prot · GN0980 · 2000-03-15 00:00:00 — Sedan vill mange företagaren handlingsfrihet och ha effektivastmöjliga ekonomi samt att man vill skydda företagarenmot fackets godtycke.Vilken tyngd och vilket innehåll man lägger i des-sa kriterier beror givetvis till stor del på vilket partiman företräder och vilka intressen partierna har.De partier som ligger en så stor organisation somSAF närmast ser givetvis arbetsgivarens intressensom tyngst, medan arbetarrörelsen har sina sympatierhos facket.För är dock inte det ekonomiskasubjektet en organisation, den stora fackföreningen,det stora företaget eller den stora staten. I min ochMiljöpartiets syn är det den enskilde människan. Denenskilde människan kan för vara bådeden enskilde arbetstagaren och den enskilde småfö-retagaren.När det gäller tryggheten för arbetstagaren är deten mängd faktorer som spelar in: tillgången på arbete,möjligheten att göra andra saker än att vara löne-anställd - t.ex. studera eller starta eget - trygghetenvid arbetslöshet och övriga sociala skyddsnät.Det finns egentligen två skolor inom eko-nomin: den som hävdar att människor behöver mind-re trygghet för att arbeta bra och bli kreativa och densom hävdar att det behövs mer trygghet för att männi-skor ska arbeta bra och bli kreativa.Jag vill påstå att borgerliga partier kanske står fördet förra och att de gröna och vänsterpartierna delaråsikten att det senare stämmer. Vi tycker att folkbehöver mer trygghet.Men sedan skiljer vi oss åt en aning. Medanvänsterpartierna bara ser lycka i ett tryggt lönearbeteser vi mer än så. Den bild av världen som enbartbestående av dem som köper arbetskraft och dem somsäljer den är inte längre helt relevant.Miljöpartiet ser skalan stor mot liten i stället. Viutgår ifrån individen där vänstern kanske bara serkollektiven.För LO är en arbetare svag och ska skyddas omhan har ett lönearbete. Startar han däremot eget blirhon eller han genast en kapitalist och ska behandlasmed misstänksamhet.Men för vår del är alla enskilda människor somförsöker forma sina egna liv det som utgör ekonominskärnpunkt. Det är de som för oss utgör det ekonomis-ka subjektet, inte stora fackföreningar eller storaföretag.Fru talman! blir alltid angripet av bå-da sidor, och jag tycker att det kan vara på sin platsmed en förklaring till våra ställningstaganden.I dagens betänkande om lönebildningen har vi till-sammans med , en utskottsmajoritet om ettförbud mot blockader mot enmans- och familjeföre-tag.Vi i vill underlätta för de små företa-gen och arbeta för ett regelverk som anpassas fördem.Miljöpartiet tycker att det är fel att ha stora före-tag som norm och säga att småföretagandetska utvecklas och stimuleras. Det är bättre att delaupp reglerna i arbetslivet i ett regelverk för storaföretag och ett för små företag.För oss finns det en ideologisk tröskeleffekt somdrar en klar gräns mellan vilket stöd vi vill ge de småföretagen för de små företagens skull och vad vi ärvilliga att ge de stora företagen. Vi bevakar alltid denenskilda människans rättigheter mot institutionen.Regeringen skriver i propositionen att det äroskäligt att facket tvingar företag utan anställda attskriva kollektivavtal. Vi vill införa ett förbud så attblockader mot enmans- och familjeföretag i syfte attfå till stånd kollektivavtal blir förbjudna. Vi anser inteatt fackförbunden ska kunna tvinga ensamföretagareatt skriva på ett kollektivavtal på grundval av att dekanske ska anställa någon.Om en företagare vägrar att skriva på inträder oftasanktioner som kan medföra bl.a. att kommuner drarin sina order till företaget.Utredningen om ett förstärkt förlikningsmannain-stitut föreslog att ett förbud mot stridsåtgärder motenmans- eller familjeföretag skulle återinföras. Rege-ringen fullföljde tyvärr inte utredningens förslag utanden tog i sista stund bort förslaget från lagrådsremis-sen och därmed också propositionen.Fru talman! I detta läge väckte vi en motion medett färdigt lagförslag. hade dock gärnasett att arbetsmarknadens parter själva löst