prot · GO0922 · 2000-11-07 00:00:00 — Därför lyfter vi också framkvinnors rättigheter i samtal med enskilda länder ochi t.ex. FN:s kvinnokommission och FN:s kommissionför de mänskliga rättigheterna.Mänskliga rättigheter och jämställdhet är grund-läggande i det svenska utvecklingssamarbetet. Det ären självklarhet att kvinnor och män måste få likvärdi-ga möjligheter att påverka och ta del av utvecklings-samarbetet. Jämställdhet är ett mål i sig, men ocksåen förutsättning för att bekämpa fattigdom och stärkademokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna.Regeringen har lyft fram kvinnorsoch mäns olika villkor i strategier och policydoku-ment, bl.a. i skrivelserna till om fattig-domsbekämpning, demokrati och mänskliga rättig-heter i utvecklingssamarbetet och mänskliga rättig-heter i utrikespolitiken. På samma sätt har Sverigearbetat aktivt inom EU, FN och för attsynliggöra och motverka diskriminering och förtryckav kvinnor.Inom det svenska samarbetet med finnsflera insatser som syftar till att stärka kvinnors ställ-ning. stödjer bl.a. den etiopiska organisatio-nen Peace and , som - precissom förordar - arbetar med attstärka kvinnor på gräsrotsnivå så att de får kunskapom sina lagstadgade rättigheter. Stödet omfattar ut-bildnings- och informationsinsatser som genomförs iregioner där barnäktenskap, våldtäkter, våld inomhemmet, barnprostitution, könsstympning och kid-nappningar är vanliga. stöder också det etio-piska kvinnojuristförbundet som arbetar med utbild-ning i lagstiftning för kvinnliga samhällsledare ochsom företräder kvinnor i familjerättsmål.I bidrar via Världshälsoorganisa-tionen och till en kampanj mot könsstympningsom förs av nationella kvinno- och ungdomsorgani-sationer.Sverige samverkar också med en internationellenskild organisation i som bedriver lobbyverk-samhet, dokumenterar övergrepp och stöder ung-doms- och kvinnogrupper och nätverk. Syftet är attmotverka könsstympning och våld mot kvinnor, bl.a.sexuellt våld, och att stärka kvinnors självbestäm-manderätt och deras möjlighet att bestämma över sinegen kropp.Sverige kommer att fortsätta att arbeta aktivt föratt säkerställa respekten för grundläggande mänskligarättigheter för kvinnor världen över, inklusive i fattigaländer. Vi driver frågan med alla medel som står osstill buds, både i den bilaterala dialogen med vårasamarbetsländer och i vårt internationella arbete fördemokrati, mänskliga rättigheter och ekonomiskutveckling.Anf. 48 ():Fru talman! Tack, utrikesminister försvaret på min interpellation.Jag ställde den här interpellationen omedelbartefter att jag sett en dokumentärfilm om kvinnorssituation på landsbygden i . Det var inteförsta gången som jag konstaterade att vi kvinnor iSverige har det väldigt bra, i jämförelse med våramedsystrar i de fattiga länderna. Jag kände sympati.Vi lever ändå på samma jord, och jag vet att vi gerbistånd till de länderna.Svaret på min interpellation gav mig en rad värde-fulla upplysningar om hur arbetar med rättvi-sefrågor. Speciellt fäste jag mig vid utrikesministernssvar att man "driver frågan med alla medel som ståross till buds". Tack för den viljan och lycka till medden ambitionen!När FN:s generalsekreterare talade påFN:s uppföljningsmöte efter fjärde kvinnokonferen-sen i uppmanade han världens länder attta krafttag mot "feminiseringen av fattigdomen". Meddetta avsåg Annan det faktum att fattigdom i alltökande utsträckning drabbar kvinnor. Många kvinnorlever i mänsklig fattigdom. Under det senaste årtion-det har dessutom antalet kvinnor som lever i fattig-dom ökat oproportionellt mycket jämfört med antaletmän. Kvinnor är fattigare därför att de inte har sammaekonomiska möjligheter och samma status i samhälletsom män.Amartya Sen, nobelpristagare i ekonomi, harforskat om välfärdsfrågor. Han konstaterade att soci-ala och ekonomiska handikapp, frånvaro av kunskapom och resurser för familjeplanering och kulturellamen också religiösa faktorer försätter kvinnor i enunderordnad