prot · GN0958 · 2000-02-01 00:00:00 — Verksamheterna kommer att utvärderas ochförväntas ge erfarenheter av särskild betydelse förutbildningsverksamhet för barn i särskilt utsatta bo-stadsområden.Syftet med alla insatser är att resultaten ska för-bättras och att alla barn ska nå målen. Om sedandessa resultat verkligen motsvaras av tillräckligakunskaper är en fråga av högsta intresse. På lokalnivå är det varje kommun och dess lärare som haransvaret för tolkning av målen och bedömning avmåluppfyllelsen. ger på olika sätt underlagoch stöd för denna bedömning genom betygskriterier,utvärderingar, nationella prov etc. har också ett uppdrag att undersökahur kommunerna hanterar betygssystemet ur likvär-dighetssynpunkt. Men här måste man naturligtvishela tiden vara vaksam på att målen eller betygssys-temet inte "devalveras".Anders skriver om vikten av att alla ele-ver ska få individuell undervisning utifrån behov ochförutsättningar för att kunna nå målen. Jag antar atthan syftar på en individualiserad syn på undervis-ningen, som också är en av de bärande tankarna iläroplanerna för samtliga skolformer. Detta är enutveckling som jag i högsta grad uppmuntrar. Ett avmotiven bakom den försöksverksamhet med utbild-ning utan timplan i som ställtsig bakom är just att eleverna ska få en studieplane-ring som motsvarar förutsättningarna och behoven föratt kunna nå målen.En av skolans viktigaste resurser är dess personal.För att de ska kunna leva upp till de stora krav somsamhället ställer behövs som för andra yrkesgrupperkompetensutveckling och stimulans. Förutom deinsatser för skolutveckling som kommunerna gör hardärför regeringen föreslagit att 500 miljoner kronorska avsättas för olika utveck-lingsinsatser. De områden som prioriteras är bl.a.undervisning av elever i behov av särskilt stöd, un-dervisning av elever med funktionshinder, ökad kun-skap om läs- och skrivsvårigheter och dyslexi, enutveckling av skolbibliotekets pedagogiska roll, un-dervisning i skolor med många elever med utländskbakgrund m.m.Anders frågar om jag är beredd att vidtasanktioner mot skolor som inte lever upp till kravenpå att alla elever ska uppnå betyget Godkänd. har i uppdrag att se översystemet med sanktioner, och jag avvaktar derasbedömning i denna fråga.Skolan är ett gemensamt ansvar. Därför är detviktigt att debatten om skolans resultat inte bara förspå nationell nivå. Kommunerna måste bli bättre påuppföljning, utvärdering och kvalitetsredovisning såatt problem kan åtgärdas och resurserna verkligen kansättas in där de bäst behövs.Jag läser upp slutet av interpellationssvaret i nästainlägg.Anf. 89 ():Fru talman! Med risk för att det här blir något aven upprepning av den tidigare interpellationsdebatten- den berörde i stort sett alla områden i skolans värld- ska jag försöka begränsa mig till det som jag tarupp i min interpellation om språkets betydelse föreleverna och för skolans resultat.Få saker betyder så mycket för en elevs möjlig-heter att lyckas i skolan som just språket. Det är själ-va nyckeln till goda resultat. Att kunna läsa och skri-va är grundläggande baskunskaper som alla männi-skor måste behärska för att fungera i samhället; det ärsjälva förutsättningen för en utkomst.Hur ser då verkligheten ut? Ja, vi har i den tidiga-re debatten hört exemplen radas upp, och jag skabidra med några, ännu ej kommenterade.Skolverkets undersökningar visar att 1 av 20 ele-ver i årskurs 8 läser sämre än genomsnittseleven iårskurs 3. En undersökning om elevers skrivkunska-per i årskurs 9 i visar att hade otill-räckliga kunskaper i svenska skriftspråket. Undersök-ningen visar vidare att av eleverna hade svårt attstava korrekt. Det är inte bra. Det är rent ut sagtganska dåliga resultat.Skolministern gör i sitt svar ett stort nummer avdetta:"När man diskuterar skolan och dess resultat skaman hålla i minnet att de ungdomar vars betyg vi kanavläsa år 9 har funnits i skolan , somhar varit en oerhört svår period ur ekonomisk syn-punkt. I den publicerade delrapporten till