prot · GN09106 · 2000-05-10 00:00:00 — Ändå får man ocksåtitt som tätt höra om läckage och andra problem. Detvar t.o.m. en rapport i en tidning som hävdade att densvenska kärnkraften nog inte var så mycket säkrare änden ryska. Det har jag bara från en tidning, och vi vetju att man inte ska lita alltför mycket på det, mensådana saker har i alla fall sagts.Dessutom vill jag säga att det sker ingen importav rysk kärnkraftsel till . Det har jag checkatmed Nordpol och dem som har med detta att göra ochdet gör det inte. På den punkten kan alltså vara alldeles lugn. Det har inte heller skett under-hand.Så oroade sig också över den elin-tensiva industrin. Just i det här läget, när elströmmenär så väldigt billig, tycker jag väl inte riktigt att manska oroa sig för deras skull. Om elkraften vore dyrvore det väl en annan sak.Anf. 134 ():Fru talman! Jag förstår att ochMiljöpartiet inte oroar sig för den elintensiva indust-rin. Ska man avveckla halva elproduktion,som ju vill, är det en stor del av denelintensiva industrin som får stryka på foten för attMiljöpartiets politik på det området ska vara möjlig.Även om det inte finns några direkta kablar mel-lan och för elimport respektiveelexport importerar under kalla vinterdagaroch ibland även under andra perioder ganska mycketel från . Vi har ett omfattande elutbyte österut.Och är sammankopplat med det ryska nätetoch importerar relativt mycket el främst frånkärnkraftverken runt . Ochunder perioder när importerar mycket frånFinland och när kapacitet inte räcker till utanFinland i sin tur importerar från öster, från ,från Sosnovyj Bor vid , så tror intejag att man kan utesluta att det är en, två, tre eller flerelektroner från de ryska kärnkraftverken som gårvidare in i det svenska elsystemet. I praktiken före-kommer det alltså att finnarna importerar rysk el föratt i sin tur kunna exportera mycket el till föratt vi ska kunna klara oss under kalla vinterdagar.Anf. 135 ():Fru talman! Enligt de uppgifter som jag har gårdet inte till på det viset. Men jag kan tänka mig att detrent teoretiskt är möjligt.När det gäller den elintensiva industrin handlardet väl nu om , inte sant? Det läge som vinu befinner oss i är att elen är mycket billig, så billigatt de svenska kärnkraftverken inte körs för fullt ochatt dessutom bara halva kapaciteten när det gällerbiobränslena utnyttjas. Att man i det läget är så för-tvivlat bekymrad för den elintensiva industrin förstårjag inte. Priserna är låga.Anf. 136 ():Fru talman! Om spotpriset på el är 10, 11eller och om produktions-kostnaden i biobränsleeldade kraftvärmeverk, alltsåelproduktionskostnaden, ligger runt och Mil-jöpartiet vill avveckla halva elproduktionen i ,dvs. den produktion som sker i de svenska kärnkraft-verken, så är det klart att det påverkar. Om man tarbort halva elproduktionen i med en relativtlåg produktionskostnad för att ersätta den medbiobränsleeldad elproduktion till en mycket hög pro-duktionskostnad så är det klart att det slår oerhört hårtmot den elintensiva industrin. Det är tiotusentalsmänniskor som arbetar i den här industrin, människorsom nog får knalla till arbetsförmedlingen om Miljö-partiets politik skulle bli genomförd.Anf. 137 ():Fru talman! får ursäkta mitt misstag.Eftersom det var som vi diskuterade såtrodde jag att det var det som han talade om ocksåoch inte om halva energiförsörjning. När vikommer till avvecklingen av all kärnkraft är lägetgivetvis något annorlunda, och vi har planer för det,och vi har inte tänkt avveckla kärnkraften ,utan vi har tänkt utveckla andra energikällor undertiden.