position. De bidrar starkt till att tystakvinnors röster i samhället och även inom den egnafamiljen.Utrikesministern talade om att man skulle använ-da alla medel som står till buds. Det är klart att fråganom de räcker kommer. Förvaltas de väl? Följs deupp?Anf. 49 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror att vi både driver frågan inomalla områden som jag har försökt peka på och följerupp det. Jag kan dela bedömningnär det gäller fattigdomen som ett mycket stort pro-blem också vad beträffar våldet mot kvinnor. Deundersökningar som har gjorts visar också att justbiståndet som inriktas på kvinnor både ger bättreutvecklings- och tillväxteffekter och minskar riskernaför våld, eftersom kvinnor med en bättre ekonomisksituation också bättre kan tillvarata sina rättigheteroch sina intressen.Detta är naturligtvis frågor som kommeratt fortsätta att driva både från svensk sida och inomde olika internationella organisationer där Sverigeverkar.Vi vill bl.a. stödja också den interamerikanska ut-vecklingsbanken, som har ett projekt just när detgäller att analysera de ekonomiska kostnaderna förvåld mot kvinnor och våld i hemmet, liksom vi ocksåvill stödja studier om sambanden mellan våld i hem-met och våld i samhället i stort. Flera av de interna-tionella studier som pågår på detta område kommerSverige också att stödja.Anf. 50 ():Fru talman! Jag tycker att det är väldigt intressantatt vi har en utrikesminister som tar dessa frågor påallvar.Vi har i skrivit en motion somhandlar just om bistånd för ett effektivare självstyre,där vi säger att det, för att uppnå en utveckling som ärekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar, krävsåtgärder. Det krävs bistånd till länderna, så att viaktivt hjälper till att råda bot mot orättvisor. Det är ettmedel som står oss till buds.Det är bra, tycker jag, att detta biståndsarbetekommer kvinnor och barn till del på ett mycket aktivtsätt - om jag tolkar utrikesministern rätt och om jagtolkar henne positivt.Fru talman! Det är anmärkningsvärt när man får tadel av att två tredjedelar av 900 miljoner ej läs- ochskrivkunniga människor som finns i världen är kvin-nor, trots att alltfler kvinnor går i skolan. Trots att detär så diskrimineras fortfarande flickor i många länderpå grund av traditioner, tidiga äktenskap och gravidi-teter, samt även brist på skolor som tar emot flickor.Kvinnors arbetsbörda är också mycket stor, eftersomdet är kvinnorna som i de flesta tar huvudan-svaret för familjens försörjning. Det är kvinnorna somproducerar livsmedel och skaffar mat.Det blir också så att barnen får en utsatt position idessa fattiga länder, och många lever i misär. Barnutnyttjas, och deras rättigheter kan man knappt talaom. Man räknar med att mer än 4 miljoner barn somföds detta år kommer att dö innan de fyller fem. I dagstår 130 miljoner barn utanför skolsystemet varav tvåtredjedelar är flickor. När man tar del av sådan siffer-statistik inser man att det finns oerhört mycket attgöra.Fru talman! När man också tar in upplysningarom att sexhandeln med kvinnor och barn ökar lavin-artat kan jag förstå att det ibland nästan kan kännassom att det är lättare att ge upp. Men det får vi natur-ligtvis aldrig göra. Det gäller att oförtrutet arbetavidare och se till att våra medsystrar får den än bättre.Det är inte så mycket som behövs för att lyfta.Anf. 51 Utrikesminister ():Fru talman! Jag tror att interpellanten RigmorStenmark och jag är helt överens kring dessa frågor.Får jag bara lyfta fram ytterligare ett exempel på vadvi gör från svensk sida för att sprida information omdetta? Vi har gemensamt tagit fram en handbok somhandlar om , som både visarvad som är viktiga principer i kvinnokonventionenoch tar upp ett antal konkreta exempel från ett fem-tiotal länder på hur man kan arbeta för att följa uppkvinnokonventionen och följa de rekommendationersom finns. Det är ytterligare ett exempel på hur viockså vill hjälpa de enskilda länderna att faktiskt levaupp till de principer som vi här är överens om.Vi arbetar via biståndet. Vi arbetar via internatio-nella organisationer. Vi försöker också arbeta genomen bra hjälp till studier och information och ge prak-tiska exempel.