prot · GN0979 · 2000-03-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:79Tisdagen den 14 marsKl. 14.00 - 16.2618.00 - 19.00Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 6, 7 och 8 mars.2 § Hänvisning av skrivelse till utskottFöredrogsSkrivelseBegäran om tillstånd till åtal mot riksdagsledamotSkrivelsen hänvisades till konstitutionsutskottet.3 § Anmälan om inkommen uppteckning frånEU-nämndsammanträdeTalmannen anmälde att uppteckning från sammanträde fredagen den 11 februari2000 inkommit.4 § Svar på interpellation 1999/2000:269 omordningsvakter och väktareAnf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilka åt-gärder jag avser att vidta för att ett granskningsinstitutinförs för polisanmälningar mot ordningsvakter ochväktare samt vilka åtgärder jag avser att vidta för attordningsvakternas och väktarnas arbetsgivare ska fåomedelbar information om brott begångna av anställ-da.Inledningsvis vill jag understryka att polisen haratt ingripa oavsett vem som är misstänkt för ett brott.Utredningar om brott ska bedrivas på ett objektivt ochtrovärdigt sätt, och personer som gjort sig skyldigatill brott ska ställas till ansvar oavsett yrkestillhörig-het.Vidare vill jag klarlägga att väktare inte har störrerättigheter att använda våld än vad som tillkommervarje annan medborgare enligt bestämmelserna omnödvärn m.m. Om de överskrider den befogenhetenska händelsen utredas av polis på samma sätt somsker när en annan medborgare misstänks för brott.Frågan om tillsynen och kontrollen av ordnings-vakter och väktare är tydligt reglerad i lag, förordningoch föreskrifter från . Av dessaföljer att utövar tillsynen över väktarna.Alla som vill bli väktare kontrolleras när det gällertidigare brottslighet, medborgerlig pålitlighet ochlämplighet. gör vidare kontrollav samtliga väktares laglydnad. Om det finns anled-ning för att återkalla en väktares förord-nande med anledning av att han eller hon gjort sigskyldig till brott underrättas arbetsgivaren. Ett beslutom att återkalla ett förordande gäller omedelbart.Polisen utövar tillsyn över ordningsvakterna. Ettförordnande som ordningsvakt kräver att personen ärlämplig för uppdraget med hänsyn till laglydnad ochövriga omständigheter. Ett förordnande kan återkal-las. En ordningsvakt kan också avstängas från tjänst-göring under den tiden frågan om återkallelse av ettförordnande prövas eller om vakten åsidosatt vad somåligger denne i tjänsten. Polisen har självfallet möj-lighet att genom löpande registerkontroll se om enordningsvakt gjort sig skyldig till brott.Rikspolisstyrelsen bedriver kontinuerlig inspek-tion av polismyndigheternas hantering av ordnings-vaktsärenden. Styrelsen avser att, inom ramen för sininspektionsverksamhet, ta upp frågan om kontrollerav ordningsvakter under löpande förordnandetid.Om en ordningsvakt har anställning i ett bevak-ningsföretag kommer arbetsgivaren att underrättasenligt de rutiner som tillämpar.Det är inte aktuellt att inrätta något särskiltgranskningsinstitut när det gäller utredningar somavser anmälningar mot ordningsvakter och väktare.Justitieombudsmannen och Justitiekanslern har detallmännas uppdrag att granska att bl.a. polisen fullgörsina uppgifter enligt de regler som gäller.Jag kan dock nämna att förnärvarande utarbetar nya föreskrifter och allmännaråd om handläggningen av anmälningar mot anställdainom polisen. Avsikten är att dessa föreskrifter ochråd inte bara ska gälla anmälningar mot polismänutan även anmälningar mot ordningsvakter. och råd, som enligt planerna ska träda ikraft , kommer att innebära atthandläggningen av anmälningar mot ordningsvakterstramas upp. I föreskrifterna tar man bl.a. upp frågorom att anmälan om möjligt ska tas upp av en polis-man i befälsställning och att ärendena skaöverlämnas till åklagare, även om det är tveksamt ombrottet har samband med arbetet.Den utbredda användningen av ordningsvaktermedför att jag anser att det finns anledning att grund-ligt analysera frågor om användning av ordningsvak-ter och