prot · GO0947 · 2000-12-14 00:00:00 — Detblir omöjligt att få ihop den med det som har åstad-kommits.Det går att åstadkomma allt detta i denna någotaparta organisation just därför att det fortfarandefinns en ordentlig förankring i 15 nationella parla-ment. Det borde kanske särskilt över som tycker att det är viktigt med förank-ring i nationella parlament.Sedan är jag den första att hålla med om - där harYvonne Ruwaida rätt - att det naturligtvis kan blibättre, mycket bättre, och det behöver vi hjälpas åtmed när vi går in i den svenska ordförandeskapsperi-oden. Jag är öppen för förslag, och jag ser gärna attYvonne Ruwaida och hennes partikamrater lämnarkonstruktiva bidrag. Det är också bra för Sverige.Anf. 195 ():Herr talman! Jag tror tyvärr att de tunnhåriga her-rarna i de svarta limousinerna är de som bidrar till attskapa denna bild hos medborgarna. En anledning tilldetta är att man inte vill förändra beslutsformen i EU.Man borde t.ex. göra en tydlig konsekvensanalysav beslut innan besluten tas upp i ministerrådet. Manborde också syssla med färre frågor. Ju fler frågorman sysslar med på denna nivå mellan så mångaolika länder, desto mer komplicerat blir det för med-borgarna och de olika parlamenten att följa frågorna.Det tar också tid att analysera vilka konsekvenserolika förslag får.Man borde också förändra beslutsformerna och setill att det finns konsekvensanalyser innan man fattarbeslut. Man borde inte sitta och spåna under senanätter och efteråt vara oense om vad som har beslu-tats så att det behövs ett förtydligande i efterhand. Dethär är väldigt olyckligt.Anf. 196 Statsminister ():Herr talman! Jag är överens med om att vi bör sikta på färre frågor. Det vore bra omvi hade en mer rensad dagordning. Jag har sagt iinternationella medier i olika typer av intervjer att låtoss kalla det s.k. svenska ordförandeskapshalvåret fören period av aktiv konsolidering där vi tar hem beslutsom har fattats och inte för till nya. Det trorjag är viktigt.Sedan blir jag nyfiken när talarom beslutsformer. Jag kan hålla med om att det somvi håller på med inte alltid är så alldeles effektivt.Men hur skulle det gå till att göra konsekvensanaly-ser? Vem ska göra dem? Är det kommissionen somska överpröva 15 stats- och regeringschefers beslut?Är det kanske parlamentet som ska göra det i YvonneRuwaidas värld? Eller är det någon annan kropp inomunionen? Jag vet inte.Men det är en intressant ingång att kräva kon-sekvensanalys som prövning av beslut som fattas avrepresentanter för 15 oberoende nationer. Vem ska ståför den konsekvensanalysen? Det är en oerhört intres-sant fråga, särskilt till den som påstår sig vara emoten federativ utveckling av unionen.Anf. 197 ():Herr talman! En enig riksdagbeslutade att socialförsäkringssystemen är ennationell angelägenhet, inte en EU-angelägenhet.Statsministern nämnde i sin information att pensions-system skulle kunna tänkas vara en angelägenhet.Demografiska problem gör det till en angelägenhetför EU. Vad står det egentligen i avtalet? Och vilkenär statsministerns linje?Jag kan läsa. Men avtalet finns inte. Enligt Coun-cil av European Unions hemsida finns det endast ettutkast som inte är tillgängligt. Det är föremål förlegala, språkliga och andra redigeringar.Det här är alltså väldigt allvarligt, för nu vill jagdiskutera en fråga, och jag kan inte läsa det finstilta.Jag har tre frågor.För det första: Stödde statsministern britternas,danskarnas och irländarnas motstånd mot att ta in detsom de kallar social security och göra det till föremålför majoritetsbeslut i stället för veto?För det andra: När får vi avtalstexten på vårt egetspråk?För det tredje: Kommer statsministern att verkaför att man får en snabb information på alla språkunder den svenska ordförandeperioden, så att de na-tionella parlamentarikerna kan se vad man beslutar?Det är väldigt viktigt. Det gäller inte bara konfe-renserna. Det är likadant med EU-domstolarnas ut-slag. Man kan få dem på franska, men inte på andraspråk.Anf. 198 Statsminister ():Herr