prot · GN09124 · 2000-06-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:124Torsdagen den 8 juniKl. 09.00 - 18.0019.00 - 20.47Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § AvsägelseTalmannen meddelade att () av-sagt sig uppdraget som ledamot i bostadsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.2 § Kompletteringsval till vissa utskott och EU-nämndenTalmannen meddelade att Kristdemokraternasriksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser an-mält som ledamot i skatteutskottet ochsom suppleant i socialförsäkringsutskottet, UlfBjörklund som suppleant i efter DanEricsson samt som suppleant i valbe-redningen efter förklarade valda tillledamot i skatteutskottetHelena Höij (kd)suppleant i socialförsäkringsutskottetHelena Höij (kd)suppleant i EU-nämndenUlf Björksund (kd)suppleant i valberedningenJan-Erik ()3 § Meddelande om anmälan till talarlistanTalmannen meddelade att anmälan till talarlistanför ärenden som skulle debatteras tisdagen den13 juni skulle ske senast fredagen den 9 junikl. 16.00.4 § Granskning av statsrådens tjänsteutövningoch regeringsärendenas handläggningFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU20Granskning av statsrådens tjänsteutövning och rege-ringsärendenas handläggning.Inledning (allmänna synpunkter)Anf. 1 PER ():Fru talman! ber härmed attfå överlämna resultatet av sin årliga granskning tillriksdagens kammare för dess bedömning.Konstitutionsutskottets uppgift är att granska hurregeringen sköter sina ålägganden. En ledtråd förutskottet är att hävda rätten, författningen och san-ningen.Den granskning utskottet har gjort är omfat-tande och i inte så liten utsträckning kritisk. Om somtär hela utskottet ense, om somt är vi oense. Det ut-skottet redovisar i sitt digra betänkande - det somkammaren har att ta ställning till - men inte minst alltdet underlagsmaterial som utskottet bifogarsitt betänkande är värt läsning för den som är intres-serad av att försöka bedöma hur regeringsmaktenutövas och i vilken utsträckning regeringen följer deprinciper i sin maktutövning som först och främst vårtlands författning lägger fast.En viktig fråga finns dessutom inte med i dengranskning som utskottet nu redovisar, nämligenregeringens ansvar för statsministerns så omtaladeresa till . Här fortsätter granskningen för attvi så långt det står i vår makt ska försöka klarläggavad som faktiskt har inträffat. Det är vår plikt att sökasanningen. Framtiden får utvisa hur långt det är möj-ligt att i detta hänseende komma.Det som redovisas nu och som ska debatteras är emellertid mycket nog, Sydafrikaresan förutan.Det handlar om regeringens förhållande till riksdagenoch dess utrikesnämnd. Det handlar om regeringenshantering av den s.k. utnämningsmakten, dvs. vilkasom ska få vara chefer i våra statliga myndigheter.Det handlar särskilt om en av de utnämningar somhar omtalats mycket , nämligenförordnande av chef för . Dethandlar om regeringens diarieföring av brev - tillsynes möjligen en liten fråga, men ändå aktualiseran-de en av de viktigare principerna i vår författning,nämligen öppenheten och därmed möjligheter förmedborgarna att ta del av den offentliga maktensutövning. Det handlar om upphandlingen av tjänstersom staten är skyldig att göra enligt lagen om offent-lig upphandling. Det handlar om orsakerna till sam-manbrottet vad beträffar . Dethandlar om regeringens samarbete - åtminstone än sålänge, får man möjligen tillägga - med Vänstern ochMiljöpartiet.Vart och ett av dessa ämnen och flera härutöversom utskottet också har granskat ger skäl till reflexio-ner om hur regeringsmakten sköts. debatterunder dagen får belysa dessa frågor mera i detalj.I denna inledande diskussion finns det enligt minmening skäl att se till om det finns någon ellernågra iakttagelser som förenar det som utskottet harhaft att säga om merparten av de ärenden vi har haftanledning att granska. Låt mig ägna resten av dettaanförande åt att förmedla