prot · GN0980 · 2000-03-15 00:00:00 — Jo, den handlar om inrät-tande av ett medlingsinstitut, och bara detta.Vi kristdemokrater stöder i huvudsak inrättandeav detta institut - eller ska jag hellre säga utvecklingav den befintliga myndigheten förliknings-mannaexpedition? Det kan man ju säga att det är. Jagtror att medlingsinstitutet kan fylla en viktig roll ivissa lägen för att medverka till samordnade avtalspe-rioder, ge råd och stöd, främja en sund lönebildningoch ha verktyg för att kunna kyla ned när en konfliktbörjar växa fram och också agera som medlare.Fru talman! Vi anser att det endast är arbetsmark-nadens parter som kan utveckla löneformer och an-ställningsvillkor som är anpassade till dagens ochmorgondagens arbetsmarknad med dess snabba om-vandlingstakt och allt större variation i anställnings-former, arbetstid och arbetsorganisation. Inrättandetav ett medlingsinstitut får därför inte leda till statliginkomstpolitik. Det är viktigt att betona att det ävenfortsättningsvis är arbetsmarknadens parter som harhuvudansvaret för lönebildningen. Det får inte vara såatt parternas ansvar avtar.Men jag betonar, vilket är viktigt, att ett inrättandeav ett medlingsinstitut inte löser lönebildnings-problemen i . Det kan spela en viss roll, ochdärför stöder vi förslaget i dess väsentliga delar. Meni den rapport från som jag nyssnämnde står det att vi har "ett genuint problem medvår lönebildning". Och med lönebildning menar rap-portförfattarna både den generella löneökningstaktenoch lönebildning som ger incitament till högre utbild-ning och kompetens och ansvarstagande.Frågan jag måste ställa till statsrådet ,socialdemokraten i utskottet och HansAndersson är: Anser ni att vi har löst det "genuinaproblemet" med lönebildningen med denna proposi-tion och detta betänkande? Det är nyckelfrågan fördagens debatt.Det anmärkningsvärda med den proposition omlönebildning som vi ska ta ställning till är attden uteslutande handlar om den totala löneöknings-takten, trots att vår lönebildning lider av flera andracentrala problem. I alltför liten utsträckning uppmunt-ras kunskaps- och kompetensutveckling. Orsaken tilldetta är bl.a. de höga skattekilarna samt den samman-pressade lönestrukturen.För att tala klartext: Det är för dålig ekonomiskutdelning för en undersköterska att sätta sig på skol-bänken och bli sjuksköterska. Många offentligt an-ställda akademiker har lägre livslöner än personerinom den privata sektorn som bara har gymnasieut-bildning som högsta utbildningsnivå. Vi ser framväx-ande flaskhalsar på arbetsmarknaden som ett teckenpå att rörligheten mellan yrken, branscher och orterinte fungerar tillfredsställande på grund av att lö-nestrukturer och skattesystem inte är anpassade.Vi kristdemokrater har några punkter som jaggärna skulle vilja trycka på som är viktiga för attfrämja en god lönebildning.1. För att uppmuntra arbete, utbildning, kompe-tensutveckling och ökat ansvarstagande måsteskatten på arbete sänkas för alla, exempelvis ge-nom ett höjt grundavdrag. Marginalskatterna ocholika former av marginaleffekter måste hållas ne-re. Maximal marginalskatt ska vara i enlig-het med skattereformen.2. Arbetslöshetsförsäkringen betalas genomrelativt blygsamma medlemsavgifter, arbetsgi-varnas arbetsmarknadsavgifter men framför alltöver statsbudgeten. Försäkringen ska vara obli-gatorisk och gälla för alla och i större utsträck-ning finansieras genom avgifter från de försäkra-de. När arbetslösheten stiger ökar avgifterna, ochnär den sjunker minskar de. En sådan modell gerincitament för en bättre fungerande lönebildning.Löntagarna kompenseras genom sänkta inkomst-skatter, exempelvis genom höjt grundavdrag.3. Vinstdelningssystem för de anställda kan medfördel utgöra en del i den framtida lönebildning-en. Ett sådant system skapar en god och flexibelkoppling mellan företagens vinster och de an-ställdas ersättningar. Arbetsgivaravgifter bör intetas ut på ersättning från ett vinstdelningssystem.4. För att utbildning ska premieras bättre ochbristyrken