prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — Kan vi som ändå har opinionsbil-daransvaret och mycket annat av beslutsansvar sägaatt vi har aktiverat oss tillräckligt för att stävja denmobbning som ju helt klart existerar?Sedan är jag också övertygad om att vi kunde göramer för att unga människor så snabbt som möjligtkommer in i arbetslivet. Det är klart att om vi regist-rerar gång efter annan att av dem som har läm-nat inte har klarat de och de grundämne-na har vi därmed konstaterat att problem rent gene-rellt ligger framför oss, problem som vi kommer attmöta.Fru talman! Jag vill än en gång poängtera att dettaär alltså inte någon partipolitik som jag om,utan jag tycker att det är parlamentarismens, partier-nas ansvar att verkligen aktivera sig. Det är i allrahögsta grad hedervärt av att se till attde arrangemang som har varit och som är på gångäger rum. Vi har ingen som helst anledning att tyckaannat än att det är angeläget. Låt oss bara också fun-dera över hur vi verkar profylaktiskt för kommandeår.Utanförskap - då är det inte många steg över tillatt tala om det som flera av oss snuddat vid, nämligenutanförskap för våra äldre. Jag kan inse att några kantycka att det inte hör ihop i samma anförande. Menatt jag tar upp det beror på att utanförskapet och ar-betslösheten för våra äldre tagits upp sårejält i tidningarna.Av alla män mellan har hälften gått ipension. Vi vet att förtidspensioneringarna är mångaoch inte så sällan påtvingade. Det vore väl sällsamtom vi inte kunde vara helt överens om att detta är ettslöseri för samhället.För 25 år sedan - alltså 1976 - var av allamän mellan i arbete. är siffran 54 %.I början av 1990-talet var det av kvinnornamellan 60 och som var yrkesverksamma. Densiffran har sjunkit med , och detta harskett som svenska folkets hälsa har förbätt-rats, som väldigt många tunga arbeten harförsvunnit.417 000 svenskar är helt eller delvis förtidspen-sionerade.Då finns det de som inbillar sig själva, och möj-ligtvis andra också, att när äldre förtidspensioneras såfår yngre personer deras arbetsplatser. Detta är ochförblir en myt. Det är ju i stället så att den äldre ar-betskraften behövs för att skapa tillväxt som kan geyngre medborgare arbete.Göran har med all rätt i någon artikel iDN talat om det som vi av och till kanske berör alle-sammans, nämligen att det föds för få barn i Sverige.Som födelsetalen ser ut måste det vara en självklarhetatt insatser görs av näringslivet och av oss politiker såatt äldre kan, om de så vill och orkar, vara i arbetelängre än upp till . Där skulle vi kunna enas. Viskulle inte heller behöva polemisera. Men det finnsen benägenhet i vårt samhälle att glömma bort våraäldre, deras rätt till arbete, deras behov av arbete, attderas arbete medför väldigt mycket av fortsatt socialgemenskap och också att det utgör åtskilligt av derasidentitet.Sedan är det naturligtvis så att vi inte tror att denframtida arbetsmarknadspolitiken enbart ska ge sig ikast med problem som skapar förtidspensioneringar,men man bör göra det också. Vi tycker fortsättnings-vis att det är oförklarligt att inte Småföretagsdelega-tionens många vettiga förslag, framförda under ord-förandeskap av en socialdemokrat, har kunnat realise-ras.Vi tycker förstås också fortsättningsvis att det ärorimligt att man inte släpper hela tjänstesektorn loss.Göran sade en gång att det är idiotiskt att intetro att de nya jobben kommer från tjänstesektorn, ochdå är det väl något liknande om man inte släpper helatjänstesektorn loss.Det talas om att man ska skattesubventionera hus-hållstjänster. Det är naturligtvis ett sätt att bita huv'etav skam att dribbla så med ord - som om de pengarsom löntagarna har slitit ihop tillhör staten, som sta-ten tar och använder för subventioner. Så är det na-turligtvis inte. Det är medborgarna som subventione-rar staten, skulle man kunna säga. Annars hade stateninga pengar alls.Jag vill gärna ytterligare beröra den svenska in-ställningen till våra gamla och åldrandet. Jag tror attdet hos oss