prot · GN0963 · 2000-02-09 00:00:00 — Den ameri-kanske försvarsministern varnade iförra veckan just för detta. Det är en lång väg EU haratt gå för att bygga upp en trovärdig och förtroende-skapande krishanteringsförmåga.Sveriges regering har sagt att vi ska kunna deltamed två bataljoner i fredsoperationer. hal-verar man försvar. Vad det här innebär är ska tredubbla rekryteringen och det ska ske frånett halverat försvar. Detta är en mycket svår ekvation,där regeringen faktiskt måste vara beredd att ställaupp med en lösning. Våra insatser kan naturligtvisinte villkoras med att vårt nedskurna försvar ska hin-na spara fram medel.Förmågan att delta i krishantering på den civilasidan med svenska poliser kräver också åtgärder. Deneuropeiska förmågan att bidra till krishantering harvisat sig ha väldigt stora brister. En stor del av FN:sinsatser innebär civila polisinsatser för att skyddabefolkningen och hjälpa till att bygga upp trygghet ijust de situationer som utrikesministern beskriver. Entredjedel av FN:s insatser skulle utgöras avcivilpoliser, om de gick att få tag i.I Kosovo har EU, för att återgå till unionen, åtagitsig att bidra till den civila delen av krishanteringen.Men den förmågan har man inte heller. FN behöveroch har begärt 6 000 polismän, men har fått knappt2 000, varav EU-länderna bara svarar för något överhälften.Återigen, om vi menar allvar med att vara medoch bygga upp en krishantering måste vi självklartförst se till att vi har skapat resurser här hemma. I dethär fallet är det att vi har tillräckligt med poliser.Under socialdemokratiskt regeringsinnehav harantalet poliser minskat och polisutbildningen dragitsned så att man knappt klarar situationen här hemma iSverige. Det här rimmar naturligtvis mycket illa medatt regeringen säger att man ska klara avinternationella insatser.I dag har med nöd och näppe lyckats re-krytera 150 poliser till internationella uppdrag. Be-gränsningen är inte att polismännen inte vill, utan attpoliserna helt enkelt är för få och att länspolismästar-na således inte kan släppa till fler.Situationen är nu sådan att man kan läsa arga in-sändare skrivna av poliser om hur många som måstevara borta på utlandsuppdrag. Självklart är det häringen bra jordmån för att vi konstruktivt ska kunnabidra till att hantera kriser i Europa.Hur ska det gå , när vi ska leva upp tillSchengenavtalet? Kommer vi över huvud taget attklara av några internationella insatser med poliser?Det räcker tyvärr inte med högtidliga deklaratio-ner, det måste till verkliga insatser. Här har jag visatpå två områden där regeringen måste ingripa omedel-bart och lägga om sin politik för att vi ska kunna levaupp till de åtaganden som utrikesministern gör sig tilltolk för.Den stora utmaningen, som man också kundehoppas på, vore att också skulle kunna stå förledarskap och visa vägen för en trovärdig kris- ochkonflikthanteringsförmåga i . Regeringenmåste ändra sin politik så att vi inte har en enormklyfta mellan retorik och verklighet. Risken är då attEuropas förmåga förlorar förtroende, när det vi verk-ligen behöver är att lyckas med att bygga upp detförtroende för europeisk krishanteringsförmåga somär så nödvändigt inför framtiden.Anf. 64 ():Fru talman! I gårdagens hyl-lade folkpartiledaren som vårtids , alltid beredd att ingripa på de svagassida mot och diktatorer. "Nato är en säker-hetspolitisk success story", skriver ochframställer bl.a. krigen i Bosnien och Kosovo somstora segrar över , där Nato visat kraften.Segrar för vad och för vem, frågar man sig. Seg-rar för förnuftet och humaniteten? Vad har Nato ochdess västallierade uppnått med sanktioner motoch 78 dagars intensiva bombningar av ?Har stabiliteten i området förbättrats? Svaret är nej.Har flyktingsituationen i området förbättrats? Svar:Nej, den har drastiskt försämrats.I fyrtio år har bojkottat med målet attstörta diktatorn sitter kvar. Folket mår illa, främst på grundav sanktionerna.I tio år har och väst bojkottat och bombatIrak med målet att