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 8 §. )7 § Unga lagöverträdareFöredrogsjustitieutskottets betänkande 1999/2000:JuU16Unga lagöverträdare.Anf. 138 ():Fru talman! ska vi behandla betänkandetUnga lagöverträdare. För tids vinnande yrkar jagbifall endast till reservation 1, men vi moderater stårnaturligtvis bakom även våra andra reservationer.Fru talman! Vi får inte blunda för de ungas vardagdå vi i har upplevt grövrevåld än . Det meningslösa våldet ochbrottsligheten, inte minst i ungdomskretsar, har blivitmer brutala. Rånen sker mitt ibland oss vuxna, och vipasserar utan att våra otränade ögon ser det. Ungarånar unga mitt framför oss.Vi måste stoppa denna utveckling. Vi har inte rådatt förlora mer tid. Vi får inte acceptera att det bara ären undomsgrej gjord i ungdomligt oförstånd och troatt det är något som går över av sig självt. Dettamåste vi ta på djupaste allvar därför att det för ofta ärförekommande inslag i många ungdomars vardag.Det finns inga enkla förklaringar och självfallet ingaenkla lösningar. Vi skulle tjäna främst mänskligt menäven få större trovärdighet om vi satsat mer på barnoch unga innan det gått snett. De besparingar somgjorts har särskilt drabbat många av våra barn ochungdomar.Fru talman! Det är snart skoluppehåll, menbrottsligheten tar inte sommarlov. Ju fler ungdomar viräddar från olämpliga miljöer, desto färre riskerar attrekryteras till drogberoende och kriminalitet. Ju tidi-gare man kommer in på brottets bana, desto större ärrisken att bli s.k. kroniker. Det är hemskt att behövastå här och säga att 14-åringar är inne i en högaktivålder när det gäller brott.Bland 5 000 elever i åldern visade detsig att av pojkarna och av flickorna någongång blivit utsatta för rån. Våra ungdomar vistas oftai miljöer där risken att bli utsatt för brott är mycketstor och dessutom i ökande.Fru talman! En gammal dam ringde till tidningenGT och sade: Tack för att ni skriver om rånen. Honoch hennes vågade inte åka in till stan påkvällarna längre. De vågade inte ta buss eller spår-vagn och inte ens vänta på taxi efter mörkrets inbrott.Så stor är rädslan hos många äldre med de erfarenhe-ter som de har. Detta är illavarslande. är detviktigt att understryka att det är de många unga somrör sig inne i innerstaden som löper destörsta riskerna.Vi kan aldrig tumma på att laglydiga ska kännatrygghet, att brott ska upp och att vuxna skavåga visa var gränserna går. Däremot ska knarklang-arna känna största möjliga otrygghet över den verk-samhet som de bedriver.Kampen mot droger får vi aldrig ge upp. Missbru-ket av narkotiska preparat har ökat bland våra ung-domar. I på har ungdomar sett huralltfler hoppat på drogen GHB. har , Danieloch Paresh startat en kampanj mot denna innedrog.Dessa tre ungdomar har hållit i . Desäger att 13-åringar tar GHB för att det är häftigt och16-åringar för att verka tuffa. Men de har också settatt den som har tagit GHB kan bli helt borta. Dödsfall har förekommit. Och i Englandkallas GHB för våldtäktsdrogen. Här i dröjdedet alldeles för länge innan GHB klassades som nar-kotika.Fru talman! Även ungdomar som drabbas av brottmåste ha rätt att lita på att polis kan komma när dekallas till en brottsplats. Närpolisen skulle ha kunnatvara den drivande kraften i förebyggande verksamhetoch därmed mot ungdomsbrottslighet. Näpo skulle hakunnat vara ungdomens polis om den inte åderlåtitspå personal. Regeringen har låtit vänta på nödvändigförstärkning av resurser. Och samhällets insatsermåste intensifieras. Regeringen måste ta sitt ansvaroch handla. Rättsväsendet måste rustas upp, och detfordras en rejäl kraftsamling för att bygga upp förtro-endet igen. Det är mer än nödvändigt.Fru talman! Äkta respekt för våra ungdomar krä-ver ökade insatser. Vi måste sätta tydliga och klaragränser så att våra ungdomar kan gå över bron och ini framtiden med framtidstro. Unga likväl som gamlaska trygga kunna röra sig ute utan risk. Men mitt ibyn ska alla goda krafter verka, oavsett om det ärFarsor eller Morsor på stan, Lugna gatan eller polisersom stöd.Rättsväsendet har haft så knappa resurser attmånga brott har lagts ned innan de blivit utredda.Uppklaringsprocenten är inget att skryta över, menstaten har inte bara en ekonomisk skyldighet gente-mot våra unga medborgare utan även en moralisk.Skapas det respekt hos de yngre om brott inte kla-ras upp? Det är uppenbart att det inte sänder signalerom vad som är rätt eller vad som är fel. Vi kan intestoppa