alla finns en åldersdiskriminering som ärrelativt omedveten. Om man läser artiklar och inter-vjuer av och med oss politiker så dängs det ofta tillmed ordet gammal och äldre, ofta med negativ bety-delse.Torgny , den framlidna professorn, ytt-rade så här i : "Vii är nog unika i världen i vårt förakt för åld-randet och erfarenheten." Det är väldigt starka ord,men det är ju inte vem som helst som jag citerar. Menjag tycker nog att de borde få oss att tänka till: Vadkan vi då göra?För några få dagar sedan redovisades här i Stock-holm att äldrevården och omsorgen alldeles förmycket var präglad av enformighet, ensamhet ochsysslolöshet. Den gången var det somnämndes. Jag vågar påstå att man kan byta ut detortsnamnet mot i stort sett vilket annat ortsnamn somhelst - detta oberoende av om kommunen styrs så attsäga från borgerlighet eller från vänsterpartier. Det ärnågonting som vi empiriskt kan konstatera. Så är det.Jag tror inte att det någonting som vi löser i ett huj,men vi borde gemensamt fundera över vad som göraskan för att vår egen mentala inställning ska bli sådanatt vi anser detta vara orimligt.Var tredje 70-åring som besöker läkare är depri-merad, men vederbörandes situation utreds inte, lar-mades det om . Jag betvivlarinte, fru talman, att samtliga partier harsom mål ett välfärdens . Men då är det själv-fallet våra gamla och barnen som måste få bli föremålför det största intresset och den mesta uppmärksam-heten.En barnhälsovårdsöverläkare känner sig oroad ochskriver till - detta också bara förtre . Rapport efter rapport tyder på attbarn stressas, att barn inte uppmärksammas, att barninte får uppleva sig - som det nu har sagts - varanågon.Jag påpekade tidigare i mitt anförande att förtids-pensioneringarna ökar och att detta i huvudsak harpsykiska orsaker. Det är värt att särskilt lägga märketill.Det rapporteras gång på gång att situationen ärdensamma bland barnen. Alldeles för många barnmår psykiskt dåligt. Jodå, jag vet att många mår bra,mycket bra. Men i ett samhälle som kallar sig väl-färdssamhälle måste det vara en självklarhet, när grupp barns psykiska hälsa försämras, att se dettasom den allvarligaste stoppsignal och se att eftertankeoch åtgärder krävs.Fru talman! Så länge jag har förmånen och ansva-ret att ta till orda i riksdag, kommer jag atttala om föräldrarnas, familjernas, hemmens generelltsett oersättliga roll för det trygga och trivsamma sam-hället.Barnen har rätt till sina föräldrar och behov av si-na föräldrar. Då handlar det förstås inte enbart omnågot slags teoretisk eller pappersmässig rättighet.Det handlar om att barn har rätt till och behov av attföräldrar ger sina barn tid. Mer tid för barnen!Familjepolitik blir så ofta en exercis om hur bi-dragssystemen ska konstrueras, och det ena partietefter det andra tror sig väl ha kommit på den bästa avalla bidragslösningar. Jag tror att man på inget poli-tiskt område uppfinner hjulet så ofta som på familje-politikens område. Detta intresse borde i vart fall tydapå att vi alla är överens om familjepolitikens ochbarnomsorgens enorma betydelse. Är det då någotsom vi borde kunna enas om, när det debatteras ombidragskonstruktioner av allehanda slag, så är det attvi skulle utgå ifrån kravet mer tid för barnen. Det härär också vad socialdemokratiska regeringar runt om iEuropa mäktar med. Jag har här lyftfram som typexempel. Det skulle varanågot att stilla bedja om att hans idéer fick en delfotfäste i svensk socialdemokrati, i alla fall på dettaområde.Maxtaxan, som lanserat, går ju imotsatt riktning. Maxtaxan för barnomsorg innebärgivetvis en lockelse att satsa mer tid på förvärvsarbeteoch mindre tid på barnen. Jag har förstått att ni ocksåtillstår det rakt ut, . Men hur kan ni fåför er att maxtaxan entydigt ska kallas barnomsorg?Den är ju i synnerhet en omsorg om penningen, omdet materiella och om sysselsättningen. Det är inteoväsentligt, men det är inte vad vårt samhälle, trorjag, i första hand behöver satsa på.Jag vet och har hört det minst hundra gånger, detdär talet om