prot · GN0968 · 2000-02-17 00:00:00 — Jag bliroerhört förvånad när jag hör skolministern i sitt förstaanförande säga att hon kommer att läm-na en handlingsplan för de konkreta saker hon skaförverkliga inom skolan. Men i det andra anförandetkommer ingenting. Jag blir rädd, fru talman, om detär så vi ska hantera vår svenska skola.Ministern pratar också om att hon vill ha en ge-mensam samling för att diskutera. Vi ska ha ett sam-råd för att prata om skolan. Men, , vi har ju varit redo att mötas i ett sådant samrådför att kunna diskutera konkreta förslag för att göraskolan så bra som möjligt. Men ingen inbjudan harkommit. Skulle det inte vara bra att passa på här i dagatt ge oss en inbjudan så att vi kan förmedla våraidéer och kunskaper återigen till skolministern, så attdet kommer fram en konkret handlingsplan?Som jag ser det, återigen, är det tre saker som detär viktigast att fokusera på inom skolan. Det är för detförsta kunskaperna, att kunskapsmålen ska nås av allaelever, inte av några få. Det är för det andra att de-centralisera makten i skolan, låta lärarna och elevernafå bestämma över sin egen skola. Det är för det tredjeatt satsa på lärarna, så att de kan vara de pedagogiskaledare som skolan behöver.Ingenting av detta har vi hört skolministern ta uppoch diskutera . Jag hoppas att det kommer en nyhandlingsplan med konkreta förslag.Anf. 15 ():Fru talman! Skolministern använde ett dramatur-giskt grepp i sin inledning när hon sade: I nästa anfö-rande återkommer jag med de konkreta åtgärderna.Då byggde hon ju upp vissa förväntningar. Därförekade tystnaden desto mer när det visade sig att detabsolut inte fanns någonting, inga nya grepp.Gunnar tyckte att vi borgerliga skulle slutaupp bakom den här politiken. Vi har kommit ungefärhalvvägs, sade han. De flesta av oss ser det mer somett hot än ett löfte.Britt-Marie Danestig säger att jag svartmålar. Jaghar statistik bakom mina påståenden. Ta som exempelen årskurs som skrivs in i det gymnasium som vi harkallat ett gymnasium för alla. Gå framåt, läggtill och se efter hur många av denårskullen som har gymnasiekompetens! Resten har fallit bort. Några började aldrig,några har hoppat av, några är underkända i kärnäm-nena. Det är resultatet av det somkallades ett gymnasium för alla.I svenska får icke godkänt, men läsforskarnahävdar att den verkliga siffran kanske är tredubbelthögre.Jag har fakta bakom det jag säger. Utvecklingen iden svenska skolan är mycket problematisk. Visstfinns det bra skolor, men fler och fler skolor får störreoch större problem. Det är därför det är sådan frustra-tion från skolvärlden över att skolministern inte pekarut den nya kurs som skulle behövas. Det har kommitmånga inbjudningar . Vi är redo att hjälpa till föratt förbättra den svenska skolan, men det måste finnasnågot intresse från regeringens sida.(Applåder)Anf. 16 ():Fru talman! Jag tycker mig ana att det finns entendens till att vi kan vara överens om att en stor delav eleverna som redovisas i rapporten har nått målen.Det handlar om . Det vore bra om vikunde ge lärarna den elogen att de faktiskt, i en osed-vanligt besvärlig situation med de kraftiga nedskär-ningarna och de små resurserna, har hållit ångan uppeoch klarat av att leda eleverna fram till målen som ärinskrivna i läroplanen. Vi kan också vara överens omatt det stora problemet är den alltför stora gruppenelever med behov av särskilt stöd. Alla tycks varaöverens om det. Den enda som förnekar siffrorna ärLars . Det förvånar mig lite. Stödet i sta-tistiken är mycket svagt.Alf var den ende som nappade på syn-dernas förlåtelse. Nedskärningarna skedde under denborgerliga regeringen, och de var kraftiga. Det ärsjälvklart att de var kraftigast då. Det var då man skar20 %.Vi har successivt fört över pengar till kommuner-na och till skolorna. Det är ett arbete. av de 20är återställda. Det var det jag menade med att hälftenär kvar. Låt oss gå vidare på den linjen. Det skullevara intressant att få ett borgerligt stöd för att det