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2000/01:68 om döds-straffetAnf. 52 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat statsmi-nistern vilka åtgärder kommer att vidta för attförmå länder med dödsstraff att avskaffa detta straff.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Dödsstraffet kränker den yttersta av de mänskligarättigheterna, rätten till liv. Därför har arbetet motdödsstraffet varit en högt prioriteradfråga för , såväl i våra bilaterala relationersom i internationella forum. är också pådri-vande i EU:s arbete på området. Till grund för arbetetinom EU vilar Allmänna rådets riktlinjer, som antogsav EU:s utrikesministrar . Densvenska regeringens uppfattning, som också delas avövriga EU-länder, är att dödsstraffet är djupt inhu-mant och barbariskt och att det inte hör hemma i ettmodernt samhälle.EU:s riktlinjer uppställer som mål ett totalt av-skaffande av dödsstraffet. EU verkar vidare för att deländer som fortfarande tillämpar dödsstraff vidtaråtgärder för att begränsa dess användning och re-spekterar de internationella överenskommelser somfinns om dödsstraffets tillämpning, t.ex. förbudet attdöma till döden personer som var närbrottet begicks. Länder bör också uppmanas att inteverkställa avrättningar genom att införa ett moratori-um eller begränsa antalet brott som är belagda meddödsstraff.Sedan riktlinjerna antogs har EU genom-fört ett trettiotal demarscher mot dödsstraffet i ettfemtontal länder. På grund av det stora antalet avrätt-ningar i har drygt en tredjedel av dessa demar-scher riktats mot . Uppvaktningar har riktats tilldelstatsguvernörer eller till den federala regeringenberoende på det enskilda fallet.EU har även på svenskt förslag initierat en dialogmed om dödsstraffets avskaffande.Det har skett på basis av rapporter som EU:s beskick-ningar i anmodats inkomma med om döds-straffets tillämpning. Ett betydande antal länder iAfrika har redan avskaffat dödsstraffet eller verkstäl-ler inte de dödsdomar som utfärdas. EU vill stödjadenna utveckling och söker en dialog med afrikanskaländer om det önskvärda att gå mot ett totalt avskaf-fande av dödsstraffet. Som medlem i EU:s trojka harSverige deltagit i flera sådana uppvaktningar.EU-ländernas ambassader i har påliknande sätt fått i uppdrag att föra fram frågan omdödsstraffets avskaffande både i kontakter på politisknivå, men även i massmedier, och genom att stödjaenskilda organisationer som arbetar mot dödsstraffet.I den dialog om mänskliga rättigheter som pågårmellan och är dödsstraffets avskaffandeockså viktigt.Arbetet mot dödsstraffet är långsiktigt. Därför harEU även tagit initiativ till resolutioner om dödsstraf-fets avskaffande i FN:s kommission för de mänskligarättigheterna, liksom i och Organisatio-nen för säkerhet och samarbete i - . Jaghar liksom min företrädare inför FN:s kommission förmänskliga rättigheterna upprepade gånger pläderatför att länder som alltjämt tillämpar dödsstraffet skaompröva sin politik och avskaffa detta barbariskastraff.Under det svenska ordförandeskapet är det vårambition att intensifiera arbetet mot dödsstraffet. Allasvenska beskickningar i länder där dödsstraffet till-lämpas har därför uppmanats att noga bevaka fråganoch att ta de initiativ som bedöms nödvändiga.Antalet länder som har avskaffat dödsstraffet bliralltfler. Vid hade endast tre länderavskaffat dödsstraffet, medan 108 länder harinsett att dödsstraffet inte hör hemma i ett civiliseratsamhälle.Rätten till liv är en grundläggande rättighet, ochden kommer att fortsätta att aktivtarbeta för att dödsstraffet helt avskaffas.Anf. 53 ():Fru talman! Tack, utrikesministern, även för sva-ret på denna interpellation. Trots att jag hade ställtden till statsministern och hade önskat att få tala medhonom