mina intryck och minaövergripande slutsatser när granskningen ses i desshelhet snarare än i dess delar.Det finns nämligen enligt min uppfattning ettslags regeringsmaktens arrogans som går som en rödtråd genom flertalet av de frågor som utskottet i dagredovisar. Låt mig exemplifiera vad jag menar genomatt se till några av de viktigare ärenden som utskottet redovisar för kammaren.Se för det första på Österrikefrågan och . Regeringen är enligt författningen skyldigatt samråda med inför viktigareutrikespolitiska ställningstaganden. Tvivelsutan ärsanktionerna gentemot ett exempel på så-dant viktigare ställningstagande. T.o.m. företrädareför regeringen har inför utskottet medgivit att det ärså. Desto mera förvånad blir man när företrädare församma regering medger att man inte ensövervägt att kalla den utrikesnämnd som är forumetför sådant samråd till överläggningar.Alternativt har det hävdats, kuriöst nog samtidigtsom man påpekar att man inte ens övervägt det, attdet inte fanns tid för att göra det man inte hade kom-mit på att man bort göra. Inför utskottet har det sam-tidigt visat sig att andra regeringar visst har funnit tid- sådan tid att det varit möjligt att genomföra det somden svenska grundlagen säger att en svensk regeringär skyldig till.Det kan möjligen framstå som en petitess att krä-va att andra ska få delta i ställningstaganden kringviktiga utrikespolitiska frågor. är ett organ som har tillkommit för att medgeden reflexion, den eftertanke och det intag av olikaidéer som stora ställningstaganden kräver. Så här iefterhand har det dessutom visat sig att eftertankeföre beslutet i detta fall var mer än rimligt att efter-fråga.Men som sagt: Regeringen kom inte ens på tankenatt detta var en fråga som den borde ha underställtockså andra partier i de i författningen angivna orga-nen.Se för det andra, fru talman, på hanteringen avchefen för ! Låt oss för en stundåkalla minnet av vad som hände för nästan ett årsedan. Det var en lång sommar. I tidningar och isamtal utanför tidningarna illustrerades en långbänksom får andra att framstå som oljade blixten när che-fen för RRV skulle förordnas fr.o.m. ihöstas. Det var oändliga samtal, delvis inför öppenridå, och det var finansministerns vid det här lagetsmått världsberömda enstaviga presskonferens.Hela denna fråga skulle möjligen ha kunnat läggastill handlingarna som ett olycksfall i arbetet om detinte hade varit för det faktum att chefskapet för RRVär av en alldeles speciell karaktär, som några av osshar haft anledning att skriva i ett särskilt yttrande tillutskottets bedömning. ska jutillsammans med bl.a. granskahur väl tingen sköts av makten. Därför är det maktensuppgift att säkerställa att ingen skugga ska kunnafalla på den nödvändiga självständighet som verkethar att leva efter.Utskottet påpekar för sin del enigt att det intefanns skäl att dra det här i långbänk på det sätt somregeringen gjorde vid förordnandet av Inga-BrittAhlenius, som det blev till slut, före fulltid. Ett enigt utskott påpekar dessutom att finansmi-nistern gjorde fel som inte diarieförde två viktigabrev, som hade varit betydelsefulla för den offentligadebatten i frågan, . Enkelt uttryckt: Statsråd harinte rätt att gömma brev i madrassen.Se, fru talman, för det tredje på upphandlingen avtjänster! Det kan låta lite tekniskt och knöligt för densom inte har haft anledning att ägna sig åt det själv.Den enkla principen är emellertid att staten, när denbeställer tjänster, ska fråga flera för att få fram detbästa priset och den högsta kvaliteten. Det ska främjakonkurrensen och därmed statens rättmätiga skötselav de medel som staten har till sitt förfogande.Ett enigt utskott påpekar att det på denna punktfinns allvarliga brister på flera håll inom regeringen.Det är så allvarliga brister att utskottet i ett fall inteens har kunnat utröna vem det är som är ansvarig förbristen. Det påminner om det gamla uttalandet om attdet förefaller som om