prot · GN0958 · 2000-02-01 00:00:00 — Jag tycker också att det ärbra att inte bara slår på fingrarna utan äraktivt när det gäller att se till att skolorna successivtblir bättre.Men jag undrar om det här verkligen räcker. Jagtror att man måste vara tuffare mot kommunerna änvad man har varit. Man skulle t.ex. kunna hållainne statsbidragen till dess att kommunerna lever upptill de lagar och regler som vi har stiftat här i riksda-gen.Det gäller naturligtvis också när regeringen döperskattebetalarnas pengar till Perssonpengar e.d. Omdet görs extrasatsningar på vård, skola och omsorgska man se till att pengarna verkligen kommer till rättställe och inte - som i många fall tycks ske - går raktned i ett svart kommunalt hål.Men, herr talman, jag tror att det allra säkrastesättet att få en bättre ordning vore att införa den na-tionella skolpengen. Då får man pengarna direkt tillden skola som eleverna och föräldrarna väljer. Omman parar det med en riktigt bra objektiv kvalitets-kontroll av de olika skolorna, tror jag att lärare, eleveroch föräldrar väldigt mycket bättre kan se till atteleverna går i så bra skolor som möjligt.Anf. 79 ():Herr talman! Jag är glad för och uppskattar alla deåtgärder som skolministern redan har vidtagit. Likvälmåste jag säga att vi kristdemokrater inte var för attspecialskolor för bl.a. hörselskadade barn lades ned.När jag ser hur läget nu har blivit i kommunernaundrar jag i hur hög grad skolministern är styrd av deideologiska målen.Om forskning, utvärderingar och olika typer avuppföljningar visar att barnen mår bättre i en gemen-skap på specialskolor, skulle skolministern då kunnaompröva besluten och bygga ut den här typen avverksamhet igen? Eller finns det ideologiska mål somligger före de resultat som kan komma fram rentsakligt när det gäller våra barn?Jag skulle personligen önska att det fanns en öp-penhet för att se var barnen mår bäst och var föräld-rarna vill att barnen ska få sin utveckling och utbild-ning. Min fråga till skolministern är: Kan vi då mötaderas behov?Anf. 80 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill till sägaatt alla specialskolor för döva och hörselskadade ärkvar. Ingen av dem är nedlagd. Det har inte skettnågon förändring på det området. Vi tittar på efterfrå-gan på teckenspråkslärare. Det gäller inte bara deteckenspråkslärare som ska arbeta inom specialsko-lorna utan även teckenspråkslärare som kommer attarbeta i grupper där man t.ex. har behov av teckensom stöd. Vi tittar på hur utbildningarna kan utformasså att vi också kan öka antalet teckenspråkslärare.Vi ska väl tacka för benämningen avPerssonpengarna. Det var han som kom på det nam-net, som sedan har blivit kvar.Jag kan i den roll som jag nu har som minister seatt en nationell skolpeng på ett vis skulle vara lättareatt hantera, varvid man sätter både målen och medlen,men jag värnar om ett demokratiskt förhåll-ningssätt. Jag tror på att medlen ska vara så nära demsom är i verksamheten som möjligt, att dessa ska haett ansvar för sin budget och därmed också kan på-verka verksamheten konkret.Vi har haft det här systemet. Jaghar en stor tilltro till att våra kommunpolitiker kan taansvar för hur de kommunala medlen ska fördelas uttill skolorna. Men jag har också personligen somminister ett intresse av att följa upp vart de riktadestatsbidragen går och hur skolorna använderdem. Det arbetet har jag följt , och jagkommer också att fundera över på vilka olika sätt jagkan göra det bättre i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1999/2000:90 omelevers utanförskapAnf. 