talman! Franskans dominerande ställningkänner vi till. Det är ett oeftergivligt krav att ocksåandra språk ska vara representerade när vi har attsprida information om unionen. Det är en praktiskfråga. Det tar tid, tyvärr.Vi kan också uppleva samma irritation när vi sit-ter med besvärliga avtalstexter som läggs direkt påbordet - inte sällan avfattade av ett medlemsland påsitt eget språk - där man ska ta ställning efter enkonsekutiv översättning i hörlurar. Det är inte lätt.Vi har ofta krav på ett skriftligt underlag, och såfår man bryta för att få fram en text som är möjlig attgranska på eget språk, eller åtminstone på engelskasom de flesta ju arbetar med.Jag känner till problemet. Vi ska göra vad vi kan.Det kan jag försäkra. Men jag lovar inte att alla blirnöjda.Vi satsar mycket på information från det svenskaordförandeskapet. Vi hade ju möjlighet att marknads-föra våra ansträngningar i det avseendet, inte minst ipresscentrumet i . Men också för andra finns juvåra hemsidor tillgängliga. Med modern teknik bordevi snabbt kunna få ut tillgänglig information till allasom är intresserade.Britterna, danskarna, irländarna och kanske någonmer motsatte sig QMV på det sociala området, medlitet olika motiv. Jag går inte närmare in på det.Vi hade inte, från , någonting somvar av det slaget att vi skulle gå emot QMV på dessaområden. Det var öppet för oss.Jag har inte talat om pensionssystem som någon-ting som ska tas över av europeiska beslutsstrukturer;definitivt inte. Det tillhör de nationella parlamentensrätt att hantera också . Det är en nationellfråga.Däremot kan vi inom Lissabonprocessens ram,som ju är ett sätt att jämföra länderna med varandra,visa upp det vi kallar best practice, dvs. visa uppvilket land som har lyckats bäst med att lösa pen-sionsfrågorna. Tänk om den svenska pensionslös-ningen, som så många briljanta människor har harvatmed så länge, förs in i den europeiska debatten somett gott föredöme, och står där någongång efter Stockholmstoppmötet, och märkeratt hon kanske mer än någon annan har påverkat EUutan att det varit ett uns mer federalistiskt för densakens skull. 199 ():Herr talman! Det var bra att höra att vi ska behållasocialförsäkringssystemen som nationella angelägen-heter. Men var försiktig.Jag tycker inte alls att vi behöver upplysa om dempå avtalskonferenserna i , , ,, eller var de nu blir. Det kan vi göra på heltannat sätt, och då äventyrar vi inte den nationellabasen för dessa system.Många, inte minst finansministern själv, har hjälpttill så att vi har fått ett bra pensionssystem, som t.ex.den blivande president gärna vill använda försitt social security. Det är bra.Så till frågan om språket. Jag har sagt att EU harett stort problem. Det är inte att de behöver gemen-samma pengar, utan att de behöver ett gemensamtspråk.Herr statsministern och jag är tydligen lika dåligapå franska. Vi måste få dokumenten på vårt egetspråk och engelska.Anf. 200 Statsminister ():Herr talman! Jag vill bara kort kommentera detsista.Att hävda det svenska språkets ställning inomunionen är inte bara en fråga om att ha tillgång tillinformation på ett korrekt sätt. Det är också en frågamed vida kulturpolitisk innebörd.Anf. 201 ():Herr talman! Min fråga är ganska kort, men intedesto mindre mycket viktig.Alla vi som var barn eller mycket unga under and-ra världskriget talade och drömde redan då om ettframtida europeiskt samarbete.Fredsaspekten var för oss det absolut mest vä-sentliga. Fredsaspekten diskuterades också undertiden innan vi gick in i EU mycket ivrigt från allahåll. Tyvärr har fredsaspekten förlorat litet i dignitetjämfört med andra frågor, framför allt bland ungamänniskor.För oss som är äldre är fredsaspekten fortfarandekanske det mest väsentliga, men för yngre generatio-ner är den det inte. Man uppträder nästan som omman trodde att ett framtida krig av större kvantitetinom skulle vara omöjligt. Så är ju inte fallet.Det kan vi gå tillbaka i historien och se. Det är ingenfredlig värld vi lever i.Min fråga till statsministern är: Hur ska vi som äräldre - jag utesluter då statsministern med sina ungaår - kunna bidra till att informera om fredsaspektenoch hur viktig den är inför det opinionsläge vi nu haroch som vi hoppas ska förbättras till förmån för EU?Anf. 202 Statsminister ():Herr talman! Det är definitivt en värdig fråga attavsluta en sådan här lång diskussion med. kom-mer vi tillbaka till ursprunget. sluter vi cirkeln.Jag är tacksam för att ställer justden frågan.