prot · GN0969 · 2000-02-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:69Fredagen den 18 februariKl. 9.00 - 9.26Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Meddelande om aktuell debattFörste vice talmannen meddelade att på begäranav de Grönas riksdagsgrupp skulle aktu-ell debatt om TV-kanalernas pornografiska utbudanordnas kl. 12.00.Från regeringen skulle kulturminister delta.Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse:Till talmannenBegäran om aktuell debattMiljöpartiet de Gröna begär att en aktuell debattanordnas om TV-kanalernas pornografiska utbud.Anledningen till detta är den senaste tidens samhälls-debatt i frågan och den oklarhet som råder kring nu-varande lagstiftning och betal-TV-kanalernas sänd-ningar av grova pornografiska filmer.Stockholm den 15 februari 2000Miljöpartiet de GrönaMarianne SamuelssonGruppledare2 § Meddelande om ändringar i kammarenssammanträdesplanFörste vice talmannen meddelade att ett medde-lande om ändringar i kammarens sammanträdesplandelats ut till kammarens ledamöter.3 § Meddelande om plan för kammarens sam-manträdenFörste vice talmannen meddelade att en plan förkammarens sammanträden 2000 delats ut till kammarens ledamöter.4 § Beslut om senaste dag för avlämnande avpropositionerI enlighet med 3 kap. 3 § riksdagsordningen hadetalmannen föreslagit att propositioner som regeringenavser skall behandlas under innevarande ochför vilka särskild tidpunkt inte är föreskriven skulleavlämnas senast onsdagen den 22 mars.Kammaren biföll detta förslag.5 § Senaste dag för framställande av interpella-tionerTalmannen hade i enlighet med tilläggsbestäm-melse 1, 6 kap. 1 § riksdagsordningen fastställt attsenaste dag för framställande av interpellationer un-der innevarande skulle vara fredagen den28 april.6 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1999/2000:231Till riksdagenInterpellation 1999/2000:231 av () om arbetsmarknaden och rehabilitering.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den21 mars 2000.Skälet till dröjsmålet är andra engagemang inbo-kade , , ochtjänsteresa den 17 mars.Stockholm den 14 februari 2000NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:227Till riksdagenInterpellation 1999/2000:227 av Jan-EvertRådhström (m) om alkolås.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den21 mars 2000.Skälet till dröjsmålet är andra engagemang inbo-kade , , ochtjänsteresa den 17 mars.Stockholm den 14 februari 2000NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:215Till riksdagenInterpellation 1999/2000:215 av () om en konferens om kommunismens offer.Interpellationen kommer att besvaras av vicestatsministern tisdagen den 22 februari 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa och svårighe-ter att hitta svarstillfälle.Stockholm den 14 februari 2000Enligt uppdragPer VirdestenRättschefInterpellation 1999/2000:229Till riksdagenInterpellation 1999/2000:229 av () om Simplex.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 10 mars 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa och tjänstere-sa den 7 mars.Stockholm den 10 februari 2000NäringsdepartementetMona SahlinEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:222Till riksdagenInterpellation 1999/2000:222 av () om förutsättningar för långsiktig tillväxt.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den7 mars 2000.Skälet till dröjsmålet är stor arbetsanhopning ochplenifri vecka.Stockholm den 10 februari 2000FinansdepartementetBosse RingholmInterpellation 1999/2000:217Till riksdagenInterpellation 1999/2000:217 av () om strukturella reformer för att höja Sverigeslångsiktiga tillväxtkapacitet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den7 mars 2000.Skälet till dröjsmålet är stor arbetsanhopning ochplenifri vecka.Stockholm den 9 februari 2000FinansdepartementetBosse RingholmInterpellation 1999/2000:225Till riksdagenInterpellation 1999/2000:225 av omfristående skolor.