81 Statsrådet ():Herr talman! Per har frågat mig vilka kon-kreta åtgärder jag avser vidta för att minska avhop-pen från gymnasieskolan i allmänhet och gällandeelever med invandrarbakgrund i synnerhet.I ett internationellt perspektiv står sig den svenskaskolans resultat väl. Det är viktigt att vi även i fort-sättningen har en tätposition och vidmakthåller engod utbildningsstandard. Både i och igymnasieskolan finns dock för många elever som intenår målen, trots de ansträngningar som görs lokalt ikommuner och i skolor. Tyvärr hör många elevermed utländsk bakgrund till denna grupp. Orsakernatill detta är sannolikt flera.I vissa fall försvåras inlärningen av att elever intevistats i . I syfte att klargöraorsakerna till att elever lämnar och gym-nasieskolan utan fullständiga betyg har regeringengett i uppdrag att se över orsakerna tillavhoppen. ska särskilt uppmärksammaelever med utländsk bakgrund och även redovisasambandet mellan antal år i svensk skola och studie-resultat. Uppdraget ska redovisas senast den 1 maj2001, med en delrapportering den 1 oktober 2000.Jag har vidare tillsatt en "expertgrupp förökad måluppfyllelse och elever i behov av särskiltstöd". Bakgrunden är just den som Per beskriver,att alltför många elever lämnar skolan med bristfälli-ga kunskaper. Expertgruppen ska i ett begränsat antalkommuner studera hur insatser för elever i behov avsärskilt stöd ingår i den kommunala planeringen. Denska granska uppföljning och utvärdering och ge ex-empel på sambandet mellan planering och resursför-delning i kommunerna. Gruppens arbete ska redovi-sas senast den 1 april 2001.En av skolans viktigaste uppgifter är att skapa go-da möjligheter för elevernas språkutveckling. Skolanska ge eleverna möjlighet att använda och utvecklasina färdigheter i att läsa, skriva och kunna tala godsvenska. För att utveckla språket krävs en riklig ochmeningsfull språkanvändning i förskolan, genomskolåren och vidare ut i arbetslivet. Mot denna bak-grund är en reform som innebär allmän förskola för4- och 5-åringar och maxtaxa i förskoleverksamhetoch skolbarnsomsorg av stor vikt.I regeringens storstadssatsning är stärkandet avspråket en av de viktigaste åtgärderna för att främjaen god utveckling i storstadsregionerna. Särskildamedel finns avsatta för en utbyggd förskoleverksam-het, språkutveckling i skolan och utbildningsinsatserför vuxna.Förutom de insatser som görs inom ramen förstorstadssatsningen vill jag peka på att regeringenunder en treårsperiod avsätter totalt 500 miljonerkronor för utvecklingsinsatser inom en rad strategiskaområden.Bl.a. har medel avsatts för kompetensutvecklingför undervisning av elever i behov av särskilt stöd,t.ex. vad gäller förståelse för vad funktionshinder kaninnebära eller att öka kunskaperna om mer vanligtförekommande problem såsom läs- och skrivsvårig-heter/dyslexi eller koncentrationssvårigheter.Vidare har medel avsatts för att stödja och stimu-lera arbetet med språkutveckling med inriktning påatt förbättra läs- och skrivmiljöerna i skolan, förstärkaoch utveckla skolbibliotekets pedagogiska roll samtstimulera samarbete och samplanering mellan lärare iyrkesämnen och kärnämnen. Medel har också avsattsför kompetensutveckling av lärare i skolor med elevermed många nationaliteter och språk.Dessutom har fått i uppdrag att kart-lägga och granska hur olika pedagogiska tillväga-gångssätt används i skolor med ett stort antal natio-naliteter och språk samt sprida goda exempel på det-ta. Uppdraget ska redovisas senast den 1 mars 2001.Förutom de satsningar på språkutveckling som jagnu redogjort för, och som jag också redovisa-de i ett frågesvar till , vill jag slutligenpeka på den nya möjligheten till etappindelning avvisa kärnämneskurser. Elever kan erbjudas att läsakärnämnena svenska, svenska som andraspråk, eng-elska eller matematik i etapper. Etappernas omfatt-ning och innehåll bestäms lokalt av skolan efter varjeelevs förutsättningar och behov. Enligt min meningkan etappindelningen innebära att fler elever nårmålen i kärnämnen utan att kraven sänks.Anf. 82 PER ():Herr talman! I har vi kunnatläsa att av eleverna med invandrarbakgrund intefullgör sina gymnasiestudier - aveleverna! Trots detta säger skolministern att "i ettinternationellt perspektiv står sig den svenska skolansresultat väl". Det kan väl ändå inte gälla detta?Kan detta bero på att det är många fler som gårfrån till gymnasieskolan? Det