrotning är ingenting somvi har hittat på själva. Det har vi hämtat från deninternationella debatten. Jag ska vara ärlig och sägaatt regeringen har drivit formuleringen att höja defattiga ländernas levnadsnivå, vilket för mig förefallermindre bestämt som inriktning än utrotande av fattig-domen.Vi har talat om fattigdomsutrotning medelst till-växt, och det var inte bra tyckte Socialdemokraterna itidigare debatter därför att tillväxt är inte bra attkoppla till fattigdomsutrotning. Hur det ska gå till attutrota fattigdomen utan tillväxt är för mig något dun-kelt, men från Socialdemokraterna hade man någradubier där.Vad jag tycker är olyckligt är att man driver tesenfattigdomsbekämpning. Bekämpa fattigdomen kanman göra hur länge som helst. Men utrota den kanman bara göra en enda gång. Det är verkligen enskillnad i inriktning som är väsentlig.Utöver målet att höja de fattiga ländernas lev-nadsnivå har man sex delmål och sedan simmar en-procentsmålet i något slags egen sjö. Det som är be-kymmersamt för biståndsarbetarna är att de har såhemskt många mål att hålla reda på och försöka attintegrera i alla projekt. Jag tror att en koncentrationpå fattigdomsutrotning kommer att dra med sig väl-digt mycket gott som det blir väldigt lätt attarbeta med för alla dem som ska jobba med det. Jagtror att det är en bättre målsättning, och det verkarockså som att det är vad regeringen har tänkt när mangav direktiven till Globkom.Sedan håller jag med när hon talarom jämställdhet och flickor. Men ska vi då inte krävaatt alla våra samarbetsländer ordnar obligatorisk ut-bildning av alla flickor?Anf. 115 () replik:Fru talman! Jag tycker nog att det är viktigt att hafattigdomsbekämpning som övergripande mål på detsätt som vi har. Det är tråkigt att den borgerliga rege-ringen inte utrotade fattigdomen, om det nu går attgöra det i ett slag. Fast det tror inte jag.Anf. 116 () replik:Fru talman! Det går bara att göra det en gång. Dettar sin tid att göra det. Vad vi säger är att av de erfa-renheter som vi har lärt oss är det möjligt att göra detpå en . Vi är övertygade om det. Det ärvad vi vill göra. Däremot vill vi inte hålla på att be-kämpa längre än så.Anf. 117 () replik:Fru talman! Det skulle vara mycket intressant attfå veta hur ni har kunnat komma fram till att det skagå på 30 år.Anf. 118 ()replik:Fru talman! Detta är tredje gången gillt. Jag harställt en fråga. Först sade att AgnetaBrendt skulle svara på den. Sedan ställde jag den tillbiståndsministern men hon svarade inte. kan jagkanske få ett svar.Det gäller det som jag har tagit upp om konditio-nalitet i biståndet. Jag refererade först till , sedantill och ska jag påminna ett annat land som har samma tema, nämligenKuba.Det står i boken om - jag läste ur den tidiga-re om och - att biståndet till Kubasöker främja erfarenhetsutbyte och stimulera öppen-het och förändring. Det låter ju bra. Det har pågått nui 40 år.Amnesty International skriver så här i sin senasterapport om : Dissidenter, däriblandjournalister, politiska motståndare och människorätts-försvarare, utsattes för grova trakasserier under året.Hundratals människor satt fortfarande fängslade förpolitiska brott, och ansåg attnågra av dem var samvetsfångar. Vissa av rättegång-arna mot samvetsfångarna uppfyllde inte internatio-nella normer. Man införde nya lagar om bekämpningav avvikande åsikter och om utvidgning av bruket avdödsstraff.När tycker att det är tid att avbrytabiståndet till ?Anf. 119 () replik:Fru talman! När det gäller biståndet till harju Sida möjlighet att ge stöd. Anledningen till det äratt vi hoppas att vi ska kunna skapa förutsättningarför ekonomisk och politisk systemöppning, att vi skakunna främja demokratiska reformer och respekt förmänskliga rättigheter. Av de belopp som utbetalasfrån går mer än hälften till utbildning i mo-dern mikro- och makroekonomi, marknadsekonomisamt affärsbanksverksamhet.Biståndet omfattar också besöksutbyte och semi-narier om mänskliga rättigheter och ekonomisk po-licy. Jag tror inte att man når längre om man isolerarett land. Om man kan föra en dialog kan nog det föraframåt. kanske vi når målet om demokrati ochmänskliga rättigheter. Stänger vi dörren, då har viingen möjlighet att påverka.Anf. 120 ()replik:Fru talman! Den motion som har skri-vit talar för just detta, att man ska kunna ha kontaktmed dem som främjar en sådan utveckling i ,nämligen via enskilda organisationer, via oberoendejournalister i , men inte via stat till stat.Sverige går fortfarande in med pengar via regimeni . Det är detta som vi motsätter oss, inte detandra. Vi skulle kunna utöka den typen av kontakt-verksamhet med de oppositionella, med de som sitteri fängelse för vad de tycker och anser i denna dikta-turstat. Det är detta som vi vill göra.