ärhuvudproblemet. Det är rätt definierat, och åtgärdenligger rätt till.Det handlar inte om att införa fler betyg, entrepre-nad eller att ge möjlighet att stänga vissaskolor. Det är naturligtvis perifert när det gäller detstora allvarliga problemet.Anf. 17 Statsrådet ():Fru talman! Jag hoppas att det inte är fel på hög-talaranläggningen i denna kammare. Det har sagts inte gör någonting. Antingen beror det på att detär fel på högtalaranläggningen eller att vissa ledamö-ter inte lyssnar.Vi diskuterar de elever som inte har nått målen.Hjälper det och för det eleverna framåt att vi skaparytterligare prov, tester, betyg? Nej, det gör det inte.Vi måste hitta de rätta metoderna, så att eleverna somhar de stora läs- och skrivsvårigheterna, som hardyslexi och därmed blir hämmade i alla ämnen, får enchans. Hur kan det ske? Jo, givetvis genom att satsapå lärarna. Det var det jag sade. Vi måste ge lärarnamer kompetens och bättre metoder att möta eleverna.Det är därför vi satsar på matematiken och specialpe-dagogiken, t.ex. dyslexin, precis de områden somgäller våra kärnämnen.Det går inte att med handen peka eller med fingrethytta, det gäller att gå in i skolan om man verkligenbryr sig om eleverna. Det gäller att se de människorsom bor i de utsatta områdena, att se hela familjen, attstötta hela familjen. Det var därför jag nämnde kvin-norna från Ordkraft - att kvinnorna är i sina barnsskolor, lär sig svenska och därmed blir ett stöd. Omnågra år kan vi se om denna metod var ett sätt att göradet bättre för våra elever med utländsk bakgrund.Passivitet från regeringen? Nej, 3 miljarder kronorär inte lite pengar att sätta in för kompetensutveck-ling. Egentligen är det kommunernas ansvar att ståför kompetensutvecklingen, men på grund av de tioåren med stora nedskärningar påtar sig regeringenytterligare en uppgift att stärka upp kompetensut-vecklingen inom skolan. Det enda sättet att hjälpaeleverna är att de står i centrum, att de fårstöd av de vuxna i skolan och att deras eget självför-troende stärks.Vad har jag då mött hos mina politiska fränder?Moderaterna och säger att vi ska återgåtill det som var . Då hade vi betyg, mer kontrolloch då hade vi mera ämneskunskaper. Tror ni inte attdessa elever vill ha ämneskunskaper? Men derassvårigheter att nå dem är stora. säger att detär en småsak att vissa elever har större behov än and-ra. Nej, det är inte en småsak. Det är oändliga hinderatt komma över. Deras självförtroende kan gå i bottentidigt om den inte stärks av väl kompetent personal.Moderaterna säger nej till förskola och tycker inteom Perssonpengar. Hur vill ni ha det då? Ja, merabetyg. Det kostar ingenting. Jag förstår att ni vill hamera betyg.Kristdemokraterna har begärt denna debatt. har redovisat sina fem punkter. Jag tror inteatt det är någon i denna kammare som är oense omvare sig arbetsmiljö eller att ge läraryrket status. Menhur vill ekonomiskt styra upp dessamöjligheter? Hur vill göra det vi frånriksdag och regering kan göra när det gäller satsning-en på kompetensutvecklingen för lärare? Det är denvägen vi måste diskutera.Jag tycker också att det är oerhört viktigt att dis-kutera etiken i skolorna. Jag understryker vikten ochvärdet av samtal . Där är vi helt överens.Anf. 18 ():Fru talman! Vi har inte så många minuter på ossunder en sådan här debatt. Det är alldeles för få mi-nuter för en så viktig fråga som skolan. Jag önskar i varje kommun avsatte rejält med tid för attresonera om sina skolenheter. Resonemangen måsteföras dit. Kommunerna har det yttersta ansvaret.Skolministern uttryckte tidigare den retoriska frå-gan om vi ska döma eller ge stöd. Låt mig försäkra attdet är just stöd vi vill ge. Jag är lite förvånad överdetta. Det antyds ofta att de borgerliga partierna stårpå de besuttnas sida. Men när det gäller skolan hand-lar det om att bry sig om dem som har det särskiltsvårt. Där är vi väl överens om att de inte kommerfrån de besuttnas sida. Om vi inte satsar på en skolasom ger lugn, ro och ordning och som kan inrikta