våra huvuden i sanden. Vi måste få upp ha-korna över vattenytan och se vad som händer. Det ärdet minsta som ungdomarna kan kräva av landetsregering.Enligt rikspolischefen så har detförebyggande arbetet fått ställas åt sidan för att geplats åt den akuta verksamheten. Polisen måste kom-ma i kapp. Det saknas resurser, och det räcker intemed bra arbetsmetoder.Fru talman! Av reservation 1 framgår att vi mode-rater är av den uppfattningen att föräldrar och vård-nadshavare naturligtvis ska få ha det största ansvaretför sina ungdomar. De är och har rätt att vara de bästabrottsförebyggarna, men de måste också ha rätt att fåstöd om de så behöver.Vi pekar i reservationen även på att regeringenbör genomföra en översyn av hur den nuvarandelagstiftningen kan förbättras i syfte att tydliggöra ochstärka föräldrars och vårdnadshavares ansvar i rollensom goda fostrare, normöverförare och brottsföre-byggare. Detta bör även omfatta utveckling av sko-lans, och polisens samarbete med attförebygga brott bland barn och ungdomar. De hindersom står i vägen för ett gott samarbete mellan berördamyndigheter måste ses över på ett sådant sätt att sam-arbetet kan utvecklas för våra ungdomars bästa.Fru talman! Föräldrar måste få stöd när det gälleratt ta sin ansvarsdel! I reservation 2 visas att mångaföräldrar inte tror att de kan bli skadeståndsskyldigaför skador som barn orsakar genom brott. Att blimedveten om detta kan innebära att föräldrar samtalarmer med sina barn och ställer krav, och därmed ärdenna åtgärd också åt det förebyggande hållet. Inteheller tror de som är offer att de kan få ersättning. Ibägge fallen måste det alltså informeras.Det är visserligen glädjande att en översyn utifråndenna reservation har inletts men handläggningenbör ske med större skyndsamhet än regeringen tidiga-re visat vid utredningar.Skolan har ett stort ansvar vad gäller informationoch är därmed förebyggare vad gäller droger. I skolanfinns det bra förutsättningar att tidigt lägga märke tillavvikande beteenden, exempelvis skolk, och att vidtaåtgärder. Det är viktigt att skolorna har råd att haelevvårdspersonal. Polisen kunde förut vara ute iskolorna och informera om lag och rätt men de eleversom jag mött hade inte varit med om detta - brabrottsförebyggande arbete alltså men resurser saknas.Vi måste se till att skolan får de resurser som denbehöver för att klara uppgifter som i allt större ut-sträckning läggs på skolan. Även utbildare behöverutbildning för att kunna utbilda både elever och för-äldrar och även inte minst sig själva.All erfarenhet visar att i otryggheten finns en avvåldets och brottslighetens främsta grogrunder. Detgäller att vara vaksam och att komma åt ungdoms-brottets orsaker. Forskningen på detta område måstesatsa på kvalificerade forskare.Färre ungdomar registreras. Tas dessutom hänsyntill att upptäcktsrisken halverats på grund av polis-brist blir tyvärr slutsatsen att ungdomsbrotten fortsattatt öka. Av reservation 8 framgår att ungdomar somgrips kan tyckas ha ett fläckfritt förflutet trots att haneller hon gjort sig skyldig till omfattande kriminalitet.Polisen får endast gå in på registret inom denegna myndigheten. Vårt förslag till registrering skaendast vara brottsanmälan där en misstänkt gär-ningsman kan anges. I vårt förslag ska naturligtvisövriga förutsättningar för misstankeregistrering varauppfyllda. Här behövs det ett nytt lagförslag.Det är viktigt att stävja att ungdomar kommer inpå den brottsliga banan genom att de får veta att påett brott följer en adekvat påföljd även om man är ibörjan av sin brottskaraktär.Brott är brott! Vi vuxna måste visa att vi ser all-varligt på alla lagöverträdelser. Vi moderater för i enreservation fram att verkställighet ska ske i för ung-dom särskilt anpassade hem inom kriminalvården.Alltför många upplever inte att konsekvenserna avderas brottslighet är särskilt allvarliga. Vi moderateranser att hela påföljdssystemet för ungdomar skullebehöva ses över.Jag läste i en artikel i om Gustaf.Gustaf är rädd för två