tröskeleffekter. Naturligtvis ska vi strävaefter att komma bort ifrån en situation då det intelönar sig att arbete. Men det är fel, enligt vår uppfatt-ning, att ensidigt stirra på hur tröskeleffekter skaelimineras och hur bidragssystem och skattesystemska ordnas, så att det lönar sig att arbeta. Utgångs-punkten, trots att bidragssystem och skattesystem ärså viktiga, måste vara: Vilka är de trösklar som göratt vi som föräldrar ägnar så lite tid åt våra barn?Det är lika bra att jag säger det igen, att det finnsinga perfekta föräldrar och inga fullkomliga miljöer.Men gång på gång erinrar jag mig vad Skå-EdebyJonssons son , alltså sonen till den mansom allmänt ansågs vara barnafostrandets guru ochexpert, yttrade. Han sade: Pappa hade aldrig tid. Se-dan tillade han: Det bästa en förälder kan ge sina barnär sin tid.Låt oss då, nu när alla dessa taxesystem ochstrukturer är på tapeten för debatt, utgå ifrån att vi skaha ett system som skapar valfrihet och gör det möjligtför föräldrar att ge mer tid.Auktorisera föräldrar. Tillstå att barns rätt tilltrygghet är viktigare än allt vad utökad materialismheter och också att föräldrar, hem och familjer ärsamhällets största brottsförebyggande resurs. Ochfattas bara annat än att det måste satsas mer på polis-och rättsväsende, men det kommer aldrig ensamt attskapa den trygghet och trivsel vi eftersträvar.Göran , bryt upp från de förmynderietsdomäner som ni traskat fram och tillbaka på under såmånga år i dessa avseenden. Morgondagens medbor-gare, som fått sin horisont ofantligt vidgad av nyteknik och nya kommunikationer, morgondagensunga medborgare, som vänjer sig vid att välja ochbestämma på ett helt annat sätt än vad tidigare gene-rationer hade möjlighet till, kommer inte att accepteranågot annat än större frihet, större respekt och störrevalfrihet för sig själva och sina familjer.Avslutningsvis vill jag bara ytterligare en gångunderstryka skolans betydelse. Vi kan ju tala omkunskapsskola, om världens bästa skola och vad vivill. Men har man ju lagt märke till att ombra skolor ska tas fram, då åker folk till och denvärsta slummen där. Sedan kommer de hem och be-rättar hur fantastiskt bra det var där. Sedan åker mantill och visar upp en skola som fungerar. Jagär övertygad om att det finns många andra bra skolorockså. Men när vi tittar på statistiken över hur lärarnaupplever sin vardag och den statistik som jag nämndenyss, att av eleverna på en del håll och ivissa regioner inte klarar av basämnen, måste vi juinse att skolan - barnens arbetsmiljö - måste få ettannat intresse och en annan omsorg. Det handlar omresurser, visst, men det handlar icke enbart om resur-ser. Det handlar mycket om vår egen mentala inställ-ning och om opinionsmässiga prioriteringar.(Applåder)Anf. 24 () replik:Fru talman! Det brukar sägas, och det också, att det föds för få barn i , ochdet kan man tycka. är ju det penibla att detkastas ut barn, flyktingbarn, ur landet. Jag tycker attdet är hög tid att det här parlamentet slår fast att barninte kan vara illegala. Jag tycker inte att den flykting-politik som vi har när det gäller barn är rimlig. Bar-nens bästa måste alltid komma i första hand, även iflyktingpolitiken naturligtvis. Barn kan inte varaillegala.Jag tycker att en del av det som sadevar mycket bra, om trygghet för barn, möjligheter förbarn och tid för barn.Jag heter , förresten. sade helatiden någon när han hänvisade till att jag hade talatom att det gäller att se barn.Alf talar om att ge barn tid, den själv-klara rätten till föräldrars och andra vuxnas tid. Jagtycker att det på något sätt är ett brinnande tal hanhåller för sänkt arbetstid, för det är ju inte bara deriktigt små barnen som behöver mer tid med hjälp avett vårdnadsbidrag eller så, utan det behöveräven fyra-, fem-, sex- och sjuåringar.Det är oändligt viktigt att nu sänka arbetstiden föratt ge barn mer tid - rätten till sina föräldrar, rättentill vuxna. Jag tycker att det var ett glödande anföran-de för just sänkt arbetstid. vet jag att Krist-demokraterna