dets.k. Välfärdsbokslutet beskrivs hur de ekonomiskaresurserna drogs ned som vi hade storabarnkullar och dessutom en stor flyktinginvandring. "Det är intressant att ställa den beskrivningen ochdet svaret mot att konstaterar att fördel-ningen av skolans resurser inte i första hand utgårfrån elevernas krav och behov. De statliga utbild-ningsinspektörerna redovisar i sin granskning avskolan att elevernas behov av särskilt stöd mångagånger inte fördelas efter elevernas behov utan för attavlasta lärarna. Ur elevperspektiv är detta förhållandeoacceptabelt.Vi kan konstatera att det handlar om prioritering-ar. Man må tycka vad man vill om riktade statsbidragoch de särskilda satsningar som regeringen har gjort,men enligt , ord-förande, var det endast fyra av tio kommuner somhöjde skolanslaget per elev . Det är också enfråga om prioritering. Då undrar jag: Om det nu finnsresurser avsatta och de nödvändiga prioriteringarnainte görs, vad avser skolministern då att göra?Anf. 90 ():Fru talman! Jag har ställt ett antal frågor till skol-ministern med anledning av de signaler som finnsruntom i om skolans situation.Jag vill också tacka för svaret, eller snarare försvaren som det börjar bli så här dags på kvällen.De direkt mätbara resultaten i skolan är självfalletett resultat av en mängd olika faktorer. Men iblandtalar fakta för sig. Det har här tidigare nämnts ettantal av dessa fakta. Men låt mig ändå repetera någraav dem som jag tycker är mest allvarliga.Vi ser att en av tre elever har Icke godkänd isvenska 2 t.ex. Det betyder att de inte kommer in påett nationellt program. En annan uppgift är att åtta avtio kommuner över huvud taget inte gör några skrift-liga redovisningar, som man är ålagd att göra enligtförfattningen. Och bara sex av tio elever i gymnasietblir behöriga till högskolan. Det kanske är den allramest allvarliga siffran, tycker jag. har redantidigare en låg andel som kommer från gymnasiet tillhögre utbildning. Vi är sämst i i det fallet. Jagtycker att läget är bekymmersamt, även om det finnsmassor av goda exempel som har sagts tidigare.Skolministern säger i svaret att regeringen tillförtextra resurser till kommunerna för skolan. Det ärintressant att notera att bara fyra av tio kommuneranvänt pengarna till att höja just elevanslaget. Restenav kommunerna väljer att lägga pengarna på annat.I min egen hemkommun, , har vi just denhär veckan en stor skolstrejk i en av de största låg-och mellanstadieskolorna. Man är helt enkelt ganskatrött på läget. Jag tycker att det är allvarligt när vi harett läge i landet där föräldrarna plockar ut sina eleverfrån skolan och eleverna är så missnöjda att de väljeratt vara hemma i stället för i skolan. Jag tycker att detär ett exempel, i vart fall i min hemkommun, på ettunderkännande av politikernas förmåga att styra sko-lan. Det är ett tillkortakommande som är helt uppen-bart och oacceptabelt.Det är väl ändå så att föräldrarna är de bästa ut-värderarna av skolan. Vi har mycket välutbilda-de föräldrar som ställer berättigade krav på undervis-ningssituationen, på miljön i skolan och på det resul-tat som de vill se där.Jag vet att det finns ett antal kommuner som ar-betar för ett ökat inflytande i skolan. Om jag inteminns fel finns det något som heter villkorad delega-tion, vilket betyder att föräldrarna enligt lagen har rättatt hantera vissa delar av den kommunala pengen somgår den enskilda skolan. En väg att gå när det gällerinflytandet och resultatet i skolan tror jag är att för-äldrarna själva deltar i och utvärderar arbetet i myckethögre grad.Min fråga är om skolministern är beredd att arbetamed just den frågan, dvs. att ytterligare lägga ut an-svar på de enskilda skolorna. Låt oss tala om enkommunal skolpeng i det fallet för att förstå vad vitalar om. Det är en väg att gå.Jag har förstått att regeringen verkar ha begri-pit att det är ett problem i landet, och det tycker vi ärutmärkt.Jag återger vad skolministern har sagt i Kom-mun-Aktuellt: Om vi ska kunna fortsätta tanken runtden likvärdiga skolan, måste