skulle varaen teori till varför vi ser detta i gymnasieskolan. Däremot vet vi att resultat förelever med invandrarbakgrund är lika gick var tredje invandrarelev utmed betyget Icke godkänd i svenska som andraspråk,vilket innebär att man inte är behörig till gymnasie-skolans nationella program. Det är också oroande.Den svenska skolan är bra, fläckvis t.o.m. mycketbra. Men det finns förskräckligt mycket att göra.Ett annat problem där vi måste ta i ordentligt gäl-ler språkkunskaperna. Skolministern var inne på denfrågan. Resultaten av sfi, svenska för invandrare,visar att sex av tio deltagare inte klarar av att läsa ensmycket enkla vardagstexter eller prata vardagssvens-ka. Det bidrar naturligtvis till problemet.Jag frågade skolministern vilka konkreta åtgärderhon skulle vidta. Om jag ska vara snäll kan jag hittaen konkret åtgärd, nämligen den älskade maxtaxan pådagis - den nya ryska routen hos socialdemokraterna.För övrigt är det mest utredningar - som har lång tidpå sig. är det en utredning som ska varafärdig, och är det en annan. Talar intedessa siffror sitt tydliga språk att vi måste göra nå-gonting fort och ?Jag tror att det handlar om flera saker. Låt migpeka på några. Nästan kan vi läsa om grovmobbning i skolan. Senast och ellerlördags kunde vi läsa och höra om två flickor medinvandrarbakgrund som i skolan har varit utsatta förord som man definitivt inte kan säga i plenisalen. Detär fråga om grova, rasistiska könsord. Jag tror att detär en av många saker som vi verkligen måste ta itumed om vi ska komma åt problemet med att mångamed invandrarbakgrund lämnar skolan.En annan sak är den dåliga integrationspolitiken.Jag hörde ett exempel som är väldigt talande, nämli-gen om en duktig invandrarelev som berättade att hanpluggade dygnet runt och var mycket lite ute medkompisgänget. fick han inget jobb.Trots att han hade pluggat stenhårt och trots att hanvar mycket duktig fick han inget jobb. Vilken signalsänder det till de övriga i hans kompisgrupp? Jag ärrädd för att det sänder en tydlig signal att det intelönar sig att plugga hårt i den svenska skolan därföratt man ändå inte får något jobb när man är färdig.Anf. 83 Statsrådet ():Herr talman! När det gäller gymnasiet vidhållerjag vad jag tidigare sade. Vi vet att tillsam-mans med de nordiska skolorna är världsledande igymnasieutbildningen. Som jämförelse kan sägas att ivårt land klarar sina studier och går ut gymnasi-et. I många länder är det fortfarande så att in i gymna-siet går av eleverna, sedan är det ytterli-gare utslagning bland de eleverna. I det perspektivetfinns inget anmärkningsvärt. Det ska givetvis under-strykas att alla eleverna ska klara målen. Sedan kandet behövas olika för eleverna att nå målenberoende på deras bakgrund. Det är något vi måstebeakta.Däremot är det märkligt att Per inte har hörtde konkreta förslag jag har talat om. De kommer attsätta i gång med ganska omedelbar verkan. Ett avförslagen är den stora storstadssatsningen. broschyren Lokalt utvecklingssamtal mellanstaten och - i det här fallet - . Här finnsen lång rad konkreta exempel på hur både språkut-veckling och samarbete mellan samhället och invand-rare ska ske. Exemplen är framtagna av dem somfinns i stadsdelarna. Man har varit med och satt sinaegna mål och hur man vill nå målen. Sedan har medelavsatts i avtalet mellan staten och kommunen. Detgäller allt från läxhjälp till mötesplatser till direktaförskoleverksamheter som gäller språkutvecklingen.