Återigen finns inga enkla svar. Det är väl precissom så föredömligt visar, attmänniskor med minnen och erfarenhet måste påmin-na unga människor om vad som en gång faktiskthände.Vi har gjort det en gång från regeringens sida i ettannat avseende i projektet som blevväl mottaget.Samtidigt vet vi att unionen just nu är inne i en avsina kanske svåraste och viktigaste uppgifter, nämli-gen att bygga upp efter kriget i sydöstra -- där inte minst den tidigare moderatledarenCarl Bildt gör en värdefull insats. Allt sådant kan viockså tala om, och lyfta fram som någonting som ärkopplat till den europeiska unionen och de resurser vinu gemensamt förmår samla ihop.Men en generation med mer av erfarenhet ochkunskap än den generation som på grund av sin ung-dom ännu inte hunnit samla på sig allt detta, kannaturligtvis göra en stor och avgörande insats i opini-onsbildningen. Den hälsar jag verkligen välkommen.Anf. 203 ():Herr talman! Det finns natur-ligtvis inga enkla svar. Därför är frågan så väsentlig.Under de år då jag hade förmånen att vara med iEuroparådet reste även jag i länder som låg längreösterut, och upptäckte där att intresset var helt an-norlunda än vad det är i vårt land, där vi har varitlyckliga nog att inte uppleva de två stora världskri-gen.Vi måste därför, vad jag förstår, försöka hitta nyainfallsvinklar för att informera alla, framför allt ungamänniskor om hur väsentligt samarbetet inom Europaär för den framtida freden. Det gäller naturligtvis intebara inom , utan över hela världen. Men i dagtalar vi här om just europeiskt samarbete.Anf. 204 Statsminister ():Herr talman! Låt mig avsluta hela den här fråge-stunden med att säga att det är exakt detta som tar upp som är kärnan i Europa-samarbetet. Vi måste gång på gång påminna om attSverige faktiskt har gått med i detta samarbete därföratt vi tror att vi därigenom kan bygga en bättre världoch ett bättre . Vi gör det därför att vi tror attvi också har någonting att bidra med. Vi har en histo-ria, en erfarenhet, en kunskap och en kompetens somtillsammans med andra människor med annan kultu-rell bakgrund och annan historia gör att det mångfa-cetterade , denna fantastiska provkarta påkulturer, religioner, språk och människoöden växertill en rik och levande helhet i fred, samförstånd ochsolidaritet.Anf. 205 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Därmed är informationen från toppmötet i tackar statsministern för att han har velatkomma hit och svara på de många frågor som kam-marens ledamöter har haft att ställa.16 § betänkande 2000/01:NU1Utgiftsområde 24 Näringsliv (prop. 2000/01:1 delvisoch skr. 1999/2000:148).Anf. 206 ():Herr talman! Efter denna långa och intressantadebatt om EU ska vi nu diskutera näringsutskottetsbetänkande nr 1 Näringsliv och hur vi i skaåstadkomma de bästa förutsättningarna för företagan-de, entreprenörskap och investeringar.Under de senaste 10-15 åren har det genomförtsen hel del förändringar i liberaliserande riktning sommedverkat till att vårt land just nu ligger ganska vältill. EU-medlemskapet, konvergenskraven som harlett till stabilitetspolitik och budgetsanering, Riksban-kens självständighet, avregleringarna av kapitalmark-naden och el- och telemarknaden och en ny konkur-renslagstiftning har bidragit till den positiva utveck-lingen. Det som framför allt har lyft oss är draghjäl-pen vi fått från av högkonjunktur medUSA som lokomotiv.Men detta räcker inte. är mycket kon-junkturberoende, och konkurrenstrycket ökar i taktmed globaliseringen. Näringsklimatet i vårt landmåste därför utformas så att