prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — Mensjälvklart är mörkertalen ofantliga och svårfångade,eftersom många länder som genomför avrättningarsällan för någon officiell statistik.Mest anmärkningsvärt är att 38 av de amerikanskastaterna har dödsstraff i sin lagstiftning. Och manavrättar som aldrig . Det här är fullständigt oac-ceptabelt och oförsvarligt. Bara 1999 avrättades 98dödsdömda, och i de amerikanska fängelserna sitterfortfarande 3 500 och väntar. Två av de senast avrät-tade hade inte ens fyllt när de begick sina brott.Detta strider mot internationell rätt.Jag anser att regeringen måste lägga ned mycketmer kraft på att kräva respekt för de mänskliga rättig-heterna i internationella sammanhang och försöka fåtill stånd ett moratorium för dödsstraffet. Den härfrågan borde, om inte förr och i andra sammanhang,prioriteras under det svenska ordförandeskapet i EUt.ex.Fru talman! Jag skulle önska att man kunde talaom alla de länder där eländet är som värst. Vi har som är förtrampat av Kina.Vi har , , - alla dessaländer. Vi har där var fjärde människa ärdrabbad av hiv eller aids. Vi har i Amerikadär de sista resterna av dinéindianerna, en stam somär på utdöende, nu förpassas från deras område därföratt man har hittat fyndigheter där. Men jag hinner integå in på det, utan jag ska nämna ett exempel som jagalltid brukar ta upp. Det handlar om som sitter i en isoleringscell iAshkelonfängelset i . Han dömdes för spioneritill fängelse för att han i tidningen avslöjade vad de flesta redan visste, nämligenatt arbetade med ett kärnvapenprogram i an-läggningen Dimona. Han har tra-kasserats och trots sin ohälsa behandlats på ett oac-ceptabelt sätt.Jag tar upp hans fall här i flera gångerom året och hoppas varje gång att regeringen skalägga ned mer intresse och engagemang i hand fall.Vanunu måste friges. Det upprepar jagvarje gång. Eftersom ingen regeringsrepresentant ärhär antar jag att det liksom inte ger så mycketatt gå den här vägen. Men jag kommer att upprepa detså länge jag är i riksdagen.Hur är det, fru talman, på vår egen bakgård -trots vår demokratiska historia, trots vårt internatio-nellt uppskattade engagemang för mänskliga rättig-heter? Hur hanterar vi de människor som flytt för sinaliv, de hundratals barn som är rädda och gömmer sig,redan märkta av traumatiska upplevelser under flyk-ten och här i vårt folkhem? Ja, barn kan inte varaillegala, har det sagts tidigare. Barn kan aldrig be-handlas som ansvariga för var de befinner sig. Barnhar alltid rätt att skyddas, tas om hand och respekte-ras. Det är de vuxnas skyldighet oavsett var, när, huroch vem.För bara någon timme sedan kom det ett glädjan-de besked i detta vårt folkhem att Utlänningsnämndenhar givit de tio kurdiska barnen i enchans att stanna kvar tills vidare för vidare undersök-ningar av förtroendeläkaren. Deras lidanden måste taslut. De har bara här i fått vänta ,och det har skadat dem. Tre av dem har för övrigtbehandlats på en psykiatrisk klinik. Samhället bör nugöra allt för att just dessa barn ska få värdiga förhål-landen - skola, hem och allt som vi kräver för vårabarn. Låt oss glädjas åt just den här saken. Barnensföräldrar som har varit gömda måstenu ges möjlighet att verka som föräldrar och sommedborgare.Med anledning av det tillfredsställande beslutet och det nya millenniet borde regeringen, som jagoch andra i kammaren under barnkonventionsdebat-ten krävde, ge allmän amnesti åt de hundra-tals gömda flyktingbarnen i vårt land. På det sättetskulle vi kunna sopa rent framför vår egen dörr ochstäda upp på vår egen bakgård inför allt det arbete förmänskliga rättigheter som krävs i världen och som vii alltid borde ta som huvuduppgift att driva ivåra internationella engagemang. En allmän amnestiför de gömda barnen kunde bli ett värdefullt avstampför en mer generös asyl- och flyktingpolitik. Vi harråd, fru talman, vi har rum, och vi har skyldigheten.Till sist, fru talman, tänkte jag nämna att det finnsi världen väldigt många