har jag inget emot att diskutera detta medutrikesminister . Jag tror nämligen attutrikesministern kan påverka även andra ministrar.I svaret som ges här pekar utrikesministernpå vad EU-länderna kan göra tillsammans. Jag tyckeratt det är bra att vi gör saker och ting tillsammans.Det kanske går fortare då. Det står så här: "EU verkar. för att de länder som fortfarande tillämpar döds-straff vidtar åtgärder för att begränsa dess använd-ning". Jag vill veta vad gör för att avskaffadödsstraffet. För mig räcker det inte att EU bara talarom en begränsning.I svaret läser jag även att man kräver respekt förde internationella överenskommelser som finns omdödsstraffets tillämpning, t.ex. förbudet att dömapersoner som var när brottet begicks. Förmig - jag hoppas att utrikesministern anser det sam-ma - är inte åldern det stora problemet. Det storaproblemet är att det är människor som får sätta livettill. Jag tycker att även personer har rätt tillupprättelse och en chans att leva.Vidare sägs det så här i svaret: "Länder bör ocksåuppmanas att inte verkställa avrättningar, genom attinföra ett moratorium, eller begränsa antalet brott somär belagda med dödsstraff. "Återigen står det "begränsa". Jag hörde mycketväl att utrikesministern sade att målet var ett avskaf-fande, så jag går mer på det.Det här är en svår fråga, men jag skulle vilja bollavidare. Jag tror att det är en möjlighet för oss i Sveri-ge att vi bildar opinion. Vad ämnar utrikesministerAnna vidta för ytterligare åtgärder? Vad menasmed det som står i svaret om att arbeta aktivt? Vadmenas med att alla svenska beskickningar uppmanasatt noga bevaka frågan och ta de initiativ som är nöd-vändiga?Utrikesministern tar i svaret verkligen avståndfrån dödsstraffet. Det är mycket bra, och det förtjänarett stort tack. Jag hade naturligtvis inte väntat mignågot annat heller. Men trots det är jag otålig, efter-som som har ett mycket gott renommé i värl-den inte har lyckats helt när det gäller . Ame-rika är ett föregångsland i mångt och mycket, men pådetta område är det så fjärran från en modern sam-hällsinställning. Man envisas fortfarande med attbehålla dödsstraffet.Utrikesministern har verkligen något att kämpaför och emot. Men ge inte upp! Kämpa på!Jag läste en aktuell siffra i dödsstraffets historiasom kanske kan vara bra att ha med i argumentering-ar även för en minister. har upp-skattningsvis 100 miljoner människor dött för enannan människas hand. Den mänskliga förmågan attdöda har därmed kommit ikapp epidemier och natur-katastrofer i tävlan om att vara mänsklighetens värstaplågogissel.Anf. 54 Utrikesminister ():Fru talman! Självklart vill vi helt avskaffa döds-straffet. Det är definitivt självklart för mig, för rege-ringen och för EU.Det första steget är ofta att övertyga de länder somfortfarande har dödsstraffet kvar om att de inte längreska verkställa dödsstraffet och om att de ska införa ettmoratorium. När de har infört ett moratorium ochslutat att använda dödsstraffet brukar det vara lättareatt förklara för dem att de faktiskt kanavskaffa dödsstraffet helt. Det är därför som vi iblandkan behöva använda den här steg-för-steg-politiken,även om vi naturligtvis skulle föredra att omedelbartkunna avskaffa dödsstraffet i alla de länder som fort-farande använder dödsstraff.Ett exempel på att det här ofta kan vara en bra vägär arbetet gentemot EU:s kandidatländer. Flera avkandidatländerna hade i proceduren, när de ville blinya medlemsländer i EU, fortfarande dödsstraffetkvar. är det en självklarhet i länder som hadedödsstraff bara att dödsstraffetinte hör hemma i ett civiliserat samhälle.Det är ett exempel på hur kan driva de härfrågorna. Vi gör det vid i princip alla möten vi harbilateralt med länder som har dödsstraffet kvar. Vigör det via EU, t.ex. när det gäller kandidatländerna.Vi gör det genom att peka ut länder som fortfarandeanvänder dödsstraff i t.ex. FN:s kommission förmänskliga rättigheter, i ochliknande. Och vi ber om en rapporteringfrån alla