klarar av attframgångsrikt konkurrera med de mest konkurrens-kraftiga delarna av världen.Före nästa lågkonjunktur borde de faktorer somskapar onödiga hinder för företagande tas bort. Dethandlar om förändring av skattetrycket, arbetskrafts-kostnaderna, den otidsenliga arbetsrätten, den bris-tande tillgången på kompetens, regelbördan och osä-kerheten om EMU.Vi har ett gyllene tillfälle att som världsledandenation inom IT-området skapa tillväxt och välstånd.Men med regeringens politik riskerar vi att förlora dekunskapsbaserade företagen till länder med bättrenäringsklimat.Samspelet och förtroendet mellan politiska före-trädare och näringslivet måste bli bättre i . Detbehövs framför allt en attitydförändring från rege-ringen när det gäller synen på och inställningen tillenskilt företagande och entreprenörskap.I regeringens proposition och i betänkandet skrivs"att behöver ett entreprenörsklimat på högstainternationella nivå vilket innefattar en positiv attitydtill företagande".Jag och många med mig undrar vad de fagra or-den egentligen är värda. Regeringen visar nämligengång på gång en ytterst negativ inställning till entre-prenörskap och företagande.Den otillständiga behandlingen av företagetMedanalys är ett praktexempel på detta. Det som denenskilde företagaren utsatts för kan inte medbästa vilja i världen vara förenligt med en positivattityd till företagande.Socialdemokraterna har också visat sin fientligagrundinställning till företagande genom sitt långvari-ga motstånd mot att öppna för entreprenörskap ochkonkurrens inom offentlig sektor.Nu motarbetas t.o.m. företagande genom en has-tigt tillkommen och tvivelaktigt utformad stopplag.Den hårt kritiserade näringsförbudslagen mot entre-prenörskap när det gäller driften av akutsjukhus av-slöjar med övertydlighet regeringens bristande tilltrooch negativa attityder till företagande.I dagens drabbas tre av tio företagare avosund konkurrens. På många håll försvå-ras privat verksamhet genom att närings-verksamhet tillåts snedvrida konkurrensen. Hittillshar regeringen, här som i så många andra frågor somär viktiga för företagen och jobben, visat brist påförståelse, vilja och handlingskraft.När det gäller den för företagen så viktiga fråganom regelförenkling har regeringens ointresse löpt somen röd tråd genom regelförenklingsde-batt. En gjord enkät visar att företagen snara-re upplever att regelbördan vuxit, och många småfö-retag är djupt besvikna. De tycker att ministrarna barapratar.Av Småföretagsdelegationens 81 förslag visar detsig att merparten inte är genomförda.Simplex har efter det famösa haveriet och alla tu-rer omstartats och blivit en enhet inne i superdepar-tementet. Jag vill fråga : Hurska ni, med den ambitionsnivå regeringen har lagt sigpå, undvika att Simplexenheten fortsatt drunknar iNäringsdepartementets interna motståndsbyråkrati?En förutsättning för att regelförenklingsarbetet skabli framgångsrikt är att Simplex får en stark politiskuppbackning på högsta politiska nivå. Därför bordeSimplex höra till den del av somhar till uppgift att lösa problem över departements-gränserna, nämligen Statsrådsberedningen och medstatsministern som ytterst ansvarig.Regeringen borde lära av länder som ochStorbritannien, där man länge arbetat aktivt för attunderlätta för de mindre företagen. Ansvaret för re-gelförenklingar har där lagts på mycket hög nivå, ochdet har gett resultat som märkts hos företagen.Mot bakgrund av regeringens hittillsvarande am-bitionsnivå för regelförenklingsarbetet vill jag frågaBarbro : Är det så att regeringen baravill ha Simplex som ett tandlöst alibi för näringsmi-nistrarna att peka på i retoriken?Regeringens förslag om verket för företagsut-veckling är illa genomtänkt och slarvigt hopkommet.Det har skapat stor oro bland olika aktörer. I detsammanhanget vill jag fråga tänker ni garantera att kommer att garanteras fortsatt verk-samhet? Det verkar inte finnas någon berörd aktörsom tycker att det nya verket är bra.I den bakomliggande utredningen av ochNygårds