monument över den okändasoldaten, han som gav sitt liv för det ena eller detandra. Men var finns monumenten över alla de torte-rade, mördade och skändade barnen, kvinnorna ochoskyldiga civila? Var någonstans kan vi sörja ochvisa vår medmänskliga respekt för alla dessa oseddaoch glömda som straffades så grymt bara för att deföddes till det här livet? Jag saknar sådana mänskligasamlings- och kraftpunkter.Fru talman! Jag saknar också - som jag sade in-ledningsvis - sådana nödvändiga referenser för vårtansvar i mediernas nyhetsprogram. Börsnoteringaroch aktiepriser kan aldrig dölja den verklighet somförr eller senare tvingar oss för vår egen krassa skulltill dramatiska förändringar av resursfördelningen,förstärkning av miljöskyddet och en total uppgrade-ring av de mänskliga rättigheterna i världen.Anf. 149 ():Fru talman! Jag vill försttacka för att vi får möjlighet att ha denna traditionellaallmänpolitiska debatt. Vi inledde med en partiledar-debatt, och ska vi diskutera och interna-tionaliseringen. Det är ett mycket spännande ämnesom betyder oerhört mycket för mig och för den his-torik som det har för min personliga del när det gällerpolitiken.Det är oerhört viktigt att man ser till att man öpp-nar upp diskussionen ute i det svenska samhället omde internationella samarbetsprojekt som vi har jobbatmed och som vi framför allt ska jobba med i framti-den.Det är med stor respekt som man måste diskuterade internationella frågorna, för här finns mycket attgöra. Jag håller med om attdet har kommit fram väldigt många åsikter i den härdebatten som har varit båda nya och lärorika.En tråd i debatten har varit att de flesta gärna villanvända det internationella samarbetet till att påverkautvecklingen . Man vill inte konservera detgamla tråkiga tänkandet. I stället vill man använda sigav internationellt samarbete både i och i res-ten av världen till att utveckla situationen för mänsk-liga rättigheter, social status, fackliga rättigheter förarbetstagare m.m.Jag har fört många diskussioner om EU-medlemskapet i min hemtrakt. En av de viktigastesakerna som jag har velat föra fram när jag har varitpå gator, torg och skolor för att diskutera EU-medlemskapets dynamik är att man med samarbetekan och ska lära sig att vara med och påverka sakersom vi inte klarar inom vårt i och för sig stora landmed ganska få invånare.Vi behöver vara fler som samarbetar när det gällermiljöförstöringens effekter på vår natur, när det gälleratt skapa sociala förmåner för folk i resten av Europapå arbetsrättens område, på jämställdhetens område.Tillsammans med länderna i övriga behövervi jobba med de frågorna.Europaprojektet har ju i första hand varit ettfredsprojektet. Det är klart att ett samarbete ger fred.Det ger handskakningar och gör att man lär kännavarandra. Man krigar sällan med dem som man harviktiga projekt tillsammans med. Vi har haft diskus-sioner om frihandel och öppen marknad. Det är oer-hört viktigt att vi har en schyst handelssituation närdet gäller våra tekniska produkter, livsmedel ochannat som vi ska sälja ute i världen.Det är också viktigt att vi lär oss att samarbetamed de länder som vi exporterar till, att vi kommeröverens om vilka krav som vi ska ställa på innehålleti livsmedel, vilka miljökrav som vi ska ställa på pro-duktionen av bilar och annat. På så sätt kan vi geinformation till andra länder om vilket sätt vi harjobbat med miljöfrågorna på. Men framför allt kan viskaffa oss en och annan handelsvinst genom att vi tarupp kampen för en bra miljö när det gäller t.ex. pro-duktion av livsmedel.Under de första tre åren som vi var med i EU öka-des vår livsmedelsexport . Det är ettbevis på att vi har kommit långt i när detgäller att få kontrakt på produktion och försäljning avdessa livsmedel. Vi kan se till att folk ute i Europaoch även i vårt land kräver god miljöhänsyn ochsäkerhet på livsmedelsområdet. Den utvecklingen skavi vara rädda om, och det ska vi vidareutveckla.Jag hade hoppats att man i skulle ha kun-nat komma