störta diktatorn sitter kvar, men miljoner människor,varav många hundratusentals oskyldiga barn, har döttav svält och brist på medicin.I tio år har och EU bojkottat och under våren1999 bombat med målet att avsätta dik-tatorn . sitter kvar,folket lider. Folket lider av brist på mat, värme ochmedicin. Ett samhälle bringas på knä. Infrastrukturoch försörjning slås ut. Försvagade människor om-kommer.Det man gör är att plåga människor, plåga dem tillunderkastelse inför maktspråk, för att citera OlofPalmes ord från ett annat krig som drabbade männi-skor, inte makthavare.I mitten av januari besökte jag för andra gångenJugoslavien. Den här gången ingående i en delegationför kommittén Solidaritet med folk -observera: solidaritet med folk - medInternationella Röda korset och dess chef, , tidigare chef för den svenska kustflottan,som sakkunnig värd.Vi besökte flyktingläger, soppkök och sjukhus iUzice, Pozega, Cacak och , den sistnämndaen underbart vacker stad i i norra ,där 26 etniska folkgrupper lever sida vid sida i bästasämja och samförstånd. blickar jag utöver i . Jag fäster blicken på de tresönderbombade broarna, varav en bar en huvudvat-tenledning som förstördes av bomberna och utestäng-de 35 000 människor på andra sidan floden från van-ligt dricksvatten. Och så är det hela vägen.Den sociala situationen är alarmerande. I Kosovo,stort som och med en miljon människor, verkar400 flyktingorganisationer. I med 10 miljonerinvånare finns blott ett trettiotal flyktingorganisatio-ner på plats. har över 800 000 flyktingarfrån och Bosnien tagit sin tillflykt till Serbi-en och . Därutöver har 300 000 männi-skor tvingats lämna Kosovo. Smärtgrän-sen är nära. Vårens Natobombningar har slagit hårtmot landets försörjning, el- och värmetillförseln ärtidvis avstängd, tiotusentals arbetsplatser är utslagna.Landet lider brist på livsuppehållande mediciner -insulinet är snart slut. har med tyst samförståndav EU-länderna bl.a. stoppat importen av röntgenrör,något som fått mycket allvarliga konsekvenser försjukvården i landet.Jugoslavien är fattigaste land. Övertvå miljoner - var femte invånare - lever under fat-tigdomsstrecket. Medelinkomsten är ungefär 400 krper månad. Omkring en miljon människor får hjälpgenom Röda korset, som har en väl fungerande verk-samhet med kontor på 180 platser. Det är en fantas-tisk struktur och ett imponerande arbete både av deanställda och av de många oavlönade frivilliga.Var bomber, som i stor utsträckning drabbade ci-vilbefolkningen, verkligen den enda utvägen för attstoppa våldet i Kosovo? Varför valde inte västmak-terna någon av de möjliga utvägarna till en fredliglösning i Kosovo? Frågan ställs i en intressant artikelav , forskare vid , , i . Jervaskonstaterar att Belgradregeringen förvisso gjort sigskyldig till allvarliga övergrepp i Kosovo men tvekade att ta i med hårdhandskarna mot UCK -den kosovoalbanska gerillan. Först sedan gerillanhade lagt under sig betydande landområden, tagitkontroll över viktiga vägförbindelser osv. trappadeserberna upp sina motattacker. Nato lät utan att ingri-pa UCK smuggla in mängder av vapen, vilket ytterli-gare skärpte motsättningarna mellan serber och ko-sovoalbaner. förelades ett ultimatum medformuleringar som ingen självständig stat kunde ac-ceptera. När vägrade böja sig för detta ulti-matum började Nato med EU:s goda minne att bombai Kosovo och . Det var då de verkliga flyk-tingströmmarna satte i gång.Gunnar Jervas avslutar sin artikel med en fråga:"Som synes har det inte saknats tillfällen att lösaKosovokonflikten på fredlig väg. Varför inget avdessa har tagits tillvara förblir oklart. Beror det ute-slutande på oförmåga och inkompetens eller kan detmöjligen ha funnits inofficiella motiv till att inte viljapröva de fredliga framgångsvägar som faktiskt före-legat? Kan det till och med ha varit så att starka kraf-ter ville ta tillfället i akt och visa vem som verkligenbestämmer? "Den förre australiske premiärministern , som besökte fem gånger ,är ännu tydligare: "Det förekom inga förhandlingar.Detta diplomatiska initiativ, det s.k. Rambouilletav-talet, föreföll skräddarsytt för att tillhandahålla enursäkt för krig. "sjönk temperaturen till minus20 grader inom stora delar av . De bombska-dade kraftledningarna kunde inte klara av upp-värmningen av bostäderna. som köldenslog rekord i träffades EU:s utrikesministrar iBryssel för att diskutera om man skulle kunna gå medpå att häva delar av sanktionerna mot , vilketbegärts av , , och Grekland.Sådana lättnader hade kunnat tillåta export till landetav olja för uppvärmning, mediciner och komponenternödvändiga för att reparera vitala delar av den civilainfrastrukturen. Men mest trogna vasaller iEuropa, och , motsatte siglättnader i sanktionerna. "Det är inte värdigt en europeisk demokrati attlägga städer i ruiner. - - - Civilbefolkningen måsteskyddas" framgår det i regeringens utrikespolitiskadeklaration. Gäller inte detta också ? Ideklarationen framgår vidare: "Fjolårets Kosovoflyk-tingar bygger upp sina förstörda hus. Svenska solda-ter levererar mat till serber i en isolerad by. "Jag tänkte ställa ett par frågor till utrikesministern,men jag riktar dem till utrikesutskottets ordförandeViola Furubjelke. Hur ställde sig vid utri-kesministermötet i ? Vad gör för atthjälpa den miljon flyktingar som finns i Serbi-en? Det borde vara hög tid att häva de sanktioner somdrabbar en oskyldig civilbefolkning och medverka återuppbyggnad av landet.Regeringsdeklarationen talar också om att"stabilitetspakten för sydöstra är uttryck fören politisk vision om att regionen gradvis ska inlem-mas i det europeiska samarbetet". Det är ett tema somutrikesutskottets ordförande ut-vecklat i en intressant artikel i under rubriken förebild för . Men hur ska man kunnauppnå stabilitet på hela om det forna Jugosla-viens största nation - - lämnas utanför?Anf. 65 () replik:Fru talman! Eftersom riktarsig direkt till mig med en fråga som i första handgäller den artikel jag hade skrivit om ett nordisktsamarbete som en förebild för , vill jag gärnasäga att målet för vår politik måste vara att överbryg-ga det hat som existerar mellan olika folk påBalkan. Ett bra sätt att göra detta på är att genombiståndet och andra insatser av återuppbyggnadska-raktär främja och stimulera fram ett samarbete mellansamtliga folkgrupper. Man ska utifrån hjälpa till attföra samman dessa folkgrupper. Jag inser att det äroerhört svårt.Bengt Silfverstrands fråga om detta kan göras sålänge står utanför är naturligtvis berättigad.Det är besvärligt så länge har vidmakten. Jag anser att vi bör stödja alla demokratiskakrafter, den demokratiska oppositionen, i föratt få en sådan situation till stånd att samtliga EU-länder kan gå med på att lyfta sanktionerna.Det värsta som skulle kunna hända är att Serbienfastnar i långvariga sanktioner. Vi har sett - och detnämnde också inledningsvis -vad detta har lett till i t.ex. . Så länge sanktionsin-strumentet inte har förfinats bättre så att det träffardem som faktiskt ska träffas bör man vara oerhörtsparsam med dess användning. sitter emellertidSerbien i karantän för framöver. Jag hoppas attdet inte ska bli långvarigt.Anf. 66 () re-plik:Fru talman! Tack för svaret, även om det kanskevar något otydligt.Standardsvaret från regeringens sida har varit attså länge finns kan sanktionerna inte hävas.Jag har svårt att se att det finns något exempel ivärldshistorien där blivit mer förhandlings-villig ju mer förvärrat helvetet blivit.Där finns en opposition, där finns fria TV-kanaler.Under vårt besök skällde oppositionen isina egna TV-kanaler. Folk har varit ute på gatorna.Det har inte hjälpt. Det måste till syvende och sistvara det serbiska folket självt som avgör vilken regimman vill ha. Frågan kvarstår, , vadSverige gör - behjärtansvärda insatser görs i Kosovo- för att medverka till att lösa de mycket större flyk-tingproblem som finns i Serbien.Anf. 67 () replik:Fru talman! säger att det ärdet serbiska folket som måste avgöra hur länge Mi-losevic