ska kunna locka till sig arbetskraftmåste lönebildningen ge utrymme för en bättrelöneutveckling inom dessa yrken jämfört medhur det fungerat hitintills. Därmed kan ocksåökade möjligheter skapas för tillkomst av arbeteninom branscher med relativt låga ingångslöner.Fler sådana arbeten ökar möjligheten för mångaatt komma ut på arbetsmarknaden. Skattesänk-ningar för låginkomsttagare kan då underlätta ensådan process.Fru talman! När man läser utskottsmajoritetenstext i betänkandet ser man att de ödslar stor energi påatt polemisera mot oppositionen. Det är i och för sigtrevligt att vi uppmärksammas. De mer halsbrytandeoch inkonsekventa argumenten finner vi i början, därdet hävdas att vi kristdemokrater vill ha mer av statligstyrning och att vi lägger oss i för mycket i sådantsom arbetsmarknadens parter ska sköta. Men vad ärdet vi föreslår? Jo, det är, som jag nämnde i mitttal, skatteförändringar och strukturella åtgärder somskapar bättre förutsättningar för en sundare lönebild-ning.På s. 17 i utskottsmajoritetens text står precis det-ta, nämligen att lönebildningen "verkar inom en ramsom består av den ekonomiska politiken i stort, avarbetsmarknadspolitiken, skatte- och transfererings-politiken, socialpolitiken m.m.". Det måste väl varatillåtet att försöka ändra i dessa ramar för att främjaen bättre fungerande lönebildning utan att beskyllasför statlig inkomstpolitik. Eller menar inte utskotts-majoriteten vad man själv skriver i sitt betänkande?Fru talman! Det är glädjande att vi i detta betän-kande kan samla en majoritet för att förbjuda stridsåt-gärder mot enmans- och familjeföretag. Med hot omblockad tvingas exempelvis ett företag där bara fa-miljemedlemmarna arbetar att teckna kollektivavtal,med höga kostnader som följd. Rätten att stå utanförexisterar i praktiken inte. Lika självklart som det äratt denna rättighet borde finnas bör det vara att före-taget tecknar kollektivavtal när de har anställda somkräver ett sådant.Regeringens egen utredare, förre statssekreterarensocialdemokraten , har utrett detta ochföreslagit att ett förbud mot stridsåtgärder mot en-mans- och familjeföretag ska införas. Regeringen ochMona var också inne på denna linje ett tag,men fick backa efter protester från LO. LO har jutydligen haft veto på vad som får stå i denna proposi-tion. Argumentet för att inte ta med detta förbud blevatt LO har lovat att de förbund som fortfarande an-vänder denna möjlighet ska ändra i sina avtal så attarbetsgivarna förvisso ska tvingas teckna avtal menslippa betala en del avgifter som man tidigare tagit ut.En fråga man ställer sig är varför fackförbundeninte kunde ställa upp på detta tidigare, eftersom de nulovar att göra det. Jag har själv erfarenhet av att minpappa blev utsatt för just denna typ av stridsåtgärderfast han inte hade några anställda och var enmansfö-retagare.Jag tycker att det är en elementär rättvisefråga ochen viktig principfråga att man inte ska behöva betalaen avgift för något man inte utnyttjar och att man skakunna stå utanför när man är egenföretagare ellerfamiljeföretagare.Allt talar för att vi behöver anta det lagförslagsom finns i detta betänkande om vi ska få ordning pådetta område och kunna hävda viktiga grundläggandeprinciper.Fru talman! Får jag slutligen kommentera vadsom i detta sammanhang kanske är en detalj, men enviktig sådan för många mindre företag. Det gällerreservation 26, som bl.a. vi kristdemokrater står bak-om, om semesterlön vid särskilt utbildningsbidrag.Det är ett utmärkt exempel på hur regelsystem utfor-mas utan hänsyn tagen till småföretagens speciellasituation.De som studerar med särskilt utbildningsbidragfår sin semesterlön betald av sina arbetsgivare, ävenför den tid de studerat. ska arbetsgivarenbetala semesterlön för den som vikarierar för denstudieledige - alltså dubbel semesterlön. Det kangivetvis inte vara rimligt. Det måste vara så att densom betalar lön och ersättning också ska stå för se-mesterersättningen.Men socialdemokrater, vänsterpartister och miljö-partister