visas att staten har gjort företagarenberoende av myndighetsbeslut i alltför många frågor.De svenska konkurrensvillkoren, gråzonen mellanoffentlig och privat verksamhet, att skattefinansieradverksamhet drivs i osund konkurrens med enskildverksamhet, den otillräckliga offentliga upphandling-en samt de statliga stödens konkurrenspåverkandeeffekter lyfts i utredningen fram som problem.Regeringen har fullständigt struntat i utredning. Förslaget om Verket för företags-utveckling påverkar inte grundproblemen. Ambitio-nerna till fortsatt politik av det traditionella slaget iform av stöd och selektiva åtgärder finns kvar.Verkets myndighetsroll är oklar, inte minst motbakgrund av nuvarande myndighets, , age-rande. Trots våldsam kritik från aktörer med liknandeverksamhet riktad till samma målgrupp har NUTEKslutit ett långtgående avtal med kanadensiska statenom ett koncept för nyföretagande kallat Open forBusiness, som helt ägs och styrs av . Därmedutsätts , Ung Företagsamhet,Drivhuset, Snilleblixtarna och flera privata och ide-ella aktörer för skattefinansierad osund konkurrens aven statlig myndighet.När , ville få ta del av avtalet mel-lan och den kanadensiska staten motsatte sigutskottets majoritet detta. Ärendet fick aldrig en till-fredsställande beredning. Vid försök att skapa klarhetkring ansvaret svarade i ett interpella-tionssvar att beslutet om engagemanget i Open forBusiness ingick i myndighetsutövning.Med denna inställning från regeringen framståruppbyggnaden av det nya verket som ytterst oroande.Denna inställning kontrasterar helt till vad som angesi andra sammanhang, där man betonar att myndighe-ter och andra statliga organ inte bör vara utförare utanha en beställningsroll.Open for business-konflikten ställer hela fråganom verksamhetsinriktningen hos verket för företags-utveckling i fokus. Jag vill därför ställa en fråga tillBarbro . Kommer det nya verket att,som i Open for business-fallet, med regeringens väl-signelse kunna ta initiativ till konkurrenssnedvridan-de verksamhet? Hur tänker ni, om så icke är fallet,garantera detta?Vi moderater har avvisat verket för företagsut-veckling. Vi tycker att det är dags att göra en utvärde-ring av näringspolitik som kostat skattebetalar-na och att beredningen av tvåpågående utredningar på regionalpolitikens områdebör inväntas innan beslut om ett nytt verk fattas.Herr talman! Vi moderater förordar i parti- ochkommittémotioner en helt annan inriktning av denekonomiska politiken än regeringen. Därför deltar viinte i beslutet om budgeten inom utgiftsområde 24om näringsliv, utan utvecklar det i ett särskilt yttran-de. Jag står självfallet bakom de med de övriga bor-gerliga partierna gemensamma reservationerna, menjag nöjer mig med att yrka bifall till reservation nr 1.(forts. )AjourneringKammaren beslutade på förslag av förstevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 19.00 för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.16 § (forts.) Näringsliv (forts. NU1)Anf. 207 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 3 som handlar om sammansättningen avExportkreditnämndens styrelse.Det finns ett behov av en bredare folklig förank-ring för att i ett tidigt skede reda ut politiska fråge-tecken och stoppa kontroversiella projekt innan ska-dor inträffar. EKN:s kreditgivning handlar ju mycketom stora summor, och verksamheten kritiseras iblandför bristen på miljökonsekvensbeskrivningar. I styrel-sen återfinns i huvudsak representanter för departe-ment och näringsliv, och någon insyn från riksdagenssida finns då inte. Det vore sannolikt nyttigt medtanke på både verksamhet ochde politiska partiernas kunskaper i exportfrågor omdet blev en breddning av styrelsens sammansättning.Fru talman! Betänkandet i övrigt handlar om dedirekta budgetfrågorna. Det mest påtagliga är måhän-da avoghet mot kooperativ utvecklingoch mot verksamhet. Man undraribland om inte har lagt märke till denviktiga roll som de lokala kooperativa utvecklings-centrumen spelar för företagande på landsbygden.Vad