ordningsvakters uppgifter och befogenheter.Jag avser därför att initiera en utredningmed uppgift att göra en genomgripande översyn avanvändningen av ordningsvakter. I uppdraget skaockså ingå att se över vilka möjligheter som finns attkomplettera polisens resurser i glesbygd samt möjlig-heterna att renodla polisens verksamhet.Inom ramen för utredningen kommer självfalletfrågan om kontroller av ordningsvakternas lämplighetför uppdraget att aktualiseras.Anf. 2 (mp):Fru talman! Jag tackar för svaret.Anledningen till min interpellation är att det harhänt en rad incidenter med ordningsvakter där enskil-da inte har känt att de har haft riktig rättssäkerhet,vilket sedan har visat sig i domstolsutslag. Jag ställdeen fråga med samma innebörd till justitieministern förungefär , men tycker jag inteatt det har skett så mycket.I detta sammanhang är det oerhört viktigt att sär-skilja orden. Man kan alltså inte prata om vakter iallmänhet, vilket jag har lärt mig när jag har studeratfrågan närmare. Det är ordningsvakter och väktare,och det är en oerhörd skillnad på dessa två kategorier.I svaret säger justitieministern att väktare inte harstörre rättighet att använda våld än andra människorutan endast i självförsvar, och det är riktigt. Men medordningsvakter förhåller det sig på ett annorlunda sätt,och det står inte i svaret.Jag läser ur en broschyr som har gett ut när detgäller just väktare och ordningsvakter, och där stårdet ordagrant:"Ordningsvakten arbetar med att ingripa och före-bygga att brott begås och har i princip polismansbefogenheter. Arbetet som ordningsvakt är tydligtoch avgränsat och har en annan hotbild än övrigaväktaruppdrag. "Det tas också upp här att det är ett farligt jobb ochatt många känner sig hotade och utsatta för svårasituationer i sitt arbete. Det är också en viktig poäng idetta att rädda människor och människor som ska hadessa uppgifter måste ha en bättre utbildning. Detinnefattar också det jag menar, dvs. att det ska ske enbättre utbildning, en återkommande utbildning, så attvi inte släpper ut människor som är rädda för att ut-sättas för våld och hot, vilket får konsekvenser i derasarbete.Det som jag inriktat mig på är just insynenoch kontrollen, som inte heller är bra. Det finns ijustitieministerns svar en liten otydlighet i fråga omvar gränsen går mellan insyn och kon-troll och polisens. ska klart ha tillsynöver väktare - det förstår jag. Men när det sedangäller ordningsvakter står det att polisen har "tillsynöver ordningsvakterna" och att "bedriver kontinuerlig inspektion av polismyndighe-ternas hantering av ordningsvaktsärenden". Men detstår också: "Om en ordningsvakt har anställning i ettbevakningsföretag kommer arbetgivaren att under-rättas enligt de rutiner som tillämpar. "De rutinerna och reglerna är väldigt olika över landet.Jag kan inte se att det är entydigt. Jag tycker att det äroklart, och jag skulle vilja ha svar på varför det är ensådan otydlighet.Vidare är det väldigt bra att det ska tillsättas en ut-redning för att analysera användningen av ordnings-vakter och deras uppgifter och befogenheter. Jagtycker att det har varit lite underligt, som just det jagläste ur broschyren. Ordningsvakterna i Stockholmstunnelbana har t.ex. egna rum dit de får föra männi-skor som grips utan insyn av andra människor. Det ärdet som har varit den stora stötestenen i domstolsför-handlingarna: ord står mot ord, och det finns ingavittnen. Det kan också finnas andra ordningsvaktersom varit i samma lokal och ställer upp för sina ar-betskamrater. Jag förstår inte att de kan få göra detta.Jag skulle vilja att justitieministern återkommer tilldet.Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! säger att ingentinghar hänt sedan hon ställde en likartad fråga för två årsedan. Då vill jag nog erinra om att det har hänt enhel del, både när det gäller polisens tillsyn och utbild-ning av ordningsvakter. När det gäller ordningsvak-ternas utbildning, t.ex., kan jag säga att den har änd-rats från att tidigare ha varit till att nu varaminst . Det är också en annan inriktning påutbildningen. Jag vill nog påstå att det under det se-naste året har skett en hel del när det gäller att säker-ställa att ordningsvakterna har bättre förutsättningaratt fullgöra de uppgifter de har.Kia undrar vilka uppgifter det egent-ligen är. Det fanns i någon broschyr en allmän for-mulering om polismans befogenheter, men riktigt såenkelt är det naturligtvis inte. Vad ordningsvakter fårgöra framgår av polislagen. Där sägs det att ord-ningsvakter har rätt att avvisa, avlägsna eller omhän-derta personer under vissa förutsättningar och attbeslagta spritdrycker samt att utföra ytlig kroppsvisi-tation i vissa fall.Ordningsvakter är inte detsamma som poliser. Detvore väl egendomligt om det vore så, med tanke påvilken hög kompetens vi säkerställer att poliserna har.Ordningsvakternas uppdrag är naturligtvis anpassatefter vad som är möjligt att uppdra till en kategorisom har den utbildning som den har, enligt det regel-verk som finns.När det gäller tillsynen och agerandet från poli-sens sida om ordningsvakter inte utför sin tjänst på ettacceptabelt sätt och förordnandet att vara ordnings-vakt upphör har polisen, som jag sade i interpella-tionssvaret, skyldighet att reagera. Ordningsvakter ärinte alltid anställda någonstans. Det är därför formu-leringen är att det är bevakningsföretaget som under-rättas om de är anställda i ett bevakningsföretag. Detsker enligt samma principer som använ-der i förhållande till väktare. Det var ett förenklat sättatt uttrycka ett administrativt förfarande som jag intehar velat gå in på.När det gäller den sista fråga som upp kan jag säga att jag ärligt talat inte förstod denriktigt. Frågan var: Får de verkligen göra på dettasätt? "Detta sätt" var alltså att missbruka sin tjäns-teutövning, om jag förstod saken rätt, dvs. ta in män-niskor i ett rum och misshandla dem. Det är klart attde inte får göra det. Jag förstår faktiskt inte frågan.Anf. 4 (mp):Fru talman! Det jag ifrågasatte var att omhänder-tagande av personer, som justitieministern sade attordningsvakter får utföra, innebär att de också fårföra dessa personer till ett särskilt rum, endast till förordningsvakter. Det är det som jag, när jag följerdomstolsförhandlingar, inser är det stora problemet,dvs. att det inte finns några vittnen till det som sker.Eftersom det rör sig om tjänstemän har de stor tyngd idomstolsprocessen, och deras ord gäller.Därför tycker jag också att det skulle vara bra omman ville införa en särskild grupp som inte är så in-volverad - både poliser och åklagare. Nya föreskrifterskulle gälla, säger justitieministern. Handläggningenskulle stramas upp. Anmälan skulle tas upp av polis-befäl och sedan överlämnas till åklagare. Men jag serockså att åklagare ofta lägger ned förundersökningar,och så blir det en motanmälan mot den målsägande istället, för våld mot tjänsteman.Mitt förslag skulle vara att det inom varje åkla-garmyndighet skapas en oberoende utredningsgrupp -det har jag också framfört när det gäller utredningarav anmälningar mot polis - bestående av domare,advokater och poliser. Det ska inte vara rättsväsen-dets egna aktörer som utreder tjänstemän inom verk-samheten, för där utvecklas lätt kollegiala känslor ochbindningar.Visst är det bra att det stramas upp, men jag skullealltså vilja gå ytterligare åt det hållet.Sedan behövs det också en samlad bild och enöverskådlighet när det gäller det totala antalet anmäl-ningar mot ordningsvakter.Slutligen, men inte minst, vill jag nämna den ut-bildning som justitieministern säger har blivit längre.Jag har noterat att det har stått in-struktörledd undervisning. Men jag vet också attpraktik ingår i utbildningen. I det betänkande vi nuhar behandlat i justitieutskottet står det om totalt 60timmar grundutbildning, men det står inte hur mycketav undervisningen som är instruktörledd.Där tycker jag att det har varit för dåligt. Det gäl-ler att konflikthantering, kunskaper och tillväga-gångssätt där hjärna och