överens om en dagordning, en dagordningdär man skulle ha kunnat gå vidare på miljöområdetoch sett till att vi hade kunnat erbjuda konsumenter ihela världen de produkter som vi i och i Eu-ropa kan producera med gott miljötänkande och godsäkerhet. Det hade varit bra för jordbruket och förlivsmedelsproduktionen.Andra projekt som jag tycker har varit viktiga ochsom jag känner stolthet över att ha fått delta i och fåttinformation om gäller vattenreningen och gjorde en studieresa till vi fick se en exakt kopia av en vattenreningsan-läggning som man har i . I Liepãja hademan använt sig av samma kunskap i byggnadsteknik,i vattenrening och de ritningar och annat som manhade i Norrköping.Tidigare gick avloppsvattnet rätt ut i havet vid Li-epãja, från på den svenskasidan. renas vattnet på samma sätt som iNorrköping. Det innebär en oerhörd miljövinst förÖstersjön och för de människor som bor i ,men det innebär också en vinst för oss i vårt land ochför dem som bor i där man har upprättatutbildningsprogram och visat hur det ska gå till. Mil-jövinsten för och har också gett ettoch annat arbete i Sverige.Detta har finansierats med hjälp av biståndsmedel.Man har använt en del av biståndsmedlen till fleravattenreningsanläggningar i , de forna baltlän-derna och i viss mån i . Det tycker jagär ett bra sätt att använda biståndsmedel på. Man hargett teknik, kunskap och man har också gett ett gottmiljötänkande till dessa länder. Det är väldigt bra.Sammanfattningsvis tycker jag att vi ska fortsättamed det internationella samarbetet, och det ska vigöra i samklang med svenska folket.När vi gick med i EU hade vi enganska bred debatt om ja eller nej, så det blev nästankonfrontation. Det är väldigt viktigt att vi tar en de-batt med svenska folket om internationella frågor. Detär det bästa sättet, att vi hand i hand driver den härtypen av frågor. På så vis kan vi komma vidare ochskapa ännu större förståelse för miljöutvecklingenoch det internationella samarbete som vi har i Europaoch i resten av världen. Det ligger i framtiden.Det var någon som talade om att han gjorde sinförsta resa när han gick i andra eller tredje klass.Själv åkte jag från till påmin första skolresa. sitter min 14-åriga dotterhemma och chattar med en kompis i . Honhåller också på att skaffa sig en chatvän i . Detär ju en fantastisk utveckling.För fem år sedan hade jag över huvud taget intekunnat tänka tanken att min dotter redan i ett så tidigtskede skulle kunna sätta sig in i internationellt arbeteoch få förståelse för andra människor och deras kultu-rer. Detta kan användas som ett avstamp till att se tillatt vi bedriver en ordentligare och bredare debatt omde internationella solidaritetsfrågorna, om Sverigeoch internationaliseringen, om de globala frågorna,eftersom de ligger i framtiden.Anf. 150 () replik:Fru talman! talar väldigt vackertoch bra om att vi måste bli fler som samarbetar därföratt samarbete ger fred. Jag håller med om det. Det ärviktigt att vi kan vidga samarbetet så att kandidatlän-derna i öst kommer med så fort som möjligt. Detfinns stora förväntningar där, det såg jag inte minstvid vårt besök i . Det är viktigt att vi har valfri-het när det gäller fördjupning så att vi klarar utvidg-ningen.Beträffande engagemanget hos svenska folket, hurtänker socialdemokraterna använda ordförandeskapetför att fördjupa det? Om man nu tar en debatt medsvenska folket, vore det då inte naturligt att manverkligen prioriterar en folkomröstning så att man germänniskor möjligheter att påverka?Anf. 151 () replik:Fru talman! När det först gäller ordförandeskapetvet jag att statsministern i förrgår hade en första dis-kussion med partiledarna för de olika partier somfinns representerade i där det fördes endiskussion om vilken typ av dagordning som manskulle ha.Jag vet också att hade förslag tillpunkter som skulle tas upp. En del punkter togs emotmed öppna armar av partiledarna medan andra togsemot med inte så speciellt öppna armar.Jag vet att man i de olika departementen