motsätter sig just sänkt arbetstid.Alf hade också en väldigt bra inledningsom gällde rasism och rasistiskt våld. Jag tror attrasism göds, stimuleras och kanske t.o.m. skapas i ettsamhälle där det inte finns så mycket trygghet kvar,där man inte känner tillit till sig själv och andra, därman inte är bekräftad.En samhällsutveckling med ökade klyftor göderrädsla, producerar rädsla. Man kan åka ut lite varstansi och se på rika förorter och fattiga förorter.Det är rädda människor. I de fattiga förorterna försö-ker man hitta en identitet genom att sitta i gäng därhot och hat förenar. I de rika förorterna ser man gallerför fönstren, schäferhundar i trädgårdarna och privatavaktbolag som patrullerar. Det är effekterna av ettsamhälle där man inte försöker minska klyftorna, därman tillåter att klyftorna ökar . I det sam-hället skapar man rädsla. Det samhället hotar tillsyvende och sist också demokratin.Jag tycker också att det är viktigt att konstateradet säger om vikten av skolan. Då åter-kommer jag till vår nu snart klassiska holmgång. Vibehöver inte ta det så aggressivt den här gången.Varför var det viktigare att sänka skatten i Stockholmän att försöka satsa pengarna på fler vuxna i skolan?Alf sade själv att det är viktigt att barn blirsedda och bekräftade både av föräldrarna, som ska hatid, och av andra vuxna - och även naturligtvis i sko-lan.Anf. 25 () replik:Fru talman! Den är väl inte född som inte vet attSchlaug heter . Så jag ber om ursäkt för att jaginte nämnde förnamnet. Jag håller med om att barninte kan vara illegala. Det är klart; det är en sådan därfras som man kan använda och ingen protesterar.Men flyktingpolitiken är naturligtvis något merkomplicerad än så.Sedan är det helt ofattbart att inte kan se attvårdnadsbidraget, barnkontot eller vad man nu villkalla det innebär möjligheten till en arbetstidsförkort-ning, till mer tid för barnen för just dem som harförskolebarn. Det är detta det handlar om. Samtidigtvet vi ju att en generell arbetstidsförkortning kostaren och annan krona.Sedan till det här med skatter. Det måste varasvårt det här, . Här talar de om skatte-sänkning. Var de inte med när ni bestämde om eraskattesänkningar?(Applåder)Anf. 26 () replik:Fru talman! Jo då, vi hade en grön skatteväxlingmed rejäla skatteminskningar på arbete och höjdaskatter på miljöförstöring. Men vi såg också till attdet kom mer pengar till kommunerna. Det var en delav den här uppgörelsen. De pengarna var det intemeningen att , ochFolkpartiet skulle använda till att sänka skatten. Vit-sen med de pengar som vi har skickat och kommer attskicka till kommunerna var att vi skulle höja kvalite-ten i skolan, se till att det finns fler vuxna i skolanoch se till att barnen blir sedda - inte i första hand attsänka skatten.Vårdnadsbidraget tar nu upp, ochhan säger att det handlar om förskolebarn. Nej, intebara det. Jag hävdar att det handlar om mycket merän så. Det handlar om mer tid för alla barn. Dethandlar om förskolebarn naturligtvis. Men även sju-åringar, åttaåringar, nioåringar, tioåringar, elvaåringaroch tolvåringar behöver mer tid med sina föräldraroch andra vuxna. Därför är sänkt arbetstid en av deallra viktigaste reformer som vi över huvud taget kangenomföra för att höja livskvaliteten för oändligtmånga människor och skapa lite bättre förutsättningarför trygghet och en god utveckling för våra barn.Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag vill bara upplysa om något somjag fick höra av . ska för närva-rande satsa mycket mer på skolväsendet än vad somskedde när , eller hans gelikar, fannsmed.Anf. 28 ():Fru talman! Liksom fick jag någotav en klump i magen när jag i går på TV, precis somAlf beskrev det, fick höra om bakgrundentill dåden i , om de attityder som gömmersig bakom vad som tycks vara förövarna.Jag fick en klump i magen även tidigare en gång,ska jag erkänna, när jag tittade på TV precis i anslut-ning . Då intervjuades LennartNyman, som är naturvårdschef på intervjuades om vad man kan förvänta sig av detkommande