hjärta används i stället förbatonger måste in i utbildningen. Mentala förberedel-ser, attityder och bemötande kan ibland vara avgö-rande för om väktarens ingripande blir en framgångeller leder till våld eller skador. Även ordningsvak-terna behöver få hjälp att bearbeta för dem svåra ochbesvärliga situationer. En grundkurs på några få tim-mar kan inte lära en ordningsvakt att kontrollera sinstress och visa ett gott bemötande så att han ska kun-na undvika att tillgripa våld. För det behövs åter-kommande utbildningar som innehåller etik och mo-ral, kunskap om hur man förutser händelseförlopp,mental förberedelse inför ingripande, stresskontroll,attityder, självskydd och lagstiftning.Jag tycker att skulle ansvara förordningsvakternas utbildning. har man gettFalck Security och i uppgift att själva utbil-da sina väktare och ordningsvakter, men de har gettdet uppdraget vidare till Väktarskolan - en privatskola. Jag kan nog inse att de kan utbilda väktare,men jag tycker att det är önskvärt att just ordnings-vakter, som har fler befogenheter, får denna merdjupa utbildning. Den kompetensen att utbilda finnsjust på Polishögskolan.Anf. 5 Justitieminister ():Fru talman! När en person behöver omhändertas,oberoende av om det är polis eller om det är en ord-ningsvakt som utför arbetet, måste naturligtvis denomhändertagna personen föras till ett utrymme avnågot slag. Det finns flera skäl till det. Bl.a. förefallerdet mig ganska olämpligt att ordningsvakter skulleomhänderta personer publikt. Hänsyn även till demänniskor som blir utsatta för ett ingripande ochderas integritet kräver att detta sköts på ett omdömes-gillt sätt som inte utsätter den omhändertagna föronödig uppmärksamhet och obehag i samband medatt han eller hon blir omhändertagen.När det gäller instruktionerna till ordningsvakter-na har, som jag sade i mitt svar, Rikspolisstyrelsenarbetat fram nya, bättre och mera detaljerade instruk-tioner för att utnyttja de möjligheter som man ser tillett bättre hanterande. Jag tycker att en oerhörd misstro mot rättsväsendets personalöver huvud taget. Konklusionen av när det gäller att utreda brott som tjäns-temän inom rättsväsendet eller ordningsvakter miss-tänks ha begått är egentligen att ingen inom rättsvä-sendet kan utreda annan tjänsteman inom rättsväsen-det på grund av risken för kollegialitet. Det är enbeskrivning och en misstro som jag inte delar medKia . Jag anser att det är oerhört viktigt attdet är professionell personal, och det är faktiskt polisoch åklagare som utreder brott som begås även avpersonal inom rättsväsendet.När det gäller utbildning och kompetens hos ord-ningsvakter delar jag helt bedömningen att man måstekunna ställa mycket höga krav på ordningsvakterna.Det är ett svårt och utsatt arbete. Det liknar i vissaavseenden polismans arbete. Därför är det viktigt attde personer som över huvud taget antas till utbild-ningen bedöms som lämpliga och har de personligaegenskaperna att de klarar detta uppdrag och även atthantera situationer som kan vara mycket svårhanterli-ga, med provokationer och annat.Den utbildning som vi har bedömer jag somen bra utbildning. Likafullt ser jag det som en naturliguppgift för den utredning som ska tillsättas att över-väga på vilket sätt man kan gå vidare för att förbättrabåde utbildningen och vidareutbildningen.Anf. 6 (mp):Fru talman! Jag ska börja med det som gäller ord-ningsvakternas slutna rum, utrymmen dit de för per-soner som omhändertas. Jag tycker i stället att ord-ningsvakterna i sådana situationer ska kontakta poli-sen, så att de får hjälp med att föra dessa personer tillpolisens lokaler. Jag tycker att det är en mycket bättrelösning att man vid ett svårt ingripande genast kon-taktar polisen och att polisen sedan i stället för perso-nen till något förvaringsutrymme.Det är inte någon misstro mot rättsväsendets aktö-rer. Men för att vi ska kunna leva i en demokratiskstat där rättsväsendet inte alls misstros måste vi hainstitut där det är helt klart med insyn och kontroll.Den insynen och kontrollen ska inte bedrivas avrättsväsendets egna aktörer med bindningar, som jagsade tidigare. Det tycker jag är väldigt viktigt, och detgäller inte bara i detta fall. Det gäller, som jag sade,generellt. Jag tycker inte heller att andra yrkesgrupperska utreda sig själva. Det ska vara ställt utom allttvivel att man inte är involverad. Då får vi ett braförtroende för rättsväsendet.I övrigt är det här ändå ett steg vidare. Jag hoppasatt mina synpunkter också ska beaktas i denna utred-ning och analys.