fråganavtalsvägen, vilket skulle ha kunnat förhindra enlagstiftning om ett förbud. LO gjorde ett försök medatt förmå sina medlemmar att inte ta ut avgifter tillfacket.Men detta är inte tillräckligt, tyvärr, då blocka-drätten mot mikroföretag trots detta kvarstår, och dåtycker vi att det inte är rimligt att facket ska kunnasätta mikroföretagen i blockad.Vi tycker att de omfattande skadeverkningar somstridsåtgärder i förening med sympatiåtgärder kanmedföra för företaget och tredje man är tillräckligaskäl för att införa ett blockadförbud.Några problem framkom inte under det år somförbudet tidigare var verksamt, och vi anser att efter-som större delen av SAF-LO-området och helatjänstesektorn, enligt , avstår frånsådana stridsåtgärder bör förbudet införas.Fru talman! står bakom propositioneni andra delar, även om vi varit starkt kritiska till endel andra förslag i den. På grund av felaktig propa-ganda känner jag mig nödsakad att visa på det faktumatt jag i det längsta inte ville ha en förlängning avvarseltiderna , som sedermera utmynnadei eller en rätt att skjuta på varsladestridsåtgärder i 14 dagar.Proportionalitetsregeln gick vi också emot, ochden är ju inte heller med som förslag i propositionen.Nu till en annan fråga, fru talman. Ett problemsom har uppstått på arbetsmarknaden är den storatystnaden som brett ut sig. Föregående år och i tidiga-re interpellationsdebatter med bl.a. statsrådet har jag framfört mina farhågor om detta fram-tida arbetsmiljöproblem, som jag ser det.Klimatet på dagens arbetsplatser har hårdnat. Ef-ter rationaliseringar i både den offentliga och denprivata sektorn måste människor hålla hårdare i sinajobb. Flera vittnar om hur de själva eller arbetskam-rater har kritiserat beslut och sedan blivit hotade meduppsägning. Statstjänstemännen kom nu med en rap-port som visade på hur läget verkligen har försämrats.Många väljer i stället att vara tysta. ställde frågan om mantyckte att man blivit mer för-siktig när det gäller att framföra kritiska synpunktertill ledningen på arbetsplatsen svarade att demärkt en sådan skillnad. Detta är alarmerande siffror.Under 90-talet har både den privata och den of-fentliga sektorn upplevt neddragningar. Personalen hittar inte längre utrymme för attutvecklas och vidareutbildas, utan den vantrivs utanatt hitta ett nytt arbete. Detta leder till nästa problem:psykisk och fysisk utbrändhet.Den senaste arbetsmiljöundersökningen upplysteoss om att två av tre arbetstagare anser att arbetstem-pot ökat . Professor på säger att neddrag-ningarna har skapat ett slags överlevnadssjuka.För att säkra sin överlevnad och må mindre dåligtgör personalen bara uppgifter som syns och kan mä-tas. Kritiken, fru talman, tystnar!Arbetsbördans konsekvenser blir ett resultat avdenna problematik, och de förslag till friår och för-kortad arbetstid som länge har propageratför är utmärkta åtgärder för att komma till rätta medsådana ökande problem som utbrändhet.Utskottsmajoriteten har föreslagit ett tillkänna-givande om en översyn av arbetsrätten som ska be-handla bl.a. frågan om den ökade tystnaden på våraarbetsplatser. Det gläder mig. Och det gläder migockså att statsrådet har ändrat ståndpunkt, hoppas jag,vad gäller yttrandefrihetstillämpningarna utanförstatlig verksamhet.Inom den privata sektorn gäller inte yttrandefri-heten och den gäller inte heller när våra bolag privati-seras. Många arbetsgivare kräver lojal tystnadav sina medarbetare, Inte bara privata arbetsgivareutan också kommuner och landsting finns i skaransom menar att lojalitet betyder att inte kritisera sinaarbetsgivare.Enligt tryckfrihetsförordningen har anställda i of-fentlig verksamhet meddelarskydd. De har rätt att gåut i pressen och påtala brister i arbetsmiljön. Görsdetta anonymt har arbetsgivaren ingen rätt att efter-forska källan.Denna rätt gäller inte privatanställda. De måstesätta företagets intressen framför sina egna. Arbetsgi-varen har även rätt att efterforska vem som har läckttill pressen.Denna effekt är förbisedd när offentlig verksam-het går över i privat regi. Jag är därför nöjd att dettakan komma att tas upp i den utredning eller den över-syn som utskottet förordar.När det gäller de gemensamma reservationernasom vi har med om föräldraledighets-lagens skyddsregler och återanställningsrätten så står vi bakom dem, där bådapartierna har motionerat.