röstar emot och tycker att nuvarande ordningär rimlig och bra. säger man sig vilja för-enkla för småföretagen, men det är som vanligtmycket prat och ingen konkret handling. Den sommed trovärdighet vill förenkla för småföretagarnamåste rätta till denna typ av brister.Det ska bli mycket intressant att höra statsrådetsSahlins kommentar till detta. Är det en rimlig ordningatt den som studerar i och får ersätt-ning från staten för detta ska få semesterlön frånarbetsgivaren, som arbetsgivaren betalarsemesterlön för vikarien? För ett stort företag spelardet kanske ingen större roll, men för ett litet företagkan det vara oerhört väsentligt och viktigt. Det skaparmycket irritation, och det strider helt mot de uttalan-den som kommer från om attförenkla för småföretagen.Fru talman! Jag står naturligtvis bakom samtligakristdemokratiska reservationer, men för tids vinnan-de ska jag nöja mig med att yrka bifall till reservatio-nerna 2 och 26. På en punkt vill jag dock yrka bifalltill utskottets majoritetstext, nämligen vad beträffarmom. 9 angående förbud mot blockad av enmans-och familjeföretag.Anf. 4 HANS () replik:Fru talman! Jag anser fortfarande att kristdemo-kraterna inte riktigt har bestämt sig för på vilken fotde ska stå. Detta handlar om ett medlingsinstitut ochvilka uppgifter det ska ha. Det handlar om det ut-rymme i vilket parterna har att agera när de förhand-lar fram kollektivavtal.Men i stället ägnas det mesta av kd:s motion ochreservation 2, Innebörden av en välfungerande löne-bildning m.m., åt helt andra saker. Den enskilda ar-betstagaren ska få större inflytande över anställnings-avtalet. Det ska vara individuella avtal i stället förkollektiva. För mycket lagstiftning på arbetsmarkna-den ligger bakom arbetslöshet. Skattepolitiken tasupp, och lönestrukturen. Ingångslönerna är för höga.Reservationslönerna är för höga. Arbetslöshetsförsäk-ringen är för generös. Det arbetsrättsliga regelverketger den fackliga parten för mycket att säga till om. Såföreslår man proportionalitetsregler, förbud mot sym-patiåtgärder osv.Ni går rakt in i det som parterna ska avgöra! Jaghar ingen uppfattning politiskt om var ingångslönernaska ligga. Jag vill inte ta ställning till den relativafördelningen av löneutrymmet. Jag har synpunkter pådet samlade fördelningspolitiska utfallet, men låtparterna sköta detta!Anf. 5 () replik:Fru talman! Vi vill inte heller gå in och fastställaolika lönesatser, . Men vi tror att manfrämjar en sund lönebildning genom att användaskatteinstrumentet, exempelvis genom att sänkaskatten för låginkomsttagare genom höjt grundav-drag. Det gör att det blir lättare att driva löneförhand-lingar, och de kan utfalla på en rimligare nivå och påett rimligare sätt.De ekonomiska ramarna, som Hans Anderssonsjälv har skrivit under på i betänkandet, styr lönebild-ningen. De skapar det ramverk som lönebildningenverkar inom. Det är det som det handlar om.Problemet med och vänsterpar-tisterna är att de inte vill påverka ramarna. Ni verkartycka att allt är bra. Det finns dock ett undantag. Detär att har ställt upp på ett antal åt-gärder för att ändå förändra maktfördelningen påarbetsmarknaden.Hans Andersson sade i sitt anförande att arbetsgi-varintressena har för stor makt när det gäller att sättalönerna. vill ändå förlänga var-seltider, höja varselavgifter och ge medlingsinstituteträtt att skjuta upp en varslad stridsåtgärd - helt enkeltatt ingripa och ändra de spelregler som Hans Anders-son tycker i för stor utsträckning är till förmån förarbetsgivarna. Frågan är om tyckeratt det är en rimlig ordning - det förefaller så om manlyssnar på hans retorik - att försvaga, ur hans synvin-kel, arbetstagarnas intressen i lönebildningen.Anf. 6 HANS () replik:Fru talman! Vad jag sade var att det inte sker nå-gon sådan förskjutning i frågan om vilken möjlighetjag har att ställa krav och driva igenom mina kraveller vilka konfliktverktyg som jag kan utnyttja. Mendäremot sker det en förändring, särskilt om det intefinns ett avtal mellan parterna, av