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1999/2000:239 omskyddad identitetAnf. 7 Statsrådet ():Fru talman! har frågat justitiemi-nister vilka åtgärder hon är beredd attvidta så att sekretessbelagda uppgifter inte läcker utfrån myndigheter samt vilka åtgärder hon är bereddatt vidta så att en drabbad person garanteras berördmyndighets hjälp att driva en eventuell skade-ståndsprocess. Jag besvarar denna interpellation efter-som det konkreta exemplet berör de allmänna försäk-ringskassornas hantering av dessa frågor. Jag kommerdärför i mitt svar huvudsakligen att redogöra för för-hållandena inom socialförsäkringens administration.En av samhällets viktigaste uppgifter är att tillför-säkra den enskilde trygghet och säkerhet. Då är detnaturligtvis mycket allvarligt om av samhället vidtag-na åtgärder för att skydda en enskild blir verkningslö-sa därför att reglerna tillämpas felaktigt eller på grundav rena förbiseenden.Uppgifter som registreras i folkbokföringen om enpersons namn, personnummer och adress m.m. ärsom huvudregel offentliga. Men om det kan innebäramen för personen, exempelvis risk för förföljelse omuppgifter om henne eller honom lämnas ut, kan skat-temyndigheten i folkbokföringsregistret lägga till enmarkering för särskild sekretessprövning, s.k. sekre-tessmarkering.Riksförsäkringsverket () får del av föränd-ringar i folkbokföringen. Uppgifter om sekretessmar-kerade personuppgifter från folkbokföringen skaparautomatiskt markeringar i olika register inom social-försäkringen. Dessutom skickar RFV information omdetta till försäkringskassorna i särskild ordning. För-säkringskassan kan också själv göra sekretessmarke-ringar i registren.RFV är ansvarig systemägare för de register somförs gemensamt för RFV och de allmänna försäk-ringskassorna. Detta innebär att RFV tillhandahållersystemlösningar för hantering av skyddade perso-nuppgifter. har det funnitsmarkeringar i IT-systemen om en person har skydda-de personuppgifter, vilket utgör en varningssignal förhandläggaren. Handläggaren ska då alltid ta fram denmanuella akten och göra en sekretessprövning för attbedöma om uppgiften kan lämnas ut. RFV har aktivtinformerat försäkringskassorna om detta.Hur de skyddade personuppgifterna ska hanteras ipraktiken är en fråga som varje försäkringskassaansvarar för. Styrelsen för ansvararbl.a. för att verksamheten bedrivs författningsenligt.RFV, som har ett ansvar för att bedriva tillsyn avförsäkringskassornas verksamhet, observerar ävendenna typ av frågeställningar i samband med sintillsyn.Datainspektionen genomförde ettantal inspektioner hos myndigheter som får spärrmar-kerade personuppgifter, däribland RFV och någraförsäkringskassor. I slutsatserna konstaterar att spärrmarkerade personuppgifter har ettstarkt sekretesskydd hos RFV och försäkringskassor-na.Bestämmelser om det allmännas skadestånds-ansvar finns bl.a. i skadeståndslagen. Enligt dennaska staten ersätta personskada, sakskada eller s.k. renförmögenhetsskada som vållas genom fel eller för-summelse vid myndighetsutövning i verksamhet somstaten svarar för. Justitiekanslern () och RFV prö-var anspråk enligt skadeståndslagen om anspråketgrundas på ett påstående om fel eller försummelservid myndighetsutövning inom socialförsäkringensadministration. Möjligheterna till ersättning förstärk-tes dessutom så sent som . Dåträdde en ny bestämmelse i kraft om det allmännasansvar för felaktiga upplysningar och råd. Grundasanspråket på ett påstående om felaktigt beslut