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den7 mars 2000.Skälet till dröjsmålet är stor arbetsbörda.Stockholm den 11 februari 2000UtbildningsdepartementetIngegerd WärnerssonEnligt uppdragStaffan BengtssonStatssekreterareInterpellation 1999/2000:226Till riksdagenInterpellation 1999/2000:226 av ideologiskt motiverade brott.Interpellationen kommer att besvaras torsdagenden 9 mars 2000.Skälet till dröjsmålet är plenifri vecka i riksdagenoch tjänsteresa.Stockholm den 11 februari 2000JustitiedepartementetLaila FreivaldsInterpellation 1999/2000:221Till riksdagenInterpellation 1999/2000:221 av omspädbarnsdöd och stöd till drabbade familjer.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 10 mars 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 14 februari 2000SocialdepartementetLars Engqvist7 § Svar på interpellation 1999/2000:220 omriskfaktorer vid partnervåldAnf. 1 Justitieminister ():Herr talman! har frågat migpå vilket sätt jag arbetar med att ta till vara interna-tionella erfarenheter vid arbetet med att motverkamisshandel av kvinnor, samt vilka åtgärder jag avservidta för att förbättra riskbedömningen när det gällerpartnervåld. Jag besvarar hennes fråga främst utifrånde områden jag som justitieminister ansvarar för.Det är oacceptabelt att kvinnor utsättsför en partners våld och att hemmet för många kvin-nor är den farligaste miljön att vistas i. Våldet motkvinnor är något som angår oss alla. Detta är, somUlla-Britt säkert vet, utgångspunkten förmitt arbete i dessa frågor.Min och regeringens inställning i frågan har ocksåkommit till klart uttryck genom kvinnofridsreformen,som är ett samlat åtgärdsprogram mot mäns våld motkvinnor. Den bygger på ett långvarigt utredningsar-bete för att fånga upp alla aspekter på hur sådant våldska kunna motverkas. Reformen omfattar, förutomlagstiftning, en mängd åtgärder för att förebyggamäns våld mot kvinnor och för att utsatta kvinnor skafå ett bättre stöd och bemötande.Tanken är att mäns våld mot kvinnor måste be-kämpas genom ett brett och långsiktigt arbete inomalla samhällets sektorer och på alla nivåer. Berördamyndigheter har också fått gemensamma uppdrag avbetydelse i detta sammanhang. De ska regelbundetredovisa sina insatser till regeringen. Vissa myndig-heter har också fått särskilda uppdrag. har också en interdepartemental arbets-grupp bildats för att följa upp kvinnofridsreformen.Justitiedepartementet deltar också aktivt i det in-ternationella samarbetet, bl.a. inom EU, mot våld motkvinnor och människohandel. Departementet har ävenunder arbetat för att möjligheterna att före-bygga brott ska förbättras inom EU och för ett ökatinformationsutbyte mellan medlemsstaterna. Som enkonsekvens av bl.a. insatser från konstateradestats- och regeringscheferna vid toppmötet i Tammer-fors att flera åtgärder bör vidtas för att för-bättra samarbetet i frågor som rör möjligheterna attförebygga brott. Också när det gäller frågor om skyddför och stöd till brottsoffer arbetar aktivtinom EU.Brottsförebyggande frågor kommer att vara prio-riterade under ordförandeskap. En av deviktigaste åtgärderna inom detta område är att skapaen grund för en kontinuerlig uppbyggnad av aktuellkunskap om effektiva brottsförebyggande åtgärderoch etablera någon form av fast nätverk som kangarantera att kunskap tas till vara och sprids. En frågasom särskilt kommer att uppmärksammas är just våldi nära relationer.Internationellt utbyte och internationella kontakterär något som är utmärkande för forskning och ut-veckling. Att ta till vara internationella erfarenhetervid arbetet med att motverka bl.a. våld mot kvinnor ärdärför en naturlig del i arbetet hos de myndigheterinom rättsväsendet som har en tydlig inriktning motforsknings- och utvecklingsarbete. Det gäller t.ex.Brottsförebyggande rådet och ,men också Brottsoffermyndigheten.Jag vill här också