saker. För det första är han räddför att han ska råka ut för rån igen. För det andra ärhan rädd för att samma killar som rånade honom skahämnas för att han vågade anmäla dem. I sammaartikel intervjuades en grupp ungdomar och alla kän-de någon som blivit rånad eller också hade de självablivit rånade.Varje kväll när jag går hem från går jaggenom . Där har jag mött ungdomar i be-drövligt tillstånd.En gång stoppade mig och frågade: "Varförtog ingen tag i mig tidigare och satte stopp? Det hadevarit hårt, men ärligare och rakare! Men ni svek! ""Varför fick min mamma säga nej när ni villedrogtesta mig? Se hur jag är ! Jag ville inte ta prov då och mammaville inte tro!" Det är ord. "Gör något nu! De är sent men inte för sent föralla!" I alla fall är det inte för sent enligt Danne.Dessa killar har jag lärt känna vid olika tillfällen ilivet. Namnen är inte deras men orden. Tänk om vikunde enas om reservation 9 ! Det skulle kunnarädda många tjejer och killar.Rättsområdet behöver stabilitet, fru talman! Rätts-frågorna behandlas styvmoderligt och måste ses över.Ungdomens förtroende för rättsväsendet måste stär-kas så att det åtminstone motsvarar deras rättmätigakrav. Vi måste förhindra debuten. Ungdomars brotts-lighet är grogrunden för mycken ofärd. Alla godakrafter måste samverka för att återupprätta rättstrygg-heten för både gamla och unga!Anf. 139 ():Fru talman! I samband med det här betänkandetska vi debattera en rad olika yrkanden i motioner somhar väckts under den allmänna motionstiden. Flera avmotionerna och motionsyrkandena har återkommit iflera år.Jag måste, fru talman, säga att det egentligen kan-ske vore att se till att regeringen också läggerfram ett betänkande där det tas ett helhetsgrepp omjust frågorna om unga lagöverträdare. Det finns ju enmängd frågor som vi har behandlat på dethär sättet och detta är ett otroligt viktigt område. Detär också viktigt att vi, när vi nu debatterar ungdoms-brottsligheten, inte glömmer att säga att den allrastörsta andelen av våra ungdomar inte begårnågra brott. kan det i debatten, både i mediernaoch över huvud taget, bli ett slags framställning avungdomar som ovanligt brottsliga - att de flesta begårdumheter och brott och att de flesta unga inte vet vadsom är rätt eller fel.Fru talman! Det är dock en mycket liten andel avvåra ungdomar som hamnar snett och som begårbrott. Då kan man diskutera vad vi behöver för attkunna stävja den här brottsligheten. Är det hårdareregler eller hårdare straff som behövs? Är det så attde här ungdomarna inte vet vad som är rätt och fel?Jag tror inte att det handlar om att de ungdomarsom begår brott inte vet vad som är rätt eller fel, utandet stora problemet är att de väljer fel. Då behöverman kanske ha ett lite annat resonemang än det om attvi behöver skärpa straffen.När det gäller ungdomsbrottsligheten och den ka-tegori som begår brott och när det gäller deras socialasituation kan vi för nästan varje ungdomsbrott kon-statera en liknande social bakgrund. Ofta lever man iområden med väldigt låg social status. Att ha bådaföräldrarna är ganska ovanligt. lever man meden ensamstående förälder och ofta med en arbetslösförälder. Dessutom lever man ofta under ganska fatti-ga sociala förhållanden. Därför är det riktigt att satsaresurser inom kommunen och kommunsektorn för atttidigt påbörja ett arbete i sådana här områden. Det ären av de viktigaste brottsförebyggande insatserna somvi kan göra.Jag tror inte att vi löser problematiken med ung-domsbrottsligheten genom att vi i stället beslutar ossför att de här ungdomarna ska dömas till fängelse ochatt vi ska ha dem inom kriminalvården. Det här är enväldigt tydlig markering för den som begår brott menfrågan är om detta förändrar beteendet och den härpersonens livsbana. Nej, tvärtom!Jag jobbar som behandlingsassistent och arbetarmed missbrukande mammor med barn upp till tolv år.Jag har själv haft fosterbarn och varit kon-taktfamilj. Jag har jobbat mycket med frågor somgäller ungdomar med problem. Det stora sveket somvi begår