ska sitta vid makten. Det är i och för sig rik-tigt. Det är ett förpliktigande från oss demokratiskastater att stödja en demokratisk opposition och endemokratisk utveckling i . Det finns en delhoppfulla signaler i den riktningen. Jag tror att enändring kommer till stånd snabbare än vad vi hartänkt oss eller har vågat hoppas på. Det kommer san-nolikt att leda till att sanktionerna lyftsoch att kan inlemmas i den gemenskap somde olika folken på så väl behöver bygga uppoch få nytta av.De förtjänar detta. Många människor har liditsvårt. Det gäller kosovoalbaner, serber, kroater, ochdet gäller inte minst romerna som har suttit emellan idessa situationer. Det är sant som , nämligen att flyktingarna är av alla kategorier.Serbien är det enda multietniska området påBalkan. Många områden har rensats. Det är en para-dox. Vi vill att hela det före detta skavara ett multietniskt område. Olika insatser måstevidtas för att det ska bli så i slutändan.Anf. 68 () re-plik:Fru talman! Jag kan ta ett exempel på vilka dras-tiska konsekvenser den typen av sanktioner får. Manlevererar olja till de av oppositionen styrdastäderna, bl.a. och . Det innebär bara attregimen dirigerar om andra transporter till de städersom styrs av socialistregeringen. Det skapar ytterliga-re motsättningar inom landet.Eftersom rimligen måste kännatill det, vill jag veta vilken hållning intog iBryssel, när länder som , och Grek-land nu har insett att det här inte håller, att man intekan stoppa medicin och medicinsk utrustning tillsvältande och sjuka människor, varav många barn.Har vi inte lärt oss av vad som har drabbat de hund-ratusentals barnen i ? Måste samma misstag upp-repas?Ge mig ett svar, : På vilken sidastod ? Var det på de länders sida som harinsett realiteterna, eller var det på och Hol-lands benhårda men fullständigt misslyckade utrikes-politiska, till katastrof ledande, linje?Anf. 69 TREDJE VICE TALMANNEN:Viola Furubjelke har ingen replikrätt kvar.Anf. 70 ():Fru talman! Jag skulle vilja prata om EU. EU ärenligt min mening det bästa som har hänt Europaunder . Den första halvan av 1900-taletpräglades av krig och förödelse. Det är först den and-ra halvan av som vi har fått se utveckling,integration och samarbete.Jag tycker mig se lovande tecken på att den härutvecklingen ska fortsätta. Det mest lovande är attländerna i EU är så överens om att markera mot Ös-terrike när nu har kommit in i regeringen. Omvi backar tillbaka i tiden var det en lik-nande situation. När kom till makten släppteshan faktiskt fram av demokratiska partier i Tysklandsom inte var speciellt misstänksamma och inte anadekonsekvenserna. Detta är vad man kan se hända iÖsterrike. har det naturligtvis inte gått så långtsom det gjorde med , men utvecklingen under30-talet var också smygande, precis som man kan se iÖsterrike i dag.Därför är det viktigt att EU på ett så tidigt stadiummarkerar mot , för att visa att vi trots allt harlärt någonting av historien, att vi den här gången intelåter dessa krafter växa till sig utan att någon reage-rar, utan nu agerar vi. Det är väldigt hoppingivandeatt EU tar detta initiativ.Det är självfallet också mycket hoppingivande attde östeuropeiska länderna står på tur att få komma ini EU. Det har trots allt bara varit en del av Europasom har haft en så positiv utveckling. De östeurope-iska länderna har legat efter när det gäller både de-mokrati och ekonomisk utveckling. Det är nu enhistorisk möjlighet att släppa in de här länderna. Detär också hoppingivande. hoppas jag naturligt-vis också att f.d. blir en EU-medlem.Europasamarbetet är naturligtvis inte utan pro-blem. Jordbrukspolitiken är ett gigantiskt problem,inte minst med tanke på att jordbrukspolitiken drab-bar tredje världen i form av att de får mycket svårareatt konkurrera med sina jordbruksprodukter när vidumpar billiga jordbruksprodukter från pågrund av den absurda jordbrukspolitik som vi harbyggt upp här. Konsumenterna i drabbasnaturligtvis av högre priser på grund av att frihandelnpå