Övriga åtgärder som inte utredsgäller kompetensutveckling för lärarna. Där satsas påfler specialpedagoger, och det ska satsas mer påforskning för att därmed motverka de brister som harframkommit i rapporter, dvs. att skolankan konstatera att eleven har problem men inte huroch vilka pedagogiska metoder som ska användas föratt lösa elevens problem. Där finns ett långt registerav olika åtgärder som vi nu använder oss av och sominte finns med i något utredningsperspektiv. Samti-digt får man inte underskatta att vissa utredningarmåste göras för att de rätta åtgärderna ska vidtas.När vi nu har gått över till ett målrelaterat system,får vi inte med en gång ge upp de mål som har satts.Vi måste fundera över hur målen ska nås och vilkametoder som ska användas för att nå dem. En avmetoderna är att stärka barnen tidigt i förskolan. Detär inget politiskt påhitt. Forskarna är överens om attju tidigare vi kan möta barnen med språkutveckling,stimulans, tänkande och träning i det sociala förhål-landet till andra människor desto bättre chanser harbarnen att lyckas. Vi vet att de förskolor som möterbarnen tidigt med talpedagoger och specialpedagogerockså får ett helt annat resultat. Det är inte fråga omnågot politiskt jippo när vi säger att vi ska stärkaförskolan. Det är för att ge barnen en chans att nåmålen i årskurs nio som andra barn har lättare att nå.Barn behöver olika . Kommunerna har settoch förstått detta. En del kommuner har system därbarnen får gå tio i stället i grundskolan.Andra kommuner har satsat på åldersintegrerad un-dervisning. Det finns en lång rad sätt att möta barnen.Anf. 84 PER ():Herr talman! Jag är definitivt inte nöjd med att75 % av eleverna går ut gymnasiet, även om det finnsländer där siffran är . Jag är inte heller nöjd medatt det bara är av eleverna med invandrarbak-grund som går ut gymnasiet . Det äroroande.Det är möjligt att det görs en del bra satsningarinom den s.k. storstadssatsningen. Men kun-de vi t.ex. se propåer om att man skulle ställa lägrekrav på lärares svenskkunskaper. Är detnågonting som borde göras vore det väl att se till attlärarna blev ännu bättre i svenska, eftersom nyckelntill framgång ligger i att man så fort som möjligt lärsig det svenska språket.Tillbaka till några förslag. Jag tror att man myckettufft behöver införa nolltolerans mot mobbning, ochdå menar jag inte bara att det skrivs in på skolanshemsida och att man sedan struntar i att följa upp det.Vi måste också se mycket mer av föräldramed-verkan i skolan. Om föräldrarna känner sig välkomnai skolan, är med och utformar den, som de ofta är ifriskolor, är jag övertygad om att vi kommer att sebättre resultat.Dessutom skulle man även här behöva vara tuffoch se till att på olika sätt styra de statsbidrag somfinns. Allra helst borde man införa en nationell skol-peng och bejaka friskolor. Då får vi en ordentlig val-frihet för eleverna. Om de inte får den utbildning somde behöver, om de blir mobbade i den skola som degår i, finns det alternativ.Någonting annat som vi borde vara överens om äratt vi bör visa upp en del goda förebilder, för det finnssådana. Det finns skolor som är utmärkta. Det finnshjältelärare som ser till att skolklasserna lyfter sig påett helt annat sätt än på många andra ställen. Det finnsockså hjälterektorer som ser till att lag och ordninggäller i skolan. Här tror jag att vi som politiker skullekunna peka på de goda exemplen. De goda exemp-lens makt är faktiskt mycket stor.Anf. 85 Statsrådet ():Herr talman! Vi skulle kunna tillbringa all vår tidhär med att bara räkna upp de goda exemplen. Såmånga duktiga och bra skolor finns det faktiskt i vårtland. Det gäller lika mycket de kommunala skolornasom de fristående skolorna. Det är oerhört viktigt attunderstryka att den ena formen inte är bättre än denandra. Det finns inga som helst belägg för det. Allahar alltså ett lika värde när det gäller att försöka attgöra sina ansträngningar.I ett tioårsperspektiv har vi gått igenom en periodsom är ganska unik i den svenska skolpolitiken. Un-der har det genomförts stora nedskärningar ute ikommunerna på grund av att kommunernas ekonomihar blivit sämre, på grund av faktorer som handlar ombudgethantering, om en hög arbetslöshet osv. Samti-digt har barnantalet i barnkullarna ökat. Vi har haft invandring. Det har införts två nya läroplaner ochett nytt betygssystem.De eleverna som vi nu mäter resultaten på har gåtti skolan under dessa år. Det gäller alltså under såvälborgerliga som socialdemokratiska regeringar. Skolanhar