mot de här ungdomarna består i att det intefinns vuxna närvarande, att det inte finns de som kanmöta ungdomarna och ge dem kärlek och en möjlig-het till ett socialt liv när skolan inte ger dem tillräck-liga resurser för att kunna ha en bra skolgång. Det ärhela tiden sveket från vuxenvärlden och från vuxnaruntomkring som har försatt ungdomarna i det här.Ska vuxenvärlden svara med att säga att nu när nimisslyckas på grund av våra svek ska vi sätta er ifängelse? Jag tror att det snarare vore helt fel signaltill ungarna.Det viktiga när man ska arbeta med ungdoms-brottslighet är att hitta sätt att nå ungdomarna. Ettmycket tydligt sätt, som använts i en försöksverk-samhet , är familjerådslag. Kommunför-bundet har presenterat en utvärdering av den för-söksverksamheten.Familjerådslag är en försöksverksamhet som manhar bedrivit på . Det innebär att den ungamänniska som begår ett brott ska få ställa saker ochting till rätta, tillsammans med sin familj, med enmedlare och ofta med brottsoffret. Man ska utformaen åtgärdsplan: Hur ska man kunna återupprättabrottsoffret? Bara att möta brottsoffret och få ta an-svar för sina handlingar är en del. Föräldrarna ochnätverket runtomkring den unge får också en insiktoch får ta del av ansvaret. Man tar också fram enåtgärdsplan över vilka insatser man behöver göra föratt förändra den unges sociala situation.Det här försöksprojektet har varit väldigt positivtoch har gett mycket goda resultat. Jag tror snarare attdet är den vägen vi ska slå in på, i stället för att över-föra detta till kriminalvården.Fru talman! Jag ska gå in på en del av reservatio-nerna. En reservation ska jag lyfta fram speciellt. Detär reservation 11, som jag också yrkar bifall till.Reservation 11 handlar om frihetsberövade ung-domar. Det handlar framför allt om ungdomar som är häktade.När det gäller unga lagöverträdare har vi en gans-ka noggrann reglering av när man kan döma någontill fängelse. Man ska ta särskild hänsyn till om du ärminderårig. Det ska också tas särskild hänsyn till omdu är . Vi vet att de skador somett frihetsberövande ger den här unga gruppen ärväldigt allvarliga.Däremot finns det inga regleringar för närman får sätta unga människor i häkte. Vivet att den här gruppen ökar och att häktestiderna kanbli väldigt långa.Det här är väldigt allvarligt. En av de punkter somvi brukar få kritik för när granskas utifrånEuroparådets konvention om mänskliga rättigheter ärjust våra häkten. Man lever isolerad i häktena ochman har hårda restriktioner. Det är psykiskt mycketpåfrestande. Att vi då inte har någon reglering av denhär frågan i tycker vi i är all-varligt. Man borde utreda den här frågan och försökahitta ett alternativ till häktningen.Sedan, fru talman, ska jag gå in på frågorna omregistrering av barn som begår brott ochdrogtest av barn . Det är ett moderatkravsom man har drivit i flera år.Det kan låta ganska enkelt och ganska normalt attsäga: Ja, men begår man brott och är borde detäven finnas i polisens register. Det borde följa med,för att man på så sätt ska kunna se om den unga per-sonen har varit brottsaktiv ochkunna vidta åtgärder.Men då ska man också vara medveten om att enregistrering i polisregistret är någonting som kommeratt följa med den unge . Allaungdomar som begår brott som polisenupptäcker överlämnas till . Där kommerdetta också att finnas med i deras akter och i arbetetmed dem.Jag tycker att det är viktigt att vi sätter gränsen förvar någonstans rättsväsendet ska ta ansvaret och varnågonstans vi ska betrakta barn som barn och låtasocialtjänsten ta det fulla ansvaret.Däremot behöver vi säkert ha en debatt om hurman kan utveckla . Där kan jag instäm-ma i kritiken att intevidtar de åtgärder man behöver göra för att förändraden unges beteende.När det gäller drogtest av barn är detsamma sak. Vi bör sätta en gräns för när vi ska an-vända tvångsmedel när det gäller barn. är dettillåtet att göra en drogtest på någon som är under 15år om föräldrarna ger sitt medgivande. Vi tycker attdet är fullt tillräckligt