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 22och 29 och bifall till hemställan i betänkandet i öv-rigt.Jag vill tillägga att man i medbestämmandelagenskulle kunna införa en regel som inte är så allmäntskriven. Man skulle t.ex. kunna uttrycka det som attförhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare skapräglas av ömsesidig respekt. Arbetsgivaren skaiaktta den anställdes rätt till grundläggande medbor-gerliga fri- och rättigheter.Sedan skulle man också kunna ändra t.ex. 8 § 3 sti medbestämmandelagen till att lyda: Sker en kränk-ning av arbetstagares medborgerliga fri- och rättig-heter eller av hans föreningsrätt genom avtalsuppsäg-ning eller annan sådan rättshandling eller genombestämmelse i kollektivavtal eller annat avtal är be-stämmelsen ogiltig. Detta skulle även kunna gälla förprivata företagare. Då skulle vi kanske kunna se enminskning av det som vi nu upplever i arbetslivet.Anf. 19 HANS () replik:Fru talman! Jag vill först säga att det är bra att vihar enats om flera reservationer. Det är också bra attvi kunde förhandla fram lönebildningspropositionentill ett resultat som ändå är rimligt, även om alla par-ter har sina olika synpunkter.Det som är mindre bra är den motion som Miljö-partiet väckte och som jag tycker bryter det samar-betsklimat och den dialog som fanns. Miljöpartietsade , t.o.m. i massmedierna, att manvar nöjd med den lösning som LO hade kommit framtill.Några reflexioner bara angående frågan om indi-vid och kollektiv. Vi är också intresserade av indivi-den. Jag tror att vänsterpartister är intresserade av denenskilda människan. Men i många sammanhang finnsmänniskan i kollektiv, i strukturer där det handlar ommakt- och resursfördelning, trygghet och inflytande.Då är det kollektivet som är räddningsplankan förväldigt många enskilda individer. Därför slår vi vaktom kollektivavtalet som är ett stöd till den enskilde.När det gäller anställningsskyddet och, i det härfallet, kollektivavtalsrätten och personer som är an-ställda av ett riktigt litet företag tycker jag att Miljö-partiet inte värnar om den enskilde. Däri ligger sak-frågan. Vi tycker heller inte att det är lyckligt medkonflikter mellan två individer av vilka en är företa-gare och en kan vara anställd. Därför tycker vi att detär bäst att man löser frågan avtalsmässigt, vilket manockså har gjort. Jag är övertygad om att man hadeklarat av att göra det också den här gången. Men nublir det en lagstiftning, och den är principiellt mycketfarlig, därför att det är en lagstiftning mot den grund-läggande fackliga konflikträtten som är stödet förkollektivavtalet. Att då liera sig med dem som påpunkt efter punkt vill undergräva kollektivavtaletsställning är ingen god politik, . 20 () replik:Fru talman! värnar den enskildamänniskan, och det tror jag säkert att också Vänster-partiet gör, men kollektivet är så mycket större så attsäga.Sedan är det väldigt många som står utanför av-talen och som inte har några rättigheter. Som bl.a.Margareta påpekade är det en miljonmänniskor som står utanför arbetsrätten.Men när det gäller förbudet mot enmans- och fa-miljeföretag tycker jag faktiskt inte att det är rimligtatt man ska kunna genomföra en blockad mot ettsådant företag. Det har inget rimligt fackligt syfte,tycker jag, om man reglerar arbetsvillkoren för någonsom står utanför familjen. När det gäller familjeföre-tagen tycker jag att familjemedlemmarna själva skakunna bestämma vilka relationer som ska gälla inbör-des.Som jag sagt tidigare tycker jag inte att det är ettskäl att ha detta förbud för det fall någon skulle an-ställas . Om man inte har ett kollektivavtalfinns inga skyddsmekanismer. Som jag sade tidigarebehöver ju inte en enskild företagare vara