förbere-der sig väl för en debatt om vilka punkter som ska tasupp på dagordningen, eftersom man inte kan ta upphur många punkter som helst.De frågor som ligger mig varmt om hjärtat ochsom jag driver hårdast i mitt parti är jämställdhetmellan kvinnor och män och miljöfrågorna. Det ärpunkter som ska upp på dagordningen. Jag har storaförhoppningar om att dessa två punkter kommer upppå dagordningen. Det är frågor som engagerar detsvenska folket. I och med att de engagerar svenskafolket är det möjligt att bedriva en bred folkbild-ningskampanj för att informera om hur man kan gåvidare med detta arbete i i framtiden.Anf. 152 () replik:Fru talman! Jag tycker att det som tar upp är bra och hoppas att han kan påverkaregeringen så att man snabbt kan komma i gång meden folkbildningskampanj och då även utnyttjar folkrö-relserna. Folkrörelserna är i det här sammanhanget enviktig kraft.Miljöfrågorna och jämställdhetsfrågorna är ocksåtvå punkter som vi från har fört fram.Informationstekniken, som togexempel på från sin egen familj, tycker vi är viktig.Den ska vi göra tillgänglig för människor i hela Eu-ropa. Dessutom är en viktig fråga att minska byråkra-tin.Jag hoppas att har framgång isitt eget parti när det gäller att bredda debatten ochfördjupa engagemanget i dessa frågor, för det är nöd-vändigt.Anf. 153 () replik:Fru talman! Jag kan inte göra annat än hålla medAgne . Jag tycker faktiskt att det är viktigt attden nya tekniken ska kunna användas i hela landet.Det är en viktig glesbygdsfråga.I den allmänpolitiska debatten tog jagupp just detta som ett av de exempel på sådant som ärviktigt för att kunna garantera utvecklingen i gles-bygden. Det var ett antal damer på somhade anledning att bedriva försäljning av produkter. De satt på och kunde däri-från, genom den nya tekniken, ta in beställningar föratt sedan skicka de olika produkterna vidare till be-ställarna ute i landet. Det skedde faktiskt med stöd avett EU-projekt, vilket var bra. Det var alltså möjligtför dem att i den glesbygden bedriva den typen avverksamhet . Det skulle inte ha gått för femår sedan, då denna teknik inte fanns. Alltså är tekni-ken viktig för att vi ska kunna utveckla och se till attvi får en levande landsbygd i hela . Däri delarjag uppfattning.Anf. 154 ():Fru talman! Varför är globaliseringen så fram-gångsrik? Varför tar den en sådan fart? Varför vinnerden ett sådant gensvar runt om i världen? Det finns enmycket enkel förklaring till detta, nämligen att värl-den har en stor erfarenhet av ickeglobalisering.Den dominerande formen har varitickeglobalisering, protektionism, nationell slutenhet,inåtvändhet. Det är endast en liten minoritet av jor-dens befolkning som har en längre erfarenhet avvärldshandel, frihandel - kanske bara en sjättedel avjordens befolkning.De problem som har skymtat fram och tagits upp imånga av anförandena här beror just på bristen påglobalisering, på de slutna samhällenas förmåga attproducera massfattigdom, sjukdom, förtryck ochmiljöförstörelse.När det gäller länder i kanman mycket enkelt säga: Ju mindre reformer, destofattigare, desto mer miljöförstört och desto störresocial misär. Ju mer reformer, desto rikare, destomindre sociala problem och desto bättre miljö.Det tar tid att genomföra reformerna. Men man fårinte hamna vid den slutsatsen, som jag tror att mångagör, att massfattigdomen på något sätt skulle bero påglobaliseringen. Den största fattigdomen finns i Indi-en, och det är just protektionismen som har varitIndiens kännemärke alltsedan självständigheten på1940-talet. börjar öppnas upp igen ochkomma i gång, alldeles för sent kan man tycka, menbättre sent än aldrig.När det gäller utvecklingen i världen - det har ta-lats mycket om detta med fattigdomen - har det variten kraftig utveckling och en snabb minskning avfattigdom i de delar som faktiskt öppnats upp, fram-för allt Stillahavsasien, om vi talar om u-landsområdena. Andra områden som Latinamerikaoch har däremot haft slutna ekonomier, oftastatsstyrning