makten är någonannanstans.Att frågan om upphandling har sitt allvar säger sigsjälvt, inte minst därför att regeringen är ett föredö-me, eller i varje fall borde vara det, för andra. Hur ihela friden ska man kunna räkna med att andra skasköta sina ålägganden väl om regeringen inte gör det?Utskottets eniga kritik på denna punkt är mer än be-rättigad.Se, fru talman, på Telia-Telenor-affären! I dennafråga är situationen den att många av oss skulle kunnasäga: Vad var det vi sade? Många av oss varnadeinnan detta avtal slutfördes för att en affär mellanTelia och , i synnerhet på de villkor som dåredovisades, inte hade förutsättningar att bli fram-gångsrik. Likväl sade naturligtvis alla vi som varemot affären från början att det, när den väl var ge-nomförd, var vår förhoppning att den skulle kunnafullföljas med ett för båda de ingående företagen ochfolken lyckligt slut. Så blev det nu inte.Utskottet har genom flera förhör klarlagt i vilkenutsträckning regeringen skötte sina åligganden i en-lighet med de avtal som träffades på ett sätt som gavförutsättningar för framgång. Utskottet är inte enigt isin bedömning, men både majoriteten och minoritetenunderstryker att mera kunde ha gjorts. Vi som är merakritiska till regeringen i detta hänseende säger oss attregeringen genom näringsminister enkelt nonchalerade att hantera problem som lågi öppen dager redan när avtalet slöts och som sedanbriserade i sammanbrottet för affären åtta månadersenare. uttalande om , ove-tande om TV-kameror som inte var avstängda, stårsom ett slags symbol för hur hela Telia-Telenor-affären sköttes.Se , fru talman, på utnämningsmakten, dvs.hur regeringen har utnämnt statliga chefer! I dennafråga har företrädarna för mitt parti, ,funnit anledning att vara särskilt kritiska i våra obser-vationer. När det gäller statliga chefer och chefstill-sättningar förefaller detta i allt större utsträckning blien fråga som närmast för tanken till partipolitiskaförläningar. Det handlar om vänner och bekanta somhar gjort regeringspartiet stora tjänster. Inför utskottetmedger t.o.m. statsministern att det ligger något na-turligt i att det blir socialdemokrater och i någon mån,har det visat sig, centerpartister som uppfyller de kravpå förtjänst och skicklighet som grundlagen stipulerarför denna typ av tjänster.Förlåt uttrycket, fru talman, men jag tycker att detär politiskt skandalöst att hantera utnämningsmaktenpå detta sätt. Det är politiskt skandalöst att göra det,men det är också djupt oroande medtanke på den svenska förvaltningstradition som byg-ger på att endast statsdepartementens ledningar ärtillsatta på politiska grunder medan cheferna i vårförvaltning är tillsatta på andra meriter. Jag vägrarhelt enkelt att tro att grundlagens bestämmelser omförtjänst och skicklighet är särskilt applicerbara barapå vissa typer av politiska företrädare.Fru talman! Som jag började med att säga är vi iutskottet naturligtvis inte eniga om allt. Vi är enigaom underlagsmaterialet för de reflexioner och be-dömningar som man kan göra från olika utgångs-punkter. Att oenighet då och då uppstår om slutsat-serna är inget konstigt. Det är ändå viktigare att detfinns underlag för andra att göra sina egna bedöm-ningar om de frågor som utskottet har behandlat. Detmaterial som utskottet överlämnar till kammaren blir därmed en rik källa att ösa ur för den som påegen hand vill bilda sig en egen uppfattning om hurregeringsmakten har utvecklats och hur den står iförhållande till de principer som vårt folkstyre angerför maktens utövning.Det är viktigt för vårt folk därför att det ger un-derlag för ett öppet och demokratiskt samtal omgrunderna för utveckling, men det är ocksåviktigt för den regering som utskottet har granskat.Här finns vägledning för den som vill ta åt sig avkritiken för en bättre tingens ordning, så att det blirlite mindre makt och lite mer ödmjukhet inför folk-styrets krav.Fru talman! Utskottets granskning anbefalles