århundradet och årtusendet när det gällervärldens miljö. Han pekade just på att vi står införnärmast obegripligt stora förändringar.Det gäller naturligtvis det vi känner till om kli-matförändringarna. De kommer att kunna leda till atthela ekosystem slås ut som en följd av höjt havsvat-ten. Det gör att t.o.m. bebyggelse kan komma att heltförsvinna. Korallrev upphör som ekosystem. Hanberättade också om detta att ett alltför stort hål iozonskiktet kan leda till att det är skorpioner, fästing-ar och insekter som blir de som är starkast och somöverlever. Han pekade också på den biologiska mång-falden, på behovet av att den finns intakt som enstyrka i världens fortsatta tillvaro.Han var mycket tydlig på den här punkten. Mankunde känna att vi står inför att vi får en ny värld, envärld som är förändrad - naturligtvis kan man sägagenom vår försorg i positivt mening, men också för-ändrad just vad gäller miljön genom våra ingrepp.Man kan också uttrycka det som han gjorde: Vi hållerpå att såga av den gren vi sitter på. Vi håller trend-mässigt på att såga av den gren vi sitter på.Samtidigt förmår vi inte att ansvarsfullt hanterainstrument som vi förfogar över. Biotekniken, särskiltgentekniken, är ett sådant instrument som kan ge ossmycket gott rätt använd. Men den leder också till attvi kan åstadkomma förändringar i ekosystemen ge-nom att släppa ut organismer, odlade saker, träd,buskar och djur som vi förändrar genmässigt utan attkänna till deras styrka ute i det ekologiska systemet.Vi måste vända den här trenden. Och det kan vinaturligtvis göra på många olika sätt. Jag, och vi iCenterpartiet, tror att vi behöver något av ett globaltmiljöns säkerhetsråd som tar de här frågorna på likastort allvar som vi tar de traditionella frågorna omfred och säkerhet. Ett globalt säkerhetsråd skulleförmå att matcha de starka ekonomiska, handelsmäs-siga intressena i det globala arbetet med den globalamiljöhänsynen. Men då krävs det förstås att länderförmår att driva fram de frågorna, driva dem till ettbeslut, till ett ställningstagande och till åtgärder pådet globala planet.Sverige har tveklöst ett intresse av att vara ett så-dant land. Och vi kan göra det i förening med andra,t.ex. EU skulle kunna bli en motor i miljöarbe-tet, en motor i det globala arbetet just genom sinstyrka mellan länder. EU-länderna förmår att gente-mot varandra strängt ta tag i miljöfrågorna. Menockså där krävs det att det finns länder som starktdriver dessa frågor i EU. skulle kunna varaett sådant land.Jag vet att hon inte är aktör för , men vihar ju en svensk miljökommissionär, , som jag för övrigt kunde besöka förra veckan.Hon har alldeles uppenbart mycket höga ambitioner.Hon är mycket engagerad i ett starkt arbete. Honbehöver all uppbackning som vi från kan gehenne. Tyvärr är det så att de politiska aktörerna frånsvensk sida är, skulle man kunna säga, desto svagare.Den svenske miljöministern passerar ju tämligenobemärkt förbi i EU:s arbete. Han har inte den för-mågan eller inriktningen i regeringen och har intekunnat ge regeringen den kraft som behövs för att tadet miljömässiga ansvaret. Ändå är det på något sättett dukat bord. Det finns en miljökommissionär medsvenska erfarenheter. I EU har man just bedrivit ettintensivt kemikaliearbete. Det ligger på bordet införvårt kommande ordförandeskap. Vi har möjlighetenatt ta erfarenheter från , driva fram ett krets-loppsarbete på europeisk nivå och ta fram en ener-giplan som ändrar EU:s energiarbete från närheten tillkärnkraften över till andra energikällor. Vi har möj-ligheterna, bordet är dukat, men vi gör ingenting.Regeringen och dess medarbetare gör ingenting,därför att ingenting i propositionsförteckningen ochingenting av det som vi vet om regeringens eventuellaambitioner kommer att vända den trend som innebäratt vi sågar av den gren som vi sitter på. Ingenting avdet som regeringen tycks ha att komma med på mil-jöområdet leder till att detta sågande av grenen upp-hör - naturligtvis inte heller hjälp iregeringens verksamhet. sade