i socialism eller merkantilism, som mansäger i , eller andra former. Detta är encentral del i den debatt som ibland förs felaktigt i i-världen, därför att i u-världen har man djupt bittraerfarenheter av det system man har haft.En viktig del av globaliseringen som inte har ta-gits upp här särskilt mycket är idéernas globalisering.I korthet innebär det idéer som sedansågs som västerländska. Det var en liten minoritet ivärlden, västerlandet, som bar idéerna om mänskligarättigheter, demokrati och marknadsekonomi. Det varså t.o.m. i denna riksdag.Jag tror att vi bara behöver gå tillbaka kanske ettoch ett halvt decennium, då mänskliga rättigheter intealls var särskilt bra att tala om i . Det ansågssom kommunistjakt och antisovjetism att betonavikten av mänskliga rättigheter. Vi hade t.o.m. enutrikesminister som i talarstol talade omatt man inte fick rikta systemkritik mot förtrycket iÖsteuropa. Det var alltså inte så att låg långtframme. Det sägs ibland att vi har långa traditioner.Nej, det fanns också i vår riksdag betydande tenden-ser till att blunda, att inte se, att inte finnas på devästerländska idéernas sida. De borgerliga fri- ochrättigheterna, sades det ofta från socialistiskt håll närman talade om likhet inför lagen och de juridiskamekanismer som snart sagt alla hyllar.Jag tror att det är viktigt när man talar om globali-sering att ha perspektivet att det just är idéernas glo-balisering som är en förutsättning för nästa steg. Detstora är att de västliga idéerna är på väg att bli globa-la. De system och de tankesystem som har utvecklatsi västvärlden, och som har visat sig framgångsrikaunder , tar man till sig i andra länder.Detta såg vi väldigt tydligt i se-dan, när östra kom fram ur förtrycket, närproletariatets diktatur föll nästan överallt. ochVitryssland kanske är undantag. En intressant frågavar då hur de skulle förfara. Skulle egna samarbetsor-ganisationer byggas i ? Skulle nya alleuro-peiska organisationer byggas? Hur skulle de göra?Här kom ändå folk och nya nationer fram som skullebestämma sitt eget öde. Det var ingen av dem somvar intresserade av detta, utan alla sade de med enmun: Nej, vi vill att det västeuropeiska ska bli detalleuropeiska. Vi vill att de prövade västeuropeiskainstitutionerna ska omfatta hela , och vi ärredan där. har utvidgats och har praktiskttaget alla europeiska länder som medlemmar. EU ochNato - det är dit vi vill komma. Vi vill bli Västeuro-pa. kan man ju inte flytta länder i geografin. Detkan möjligen tektonikplattor göra på miljontals år.Men man kan idémässigt flytta, och det var ju detstora som skedde . Hela föreställning-en som då fanns hos åtskilliga socialister, inte barakommunister utan även socialister, om att gå någonslags tredje väg, att det bästa i väst och det bästa i östskulle gå ihop. Det var bara det att det inte fannsnågot bästa i öst. Det fanns ingenting som var bra.Där rådde social misär och en sjukvård som vi i västaldrig skulle acceptera. Vi skulle heller aldrig accep-tera den sociala synen på omsorgstagare och svårthandikappade som stoppades undan och försköts,t.ex. Det var ett uttryck fören människosyn.När det gällde miljön fanns inga marknadskrafter.Därför var där en förfärlig miljö. Jag kommer ihåg engång när jag var uppe i nordöstra , i Kotla-Järve, som var det värsta jag har sett. Det fanns inteen marknadskraft så långt jag såg. Allting var förstört,därför att det fanns inget pris på miljön. Rovdriften påmiljön låg i det socialistiska systemet. Den var jugratis. All miljöförstöring var gratis. Man behövdeinte bry sig.Fru talman! När man har perspektiv på utveck-lingen är det viktigt att se varför vi nu är på väg moten så stark utveckling till en globalisering, där debeprövade system som vi faktiskt har använt i mångadecennier nu växer sig starka också i länder och regi-oner som inte har varit intresserade av detta.Nordkorea var tidigare en ganska normal samhäll-smodell, det slutna landet med minfält och där folksköts vid gränsen. Man hade