ellerskada till följd av fel i personregister prövas ansprå-ket av JK. Den som vänder sig till försäkringskassanmed anspråk på skadestånd får information om vadsom gäller och vad vederbörande ska göra för att fåsaken prövad. En generell bestämmelse om rätt tillskadestånd finns alltså redan. Sedan är det givetvisberoende på omständigheterna i det enskilda fallet omskadestånd ska betalas ut eller inte.Avslutningsvis vill jag dock också framhålla attregeringen inte är främmande för att ta initiativ tillytterligare åtgärder om nu gällande lagstiftning trotsallt visar sig vara otillräcklig.Anf. 8 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka för detsvar som jag har fått. Jag anser att ministern har läm-nat ett mycket utförligt svar till mig, så jag är faktisktnöjd.Bakgrunden till den här interpellationen är enhändelse i . En kvinna hade fått skyddadidentitet, eftersom hennes man slog henne. Hon hadeflyttat till orten och trodde att hon kunde leva där i ettskydd. hade ett ärende om henne,och det blev en felhantering när det gällde sekretes-skyddet. Man observerade inte den här markeringen.Det gjorde att den skrivelse som skulle gå i väg ävengick till mannen, så att kvinnans skyddade identitetundanröjdes. Det var alltså i Sim-rishamn som hade gjort ett fel.Jag har inte fäst mig vid det exakta händelseför-loppet, utan jag tänker närmast på vad som händerframöver med den här misshandlade kvinnan. Visstfår hon en ny skyddad identitet, men med stor sanno-likhet för det här med sig mycket skador för henne.Hon måste alltså flytta på nytt. Och i samband medflytten blir det en hel del omkostnader m.m.Jag är angelägen om att diskutera den här frågan,eftersom det skulle kunna hända att en skyddad iden-titet röjs igen av någon annan myndighet. Jag harockså tagit reda på att det handlar om och att en enskild person som har fått sinskyddade identitet röjd av kan riktaskadeståndsanspråk mot staten, enligt förordningenSFS 1995:1301.Det är i det här avseendet som jag skulle vilja seen ändring. En enskild person kan drabbas av någotpå grund av en myndighet. Sedan ska den drabbadepersonen själv driva en skadeståndsprocess. Jag anseratt man är nog drabbad av att den skyddade identite-ten har undanröjts. mår man dåligt. Jagskulle vilja fråga statsrådet om det finns någon möj-lighet att titta närmare på den lagstiftningen, så attden drabbade personen aktivt kan få hjälp med denhär skadeståndsprocessen. Jag ser det väldigt positivt,eftersom statsrådet avslutningsvis sadeatt hon dock vill framhålla att regeringen inte ärfrämmande för att ta initiativ till ytterligare åtgärderom nu gällande lagstiftning trots allt visar sig varaotillräcklig. Jag vet inte om det här kan innefatta minfråga, men jag väntar mig ett positivt svar.Anf. 9 Statsrådet ():Fru talman! Först vill jag säga att jag är överens: Detta är oerhört olyckligt! Sådanthär får inte förekomma. har det hänt, och en per-son har drabbats.Vad hon bör göra och möjligen redan har gjort -det känner jag inte till i det här enskilda fallet - ärnaturligtvis att se till att ha nära kontakt med försäk-ringskassan. Där har man till uppgift att bistå medinformation och förmedling, och den vägen kan honfå hjälp att pröva sin rätt till skadestånd.Jag kan inte diskutera det enskilda fallet, och detska vi naturligtvis inte heller göra här. Men om deregler som finns på den här punkten inte är tillräckli-ga får vi naturligtvis titta på dem. Min bedömning såhär långt är dock att hon vid kontakt med kassan fårså god information och sådan hjälp att den rätt honhar också blir prövad positivt. Vad lagen säger är atthon har rätt att få det stöd och den hjälp som erford-ras från försäkringskassan.Så pass mycket vet jag om det enskilda ärendet runtomkring är djupt olycklig över detta. Jag vetockså att man uppmärksammar hanteringen rent ge-nerellt: Med information, kompetensutveckling ochdiskussion vill man uppmärksamma handläggare påden här sortens sekretessmarkeringar i olika aktuellaakter.Anf.