tillläsning, till reflexion och till efterföljd.Anf. 2 ():Fru talman! Det är frestandeatt begära replik på Per . Jag skadock hålla mig till den planering som utskottet haroch som jag har rättat mig efter.Jag börjar med att konstatera att KU:s granskningav statsråden har en mer än 200-årig tradition i densvenska . Den här uppgiften behölls vid denstora författningsreformen 1974. Man kan också sägaatt granskningen - jag har läst mig till ettlångt perspektiv - har haft varierande intensitet ochvarierande kvalitet. Under har,enligt min mening, kvaliteten i arbetet och ocksåengagemanget höjts avsevärt.Att det är riksdagsledamöter som utför gransk-ningen kritiseras då och då. Jag vill hävda att dettaligger väl i linje med den nuvarande författningensprincip om folksuveränitet - den princip som bär uppden svenska konstitutionen. I inledningen av kapitletom statsskickets grunder står att "All offentlig makt iSverige utgår från folket." För att undvika missförs-tånd, som jag har utsatts för i annat sammanhang, villjag här också citera ytterligare en bit ur inledningen,nämligen där det står att "Den offentliga maktenutövas under lagarna." Självfallet är det också enviktig princip.Det är just lagenligheten i regeringens beslutsfat-tande som KU granskar. I regeringsformen uttrycksdet så här: "skall granska stats-rådens tjänsteutövning och regeringsärendenas hand-läggning. "Viktiga inslag i kontrollen av den offentliga mak-ten i är öppenheten i förvaltningen, - se dären koppling till diarieföringen av inkommande hand-lingar - meddelarfriheten och yttrandefriheten. Däri-genom ges varje medborgare möjlighet att delta ikontrollen.De riksdagsledamöter som anförtrotts uppdragetatt sitta i har ett stort gransk-ningsansvar. Alla ledamöter av har rätt atthos KU påtala önskemål om granskning, men kanockså genom frågor och interpellationer i kammarendirekt till statsråden delta i granskningen av rege-ringsmakten.KU:s granskning ifrågasätts då och då, iblandockså av en eller annan riksdagsledamot. Temat är dåatt granskningen är värdelös därför att den utförs avriksdagsledamöter: Det blir ändå bara partipolitik.Här borde experter kopplas in är budskapet. Jag delarinte den uppfattningen. KU:s granskning i nuvarandeformer fyller en väsentlig uppgift i det offentliga liveti Sverige.Fru talman! Man kan också säga att granskningoch kontroll är på modet just . Honnörsorden äroberoende, professionalism och expertis. Särskiltoberoende är ett inneord. Man frågar sig emellertidlätt: Oberoende av vem och av vad? Och man frågarsig också vad som är den egentliga granskningsupp-giften. Att döma vem som har rätt eller fel i politiskafrågor ska inte göras av oberoende experter. Denuppgiften är väljarens suveränitet och den utför haneller hon på valdagen.För KU är det angeläget att hålla fast vid attgranskningen är konstitutionell. För den politiskagranskningen finns andra instrument i ochytterst avdöms de i politiken i de allmänna valen.Att granskning och revision har trätt i förgrundenunder är kanske inte så konstigt. Jagkan se två skäl, utöver det självklara att makt alltidska granskas. Jag talar här alltså om den offentligamakten. Den privata makten i samhället, som är base-rad på pengar och inflytande på annat sätt, är inte likalättgranskad.Det finns alltså två skäl utöver dem som jag harnämnt tidigare:1. I tider med sämre resurser blir det angelägnareatt se till att skattemedlen används effektivt.Väljaren ifrågasätter också mera numera, vilketär bra.2. års uppmärksamhet kring vad som kal-lats politikerskandaler har självfallet ökat moti-vet för granskning. Det är också bra, både förpolitikerna och för politiken.Det kan också vara värt att i det sammanhangetnotera att pressen spelat en stor roll för att klarläggaoch blottlägga dessa förhållanden, ibland en störreroll än de som satts att granska verksamheten. Detkan också vara ett memento för dem.En viktig del av kontrollmakt är