sigpå den enskilde eleven, bygger vi in i samhället soci-ala bekymmer för framtiden. Därför borde ni somkallar er för vänsterpartister, inklusive miljöpartister,vara ivrigast i kravet att rätta till och ändra om sko-lan, för att verkligen bry er om de elever som i daginte hänger med av en eller annan anledning.Det handlar naturligtvis om resurser, men inte en-bart om resurser. Det handlar om att rektor ska få tidför de pedagogiska uppgifterna. Det handlar om att geeleverna en bärande etik och respekt för sina kamra-ter. Det kostar inte en massa pengar! Det kostar inteheller en massa pengar att se till att det finns sammaregler i en skola som det finns i - kvitte-ringsmän eller vad de nu kan kallas. Man ska kommai tid och antecknas om man inte sköter sin närvaro.Det är faktiskt positivt att kasta kravlösheten över-bord.(Applåder)Anf. 19 Statsrådet ():Fru talman! Den här debatten är begärd med an-demeningen en skola i kris. och Folk-partiet är de partier som fortfarande benämner skolanpå det sättet. Jag säger som i inledningen, nämligenatt det inte handlar om en skola i kris. Det handlar ombarn som behöver mer stöd än andra. Jag hoppas attvi i fortsättningen när vi diskuterar skolan ska kunnaha den benämningen.Det konstiga är att många vill vara i denna skola.Det är många som söker sig dit i utbildningen. Vi hari dag 8 000 platser på våra lärarutbildningar. Hit sökte45 000 blivande studerande. 25 000 av dem var förs-tahandssökande till skolan.Är det den skola som har beskrivits som at-traherar dem? Vad är det som gör att dessa ungamänniskor vill bli lärare?Jag är övertygad om att de vill dit därför att de haren tro på att de kan vara behjälpliga med att utvecklaunga människor. De har en tro på att skolan kan lyck-as. De är säkerligen medvetna om att det finns pro-blem. De vet att barn har vuxit upp under olika förut-sättningar, men ändå vill de.Jag är glad över att det finns 45 000 som vill sökatill skolan, och 25 000 som söker dit i första hand. Jagär övertygad om att alla de som har sökt sig dit ochnu startar på dessa utbildningar, och de som startar iframtiden, kommer att vara goda lärare och vara engod tillgång för framtidens barn och ungdomar. (Applåder)Överläggningen var härmed avslutad.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 11 februari.3 § Svar på interpellation 1999/2000:212 omadoptionAnf. 20 Statsrådet ():Fru talman! har ställt följandetvå frågor till mig:Avser statsrådet att se över adoptionsbidraget ochföreslå en höjning av statsbidraget så att det följer deintentioner som fanns när det infördes?Avser statsrådet att se över pensionsrätten så attadoptivföräldrar inte diskrimineras vid vård av barn?Först vill jag säga att jag delar att adoption ska vara tillgänglig för så många sommöjligt och att hinder för adoption ska undanröjas sålångt det är möjligt.När det gäller adoptionsbidraget har riksdagenssocialförsäkringsutskott uttryckt önskemål om enbelysning av kostnadsutvecklingen vid adoption. INIA:s årsredovisning, som inkommer , kommeren redovisning av kostnadsbilden att presenteras.Den belysningen kommer att vara ett viktigt be-slutsunderlag också när regeringen ska ta ställning tillom adoptionsbidraget behöver förändras. En eventu-ell förändring måste sedan beredas i det ordinariebudgetarbetet.Vad gäller pensionsrätt för barnår särbehandlasinte adoptivbarn i förhållande till biologiska barnsåvitt gäller tid efter lagens ikraftträdande den 1 janu-ari 1999. Pensionsrätt för adoptivbarn räknas från detatt man har tagit emot barnet, förutsatt att detta skettmed socialnämndens medgivande. Någon diskrimine-ring är det alltså inte fråga om här.Däremot finns det vissa förenklingar när det gälleratt fastställa barnårsrätt för förfluten tid, dvs. Av administrativa skäl räknas pensionsrätten dåfrån det att man har den rättsliga vårdnaden, dvs. ipraktiken från domsdatum. Denna förenkling kanemellertid i vissa fall få orimligt stor betydelse, varförvi i Genomförandegruppen har kommit överens