våra ambassader. Det är det som vi menarmed rapporterna från beskickningarna. Man ska helatiden rapportera både från våra svenska beskickningaroch från EU:s vad som sker i de respektive ländersom fortfarande har dödsstraffet kvar.Jag hoppas att det, genom de här gemensammaansträngningarna, inte ska dröja innan viser att ytterligare ett antal länder, och så småningomalla länder, faktiskt har avskaffat dödsstraffet.Anf. 55 ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att man tarupp exempel och visar konkret hur man kan samar-beta inom EU. Det stärker ju oss som tycker att det ärbra att ha ett medlemskap när vi tillsammans blirstarkare och kan driva frågor som är positiva.När man börjar titta på dödsstraffets historia kanman se att straffet kommer från gamla offerriter därmänniskor offrades till . Det är ju ändå någotsom vår tids människor har kommit ifrån. Man kanockså finna att det hänvisas till iBibeln där det står om vedergällning och straff. And-ra, med en mänskligare barmhärtighetssyn, hänvisartill i där det sägs att den somär fri från synd kan kasta första stenen. Det visar sigdå ganska snabbt att det inte är någon som kastarstenen. Alla förstår ju att ingen är fri från synd.Fru talman! Debatten om dödsstraffet har vi hafttidigare här i . Den återkommer med jämnamellanrum när något händer i världen som aktualise-rar frågan. Det som fick mig att reagera den härgången var det stundande presidentvalet i Amerika.Tyvärr - det är ju beklagligt - är båda presidentkan-didaterna, Bush och , för dödsstraff, liksomtidigare presidenten. Det som gör mig, bl.a., så be-klämd är att frågan inte kommer framåt.Frågan blir åter: Vad ämnar statsministeroch utrikesminister göra för att få ett avskaffande avdödsstraffet i ? Kommer man att framföraSveriges åsikt direkt till den nyblivna presidenten?Det är ju ett gyllene tillfälle att göra det, eftersom jagantar att man kommer att gratulera till utmärkelsen,oavsett vem som blir ny president i . Det skulleju vara en utmaning för en ny president att, kanskemed lite push från oss, sluta att tillämpa dödsstraff.Nu vet jag att utrikesministern har lite nätt om tid,så jag ämnar inte ta någon mer replik. Jag tackar såmycket för det här och önskar lycka till med jobbetmed de här frågorna.Anf. 56 Utrikesminister ():Fru talman! Jag vill tacka fördet.Vi får alltmer debatt om dödsstraffets avigsidoräven i , bl.a. beroende på de hemska uppgiftersom finns om ett antal oskyldiga som har dömts tilldöden. Därför hoppas jag, trots att vi kan se att bådakandidaterna är för dödsstraff, att man kommer att fåen alltmer kritisk diskussion om dödsstraffet även iUSA. Det blir naturligtvis en fråga som både Sverigeoch som EU:s ordförande kommer att ta uppmed och den nya administrationen, när den harträtt i tjänst under nästa halvår.Avslutningsvis vill jag bara säga att vi också serett antal positiva exempel. För några veckor sedanavskaffade dödsstraffet, i och för sig bara ifredstid, men det var ändå ett viktigt första steg. Denhär veckan har röstat för dödsstraffets avskaf-fande, och har ratificerat Europakonventionensprotokoll och förbjuder därmed också dödsstraffet.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.5 § Svar på interpellationerna 2000/01:55, 63och 64 om integrationspolitikenAnf. 57 Statsrådet ():Fru talman! har med hänvisningtill mitt uttalande i medierna söndagen den 23 oktober2000 frågat statsministern om regeringens planer attinföra lagstiftning om bl.a. positiv särbehandling avinvandrare i vissa fall. Interpellationen har överläm-nats till mig. har ställt en interpella-tion om positiv diskriminering. Vidare har ställt en interpellation till mig om integrations-politiken. Jag besvarar alla tre interpellationerna i ettsammanhang.Först vill jag ge några allmänna reflexioner.Den sociala och etniska segregation som vi seromkring oss är vår kanske viktigaste framtidsfråga.Samhället genomgår en snabb förändring som ärlika omvälvande som industrialiseringen