tillägga att det synsätt somkvinnofridsreformen utgår från grundas på den kun-skap om våld mot kvinnor som kommit fram genominternationell forskning.Arbetet med att förbättra riskbedömningar pågårpå flera olika sätt inom rättsväsendets myndigheter.Polisen i arbetar t.ex. för närvarandemed ett utvecklingsarbete kring skattningsinstrumen-tet , som tar upp i sininterpellation. Utvecklingsarbetet bedrivs i samarbetemed Rättspsykiatriska forskningsenheten i ochsyftar till att utforma en SARA-modell som är anpas-sad till polisiära förutsättningar. Det diskuteras ocksåför närvarande om liknande utvecklingsarbeten skapåbörjas av andra polismyndigheter.Ett arbete med att utveckla möjligheterna att görasäkrare risk- och farlighetsbedömningar pågår ocksåinom kriminalvården. I arbetet med dessa bedöm-ningar av risk för återfall används vid ett flertal an-stalter olika hjälpmedel som t.ex. instrumentet . Vid riksmottagningen på anstalten i Kumla harman även börjat att använda det tidigare nämndaSARA. På riksmottagningen utreds alla långtidsdöm-da män och en individuell riskprofil tas fram. Denanvänds som en del i bedömningen av vilka särskildavillkor som ska gälla för långtidsdömda, bl.a. vidpermissioner.Inom ramen för ett pilotprojekt på Norrtäljean-stalten har också samt ett särskilt instrumentför att bedöma risken för återfall i sexuellt våld, kallatSVR-20, prövats. Inriktningen är att användningen avolika skattningsinstrument ska öka inom kriminalvår-den.Regeringen har vidare i regleringsbrevet förRättsmedicinalverket för särskilt poängteratatt verkets forsknings- och utvecklingsarbete skainriktas mot att utveckla förutsättningarna för att görasäkrare risk- och farlighetsbedömningar. Som ett led iutvecklingen på detta område kommer att fastställa nya riktlinjerför riskbedömning vid rättspsykiatrisk undersökning.En viktig faktor för att förbättra förutsättningarnaför riskbedömningar är att myndigheter och andrasamarbetar kring frågan. Som ett led i ett sådant sam-arbete har , och påbörjat en dis-kussion kring på vilka sätt myndigheterna gemensamtkan vidareutveckla arbetet på detta område.Arbetet med riskbedömningar är ett viktigt ochprioriterat område för nämnda myndigheter. Vi måstedock komma ihåg att hur förfinade olika skattningsin-strument och andra hjälpmedel än blir kan de aldrigbli något annat än ett underlag för beslutsfattaren. Närbeslut om en åtgärd väl ska fattas måste detta görasav en person som väger samman alla tillgängligafakta och omständigheter i fallet.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka justitieministern för ettmycket seriöst och genomarbetat svar på min inter-pellation om åtgärder mot partnervåldet. Det känns pånågot sätt som om vi arbetar gemensamt mot våldetoch försöker gripa alla halmstrån. Uttrycket Mitt hemär min borg står för det som för många kvinnor är denfarligaste miljön att vistas i. Hösten som föregick vårtnya millennium påminde oss gång på gång om kvin-nor som mördats av sina män. Detta i ett land sombetraktar sig som världens mest jämställda land, ochkvinnor vi möter i internationella sammanhang, medden bild av de fått, tror inte att det är sant.Vi har kommit långt med att implementera be-greppet nollvision i trafiken. Men vi har inte lyckatsfå det allmänt vedertaget att en nollvision vad gällervåld mot kvinnor är en självklarhet, inte heller motmobbning. Brist på empati, den etik som förvaltats avkristen tradition och västerländsk humanism, synsinte bara i den livliga skoldebatten. Vi försvagarständigt våra historiska rötter. Om inte t.ex. skolmi-nistern griper in nu kommer t.o.m. den religion vårtradition, våra lagar och vår kultur vilar på att för-svinna från skolans kursplan. Ordet kristendom fannsöver huvud taget inte nämnt i första ver-sion. Men i går sade skolministern i en debatt: Lita påmig! Så nu hoppas vi att hon griper in. Inom en må-nad kommer det