vi veta att en viss del avstatsbidragen som betalas ut ändå går just till skolan.Detta snuddar ganska starkt vid vår uppfattningom hur skolans resurser ska fördelas. Jag får åter-komma till det under nästa inlägg.Anf. 91 ():Fru talman! De här interpellationernatar upp oerhört viktiga frågor. Jag har lyssnat medintresse både på frågorna och på skolministerns svaroch konstaterar att vi alla är överens om att svenskaspråket för de allra flesta är av grundläggande bety-delse för att kunna fungera i sitt framtida liv efterskolans slut.Kravet på språkförmåga har ju höjts oerhört. För30-40 år sedan kunde man kanske klara sig utan attknappt kunna läsa och skriva i vissa typer av arbete. krävs det massor för det som kalla-des för praktiska arbeten. Det krävs god förmåga attläsa datamanualer, att förstå saker och ting på engels-ka och att kunna både läsa och uttrycka sig i skrift.Den allmänna kravnivån har höjts.När man ser på alla undersökningar som hargjorts, både undersökningar och olika,fristående läs- och skrivundersökningar, blir man liteförvånad. Flera samlade undersökningar om förmå-gan till läsförståelse och förmågan att uttrycka sig hoselever i årskurs 8 ger ungefär samma resultat, attnärmare av eleverna i årskurs 8 ligger på enklart underkänd nivå. Om 4-5 av dessa ungefär 20 %elever får betyget Godkänd i årskurs 9, kan man tänkasig att det där har hänt något, att de har jobbat så hårti årskurs 9 att så många fler når upp till godkänd nivå.När samma undersökning sedan görs i årskurs ett igymnasieskolan, som t.ex. gjordes här i ,visar det sig att det är som återigen ligger påicke acceptabel nivå. Här har vi naturligtvis enspringande punkt, nämligen att betygen inte mäter detsom de ska mäta. Godkänt betyg är ingen garanti föratt man har nått upp till en godkänd nivå.Jag tycker att det är bra att skolministern har till-satt kvalitetsgranskningsnämnden, men jag tycker attden borde få i uppdrag att utvärdera betygens innehålloch hur de motsvarar målen. Jag hörde att skolminis-tern sade att hon tycker att det är viktigt, och detuppskattar jag. Men jag tycker att det borde ingå ikvalitetsgranskningsnämndens uppdrag att utvärderabetygens innehåll.I övrigt konstaterar jag att skolministern ser all-varligt på problemet men tycker att skolministern ochregeringen kommer med för få konkreta förslag. Deträcker inte bara att säga att eleverna ska få stöd tidigti skolan. För att de ska få stöd tidigt måste det tvingasfram på något sätt. Man måste se till att elever intesläpps in på gymnasiet om de inte har riktiga kunska-per. Man måste tvinga fram stöd tidigt och eventuellttvinga fram en eller två extra terminer i grundskolan.Jag har använt ordet snällfälla tidigare. Jag tyckeratt det är ett väldigt adekvat begrepp. Alltför mångasvenska elever hamnar i snällfällan. Man uppmärk-sammar inte deras behov av stöd. Man upplyser deminte om deras svårigheter, utan de skickas vidare. Tillsist står de där hjälplösa utan tillräckliga kunskaper.Sätt in stöd tidigare, identifiera problemen tidiga-re, börja utbilda och anställa speciallärare igen och,först som sist, förbättra utvärderingen!Anf. 92 ():Fru talman! Jag har också några frågor till skol-ministern.Skolministern skriver i sitt svar att de som har ut-ländsk bakgrund är överrepresenterade bland demsom inte klarar godkända betyg, med andra ord desom inte kan läsa och skriva ordentligt. Eftersom jaginte kan siffrorna skulle jag vilja veta hur stor pro-centuell andel av dem som inte klarar godkända betygsom har utländsk bakgrund.Jag skulle också väldigt gärna vilja veta hur för-hållandet i friskolan är jämfört med i den kommunalaskolan när det gäller elever som inte klarar att fåbetyget Godkänd.Så skriver skolministern i sitt svar att det svåraekonomiska läget är en orsak tilldetta. Detta har säkert lett till att det har blivit färrevuxna i skolan. Jag skulle vilja fråga om skolminis-tern är beredd att se till att vi får fler vuxna i skolaneller färre elever per klass, nu när den ekonomiskautvecklingen