omatt reglerna bör justeras. Frågan utreds för närvaran-de, och vi avser att återkomma med förslag i frågan.Anf. 21 ():Fru talman! Tack för svaret, fru statsråd!Jag är naturligtvis inte nöjd med svaret på denförsta frågan, som handlar om kostnaderna för attadoptera barn.Det här är ingen ny fråga. Man kan nästan tro detnär man läser svaret. Det är många som har väcktmotioner - fler riksdagsledamöter än jag har gjort det- och frågan har också debatterats med tidigare stats-råd. Därför tyckte jag att det var intressant att ta uppden igen med en ny biträdande socialminister.I adoptioner har manpåtalat och redovisat hur situationen har varit tidigare.Maj-Inger , som har varit ordförande i varit ansvarig minister för de här frågorna, kän-ner också mycket väl till den besvärliga frågan föradoptionsföräldrar.Kostnadsbilden har alltså tidigare presenterats,och det är ingen hemlighet att genomsnittskostnadenför adoptioner är ca och den genom-snittliga nettokostnaden . Man får ett adop-tionsbidrag, som redan när det infördes , var för att sedan höjas till 24 000 kr.Där har det legat kvar . Man kan se bidrags-summan som ett streck, medan kostnaderna för adop-tioner har gått upp. Från början var dettänkt att bidraget skulle vara , och det är ganskaenkelt att räkna ut att det inte är det och inte harvarit det på länge.Jag är absolut inte nöjd med att man ska se överdet här en gång till. Det behövs inte några särskildautredningar av just den biten. Det här behöver rättastill så att bidraget återigen uppgår till 50 %.När det gäller den andra frågan, som handlar omatt adoptivföräldrar inte ska särbehandlas, har adop-tivföräldrar tagit kontakt med mig. Man kan läsa artikel i ,och jag frågar mig om det som står där är felaktigt.Det har gjorts en intervju med en av ordförandena ivåra adoptionsorganisationer som säger att adoptiv-barn missgynnas. Jag citerar ur artikeln:"Redan när pensionsreformen började diskuteraspåpekade adoptivföräldrarna för makthavarna viktenav att man behandlades på samma sätt som biologiskaföräldrar när det gäller den pensionsrätt man får föratt vårda barn.Men likväl kommer det en lag som innebär andraregler för oss. Pensionsrätten ska utgå från det datumsom domstolen, i eller i barnets hemland, gettsitt utslag. Hur snabbt det går varierar kraftigt, men vihar fall där det dröjt efter barnets an-komst.Pensionsrätten utgår under de år man vårdar sinabarn, dock längst tills barnet fyllt fyra år.- - - Adoptivföräldrarna tycker att det är själv-klart att pensionsrätten ska börja räknas från den dagbarnet kommer till sina föräldrar, precis som för bio-logiska föräldrar, och inte från barnets faktiska ålder- - -. "Det tycker jag också. För statskassan handlar detinte om några stora pengar, vare sig för pensioneneller för adoptionsbidraget.Jag hoppas att statsrådet svarar på frågan: beredd att se över båda de här bitarna, ochinte bara se över utan också i vårbudgeten anslå depengar som behövs?Anf. 22 ():Fru talman! Jag är glad att harställt den här interpellationen till statsrådet. Jag ärglad för den enskilda motion som har väckts av Cen-tern. Jag är också glad att vi kristdemokrater har föreslagit en ökning av adoptionsbidragettill . Jag är väldigt glad att fler och fler harinsett att något måste göras.När man upptäcker att man inte kan få biologiskabarn är det en utomordentligt stor sorg för många par.Väldigt många har svårt att acceptera att man ska levatillsammans barnlösa. Ändå har det alltid funnits parsom inte har kunnat få barn och par som har velat hamånga barn.Det finns då olika vägar att bli förälder. Man kanförsöka med olika provrörsbefruktningar och olikatyper av assisterad befruktning, och man kan anmälasig för adoption.Det är bara det att det känns så oetiskt att det är såenormt stora ekonomiska skillnader. Om man anmä-ler sig för att få en assisterad befruktning får manbetala de läkaravgifter som vi har i , och de äroerhört låga. Men om man i stället väljer adoption fårman börja spara och