detta område inte är klar.Sedan är det problem med öppenheten. Demokra-tin skulle kunna bli mycket bättre. Det här hängerockså samman med de problem med korruption somhar funnits inom EU, som t.o.m. har klättrat ända uppi EU-kommissionen.Jag anser att det här hänger samman. Jag tror inteatt det handlar om att européerna har sämre karaktäreller att sydeuropéerna har sämre karaktär än t.ex. vi iSverige. Jag tror att det är själva systemet som gör på ett mycket tidigt stadium kan stoppa sådanahär tendenser, genom att allmänhet och journalisterhar tillgång till alla papper och kan säga ifrån så fortnågonting håller på att gå snett.Jag tycker ändå inte att de här problemen är såstora att det finns någon anledning att ge upp EU-samarbetet. Snarare tycker jag att det är hoppingivan-de att utvecklingen på de här områdena och på deandra områden som är problematiska i i deflesta fall går åt rätt håll, även om det går långsamt.Det hade ju varit skräckinjagande om det hade gått ifel riktning, men det sker trots allt steg för steg enförbättring på dessa områden.Jag skulle även vilja beröra , denekonomiska monetära unionen. EMU är i första handen fortsättning på de integrationssträvanden som helaEU-projektet bygger på. Därför är det naturligtvis ettpolitiskt projekt och inte bara ett ekonomiskt. Mankan säga att de här sakerna samverkar på det sättet attdet som har skett, där man har försökt vältraöver nationella problem på andra länder, har drabbatbåde ekonomin i , med sämre ekonomi, ochdet politiska samarbetet. Det blir naturligtvis spän-ningar.Det jag menar med att vältra över problem är t.ex.devalveringar. En devalvering leder ju till ett upp-sving för exporten i det land som genomför devalve-ringen, men självfallet drabbar det grannländerna iform av sämre möjligheter för dem att konkurrera.Det leder naturligtvis till spänningar och konflikter.På lång sikt blir det inte ens fördelaktigt för det landsom ger sig på det. Det visar historien; det har snararelett till högre arbetslöshet, högre räntor och en all-mänt sämre utveckling.Därför har de europeiska länder som ingår i EMUvalt att avstå från möjligheten att manipulera ekono-min genom framför allt devalveringar. Man har settatt på gynnas ingen av det. Dessutom blirverkningarna av de här försöken att vältra över pro-blemen på någon annan mycket negativa mycketsnabbt. Det är med elektronikens hastighet som deländer straffas som försöker manipulera ekonominutan att ha ett ekonomiskt underlag för det. Därför harman valt att avstå från de här möjligheterna.Jag tror att har allt att vinna på att gå medi EMU, eftersom vi är ett strålande exempel på hurilla det kan gå när man låter inflationen öka hejdlöstoch försöker lösa problemen genom devalveringar.Nu tror jag inte att detta att gå med i ellersjälva ensamt kommer att lösa Euro-pas arbetslöshet. Jag tror däremot att det kan vara ettviktigt steg på vägen. Sker ingenting mer än EMUkommer det inte att bli bättre. Nationerna har jumycket att göra på egen hand, och arbetet med EU:ssysselsättningsunion fortsätter naturligtvis. Det harhittills mest haft väldigt fina mål, men det är inteförpliktigande på något sätt att fortsätta det arbetet.Man kan självfallet föra en ansvarsfull ekonomiskpolitik utan att på något sätt förbättra läget när detgäller sysselsättningen, men det vill inte säga att maninte kan göra både-och. Jag tror att det långsiktigt ärbra att föra en ansvarsfull politik och kombinera denmed utbildningssatsningar, välfärdssatsningar ochsatsningar på en aktiv arbetsmarknadspolitik. Erfa-renheten visar att detta samverkar på ett positivt sätt.Jag tror därför att det skulle vara i intres-se att gå med, eftersom vi driver en sådanpolitik som EMU innebär. Vi är redan med i EMU:stvå första steg, som är huvuddelen av EMU-projektet.Jag tror inte att vare sig vi eller resten av Europagagnas av den politik som vi har drivit tidigare, medinflation och devalveringar, som handlar om att skjutaproblemen och på andra