ändå har vänt.Sedan omnämns särskilda insatser utan att dekonkretiseras i svaret. Jag skulle väldigt gärna viljaveta vad det är för särskilda insatser när det gäller attförbättra språkutvecklingen.Vi har debatterat med skolminis-tern om vikten av en värdegrund i skolan, alltså ord-ning och reda i klassrummen. Jag är oerhört glad överatt skolministern tillsatte värde-grundsgruppen. Vi väntar med stort intresse på svaretfrån denna kommitté eller börjanpå mars.Anf. 93 Statsrådet ():Fru talman! Jag börjar med att läsa klart svaret.Tomas frågar om jag är beredd att, somhan uttrycker det, återställa de tidigare kraven pålärarnas kunskaper i svenska språket. Det han åsyftarär säkerligen den ändring i skollagen som gällerfr.o.m. och som innebär att läraremed utländsk lärarutbildning ska ha "de kunskaper isvenska som behövs" för att få ett behörighetsbevisav Högskoleverket.Någon sänkning av språkkravet för lärare medutländsk utbildning har alltså inte skett genom debeskrivna ändringarna i skollagen. Regeringen harsamtidigt genom en skärpning av bestämmelsernalagt ansvaret för behörighetsförklaring av lärare medutländsk examen på i stället för somtidigare på respektive huvudman. Ändringarna in-nebär därför att alla lärare med utländsk utbildningkommer att få en likvärdig behandling. Rättssäker-heten för den enskilda läraren har dessutom ökatgenom möjligheten att överklaga negativa beslut.Regeringen har av dessa skäl inte för avsikt att åter-ställa de tidigare kraven på lärarnas kunskaper isvenska.Fru talman! Vi har i flera interpellationsdebat-ter, precis som interpellanterna har sagt, berört sam-ma frågor. Jag har redovisat olika åt-gärder. Jag väljer i stället att ställa frågan tillbaka,direkt riktad till de moderata företrädarna.De åtgärder som regeringen har föreslagit gällerökade satsningar mot skolorna, bl.a. i form av statsbi-drag och de s.k. Perssonpengarna. Varför säger dåmoderaterna nej till detta, när vi så väl vet att dessapengar behövs? Varför föreslår man skattesänkningarnär vi vet att varje skattekrona är värdefull för kom-munerna? Varför vill man inte satsa på förskolan omman nu verkligen vill se till att alla elever får en möj-lighet att nå målen?Folkpartiet redovisade några saker som man kantänka sig för att stärka de olika områden som har varitberörda. Jag ser fram emot att få höra vad man villfrån sida. Hur ska vi göra för att elever-na ska nå målen?Föräldrastyrelser nämndes. Det är ett mycket braexempel som jag hoppas ska få genomslag, så attännu fler skolor och föräldrar verkligen vill vara med.För närvarande är ungefär 120 skolor med i dennaverksamhet, och de ska redovisa sina resultat 2001.Det är ett långtgående ansvar som delegerats till för-äldrarna. De har också ansvar för budgeten, vilket kaninnefatta bl.a. lärarlöner.Jag ser också positivt på de elevstyrelser somfinns. De är inte så många ännu, men de finns på sinahåll. Eleverna är med och tar budgetansvar, menockså vid anställning av lärare och av skolledare.Det är positiva exempel, vilka vi pratade om i fö-regående debatt med Per , som vi kan redovisafrån skolan.Det är ändå viktigt att understryka att en elev ellerförälder som inte känner sig nöjd med situationen iskolan har möjligheten att göra anmälningar till . Vi följer givetvis de anmälningar som kom-mer in. Vi får många brev till oss i departementet. Ettganska vanligt exempel är att elever inte tycker sig hafått de resurser som de anser sig ha behov av.Dessvärre kan jag se att man i en del kom-muner kräver att eleverna ska ha fått en diagnos innanman ger dem ökade resurser, vilket jag tycker är heltfelaktigt. Här måste man lita på professionen. Närprofessionen ser att en elev behöver mer stöd skadenna också få resurser. En del kommuner hålleralltså tillbaka dessa pengar tills diagnosen har ställts.När det t.ex. gäller dyslexi kan det ta väldigt lång tidinnan eleven kan komma till en expert och få diagno-sen fastställd. Tid har förlorats.Anf. 94 ():Fru talman! Självklart ska vi ge