gneta.När det gäller många barn som kommer från and-ra länder kostar det . Kostnaden RigmorStenmark nämner är den genomsnittliga kostnaden.Det känns också lite konstigt att säga att barn kostarolika mycket, men det beror lite grann på processen ide olika länderna, hur långt det är osv. Föräldrarnaska spara ihop dessa stora pengar först. Adoptionsbi-draget betalas ju inte ut förrän allt är klart. Då blir deten klassfråga. Då är det bara de allra rikaste som kanklara av att adoptera ett barn.Jag vill verkligen stryka under vikten av att vi sertill att adoption blir enklare. Det är också en fantas-tisk insats man gör för ett barn som annars kanskeinte alls skulle få växa upp under de förhållandena.Jag tror att det är väldigt viktigt att vi seriöst prövarfrågan när den kommer upp. Jag hoppas att jag kan fåett positivt svar från när det gäller attden nuvarande ordningen inte på något sätt är rättvisutan att det måste göras något.Om bidraget ska hamna på den nivå som vi harlagt oss på i vår budget eller om man ska ha ännumera kan diskuteras, men vi kan inte acceptera denojämlikhet som de facto finns . Det skulle jagvilja ha ett klart och tydligt svar på.Anf. 23 Statsrådet ():Fru talman! Till både och Chat-rine vill jag säga att frågan får prövas i detordinarie budgetarbetet. Jag har inte för avsikt attvidareutveckla just den frågan. Även om ni bådaställer hur många frågor som helst på denna punktkommer svaret att bli detsamma. Detta är en fråga förbudgetprövningen. Jag ska också tillägga att jag na-turligtvis kommer att ta med frågan i budgetpröv-ningen.Den andra fråga som tog uppoch som också finns i interpellationen var hur vi skahitta en bra lösning när det gäller den historiska barn-årsrätten. Det här handlar ju om den historiska barn-årsrätten. Vi har i Genomförandegruppen fått en ut-redningspromemoria. Vi är nämligen överens om attden nuvarande ordningen inte är en bra ordning. Detgäller just det som togs upp här, nämligen att det är såstora tidsskillnader vad beträffar att få ett beslut idomstolen. Det finns ett folkbokföringsregister påRiksskatteverket som man kan använda. Den prome-moria som Genomförandegruppen har diskuterat sågväldigt bra ut, och vi var överens om att det var brariktlinjer.Nu gäller detta folkbokföringsregister främst deutländska adopterade barnen. Vi går igenom ochtittar på om vi kan använda samma metod när detgäller barn som är svenskfödda och som också adop-teras.Avsikten är att vi senare i vår ska komma med ettförslag. Jag är helt övertygad om att det förslagetkommer att tillgodose åtminstone majoriteten avadoptionsföräldrarnas önskemål.Anf. 24 ():Fru talman! Jag förstår att jag inteska vara tjatig när det gäller pengarna, och jag förstårockså att det är en budgetfråga. Men kom inte och sägatt man behöver utreda just denna bit mera, utan setill att pengarna kommer. Jag tänker i alla fall vara såtjatig att jag säger att detta inte är någonting som kanvänta och den vanliga budgeten. Jag kräveratt det tas in i vårbudgeten.När det gäller adoptivföräldrarna tycker jag att detockså är väldigt bra om man kan gå ut och mycketklart tala om vad det handlar om och att man inte harför avsikt att på något vis särbehandla adoptivföräld-rar när det gäller pensionsrätten. Då blir det, precissom var inne på förut, bara de s.k. besuttnaeller rika familjerna som har råd med detta.Nu är det väl inte så att man tittar efter vilka för-måner man får när man har kommit så långt att manhar adopterat ett barn - det tror inte jag heller - ochdet ska inte så vara. Men man måste ändå vara realistoch se vilka förutsättningar man har att ordna det. Detär väldigt svårt - svårare än att få ett eget barn, trorjag - att ha ett adoptivbarn. Det fordras att man fak-tiskt har möjlighet att vara hemma med barnet. Dettycker jag också är en punkt som man kan ta upp. Därfår vi inte särbehandla vare sig adoptivföräldrar ellerandra föräldrar. Man måste ha tid för barnen. Detborde man också titta på.När det gäller adoptioner