länder. Själv-fallet ska frågan avgöras i folkomröstning eller val.Det är svenska folket som ska avgöra.Anf. 71 ():Fru talman! Jag har spänt mig väldigt mycket in-för att tala i den fulla kammaren, men jag inser att detblir spännande att tala inför en nästan tom kammare.Jag är ersättare i ochvill inleda med att debattera Östersjö-samarbetet, vilket har intresserat mig mycket undermånga år.Jag kommer att koncentrera mig på södra med särskild inriktning på det i mitt tycke mestunderskattade landet vid sett genom svens-ka ögon, nämligen . I den av regeringensammanställda Utrikesfrågor 1999 finns förvissoTyskland omnämnt på några ställen, men mest i för-bifarten i samband med Polenåret och Öresundsregi-onens behov av Fehmarn bält-förbindelsen.Jag känner att underskattas som häv-stång för tillväxt i och för . Somtidigare ordförande i harjag också varit svensk ordförande - och är numeravice ordförande - i Euroregion . Det är ettområde som består av västra län i ,nordöstra delen av , norradelen av Brandenburg samt hela . Det är ettområde med ca 4,5 miljoner invånare.Euroregionen ligger som ett kärnområde i södraÖstersjöregionen med ca 17 miljoner invånare, dvs.dubbelt så många invånare som har. I Ystadhar jag lika långt till - rikasteregion - och - nya huvudstad - somtill , dvs. Det måste stå klart för allaatt området är av stor betydelse för både nuoch i framtiden.Detta polsk-tysk-svenska samarbete är fortfarandepå krypstadiet mycket på grund av brist på svenskapengar och EU-medel, men också på grund av detnågot ensidiga tyska sättet att samarbeta på. För att fåmer pengar att samarbeta med har vi försökt att fåkommande Interregprogram att innehålla ett Inter-reg III a-område för södra . Det har dockvarit omöjligt på grund av oviljaatt godkänna ytterligare maritima gränser, men ocksåpå grund av delstatens Mecklenburg-Vorpommernsovilja att utöka befintligt Interregområde.Såvitt jag har förstått är nu förhandlingarna av-slutade mellan medlemsländerna och . Resultatet blev att enbart ett Inter-reg III a-område kommer att godkännas, nämligen detredan framgångsrika Öresundsprogrammet. Inter-reg III b-området kommer att delas upp i fyra områ-den, där två områden - och Swebalt-cop - kommer att ha särskilda program. Kvar nere isödra blir en liten rest bestående av Tysk-lands och Danmarks Östersjöområden. Detta kan varaolyckligt för det svensk-polsk-tyska samarbetet.Den s.k. Östersjömiljarden kan vara en möjlig fi-nansiering för vissa projekt, men då dessa pengar äröronmärkta för svenska näringslivsprojekt finns detnaturligtvis begränsningar. Vi hoppas att ansvarigaför dessa pengar kommer att ställa sig speciellt posi-tiva till våra framtida ansökningar med tanke på denuppkomna situationen.För två år sedan var jag som kommunstyrelseord-förande i värd för ett viceminister- och stats-sekretarmöte mellan , och Tysklandsom tidigare statssekretaren och nuvarande EU-ambassadören tog initiativ till. Sam-manträdet uppfattades som framgångsrikt och skulleföljas upp med ytterligare möten. Olyckligtvis haralla tre viceministrarna eller statssekreterarna fåttandra arbetsuppgifter, varför jag är nyfiken på hurarbetet har gått vidare och vad den svenska regering-en har för avsikt att göra i fortsättningen för att ut-veckla våra relationer med som helhet, mensärskilt med våra närmaste delstatsgrannar somMecklenburg-Vorpommern, ,och Brandenburg.Det mycket framgångsrika arbete som den svens-ka regeringen och många regioner har genomfört iPolen 1999 skulle kanske kunna vara modell för enkommande Tysklandsoffensiv, på samma sätt somden nystartade Öresundsdelegationen kan stå sommodell för en Pomeraniadelegation för integrationmellan , och Tyskland.Fru talman! Gränsregionalt samarbete ska natur-ligtvis ske just lokalt och regionalt, men regeringensövergripande kontaktskapande arbete är självklartalltid viktigt. När det gäller våra relationer medTyskland är det helt avgörande för att få ett bra re-sultat i framtiden.Anf. 72 ():Fru talman!