svaret från regeringen.Herr talman! Det är inte acceptabelt att kvinnorska behöva leva med risken att utsättas för våld ihemmet. anmäls 20 000 fall av våldsbrottriktade mot kvinnor. Det är mer än 50 . Ettstort mörkertal finns också. Man säger generellt attendast av alla våldsbrott anmäls. Mörkertaletnär det gäller våld mot kvinnor är sannolikt större änför våldsbrott i allmänhet. Kvinnomisshandel harblivit en epidemi. Mot epidemier gör stora vaccina-tionskampanjer nytta. Men kvinnomisshandel harblivit en tyst epidemi.Om vi inte passar oss nu finns en risk för att re-spekten för människovärdet alltmer försämras i vårtland. Dokumentärfilmen truth är ytterligareen väckarklocka. Biografbyrån som utgår från enlagstiftning om förbud mot att visa sexuellt våld ochtvång har inte ansett sig ha lagstöd för att stoppadessa sektioner av porrfilm i t.ex. kanalen anser sig inte ha något stöd iradio- och TV-lagen för att göra något. Detta utbudföder vi ungdomar med. Men vi föder också män sommisshandlar fruar, sambor, fästmör och andra närstå-ende kvinnor. har en starkare lagstiftning. Jagvädjar till justitieministern att se över om vår lagstift-ning på det området är tillräcklig. Jag menar nu intesjälva kvinnofridsreformen, utan det förebyggandearbetet, där medieutbudet spelar en stor roll. Kvinno-fridsreformen tycker jag är mycket bra.Min interpellation handlar om olika metoder föratt förbättra riskbedömningen inför partnervåld. Jagär glad att justitieministern pekar på ett aktivt arbeteför att finna nya metoder, både egna och internatio-nella erfarenheter tas till vara. Min fråga till ministernär om , den metod jag pekat på och som jagförstår används i liksom på Kumla- ochNorrtäljeanstalterna, har kunnat påvisa positi-va resultat, och hur använder man sig av den i Väs-terbotten på ett tidigare stadium för att kunna före-bygga?Efter vad jag förstår försvinner kvinnans livsut-rymme mer och mer i ett misshandelsförhållande, såatt hon gradvis blir mer och mer beroende av den mansom misshandlar henne. De enda undersökningar avvad vidtagna åtgärder mot kvinnovåld har haft föreffekter på våldets omfattning har jagsett är användningen av besöksförbudet.Anf. 3 Justitieminister ():Herr talman! Ja, vi är stolta över att ha kommitlångt när det gäller jämställdhetsarbetet. Vi har ocksåanledning att vara stolta över att frågan om våld i närarelationer är någonting som vi inte accepterar.Jag tycker däremot att det leder helt fel att tala omatt vi har en epidemi. Då tror man att det är en sjuk-dom som sprider sig, ökar i omfattning och beröralltfler människor i samhället. Så är det inte. Det ärfaktiskt tvärtom. Historiskt sett har vi ändå kommiten bit på väg när det gäller att inte acceptera våld ivårt samhälle, inte i något sammanhang. Från att inteför så länge sedan ha haft något som vi kallade förhusaga, då man ansåg att misshandel av närståendeinte bara var bra utan var något som det t.o.m. varönskvärt att man utnyttjade i uppfostringssyfte, idisciplinerande syfte, har vi kommit så långt att vianser att varje övergrepp som görs mellan människorär misshandel och ett brott som samhället har anled-ning att reagera mot.Det finns heller ingenting som tyder på att det justnär det gäller våld i hemmet finns ett ökat våld. Denökning vi ser i anmälan av brott finns det stor anled-ning att tro hänger samman med att detta är någontingsom har uppmärksammats och som gör att alltflerbarn och kvinnor vågar, orkar och förmår anmäla ochsöka samhällets hjälp. Det ska vi vara väldigt gladaför.När det gäller att utveckla riskbedömningsmeto-der pågår det, som jag redogjorde för i mitt interpel-lationssvar, ett aktivt arbete, både inom polisensverksamhet och inom kriminalvården.Tillämpningen av just metoden är så nyännu att jag inte vågar uttala mig om vilka positivaeffekter den har. Men jag utgår från, och har all an-ledning att göra det med den