en bov,utan jag hoppas att det oftast är en seriös företagare.Denne företagare har ju också rätt och möjlighet attteckna försäkringsavtal med AMF, så att ett skyddska gälla även för den som blir anställd.Anf. 21 HANS () replik:Fru talman! Jag tror att just detta är kärnpunkten,att man kan göra si och man kan göra så, men arbets-rätten och kollektivavtalet ger mig ett skydd om ar-betsgivaren inte är en seriös person.I väldigt många fall bör man uppmärksamma ar-betsrätten och kollektivavtalet som skyddsinstitutio-ner när inte alla är goda, snälla och omdömesgilla.Det gäller alla arbetsgivare. Det gäller naturligtvis förfacket, som kan bete sig jätteilla mot sina anställdaosv. Man måste ha ett skydd. Det är detta skydd somgår förlorat. Vad jag tycker är rimligt är att det finnsen garanti för att den som blir anställd i ett litet, litetföretag, som det är på de här marknaderna och därdetta ofta sker, ska ha skydd för sina arbetsvillkor ochför sin försäkringslösning.Det finns fall där den enskildes skydd och rättig-heter har kränkts, på grund av att man inte ville träffaett vilande kollektivavtal. Men då fanns ju också dendär ingrediensen att det kostade pengar, och det tyck-er jag är fel. Därför är det mycket bra att man tar bortkostnader och förpliktelser till den sekund då jag harnågon anställd.Men att ta till storsläggan och förbjuda fackligastridsmedel i det här läget det är farligt. Nästa gångblir det sympatiåtgärder, och gången därefter blir det- ja, vad blir det då? ska akta sig.Hon ger handen till hin håle själv, sett ur arbetsrätts-lig synpunkt, när hon allierar sig med , men bara ur den synpunkten.Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag vill inte tala om honom som borunder marken så att säga. Men jag tycker faktiskt inteatt en enskild företagare är en hin håle, Hans Anders-son.Förbudet gäller ju de enmansföretag som inte harnågon anställd. Så snart någon har anställts finns detmöjlighet för fackliga organisationer att vidtastridsåtgärder för att driva på för ett kollektivavtal, såur den synpunkten tycker jag att det är fel att säga såsom gör. Vidare har lagen varittillämplig utan att det framkommit någotproblem med tillämpningen, så jag tycker att det härär ett riktigt beslut att fatta.Sedan talade vi om att LO lade fram förslaget omatt någon avgift inte skulle tas ut. Vad som har fram-kommit är att bl.a. Transport aldrig har tagit ut någraavgifter, så där kommer man ju inte att avstå frånnågot på så sätt. När Transport enades om rekom-mendationen med LO tog man inte bort något, förman har aldrig tagit ut några avgifter från sina med-lemmar.Vidare tycker i LO att detta är enverkligt liten fråga. Det sade han till mig i en debattsom vi hade.Jag yrkar bifall till det som utskottsmajoriteten harsagt om att genomföra förbudet mot blockad av en-mans- och familjeföretag.Anf. 23 ():Fru talman! Jag vill börja med att något kom-mentera den kritik som förts fram mot utskottetshandläggning av ärendet. Jag vill poängtera att bådeSACO och , som juhar skrivit till utskottet, har haft goda möjligheter attkomma till tals i ärendet.Både delbetänkandet och slutbetänkandet ommedling och lönebildning har remissbehandlats. Bådeföre och efter denna behandling har det varit semina-rier där parterna och också arbetsmarknadsutskottetsledamöter har haft möjlighet att delta.Därutöver vill jag påpeka att arbetsmarknadsut-skottet var på besök hos . Där diskuterades också sam-synsmännens arbete, och vi fick möjlighet att tala litegrann kring Svenska Arbetsgivareföreningens syn pålönebildningen. Jag anser mot den bakgrunden att detinte finns något fog för den kritik mot handläggning-en som förts fram från borgerligt håll.Moderaterna ansluter sig, som vi har hört, tillSAF:s och kritik också i den meningen menar att regeringen bara har låtit LO kommatill tals, att det bara är LO:s synpunkter på lönebild-ningen som har beaktats. Men jag vill gärna framhållaatt regeringen har haft kontakter med parterna påarbetsmarknaden. Jag är inte riktigt