vissa regler, t.ex.varselregler, och av uppskjutandemöjligheter.Men det jag vill åt - min fråga som jag ställde ochsom jag inte får något svar på - är att ni inte har nå-gonting annat än materiella försämringar för den enaparten när det gäller konfliktverktyg att komma med,i förhållande till propositionen. Vad ni i stället sägerär att det vore bra att sänka skatten och att ni tyckeratt det är för liten lönespännvidd i . Det kan niju säga. Säg det i den politiska debatt som kom-mer att föras nu när frågan om fördelningspolitik ochlönebildning förs in i riksdagen.Men detta är väl ingenting som ni vill ha lagfäst?Detta är väl ingen synpunkt på vad medlingsinstitutetska tycka? I så fall är det ju ren och skär statlig in-komstpolitik som ni förespråkar, fast ni säger att niinte gör det.Anf. 7 () replik:Fru talman! Vi konstaterar att regeringen själv sä-ger att lönebildningen är central för att skapa syssel-sättning och tillväxt, och vi har en hög arbetslöshet.Regeringen upprepar detta ständigt och jämnt. Sedankommer man med den stora propositionen om löne-bildning. Då blir det inrättande av medlingsinstitut,som vi kristdemokrater säger kanske kan ha ett visstvärde i vissa lägen. Vi säger inte att vi är emot detta.Men problemet är mycket större än så. Eller me-nar verkligen att lönebildnings-problemen som beskrivs i propositionen och sombeskrivs i rapporten av näringspoliti-ken är lösta med inrättandet av ett enda institut?Vi menar att skatten exempelvis på arbete påver-kar hur lönerörelsen utvecklas . Vi menaratt det påverkar förutsättningarna för lönebildning iframtiden om man exempelvis slopar arbetsgivarav-gifter på vinstdelning i företag. Man får en sundaremiljö att fastställa rimliga löner och lönevillkor inom.Det är den politiken vi vill föra. Vi vill inte gå inoch detaljstyra enskilda avtal. Har man fått ut det avvår motion har man inte lärt sig läsa, vill jag påstå.Anf. 8 ():Fru talman! Det går bra för på många sätt:arbetslösheten minskar, tillväxten är hög och vi kansuccessivt beta av våra skulder. Jag är stolt över attCenterpartiet medverkat till detta genom ett ofta tungtarbete för att sanera statens finanser, både i regerings-ställning och som ansvarstagande oppositionsparti.Centerpartiet har varit med om att sanera den då-liga ekonomin, och vad vi nu kräver är att regeringenföljer upp det arbete som påbörjats. En del i det upp-följningsarbetet måste vara att se till att arbetsmark-naden får ett regelverk som är tydligt, genomskinligtoch upplevs rättvist av alla parter. Risken är annarsstor att inflationen åter stiger till nivåer liknande demunder förra decenniet.De som tjänat på inflationsekonomin är de somtagit lån, för de har kunnat betala tillbaka en reelltmindre summa på grund av att inflationen undergrävtpenningvärdet. Å andra sidan har långivarna förlorat isamma mån, och detta har drivit upp räntorna tillibland tvåsiffriga belopp. Lönenivåerna steg utan attreallönerna gjorde det.När sedan kostnadsrelationerna till andra ländergjorde att många företag fickproblem i lågkonjunkturen sprack hela bubblan. Fö-retag gick omkull, och fick den högsta ar-betslösheten på många årtionden. Arbetsmarknadensaktörer har därefter ägnat sig åt att se till att folk harhaft något att sysselsätta sig med och inte alls funde-rat över hur själva arbetsmarknaden ska fungera.När vi nu börjar se resultatet av det mödosammaarbetet med att räta upp ekonomin är det lätt att blåsafaran över och lätta på plånboken. Inte minst såg videt på den gångna helgen. För att fåigenom sin politik hos en motsträvig kongress varpartiledningen beredd att betala dyrt med löften omnya dyrbara reformer och ökade utgifter. Men ettsådant lättsinne riskerar att straffa sig . Det måvara att vi just nu skulle kunna öka utgifterna, lätta påstatsfinanserna, men någon måste i slutändan betaladet. Och ännu har vi en stor skuld, uppkommen på ettpar decennier, som riskerar att bli ett tungt arv förvåra barn.I detta nu ser vi hur är på väg att ta stegetin i den nya