allmänna erfarenhet vihar, att tillämpningen av hjälpmetoder när det gälleratt bedöma komplicerade situationer alltid leder tillatt de beslut som människor har att fatta, det må varapoliser eller kriminalvårdens personal, blir bättre jumer systematisk behandling av olika faktorer mangör. Jag är övertygad om att och de andrametoderna kommer att leda till att bättre bedömningargörs i förväg av när risk för våld föreligger, så attsamhället kan ingripa och förhindra det fortsatta vål-det.Anf. 4 ():Herr talman! Just ordet epidemi har jag tagit frånKvinnomisshandel, den tysta epidemin, en nordiskkriminalkrönika, 1999, av och är glad att det kanske inte är så att misshan-deln ökar, utan att man i stället vågar anmäla mer ochatt den statistik som visar ökning kan bero på det. I såfall är det enbart positivt.Men det är individer, kvinnor, som far illa. Det ärfaktiskt så att medan vi skriver och debatterar omvåldet slås kvinnor sönder. Jag fick ett samtal från enkvinna som säger så här: Alla skrivningar om kvin-novåld känns som ett hån, medan jag sitter inlåst här,med kedjor runt balkongdörren.Det är alltfler kvinnor som hör av sig till oss. Enkvinna, vars man fått besöksförbud fyra gånger ochsom försökt slå ihjäl henne två gånger, upplever sigfortfarande inte ha något skydd. Efter tolv anmäl-ningar och efter att ha spöats sitter kvinnaninlåst av skräcken, medan förövaren, mannen, går frisom om ingenting hänt. Grannar vågar inget säga avrädsla för mannen. Polisen har tagit hans löfte att haninget ska göra på allvar, medan kvinnans skräck intelett till någon åtgärd.Hon säger så här: Ishockeyspelare blir tagna urspel för hjärnskador, medan det är mindre viktigt medsönderslagna, misshandlade och missförstådda kvin-nor.Skälet till att polisen inte lyssnat på henne trorhon är att hon har blivit sönderslagen och fått enhuvudskada som inte läkt. Hon har därför tappat min-net. Hon menar att det inte räcker att vid förhör frågakvinnan om näven var knuten eller öppen. Det gårinte att gradera misshandel för att få tillgång tilllarmpaket. Varje misshandlad kvinnas röst måste taspå allvar.Herr talman! Rikskvinnocentrum pekar på det sto-ra informationsbehovet för flera yrkeskategorier. Jagär glad att justitieministern lyfter fram samarbetsfrå-gorna på alla nivåer. Den interdepartementala grup-pen i regeringen är ett positivt initiativ. Jag hoppas attdär finns representanter för familj, skola, uppväxt-miljö, bostad, arbetsmarknad, vård och finans.Jag ser fram emot en livlig diskussion inför initia-tivet om brottsförebyggande frågor under SverigesEU-ordförandeskap, just om temat våld i nära relatio-ner.En fråga som jag dock saknar i hela den här de-batten är drogernas påverkan. Man säger att det yt-terst är mannens kontrollerande över kvinnan dethandlar om. Statsministern nämner inte heller drog-frågorna i regeringsförklaringen. Detta tycker jag ärsynd. Jag undrar om vi inte underskattar alkoholensbetydelse när det gäller misshandel av kvinnor, därföratt mannens kontrollerande tvång kan förstärkas avalkohol.Besöksförbudet måste garantera att kvinnan inteblir uppsökt. Det måste finnas en skyddszon runtkvinnan så att hon inte blir inlåst i ett rum och kök.Vi har inte tillräckligt många trygghetspaket ochlarm. Det har också visat sig att inte ens elektroniskfotboja ger tillräcklig garanti. Hundar används för litetill skydd för kvinnan. Det måste finnas mer att göra.Jag skulle vilja fråga om polisensresurser och polisens attityder. Det blir inte bättre avatt tingsrätter och domstolar läggs ned i besparings-syfte och att poliskåren minskar. Hur kan vi skapa ettklimat där närpolisen blir informerad om misshandelså att kvinnor vågar anmäla?Anf. 5 Justitieminister ():Herr talman! Varje polismyndighet har i uppdragatt utarbeta en handlingsplan för hur man ska ageranär det gäller att bekämpa våld i nära relationer. Detinnebär att