förståsrevisionen. Den utreds nu inom , och för-slag om förändringar är att vänta. Det är därvid an-geläget att förändringarna genomförs på ett sådantsätt att förutsättningarna för KU:s granskningsarbeteinte rubbas.KU:s granskning är i mycket liten grad reglerad iregeringsformen. Därför vilar ett stort ansvar på ut-skottet och dess ledamöter för att upprätthålla kvali-teten i arbetet. Utskottet för också löpande samtal omarbetets uppläggning och eventuella regler, men vivill slå vakt om enkelheten och flexibilite-ten i arbetet.Fru talman! I debatten om KU:s granskning dykerdå och då också upp förslag om att utskottet ska ut-rustas med ett effektivare medel i sitt arbete. Mantänker i första hand på att de som utfrågas inför ut-skottet ska tala under sanningsförsäkran, alltså ha enplikt att tala sanning. Min utgångspunkt är förstås attde som kommer till utskottet talar om vad de vet omsaken. Det är för övrigt endast statsråd i sittande rege-ring som är skyldiga att ställa upp inför utskottet. Allaandra kan välja att inte medverka. Det förekommerockså ibland.En utveckling som innebär att utskottet blir merlikt en domstol är enligt min mening inte önskvärd.Domstolar ska förbehållas brottslighet. Om sannings-plikt införs väcks också frågan om skyldighet attinställa sig, vilket i sin tur reser frågan om sådanarättsmedel som tvångshämtning eller vite vid vägranatt inställa sig. Det här riskerar att allvarligt fjärmautskottets granskning från vad som från början varavsikten - att skulle utöva en konstitutio-nell granskning av regeringsmakten.Enligt min mening ska etiken i politiken och i för-valtningen vara av sådan dignitet att de faktiska om-ständigheterna i ett granskningsärende blir uppenba-rade utan att utskottet utrustas med särskilda tvångs-medel.Fru talman! Utskottet presenterar för riksda-gen det granskningsbetänkande som är resultatet avde anmälningar som har kommit till utskottet.Det granskningsärende som gäller vissa delar avSydafrikasatsningen har blivit förskjutet i tiden ochkommer att redovisas senare för riksdagen.Vissa av anmälningarna har väckt särskilt storuppmärksamhet och de ska senare under den härdagen bli föremål för särskilda debatter. Jag avserinte att föregripa de debatterna.Vissa anmälningar är ur konstitutionell synpunktinte särskilt välgrundade. De får emellertid ibland stormedial uppmärksamhet just vid anmälningstillfället.Det är väl kanske poängen med anmälan. När utskot-tets noggranna utredning redovisas upp-märksammas den knappast alls. Årets skörd av an-mälningar kring statsrådsuttalanden av varjehandaslag ger bra exempel på detta.För den som är intresserad av regeringsformensregler för hur regeringar bildas erbjuder detta betän-kande intressant läsning. Utskottet gör en genomgångav de tio regeringsbildningar som har ägt rum sedan1974, då den nuvarande författningen beslutades.Även åtta misstroendeförklaringar under samma tidredovisas. Slutsatsen är att reglerna har kunnat till-lämpas på ett bra sätt, att kunnat regeras.Värt är att notera att och fram till nuhar haft majoritetsregeringar endast vid tvåtillfällen, nämligen 1976-1978 och 1979-1981. Allt-så under 4 av sammanlagt 30 år.Grunden för denna genomgång av regeringsbild-ningarna är en anmälan från moderat håll om att rege-ringen efter valnederlaget inte avgick. Utskottetkonstaterar att detta inte krävs enligt regeringsfor-men. Något uttalande görs inte av utskottet med an-ledning av denna anmälan, som också omfattatgranskning av regeringens samverkan med Vänster-partiet och Miljöpartiet.Fru talman! Jag vill konstatera att utskottet kunnatenas i det alldeles övervägande antalet ärenden. Detär bra för utskottets och granskningens anseende. Inågra ärenden finns reservationer eller särskilda ytt-randen. Det är nog oundvikligt i allt granskningsar-bete att de som granskar kommer till olika bedöm-ningar.I Telia-Telenor-affären innebär det att vi tolkarinnebörden av avtalet på