skolministernsvar. Vilka åtgärder som vi anser vara nödvändiga harvi också redovisat i motioner och i de debatter som viständigt för när det gäller resultaten i skolan.Det är bara att konstatera att skolministern delvissäger emot sig själv när hon ena gången hävdar beho-vet av riktade statsbidrag och Perssonpengar ochandra gången börjar tala om öronmärkta pengar tillskolan, vilket numera också sker i regeringskretsar.Det kan vi ta del av i de debatter som förs.Jag tycker att skolministern ska ansluta sig till detvi vill om hon vill nå resultat och få en utveckling iskolan som betyder än mer än vad vi ser . Vi villalla nå positiva resultat. Jag tror att också skolminis-tern vill ha bra resultat och en bättre skola. Då hand-lar det om vilka verktyg vi använder oss av.Vi har lagt fram förslag om en nationell skolpeng.Ja, vi anser att kommunerna inte klarar uppgiften, attkommunpolitikerna prioriterar fel och att vi inte harlika möjligheter att driva skolor. Vi har inte lika möj-ligheter att välja skola i ett nationellt perspektiv. Detär en väldigt viktig och central del av den förnyelseav den svenska skolan som är nödvändig.Vi kan också konstatera att det är en fråga om pri-oriteringar. M-kommuner lägger mer på skolan änvad socialdemokratiska kommuner gör, t.ex. Vi kanse på elevkostnaderna och vilka satsningar som görsdär i friskolor kontra kommunala skolor.Ta vara på den förnyelse och den utveckling somsker och ge utvecklingen möjligheter att slå igenom!Det förutsätter vissa genomgripande förändringar. Enav dessa är att politiker ska skapa regelverken ochsedan lämna över till dem som är verksamma i sko-lan. Det är resultaten som ska tala.Sedan måste jag ta upp den sista fråga jag ställer imin interpellation, angående språkkraven. Jag menaratt förutsättningen för att elever ska lyckas är språket.Har man inte språket med sig är man en förlorare.En grundskoleelev i säger på följande sätt:Jag har så mycket brytning att jag skäms för att prataframför folk. I min klass gick bara turkar och kurder- inte en svensk. Kanske blir jag städerska, men detvill jag inte. Jag vill vara som vanliga tjejer. Jag villplugga och komma in på gymnasiet och prata brasvenska. Jag är ju svensk.Vilka signaler skickar skolministern och Utbild-ningsdepartementet ut? Jo, då sänker man kraven vadbeträffar svenska språket när det gäller lärarutbild-ningen för lärare med utländsk bakgrund. Det är defacto så att det har gjorts en omformulering. Mantalar om de kunskaper i det svenska språket sombehövs för att en lärare ska få behörighetsbevis avHögskoleverket. Det är den nya formuleringen. Densom gällde tidigare var skarpare.Det var själva syftet med den diskussion som för-des bl.a. i den parlamentariska grupp som jag satt ioch som följde denna utredning. Då nämndes att ha fler lärare och att den formulering som fannstidigare i skollagen var ett hinder.Anf. 95 ():Fru talman! Det är inte sannolikt att vi byter rege-ring , varför vi har att se detläge som vi har. Jag är glad att skolministern säger atthon är beredd att titta på en villkorad delegation, somdet heter, dvs. på att lägga ut ansvar och befogenheterpå den kommunala skolan, som det i första hand ärfrågan om till dess att vi får en nationell skolpeng.Det tycker jag är bra signaler. Jag tror att det är oer-hört viktigt att man har ansvar och befogenheter somföljer varandra på de respektive ställena. har ju ställt en fråga omkring den nationellaskolpengen, och den får vi väl ett svar på så småning-om.Sedan har vi det här med skolans kvalitet, och dåtänker jag framför allt på som jag kännerallra starkast för. Vi moderater sätter faktiskt grund-skolan allra främst. Den är så att säga basen för attkunna gå vidare på utbildningspyramiden. Här vill vise en perspektivförskjutning mot ökade krav både påeleverna och - framför allt - på utbildningsanordnar-na.Jag tycker att det är oacceptabelt som det nu ser utpå många ställen i landet. Både resultatet och arbets-miljön är sådana att vi måste våga ställa högre krav,och