och adoptivbarn fattasdet fortfarande väldigt mycket kunskap och informa-tion i . Vad händer hos familjerna? Vad hän-der med barnen senare under livet, t.ex.? Där skullejag önska att man tog ett rejälare tag. Det behövs enmer omfattande utredning om den biten, så att manfår in denna kunskap.Vi diskuterar just nu i adoptioner hur man ska kunna få in detta ämnepå högskolorna. Det går inte bara att lägga in lite häroch lite där, utan det skulle vara önskvärt om mankunde få en fempoängskurs, t.ex., på våra universitet.Våra lärare, våra läkare, vår sjukvårdspersonaloch andra människor i samhället har oerhört lite kun-skap. Jag måste själv säga att jag tycker att det är enförmån att få titta på detta, för man lär sig så mycketom hur samhället fungerar och hur vi tar emot andramänniskor. Det kommer väldigt nära och blir väldigtintensivt.Det spelar inte mig så stor roll att statsrådet vägraratt svara på frågorna, höll jag på att säga. Det är stats-rådets bekymmer. Jag hoppas att hon tartill sig det vi har sagt och bär det med sig långt in ihjärtat.Anf. 25 ():Fru talman! Jag frågade inte heller pengarna kommer med i statsbudgeten, utan minfråga var om statsrådet tycker att det är orättvist somdet är . Det är ett alldeles för litet bidrag till adop-tioner i förhållande till vad som gäller för de andrasätt man kan få hjälp av samhället att bli förälder på.Jag vill också kommentera fråga omkring förmånerna när barnet verkligenhar kommit. Jag tror att det finns en annan vinkel pådetta. De föräldrar som har lyckats skrapa ihop75 har säkert tömt alla konton somfinns innan barnet väl har kommit och har såledesinte någon annan möjlighet att plocka egna pengardärefter för att vara hemma och ha mer tid med dettabarn.Många rapporter har visat att det precis i börjanoch , när barnet kommer till en nymiljö och till ett nytt land, är ännu viktigare att barnetfår ordentligt med tid med ett fåtal vuxna personer föratt det ska få den bästa starten i livet. Vi kristdemo-krater har med all tydlighet pläderatför hur viktigt det är för våra egna barn, och även fördessa barn, att man verkligen har tid med dem ochskapar förutsättningar för det. Vi tror att det kan mot-verka att de kommer snett eller får det svårare längrefram i livet. när vi har diskuterat skolan under ettpar timmar visar det sig ännu mer att mer tid medvuxna är vad våra barn behöver . Det gällersäkert alla barn.Anf. 26 Statsrådet ():Fru talman! Jag förstod inte riktigt kommentarenom att jag vägrar svara på frågor. Vad jag konstatera-de var att det är en fråga för budgetarbetet, och jaghar för avsikt att ta upp frågan i budgetarbetet. Jagförstod inte heller skillnaden mellan vårbudgeten,som ju innehåller ramar, och höstbudgeten. Vårbud-getens ramar gäller ju höstbudgeten eller deförslag som kommer . Jag har för avsikt attta upp frågan och pröva den i budgetarbetet.Sedan finns det en antydan i både och senare inlägg som görmig lite fundersam. Det är möjligt att den antydanmåste diskuteras i Genomförandegruppen. Vi har enöverenskommelse om fyra års barnårsrätt i pensions-systemet. Jag har inte hört i Genomförandegruppeneller i pensionsdiskussionen någonting om att detskulle finnas förslag om att förändra detta - verkligeninte.Det som har bekymrat alla partier har just varitden här tidsskillnaden mellan domstolsbeslutet ochdet faktum att barnet har kommit till . Denfrågan ska vi försöka söka en lösning på, på ett sådantsätt att man inte skiljer ut adoptioner av svenskföddabarn eller adoptioner av utlandsfödda barn. Vi skaockså göra detta på ett sådant sätt att tidsskillnadernamellan olika tingsrätter inte ska ge utslag i skillnadernär det gäller barnårsrätt.Jag är övertygad om att vi på detta sätt kommeratt få ett bra förslag som ska ge adoptivför-äldrarna ett bra stöd. Jag har ingen som helst avsiktatt pröva just frågan om fyra års barnårsrätt.Anf. 27 ():Fru talman! Ofta talar man kanskeförbi varandra. Jag kanske inte heller lyssnade till-räckligt till statsrådets svar.