ekonomin. Har dess profeter rätt, så servi framför oss av tillväxt förenad medlåg inflation. Men det innebär också särskilda krav,att vi ser den nya ekonomins förutsättningar och följ-der. Och dit är det fortfarande långt.I allt väsentligt har en arbetsmarknad an-passad för industrisamhällets storskalighet och kapi-talintensitet. Investeringar i medarbetare och deraskunskaper missgynnas gentemot traditionella investe-ringar i maskiner och produktion. Innovationsföretag,ofta små och nystartade, har det besvärligt. Det finnsmycket att göra.En avgörande förutsättning för en långvarig till-växt är en fungerande lönebildning som ser till attlönerna inte sticker i väg fortare än tillväxt och pro-duktivitetsökningar med inflation som följd. Inteminst när hjulen börjar snurra, som , är det angelä-get att vara vaksam.Bortom nästa hörn ser vi en situation med arbets-kraftsbrist i stället för arbetslöshet. Bara kommunernakommer att behöva nyanställa mängder med männi-skor för att klara sina åtaganden . Ännulite längre bort ser vi en situation där fyrtiotalisternagår i pension som de i produktiv ålder ärfärre än på mycket . Om vi ska klara den situa-tionen måste vi börja förbereda oss , och dåär en sund arbetsmarknad under det kommande de-cenniet en av huvudpunkterna.Det avgörande för en ny arbetsmarknad är kanskeinte själva medlingsinstitutet och på vilket sätt statenhåller ett vakande öga på lönebildningen. Det är nogså viktigt, och välkomnar det. Förmod-ligen är det mer avgörande vilken syn främst social-demokrater och vänsterpartister i regering och riksdagger uttryck för när det handlar om att över huvudtaget förändra och förnya. Det kommer nämligen attvara nödvändigt med förändring och förnyelse.Mot en sådan bakgrund blir betänkandet ganskatalande. Man motsätter sig konsekvent även småförändringar. Blockadförbudet är ett sådant exempelsom rimligen bara handlar om maktförhållanden påarbetsmarknaden, i detta fall fackens rätt att utövamakt också över de företag där det inte finns någraanställda att skydda. Tilltron till anställdas och ar-betsgivares förmåga att lokalt komma överens omvilka regler som ska gälla är ett annat.Trygghet, fru talman, är inget som staten eller nå-gon annan kan garantera. Trygghet i arbetslivet kaninte kommenderas fram. Den övertygelsen hör enförgången tid till. Var fjärde anställd har vadman kan kalla atypiska anställningsförhållanden.Alltfler arbetar i projektform eller som egenanställda.Bemanningsföretagen har formligen exploderat påbara . Dessa människor ställs i stor ut-sträckning utanför den storskaliga trygghet som da-gens arbetsrätt har lagt grunden för. I alltför stor ut-sträckning är deras förhållanden inte förutsedda ochdärför inte med i lagstiftningen.Jag har stor förståelse för att man kan känna olustinför förändringen. Det invanda och trygga förändrasoch försvinner ibland helt. Förändring övergår från attvara undantag till att bli normaltillstånd. Det är i ensådan situation tryggheten måste finnas på nytt, i denständiga förändringen och i annorlunda förhållanden.Och måste det handla om en vingarnas trygghet -ett sätt att kunna åstadkomma att man hänger med iförändringen och får vara en del av den. Staten har och viktig uppgift i allt detta, från att låta ocksåde människor som ställs utanför omfattas av deoffentliga trygghetssystemen till att ge människorförutsättningar att vara med i förändringen - genomutbildning och kvalificerade insatser vid arbetslöshet.Men det förutsätter att man också tar ett samlat grepppå trygghetsbegreppet. För de allra flesta är ett jobbatt gå till grunden för den personliga tryggheten. Densom inte har kommit in i systemet står utanför och harett mycket dåligt skydd även i vårt land. Har man välkvalificerat sig för a-kassa m.m. kan man känna siglugnare. Man kan förlora jobbet utan att förlora denekonomiska tryggheten.För de människor som inte har kommit in på ar-betsmarknaden är det möjligheten att över huvudtaget få ett jobb som är avgörande. Därför är det vik-tigt