en statsstyrning somförbjöd varje form av privat initiativ. Det var en ganska normal samhällsform. I dagär gudskelov ett mycket udda fall med sinmassfattigdom och massvält, men det var faktiskt inteså länge sedan som det var en relativt normal sam-hällsmodell i världen.Men vi ser framåt, och jag vill då fokusera på deneuropeiska situationen. Det är en oerhört intressantutveckling som kan möjliggöras. Vibefinner oss i en situation där vi har ett EU somhar 15 medlemmar. Det är fortfarande en västeurope-isk organisation. Det är 15 västeuropeiska länder plustre länder som är ganska djupt integrerade men somstår utanför. Jag tänker på , och Schweiz.Men vi kan se att vi kanske inom bara kanfå ett EU som växer till sig och blir en alleuropeiskorganisation.För att det ska av måste vi ha denna rege-ringskonferens som ska se till att vi kan ha be-slutsordningar som håller inte bara för 15 medlems-länder utan kanske för 28. Och det ska bli klart i de-cember. Då borde vi under det svenska ordförande-skapet nästa vårtermin, alltså , kun-na se till att avsluta förhandlingarna med de längstkomna kandidatländerna. Det vore verkligen en histo-riskt viktig insats som skulle kunna göra, denkanske viktigaste insatsen nästan i hela EU:s historia;att se till att EU växer från att vara det västeuropeiskatill det alleuropeiska.Därmed skulle de länder som ligger längst framkunna bli medlemmar , alltså kan vi säga. Vi borde t.o.m. kunna ha en situa-tion där vi i vårt närområde, , inomfem har alla kustländer utom medsom medlemmar i . En vacker dag kanske ävenRyssland kan vara med även om det nog tar lång tid.Det är en stor sak. gäller det för den svenska rege-ringen att veta att det viktigaste är viktigaste. Detfinns många viktiga saker, men det finns en sak somär viktigare än alla andra. Det är att se till att vi fårdenna utvidgning till stånd.Anf. 155 () replik:Fru talman! Det känns varmt och gott att höra da-gens höger tala så varmt om demokratin trots att detinte var högern som en gång tog kampen för det vi kallar för den västerländska demokratin. Detkanske kan vara viktigt att i detta sammanhang ocksåpåminna om att det var socialdemokratin och folketute på arbetsplatserna som tog kampen mot kom-munismen i Sverige.Jag delar syn på globalise-ringens möjligheter och vikten av att vi bekämparprotektionismen. Men jag tycker också att det ärviktigt att tala om att globaliseringen i sig leder tillhot; hot för ökade klyftor. Vi var med utskottet förnågon vecka sedan i . Det är en av värl-dens starkaste ekonomier med en oerhörd tillväxt.Men där finns också klyftor som är bland de starkastei världen. Jag vill fråga : Kommerden svenska högern också att arbeta för att klyftornaminskas?Anf. 156 () re-plik:Fru talman! Demokratin växte fram i västvärldengenom ett samspel mellan olika krafter. Det är nogrätt att Socialdemokraterna i alla fall i vissa ländervar en stark bärare av det demokratiska. Det är ingentvekan om detta. I vissa länder var det kanske merliberala krafter. I vissa länder var det kombinationenav dessa krafter om vi går tillbaka och ser på det här.Vi kan ju se på de länder som först demokratiserades.Finland var för övrigt ett av dem, liksom Nya Zeelandoch andra. Här finns alltså ett komplicerat mönster.Ser man på var de första demokratistegen togs i Sve-rige kan man ha en lång diskussion om vem somstartade processen.När det gäller frågan om ökade klyftor tror jag attden absolut viktigaste frågan är att alla ska få detbättre. Man kan få jämställdhet, eller snarare jämlik-het, genom att alla får det sämre. Det är den nordko-reanska modellen för att få likhet och jämlikhet. Denär inte särskilt bra. Poängen är att man ska se till attalla får det bättre, att man får en tillväxt som kommeralla till del.Anf. 157 () replik:Fru talman! Vi delar synen på tillväxtens betydel-se för att de många människorna ska få det bättre.Och vi delar synen att socialdemokratin haft storbetydelse för den västerländska demokratins utveck-ling.