alldelesnyss att man har genomfört en kraftfull skatteväxlingmed sänkta skatter på arbete och höjda miljöskatter.Det är inte sant. Det vet ju ni som sitter i kammarenatt det inte är sant. har inte åstadkommitnågon sänkning av skatten på arbete. Man har miss-handlat begreppet skatteväxling som skulle kunnavara kraftfullt.I stället är det så, fru talman, vilket jag läste här-omdagen, att man , i stället för att genomföra enskatteväxling, ska tillsätta en ny arbetsgrupp som skata upp skatteväxlingen. Men, , vi har jusuttit i sådana utredningar efterår. Vi har kommit med förslag, vi har försökt att drivafram dem, men vi har inte fått med oss den socialde-mokratiska regeringen i detta arbete. Så har det varit.Utredningar om skatteväxling leder ju ingenstans,. De måste ju genomföras på ett riktigtsätt.Slutsatsen, fru talman, är ändå: Det sker ingenförändring av denna trend. Den ändras inte. Det somsades leder nog, givet denna regeringoch givet dess medarbetare, ändå till att klumpen imaggropen tyvärr finns kvar.(Applåder)Anf. 29 () replik:Fru talman! är möjligen den endai som det har gått förbi att skatterna på arbetehar sänkts i den här budgeten och att miljöskatternahar höjts. Jag vet att miljöskatterna har höjts. Vi harfått väldigt många mejl från en hel del ilskna männi-skor som är griniga därför att priset på diesel har höjtsosv. Jag vet alltså det, . Men det ärbra, och vi måste gå vidare med detta.Jag kan tala om för att jag ocksåhar en klump i magen. Det har säkert både han ochjag och många andra som vet hur det ser ut i världen.Lennart behöver inte vara orolig för det. Menförsök att komma med och hjälpa till i sådana fall.Försök inte bara kritisera, utan kom med och hjälptill, så kanske vi kan få det ännu bättre.Eftersom allt var så eländigt kan jag ändå nämnaatt om läser Svensk Natur, , vilket han säkert gör, kanhan se att man där konstaterar att det var det störstagenombrottet som någonsin har skett när det gällernaturvård. Det var trots allt en följd av vårt samarbetemed Socialdemokraterna. Och det är inte särskilt oftasom och Svensk Natur skri-ver något sådant, det kan jag tala om för LennartDaléus.Anf. 30 () replik:Fru talman! Jag antar att menarSveriges Natur, och det är riktigt att jag som medlemi naturligtvis regelbundetläser Natur. Men det ger ändå inte riktigrättvisa åt resonemanget kring skatteväxling. Det ärnog riktigt att människor har märkt att dieselskatter-na, som en följd av medverkan,kommer att höjas. Och det kommer ännu mer negativtatt påverka inte minst det svenska jordbruket och dessförutsättningar att med miljökvalitet producera, ochvara en motor, ett nav, i ett svenskt miljöarbete utan-för det stora städerna. Det är riktigt att folk nog harsett det.Men vi har inte sett att den andra delen av skatte-växlingen har blivit av, dvs. sänkningen av skatten påarbete. Den är en bortavarande del i och förstör därmed begreppetskatteväxling.När det gäller detta med att komma med, kan jagsäga att ett av de största miljöpolitiska beslut som harfattats och åtaganden som har gjort har varitatt påbörja avvecklingen av kärnkraften. Jag är gladoch nöjd att har stängts, utan BirgerSchlaugs och medverkan, därför attBirger och över huvud taget inteorkade att praktiskt och konkret vara med om att fattadet kanske tydligaste och strängaste miljöbeslut somhar fattats , nämligen att avvecklakärnkraften och ställa om till ny energi. Vi i Center-partiet orkade och vågade det. Det tror jag har varitjust denna systemförändring.Sedan är det nog så att det är viktigare att tala omdet som händer bortöver. Och om det går att få enacceptans för synen på grenen som sågas av och att fåmed fler partier så är jag naturligtvis inte den sominte är glad över det. Men tecknen från regeringensmiljöarbete tillsammans med , framförallt inför det stundande ordförandeskapet, visar intepå att den trenden kommer att vända. Det ser jag. Dettror jag att också andra miljöengagerade människor idet här landet ser, trots det som säger.Anf. 31 () replik:Fru talman!