att så många företag som möjligt kan etablera sig,växa och bli starkare för att så många som möjligt skakunna få vara med i leken.Av den anledningen är jag mycket förvånad överatt man inte har tagit med fler förslag från denÖbergska utredningen i propositionen. Man har iförslaget bara tagit med en punkt, visserligen viktigmen inte allena saliggörande. När det gäller förbudmot blockad mot enmans- och familjeföretag harregeringen dessutom uppdrag att snaraståterkomma med ett förslag i ärendet. Men man harännu inte, efter beställning,återkommit med förslag.Nu har det bildats en majoritet i utskottet. De oli-ka motionsförslagen från , ,, harsammanförts till ett beslut om genomförande av för-slaget i samband med övriga förslag i propositionen.Jag tillstyrker den här majoritetens förslag.Stridsåtgärdernas proportionalitet är en annan frå-ga som drabbar företagen hårt, eftersom många per-soner i ett företag är att anse som nyckelperso-ner. Att ta ut ett fåtal av dem kan åsamka företagetstor skada utan att det kostar den fackliga organisa-tionen några stora pengar.Frågan om vem som ska ha statistikansvaret förarbetsmarknadsområdet är en annan fråga där rege-ringen kommer med ett förslag som jag inte kan ställaupp på. För min del anser jag att det vore bättre omde resurser som ska satsas på att bygga upp en statis-tikfunktion inom satsades på attförstärka SCB, . Man harredan nu en uppbyggd administration, och med ytter-ligare resurser skulle man kunna bli ännu effektivarenär det gäller att ta fram den arbetsmarknadsstatistiksom behövs. Man skulle kunna svara för den statistiksom behövs för lönebildningen men även för de upp-gifter som ska till och andra myndigheter.Nu kommer detta ansvar att vara delat på flera olikamyndigheter, och det kommer att försvåra bådeframtagandet och användandet av uppgifterna.Utskottet behandlar även en del motioner frånallmänna motionstiden med bäring på området löne-bildning och arbetsrätt. En fråga som har kommit uppgäller en utredning av hela arbetsrätten. Det har häntganska mycket på arbetsmarknadsområdet sedan1970-talet när lagstiftningen antogs. Därför anser vifrån sida i likhet med flera andra parti-er att en utredning behöver göras för att man ska sevad som fortfarande fungerar, vad som behöver juste-ras eller tas bort eller om man ska införa en helt nylagstiftning.En annan fråga där några steg togs av Centerparti-et och regeringen under den förra mandatperiodengäller lokala avtal. beslutade att man undervissa omständigheter skulle kunna göra avsteg fråncentrala avtal på lokal nivå. Från vår sida finns öns-kemål om att gå vidare i den här riktningen. Det finnsfler områden där de lokala parterna kan fatta själv-ständiga beslut utifrån både företagets och de anställ-das önskemål. Kollektivavtal kan vara en god grundatt stå på men ska inte hindra en för båda parter posi-tiv utveckling.Detta med semesterlön vid utbildningsbidrag ochhela semesterlagen behöver ses över. Det finns mångatillägg och förändringar som har gjorts under årenslopp. Det har medfört att lagstiftningen är snårig ochsvår att överblicka. En utredning som rätar ut fråge-tecknen och ställer allt i relation till dagens arbets-marknad är nödvändig.Fru talman! Hela arbetsrätten behöver omformasså att den passar dagens samhälle. Fler behöver fåjobb. Lönebildningen behöver göras internationelltkonkurrenskraftig. Andra regler behöver ses över såatt de skyddar den som behöver skydd men inte hind-rar människor som vill komma in på arbetsmarkna-den. Regeringen har tagit ett steg i rätt riktning, menmånga fler återstår för att ska ha en stabilarbetsmarknad och ekonomi när nästa lågkonjunkturkommer.Slutligen, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tion 9 under mom. 10 och reservation 12 under mom.13. Jag yrkar även avslag på reservation 7 undermom. För övrigt står jag givetvis bakom samtligareservationer som har medverkat till.Anf. 9 HANS () replik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga om arbetsrätten i stort.