polismyndigheten har det som en priorite-rad uppgift och att den måste utveckla sinametoder, sin kunskap och sin förmåga att hanteradetta.I polisens uppgifter ingår inte bara att reagera närbrott har begåtts, utan polisens uppgift är också attförebygga brott och att ge skydd och hjälp till demsom blir utsatta för brott. Det är naturligtvis viktigt attpolisen lyssnar när kvinnor berättar om sina upplevel-ser. Det är viktigt att polisen har en tillräcklig kun-skap för att kunna tolka och rätt uppfatta den infor-mation de får och att då ta till det skydd och den hjälpkvinnan behöver.Det råder inget tvivel om att polisen behöver merresurser för att kunna utveckla även den sidan avderas arbete. Såvitt jag vet har det aldrig hänt attnågon kvinna har blivit nekad hjälp på grund av attlarmpaket har saknats. Jag vet att det har förekommitatt en polismyndighet har vänt sig till en annan iakuta situationer när det egna lagret av larmpaket harvarit slut. Men att man därigenom har varit tvungenatt neka ett larmpaket när bedömningenhar gjorts att ett sådant behövs har jag inte hört talasom.Alkoholen har betydelse i våldssammanhang. Jagtror att forskningen med bestämdhet kan säga attalkoholen ibland är en utlösande faktor för våld somförekommer inte bara i hemmet utan också i sambandmed nöjesliv och olika mänskliga sammanhang. Al-koholen är därför ett problem i samhället även av detskälet. Vi har en restriktiv alkoholpolitik som syftartill att förebygga alkoholens skador. Det är en frågasom naturligtvis också måste uppmärksammas i sam-band med att vi utvecklar metoder och kunskap omvåld i hemmiljö.Besöksförbudet är en viktig åtgärd för att skapanågot slags trygg situation för kvinnan. Det är ingenhundraprocentig metod. Dels vet vi att det överträds,dels vet vi att kvinnor inte alltid känner sig säkra påatt det ger tillräckligt skydd. har haft i uppdrag att undersöka möjligheten attkombinera besöksförbud med elektronisk boja, ochdet finns tekniska förutsättningar för att utveckla ensådan metod. Men vi ska inte ha någon överdrivenuppfattning om att detta skyddar kvinnan. Den mansom har bestämt sig för att bryta mot ett besöksförbudutlöser också larmanordningen i den elektroniskabojan. Men det kan vara en metod att avslöja flera fallav brott mot besöksförbudet. Men för att skyddakvinnan måste våra ambitioner vara högre, och vimåste utveckla andra metoder.Anf. 6 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Det är viktigtatt handlingsplanen följs och att det finns dokumen-tation. Sekretessen måste hållas, t.ex. får inte enhemlig adress lämnas ut. En kvinna ska inte behövasitta förtvivlad på en vårdcentral och inte känna för att hon inte kan ha en adress i vårdcentra-lens databas. Det finns sådant som för oss är småsa-ker som har stor betydelse för dessa kvinnor som vimåste se över gemensamt.Jag är också glad att justitieministern talar om al-koholens påverkan. Vi verkar vara överens om alko-holen som en utlösande faktor. Det är synd att vi intei kan ta ett gemensamt initiativ så att vit.ex. kan behålla de införselregler vi har och inteanamma vad gäller alkohol. Detär synd att det har upprättats Internetkanaler ochdirektkontakter med kommissionären att vi inte kan uppträda som ett gemensamt par-lament i frågan. Jag tycker att vissa uppträder osoli-dariskt i frågan.Vi måste alltmer lyfta fram i fokus av våldet gär-ningsmannen. har det mest varit offrets bete-ende som har varit intressant. Vi behöver mer avsjälvskattningsinstrument. Det finns människor somvill hjälpa till men som inte tas till vara. Det kan varat.ex. far- och morföräldrar som bygger nätverk ochsom försöker hjälpa sina döttrar mot våldet.Slutligen vill jag säga någonting om attityder. Detgäller t.ex. den allvarliga frågan om trafficking. Tjejerfrån luras hit i dessa syften. Signs används kvinnor i vägmärkesdiskussio-nen: "- - - when I saw a woman lying down."