att man faktiskt kan testa bar-nen om föräldrarna ger ett medgivande.I dag är tyvärr inte det stora problemet att vi inteupptäcker när ungdomarna missbrukar. Det störstaproblemet, som man måste vidta åtgärder mot, är attdet inte finns några resurser att möta ens de ungdo-mar som har ett klart och tydligt dokumenterat miss-bruk. Även när den unge och föräldrar ber om hjälpfinns det väldigt lite resurser för att kunna gedem det stödet. Det är snarare det som är problemati-ken än att vi inte upptäcker drogmissbruk hos barn.Innan jag avslutar måste jag, fru talman, få kom-mentera moderaten anförande. Det ärviktigt att skolan får resurser, att elevvården får resur-ser, det är där man ska sätta in insatserna, säger . Jag är helt överens med henne om det. Men jagtycker att jag måste påpeka att när modera-terna i sitt budgetalternativ drar ned resurserna tillkommunerna med 14 miljarder har jag väldigt svårtatt se hur man i kommunerna med minskade resurser,minskade statsanslag, ska kunna öka resurserna tillskolan, elevvården och de saker som togupp.Med detta vill jag återigen yrka bifall till reserva-tion 11.Anf. 140 () replik:Fru talman! Jag håller med om attalla goda vuxna krafter behövs ute på stan för ung-domars bästa. Vi har också i en reservation fört frammedling, familjegruppskonferenser och familjeråd-slag. har med sitt parti i ett särskiltyttrande fört fram åsikter om detta. Varför ställde niinte upp, så att vi kunde genomföra försöksverksam-heten och utvidga den verksamhet som är så viktig?Det är en del i de förslag som vi lägger fram.När det gäller drogtest av barn vill jag påpeka attmissbruket av narkotika är något som kryper längrened i åldrarna. Langarna drar sig inte för något. Omdet finns några föräldrar som nekar provtagning påsina barn, precis som i det exempel jag gav i mittanförande - det är från verkligheten - kan de inte fåden snara hjälp som de skulle behöva. Vi måste ställaupp med en lag med den inriktningen för att rädda dehär ungdomarna. Föräldrarna vill kanske inte tro attbarnet missbrukar, vill inte förstå att barnet är påver-kat av narkotika. Men vem vill det, egentligen? Detvill man ju inte tro om sina egna barn.Anser inte att det behövs ett bra un-derlag för en bedömning av vilka åtgärder som kanbehövas? Det är det vi föreslår.Anf. 141 () replik:Fru talman! Jag ska börja med att beröra medlingoch det särskilda yttrandet. Jag har under tidigare årtillsammans med de borgerliga partierna stått med påreservationen om familjegruppskonferenser. I dagslä-get valde vi i att enbart ha ett särskiltyttrande, där vi också påpekar att vi tycker att den härfrågan har tagit . har försöks-verksamhet bedrivits i flera kommuner, Kommunför-bundet håller just på att sammanställa helarapporten utifrån de erfarenheterna och man ska göraen utvärdering. Då tycker vi att det ändå är rimligt attvi följer upp den utvärderingen.Men jag kan lova att om vi står härom igen, det har varit en utvärdering och detinte har hänt något mer i den här frågan, kommer jagåterigen att tillsammans med reserveramig för att få igenom detta. Jag tror att det är precisrätt metod att gå fram.När det gäller drogtest tycker jag att moderaternagör felet att man blir fixerad enbart på att du skakunna få ett test som visar om någon har tagit en drogeller inte. Om någon visar ett sådant bete-ende, beter sig annorlunda i skolan, socialt lever i felmiljöer, befinner sig på fel platser vid fel tider pådygnet osv., tycker jag kanske inte att det allra vikti-gaste är att göra ett test där det framgår om han ellerhon har tagit en drog eller inte. Där måste man givet-vis vidta alla åtgärder. Om 13-åringar befinner sig påett rejvparty och verkar varapåtagligt påverkade när man stöter på dem ska soci-altjänsten ingripa. Där är inte testet det viktiga. Jagtror att det finns en fara i om vi accepterar ett dåligtsocialt beteende och inte ingriper bara för att de kla-rar drogtestet. Vi ska ingripa oavsett om vi har testeteller inte.Anf. 142 () replik:Fru talman!