andra krav, än vi gör . Här har enviktig uppgift.Många frågar också med rätta: Vart tar alla pengarvägen som vi faktiskt satsar på skolan? Vi satsar sombekant mest av alla . Men hur användervi pengarna egentligen? Dels kan vi konstatera att detär skillnader mellan kommunerna när det gäller hurman väljer att satsa. Det skiljer mellan 36 000 och78 000, har jag lärt mig, i de olika kommunerna. Menockså inom kommunen skiljer det när det gäller hurman väljer att prioritera de medel som man faktiskthar. Där är det ju så som har sagts attundervisningskontot minskar till förmån för andrakonton. Det är lite allvarligt när man gör de priorite-ringarna. Där hoppas jag att vi kan få se en föränd-ring.Jag tror att när friheten och ansvaret parar ihop sigblir också prioriteringarna annorlunda. Därför är detsom sagts också så att friskolorna väljer attsatsa pengarna på undervisning medan andra skolorväljer att satsa på andra saker.Fru talman! När vi tycker att är denallra viktigaste utbildningsformen så är valet mellanatt ytterligare subventionera barnomsorgen för högin-komsttagare med statliga pengar och att satsa på sko-lans kvalitet ganska enkelt. går remisstiden utför förslaget om maxtaxa. Vi dömer ut det förslaget,och det gör också . Det är ensvidande kritik som kommer . Där efterlyserman t.ex. hur kommunernas kostnader faktiskt skatäckas. Det sägs vidare att det här missgynnar till-växtområden och att förslaget sammanfattningsvisblir en gökunge som tränger ut andra, viktigare sats-ningar inom respektive kommun.Är det inte dags , skolministern, att låta den härgökungen lämna boet och lägga tanken på en statligmaxtaxa på hyllan? Kan vi inte i stället bli överensom att satsa på genom att ge de rättasignalerna som vi kan göra från den här kammarenoch ställa ut förväntningar på en högre kvalitet medbättre uppföljning och utvärdering?Slutligen, skolministern: Om ska bli enverklig kunskapsnation behöver vi skärpa oss påmånga områden och många plan. Vi måste ha fokuspå elever med behov av särskilt stöd. Men vi måstefaktiskt också våga ställa oss frågan: Hur stimulerarvi elever som är starkt studiemotiverade? Dessa ele-ver tycker jag ofta glöms bort.Anf. 96 ():Fru talman! Vi har talat om den pedagogiska för-skola som föreslås. Det är ett av de förslag somregeringen kommer med som jag tycker är bra. Det ärbra att vi får en pedagogisk förskola för 4-5-åringarmed cirka tre timmars pedagogisk verksamhet omdagen. Däremot är jag lika negativ som föregåendetalare till förslaget om maxtaxa för övrig barnomsorg.Det är en konstig prioritering när kommunernaså väl behöver de pengar de kan få till insatser inteminst på skolans område.Om vi får en bra utvärdering som verkligen fun-gerar så behöver vi inte vara rädda för mångfalden.Då behöver vi inte vara rädda för fristående skolor.De kommer tvärtom att visa att de tillför kvalitet.Däremot tror jag inte på vare sig öronmärkta pengar,mer än av tillfällig natur, eller på nationell skolpeng.Det skulle bli ett stelt och oflexibelt system. Jag troratt vi kan utveckla det decentraliserade system vi harbörjat med om vi får en utvärdering som fungerar.Jag efterlyser fortfarande en del konkreta förslagfrån skolministern. Den här avstämningen i den nyagrundskolan som skulle bli i årskurs 5 med nationellaprov och test på hur det gick för eleverna, den har iprincip uteblivit. Jag tycker nu att det är dags attinföra en sådan här avstämning - fast tidigare, redan iårskurs 3.Är skolministern beredd att föreslå en ordentligavstämning av elevernas kunskaper i framför alltsvenska och matte tidigt, , på det sättsom var tänkt när den här infördes? Ochär skolministern beredd att inför lärarutbildningenprioritera speciallärarutbildning? Det är två konkretafrågor som jag hinner med nu.Anf. 97 ():Fru talman! Jag ställde några frågor till skolmi-nistern, men jag kan förstå att det är svårt att hinnamed att svara när det är många som frågar och villdebattera. Jag skulle dock vilja ställa frågan på nytt:Hur ser det ut i friskolorna?