varit inne i en period då det på olika sätt har varitkämpigt. Givetvis påverkar det de resultat som vi kan se.Vi vet också att man verkligenkan mäta på ett sätt som man inte har kunnat tidigare.Det fanns många elever som hade ettor och tvåor ibetygen, men vi funderade inte så mycket på vad somegentligen låg bakom. har vi ett tydligt betygs-system som talar om när målen inte har nåtts.Det är som klarar skolan och resten gör detinte. Här finns en stor andel elever med utländskbakgrund som inte har en avslutad skolgång. De harvarit färre antal år i skolan och har alltså inte någonrimlig chans. När flera av dessa elever har gått ytter-ligare i skolan har de klarat av en del av de målsom de inte klarade på de tre åren i gymnasieskolan.Andra fortsätter på komvux och gör färdigt sina ut-bildningar där.Den förändring som vi har gjort har syftat till attge en möjlighet för alla att få gå i gymnasieskolanoch den ställer stora krav på skolan. Individuella programmethar införts. Inom det finns nu PRIV-programmet. Vihar sagt att elever som finns inom gymnasieskolanska ha rätt till stöd. De ska ha rätt till ett åtgärdspro-gram som beskriver deras brister. Föräldrarnas möj-ligheter har stärkts genom att de kan kräva ett åt-gärdsprogram för sitt barn.När man ser till resultaten är regeringen inte pas-siv. Vi vidtar de åtgärder som vi kan vidta, både i detkorta perspektivet och i det långa perspektivet. Jaginstämmer helt i det som Per inledde med attsäga, att det vore oerhört bra om vi här i kammarenutgick från de positiva exemplen och ställde oss frå-gan: Varför lyckas de när inte andra lyckas?Jag har tidigare nämnt t.ex. , sommed tanke på de elever som går där och de möjlighe-ter som finns, har stora utmaningar, och man lyckasfantastiskt. Det är också en skola som är öppen föralla nästan dygnet runt och som verkligen utgår frånden enskilde eleven och stärker elevens självförtroen-de.I denna process är det tron på sig själv som äroerhört viktig, att man ser sina möjligheter och har ett stöd av personalen på skolan som utgårfrån varje enskild elev. Det finns skolor som gör dettapå ett föredömligt sätt, och de lyckas också mycketbättre i jämförelse med andra.Anf. 86 PER ():Herr talman! Det är alltid bra att avsluta en debattmed att enas om saker som man är överens som. Attse till att elever har ett gott självförtroende är oerhörtväsentligt för skolresultaten som helhet. Det är justdärför som den kollektiva mobbningen är så för-skräcklig för de individer som utsätts för den. Attdagligen få höra vulgära, rasistiska könsord i korrido-ren stärker inte självkänslan.Goda exempel finns både i den kommunala skolanoch i friskolorna. Jag håller gärna med ministern omatt - åtminstone det som jag har settav den - är mycket bra.Ministern har rätt i att det betygssystem som vihar nu gör att vi tydligare ser sådant som vardolt. Det fanns de som hade betyg som såg ut som entipsrad med ettor, kryss och tvåor och som bara så attsäga ramlade igenom. Vi har ett bättre sätt att följaupp i dag.Samtidigt tror jag inte att det automatiskt blir bätt-re, som jag tyckte mig höra att ministern trodde, närbesparingarna i skolan är över. Många som jag harträffat ute i skolorna säger tvärtom att det är på vägatt bli ännu sämre. Förkunskaperna i matematik pågymnasieskolorna t.ex. i gör att mattelärarnaär mycket oroade. De säger att de inte någonsin tidi-gare sett så dåliga elever. De elever som kom in förraåret och som kommer in är klart sämre.Anf. 87 Statsrådet ():Herr talman! Vi är fortfarande i den skarv, PerBill, där vi kan se att bristerna finns. De nedskärning-ar som har gjorts ligger så nära i tiden.Ser man på vad som har gjorts från statens sida fårkommunerna och ytterligare25 miljarder i statsbidrag. Och det är klart att effek-terna inte syns efter . Det har säkerligen funnitsmånga hål som dessa pengar har stoppats i, men närvi följer rapporter kan vi se att under detsenaste året har skolorna märkt aven förstärkning. Men det