har man egentligen emot det kooperativa nä-ringslivsarbetet?Dessutom handlar betänkandet om den ständigafrågan om näringspolitikens mål. Är det ett bra nä-ringsklimat? Är ett bra land att bedriva före-tagsamhet i? Utnyttjar vi högkonjunkturen på ettmaximalt sätt? Finns det goda möjligheter för småföretag att utvecklas, eller lägger regler och skatter enhämsko över näringsidkarna?I reservation 1 av samtliga fyra borgerliga partiersägs det att den näringspolitik som majoriteten föror-dar inte är den som krävs för att man ska uppnå till-växt och utveckling i ekonomin. De borgerliga parti-erna anser att näringspolitiken ska utformas så attSverige klarar av att tävla med de mest konkurrens-kraftiga delarna av världen vad gäller goda villkor förföretagande och investeringar. Samma partier menaratt majoriteten i stället för att ha den inriktningenklamrar sig fast vid stela modeller, rigida arbetsmark-nadsregler och världens högsta skattetryck.Det är hårda ord, fru talman. Dessa hårda ordstämmer dock inte så väl med verkligheten. För närdet svenska näringslivsklimatet analyseras av olikautomstående betraktare blir bedömningen helt an-norlunda. Det anses allmänt att det svenska nä-ringsklimatet är mycket bra, t.o.m. i världsklass. Frå-gan är naturligtvis om man ska eller kan ta den bor-gerliga reservationen på fullt allvar. Majoriteten stödsdock av neutrala bedömare som , MerrillLynch m.fl.Men det är klart att oppositionen naturligtvis skavara kritisk. Det är alltid bra för att en fråga ska förasframåt. kan man väl säga att den här sor-tens reservation om inriktningen kanske har varit medlite för . Det vore kanske bra att få lite andranyanser i de här skrivningarna.Men alla partier är naturligtvis intresserade av attha ett bra näringsklimat. Vi vet att det är avgörandeför att vi ska lyckas öka sysselsättningen och minskaden fortfarande alltför höga arbetslösheten. Jag trordock att den enkelspårighet som man läser ut ur re-servationen skapar låsningar. Detta med sänkta skat-ter i alla lägen, försämrad arbetsrätt och försvagadefackliga organisationer kan ju inte vara den rättametoden för att skapa ett bra näringsklimat. Om inteannat så har vi ju tydliga exempel på motsatsen, t.ex.i vårt eget i men också i Emiliaområ-det i . Vi ser hur näringsliv och fackligaorganisationer vallfärdar för att studera hur manegentligen bär sig åt.Det finns ju något mycket märkligt att beskåda. IEmilia har man höga skatter. Man har mycket hårdaarbetsrättsregler. Man har höga löner och starka fack-liga organisationer. Ändå lyckas man ha en tillväxt iekonomin. Man har behov av mer arbetskraft än densom finns. Man har mycket låg arbetslöshet. Om mandå gör den här kopplingen stämmer det inte alls attdet just är skatterna som måste ned eller att arbets-rätten är det stora problemet. Det är naturligtvis nå-gonting annat som i så fall skulle behövas.Man kan beskåda både och Bolognaområ-det och kanske ett antal andra regioner i ochse hur de bär sig åt för att få en god tillväxt. Det bör-jar nu ske olika saker i vårt eget land. Vi har natur-ligtvis IUC-projektens utveckling. Men det växerockså fram en typ av kreditgarantiföreningar, sombygger på nätverk mellan små företag och även mel-lan de fackliga organisationerna. Man bygger uppborgenssummor, och det här ska då vara som en sortsbank. Man ska kunna använda den på samma sätt.Genom denna kreditgarantiförening man heltenkelt för olika projekt som enskilda och företag villstarta upp. Detta gör ju då att man på något sätt löserdetta med riskkapitalet. Man går in och fyller ut dettomrum som har lämnats av banker som intelängre fyller den funktion som de hade tidigare.Det vore bättre om man i stället för att kommamed svepande formuleringar om skatter och arbetsrättkunde komma med mycket konkreta förslag till för-ändringar som kunde förenkla och underlätta förframför allt de små företagen. Jag tänker exempelvispå arbetsgivaransvaret vid sjukdom, som faktiskt ärrätt så aktuellt. är det , och en utredningvill öka det .