på sin tid.För att bygga det nya måste vi ta till vara kompetens som finns inom landets gränser. Förmig innebär integration att alla deltar i skapandet avdet framtida . Vi måste möta utvecklingen påett sådant sätt att alla får bidra och ingen ställs utan-för. Barn och ungdomar ska ha likvärdiga villkorunder uppväxten; invandrade mäns och kvinnorskunskaper och erfarenheter måste utnyttjas i sam-hällsbygget. Vi har faktiskt ingen tid att förlora.Jag vill först rätta till några missförstånd somfinns kring begreppet positiv särbehandling. En van-lig missuppfattning är att metoden innebär kvotering.Positiv särbehandling vid rekrytering innebär attarbetsgivaren ges möjlighet att ge en kompetent sö-kande från en underrepresenterad grupp företräde vidtillsättning av en befattning, även om det finns mermeriterade sökande som tillhör en överrepresenteradgrupp. Till skillnad från kvotering kan det vid positivsärbehandling inte bli fråga om att anställa personermed otillräcklig kompetens på grund av att de tillhören viss grupp.Jag vill klargöra en gång för alla att både jag somintegrationsminister och regeringen i sin helhet äremot etnisk kvotering på arbetsmarknaden. Jag anseratt det finns bättre verktyg än kvotering för att främjamångfald och förbättra invandrarnas situation påarbetsmarknaden. Diskriminering på arbetsmarkna-den av personer som tillhör en viss grupp måste eli-mineras genom en rad motåtgärder. Det viktigaste äratt påverka attityder. Men lagstiftningen är ocksåmycket viktig. Här kan bestämmelser om positivsärbehandling vara ett viktigt medel tillsammans medandra aktiva åtgärder. Positiv särbehandling är tillåteni dag enligt jämställdhetslagen. Den kan användas föratt skapa lika möjligheter i praktiken och måste hastöd i jämställdhetsplan eller annat personalpolitisktbeslut hos arbetsgivaren.Avsikten med mitt uttalande i massmedierna ompositiv särbehandling och sänkta arbetsgivaravgifterär i första hand att väcka en debatt om vilka möjlig-heter som finns att öka sysselsättningen bland perso-ner med invandrarbakgrund och att pröva om detfinns fler aktiva åtgärder att vidta. Jag har inte före-slagit några förändringar i lagstiftningen ännu och harinte heller några konkreta planer på förändringar förnärvarande. Jag välkomnar dock en debatt där minaidéer noggrant analyseras och fördelarna vägs moteventuella nackdelar.Jag håller med om att människorska behandlas som individer. Just därför är jag såupprörd över den negativa särbehandling som såmånga råkar ut för. Denna typ av diskrimineringinnebär att arbetsgivare tillskriver enskilda individergruppegenskaper. En av mina huvuduppgifter somintegrationsminister är att bekämpa och förebyggasegregation och etnisk diskriminering, så att denkompetens och skaparkraft som finns hos alla männi-skor tas till vara i alla sektorer och på alla nivåer ivårt samhälle.Jag övergår nu till att besvara . Jag vill då säga att jag i likhet med AnaMaria Narti anser att det är mycket viktigt att över-brygga klyftan mellan invandrare och svenskfödda.Regeringen vidtar också flera åtgärder med dettasyfte. Min ambition är att integrera mer av integra-tionsarbetet i alla departement.Viktiga insatser för att minska segregationen görsbl.a. inom ramen för storstadspolitiken. Arbetet medlokala utvecklingsavtal har bedrivits i knappt ett år.Integrationsverket, som svarar för den nationellautvärderingen, betonar i en första delrapport att integ-ration är en långsiktig process där välfärdseffekterinte förväntas än på ett tag.I statens riktlinjer, och i dialogen med kommu-nerna, betonas ständigt underifrånperspektivet, dvs.vikten av aktivt deltagande från boende i planeringoch genomförande av insatser. Jag kommer mycketnoga att följa utvecklingen i detta avseende.Regeringen föreslår i budgetpropositionen att 100miljoner kronor ska avsättas för attöka invandrarnas delaktighet i arbetslivet. Av dessamedel avsätts för att effektiviseraintroduktionen av nyanlända invandrare.