finns fortfarande mycket attta igen i förhållande till var vi befann oss tidigare.Det handlar om att fortsätta att stärka de ekono-miska resurserna och om att ge kompe-tensutveckling till lärarna. Vi vet också att antaletspecialpedagoger - tidigare hette det speciallärare -har minskat. Den kompetensen behöver också lyftas.Sist men inte minst förenade vi oss också om at-tityderna; att verkligen utgå från eleven. Det har viinte berört i vår granskning . Men vår största upp-gift kanske är att se till att eleverna får inflytande, lyssnar till dem, hör efter var de befinner sig ochhur de vill vara med och nå de mål som vi har sattupp.Där stoppar jag den här debatten.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellationerna 1999/2000:95och 98 om kunskapsnivån i skolanAnf. 88 Statsrådet ():Herr talman! och har ställt ett antal frågor kring kunskapsnivån igrundskolan och frågor som delvis hör ihop meddetta. Jag väljer därför att besvara deras frågor i ettsammanhang.Båda interpellanterna har frågat vilka initiativ jagär beredd att ta för att ingen elev ska kunna lämnagrundskolan utan att ha uppnått betyget Godkänd.Tomas preciserar frågan till Godkänd isvenska och frågar därefter vilka konkreta åtgärderjag är beredd att vidta för att säkerställa att betygetGodkänd motsvaras av uppnådda kunskaper.Jag har vid många tillfällen, bl.a. här i ,svarat på frågor om resultaten i och dåsärskilt vad beträffar läsning och skrivning. Allaundersökningar och rapporter ger ungefär sammabild: de flesta barn och ungdomar når godkända re-sultat, men det finns en grupp som inte gör det, ochdet är allvarligt. Bland de ungdomar som inte nårgodkända resultat är de som har utländsk bakgrundöverrepresenterade. Trots att svensk grundskola iinternationell jämförelse når både höga och jämnaresultat är variationen för stor mellan kommuner ochskolor för att det ska vara acceptabelt.När man diskuterar skolan och dess resultat skaman hålla i minnet att de ungdomar vars betyg vi kanavläsa år 9 har funnits i skolan , somhar varit en oerhört svår period ur ekonomisk syn-punkt. I den publicerade delrapporten till dets.k. Välfärdsbokslutet beskrivs hur de ekonomiskaresurserna drogs ned som vi hade storabarnkullar och dessutom en stor flyktinginvandring. Även om konsekven-serna enligt rapporten inte är tillräckligt utforskadehar detta självklart påverkat skolans möjligheter attnå goda resultat. har den ekonomiska utveckling-en vänt. Regeringen har tillfört kom-muner och landsting ökade statsbidrag adresserade tillvård, omsorg och skola. Även om effekterna av dettainte syns genast och överallt kommer de ökade stats-bidragen att betyda att skolan får en tryggare resur-stilldelning än vad som annars varitfallet.Som jag så ofta framhållit, bl.a. i den utvecklings-plan för förskolan, skolan och vuxenutbildningen somregeringen lade fram , så behövs det insat-ser på alla nivåer och av alla berörda. Alla barn ochungdomar måste få de stabila läs- och skrivfärdighe-ter som de behöver i en omgivning som kommer attställa allt större krav på dessa förmågor. Särskildainsatser kan behövas både på nationell och lokal nivåför att förbättra språkutvecklingen hos elever medutländsk bakgrund.Skolan, dvs. de lärare och skolledare som arbetardär, måste tidigt identifiera de barn som behöverextra stöd bl.a. i läs- och skrivinlärningen. Här ärförskolan och samarbetet mellan förskolan och skolanovärderliga inslag i sådana tidiga insatser. Det förslagom en allmän, kostnadsfri förskola för 4-5-åringarsom regeringen avser att lägga fram i vår är ett led iansvarstagandet för de barn som behöver förskolanmest.Inom ramen för den s.k. Storstadssatsningen av-sätter såväl staten som kommunerna betydande resur-ser för att förbättra utbildningen i svenska inom bådeförskolan och skolan för barn i invandrartäta förorts-områden. Där pågår ett omfattande arbete med syftetatt utveckla och förbättra pedagogik och metodiksamt att höja den pedagogiska personalens kompe-tens.