säker - om jaghar fel får rätta mig -men jag tror att regeringen har haft kontakt med allacentralorganisationer på arbetsmarknaden.Dessutom har och regeringens uppdrag haft uppgiften att försöka nåen samsyn med arbetsmarknadens parter i den härfrågan. Det har tagits många kontakter också meddem.En viss samsyn har nåtts mellan parterna. Man haren gemensam syn på en så grundläggande sak som attdet är viktigt att lönebildningen fungerar väl för att viska klara av en tillväxt i samhället. Men det var ocksåett antal områden där man inte nådde samsyn och intehade förmågan eller, om man så säger, viljan att själ-va klara av att nå en gemensam syn på lönebildning-en. Ett viktigt undantag är, tycker jag, naturligtvis deförhandlingsordningsavtal som är träffade på arbets-marknaden, där parterna i konstruktiv andra faktiskthar löst detta med hur man ska hantera frågan omlönebildning.Det blev alltså nödvändigt att från regeringens si-da lägga fram ett förslag utan att det fanns en samsynrakt över i alla delar. Då återstår naturligtvis för rege-ringen att lägga sina värderingar på förslaget omlönebildning - eftersom det ju skulle läggas fram.Och jag tycker för min del inte att det är så märkvär-digt att de socialdemokratiska värderingarna i mångtoch mycket sammanfaller med de värderingar somden andra grenen av arbetarrörelsen har. Det är gans-ka naturligt för mig i alla fall. Jag tycker att det ärlika naturligt som att ni moderater t.ex. reserverar ertill förmån för Svenska Arbetsgivareföreningensståndpunkter i snart sagt varenda fråga i den härkammaren.Precis som andra redan har sagt delar jag ocksåsjälvklart uppfattning att det är viktigt att vi har ensund lönebildning. Jag delar också de grundläggandeutgångspunkterna som regeringen för fram när detgäller att staten har sin roll och parterna sin, och attstaten ska vara neutral. Men som ytterligare någonhar sagt i debatten är det naturligtvis inte så att varesig regering eller riksdag kan vara neutral till en då-ligt fungerande lönebildning. En lönebildning sominte fungerar inom ramen för vad samhällsekonomintål går direkt ut över de arbetslösa och andra som stårutanför arbetskraften.Det är värt att notera att det finns en majoritet föratt inrätta . Klart är att det finnssynpunkter på det förslag som regeringen läggerfram, kring organisationen, analysen, arbetsformernaoch frågan om den förbättrade lönestatistiken.En utgångspunkt i förslaget om lönebildning förfull sysselsättning är att vi inte ska ägna oss åt statliglönepolitik. Det handlar i stället om att skapa öppen-het och ökat informationsutbyte. Medlingsinstitutetger förbättrad information och djupare analyser. Detinnebär att det blir bättre beslutunderlag i förhand-lingarna. ska samråda och föradiskussioner med parterna om förutsättningar ochtänkbara utfall för att på så sätt förbättra dialogen ochsamspelet mellan olika avtalsområden. Det handlaralltså om ett tidigt agerande i syfte att öka samsynen,nå effektivare förhandlingar och på det sättet undvikakonflikter. Ett nytt avtal ska helst vara slutet innan ettgammalt löper ut.Innebörden av en väl fungerande lönebildning harberörts av alla de borgerliga partierna. Där är tydligenutgångspunkten att regeringen har en för snäv syn pålönebildning. Så beskriver man att det är andra politi-kområden som är av betydelse för lönebildningen. Ja,vem har sagt något annat? Jag vill gärna ge det svarettill och . Vare sig regeringen ellerutskottsmajoriteten anser att vi löser de "genuina",som Attefall uttryckte det, problemen med lönebild-ningen genom att inrätta . Men detär en viktig del.I proposition, bara för att göra det här tydligt, stårdet: "En balanserad ekonomisk utveckling via en välavvägd finans- och penningpolitik understödd av eneffektiv arbetsmarknads- och utbildningspolitik utgören första viktig förutsättning för att lönebildningenska fungera väl" - en första viktig förutsättning alltså.Eftersom det här är så tydligt uttalat är det märkligtatt vi ser en reservation i betänkandet i den här delen.Vad vi inte är överens om är när att ni går in påförutsättningarna och, precis som också Hans An-dersson uppfattat det, har synpunkter på själva löne-sättningen och hur den ska gå till. Ni pratar om attingångslönerna är för höga. Ni anser att löneskillna-derna är för små, att den som utbildar sig får för dåligutdelning osv. Det är definitivt exempel på frågorsom parterna på arbetsmarknaden ska lösa. Hur löne-sättning av kompetens, ålder, kvalifikationer m.m.ska skötas ska ju inte avgöras av staten. Det skasjälvklart avgöras av parterna i centrala och lokalaförhandlingar.Det kanske förtjänar att påpekas i sammanhanget.Det låter ibland från borgerligt håll som att det ärfacket som dikterar hur avtalen ser ut. Så är det na-turligtvis inte. Det är en överenskommelse mellan enfacklig organisation och en arbetsgivare. Man äralltså överens om de regler som gäller.Så till blockadfrågan: Som framgår av betänkan-det och debatten föreslås att ett förbud införs motblockad av enmans- och familjeföretag. Det är enolycklig lösning. Enligt min uppfattning tar den intehänsyn till den verklighet vi har. Det är inte svårt förmig att acceptera att ett enmansföretag som inte harnågon anställd inte ska behöva teckna ett kollekti-vavtal. Och det är inte svårt att acceptera tanken attdetsamma ska gälla familjeföretag. När det gällerfamiljeföretagen ska man dock lägga till att det härmed vilka som tillhör familjen har haft en tendens attöka under senare år.Nu är verkligheten inte så enkel. Det är två treavtalsområden på LO-sidan som har problem med dethär. Problemet är att det finns enmansföretag somfaktiskt har anställda. skriver i sin mo-tion att fackliga organisationer har möjlighet att vidtastridsåtgärder så snart någon utomstående anställs.Det har också tagit upp här i debat-ten. Det är korrekt. Problemet är att det kan gå långtid innan den fackliga organisationen får vetskap omatt det finns en anställd på en arbetsplats. är den anställde utan avtalsförsäkringar.LO och de berörda förbunden har försökt attlösa den här frågan själva genom ett vilande hängav-tal. Det är för mig en praktisk lösning på den härproblematiken. Jag tycker att det är synd, och det ärfel, att går samman med borgarna. De harideologiska skäl i den här delen. Men ni har inte varitså uppbundna i den buren tidigare, så jag tycker attdet är synd att ni inte ger LO och de berörda förbun-den möjligheten att faktiskt pröva den här fråganavtalsvägen.Jag kan travestera det som står i någon av reser-vationerna: Varför införa en lagstiftning som i prakti-ken inte kommer att ha någon betydelse för de flestafackförbund? De berörda förbunden drabbas natur-ligtvis av det här. Den här lagen riktar sig faktisktegentligen mot de här tre avtalsområdena, de tre för-bunden. Jag tycker att det är mycket olyckligt attMiljöpartiet går in på det här. Ta i stället vara påchansen att man får lösa det här avtalsvägen.När det gäller stridsåtgärdernas proportionalitet ärdet värt att framhålla att vi i har ett så litetantal konfliktdagar. Jag tror att man kan säga att vihar färre konfliktdagar i vårt land än vad man har iländer som faktiskt har den här regeln om proportio-nalitet inskriven. Det faktum att vi har få konflikterplus att vi nu inrättar ett medlingsinstitut gör att re-geln om proportionalitet inte behöver införas enligtvår mening.Inte heller behöver vi en särskild nämnd, somFolkpartiet tar upp i en motion och som också Öberghar berört, som skulle kunna uttala sig om samhälls-farligheten i konflikter på arbetsmarknaden.Det tycker vi också är en fråga som man kan lösaavtalsvägen om man finner att det är nödvändigt.Man kan själv tillsätta en sådan nämnd och i avtalutforma reglerna för en sådan nämnd mellan parterna.Medlingsinstitutet blir statistikansvarig myndig-het. Skälen till det tycker jag är bra beskrivna i pro-positionen. De borgerliga partierna plus en del re-missinstanser är kritiska mot detta och anser att det ärrisk för att statistiken ges en normbildande roll. Det ärinte fråga om detta.