olika sätt. Reservanternauttalar kritik mot att inte såg till attfusionen fullföljdes, den fusion som reservanternareserverat sig mot i riksdagen.Det är väl kanske bra att man kan ha det perspek-tivet på granskningsarbetet, att man alltså tycker attdet var fel att det arbete som man egentligen inte villeha inte fullföljde.Då kan jag något ägna mig åt att också kommen-tera det som utskottets ordförande, ibland som ordfö-rande, ibland kanske mer som gruppledare för Mode-rata samlingspartiet och som reservant i utskottet, hartagit upp när det gäller de sakliga frågor som finns idet här sammanhanget.Jag vill då poängtera att utskottet inte står bakomen formulering som innebär att det här betänkandetpräglas av regeringsmaktens arrogans. Det är inteutskottets uppfattning.Jag vill också, utan att föregripa de kommandedebatterna, konstatera att i själva huvudfrågan omÖsterrike, nämligen huruvida ärendet var av det sla-get att borde inkallas, råder ingenoenighet. Vi är överens om att ärendet borde harföredragits i , men på grund av denventil som finns i har vigjort olikartade slutliga bedömningar.När det gäller andra frågor som t.ex. och upphandling kan jag konstatera attutskottets ordförande inte bara har redovisat utskot-tets uppfattning utan då och då gått utöver vad somkan återfinnas i utskottets betänkande som anmältstill riksdagen.Näst sist, fru talman, konstaterar jag att utskottetinte heller har granskat uttalandeom . Det har inte anmälts, och det har inte hel-ler funnits anledning att på utskottets initiativ granskadet. Det återfinns inga referenser till de uttalandena idet utskottsmaterial som har presenterats här.Till sist, fru talman, yrkar jag på godkännande avden anmälan som utskottet gör och avslag på deeventuella bifallsyrkanden till anmälningar i de reser-vationer som finns redovisade.Anf. 3 PER () replik:Fru talman! Jag ska begränsa mig till två kom-mentarer.Den första är att jag naturligtvis inte begär att Gö-ran som företrädare för regeringspartietska skriva under på min karakteristik att iakttagelser-na för tanken till en regeringsmaktens arrogans. Mendet är likväl min iakttagelse att det förhåller sig så.Utskottets uppgift har inte varit att granska sin egengranskning i den meningen att ur denna plocka framde genomgripande slutsatser man skulle kunna dra.Det är uppgiften för kammare när vi nusummerar vad granskningen har lett fram till.Det är min starka känsla att ur dessa iakttagelserutskottet gör i delar, växer ett intryck av en regeringsom inte fullt ut behärskas av den känslighet, denödmjukhet, inför regeringsmakten som, enligt minmening, bör vara den vägledande principen. Jag ex-emplifierade med , jag exemplifiera-de med , jag exemplifierade med ut-nämningsmakten, som alla pekar i samma riktning,dvs. en regering som i för hög utsträckning har upp-fattat sig vara en del av själva makten. Jag vill varnaför en sådan utveckling, fru talman, för jag tror inteatt den är bra för det vitala folkstyret.Min andra kommentar gäller sanningsförsäkran,som utskottets vice ordförande valde att ta upp. Jaghar ingen färdig uppfattning i denna fråga, men upp-fattar det som ett mycket påtagligt problem att detärende som utskottet inte har kunnat färdigbehandlainför dagens debatt beror på att helt och hållet mot-stridiga utsagor står mot varandra. Om man kommerfram till den slutgiltiga konklusionen att någon hartalat osanning inför utskott, och att det inte kan uteslutas att denne någon kan vara leda-mot av , har inte bara utskottet utanhela vår författning ett mycket uppenbart problem därman inte bara kan säga att detta problem inte kanlösas genom att sanningsförsäkran utfärdas. Manmåste kunna få fram sanningen om vad som har hänt.Om det är möjligt att krypa undan sanningen harförfattningen en brist.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jag ska inte frånta Per rättenatt ha en värdering av regeringen. Däremot behöverjag inte instämma i den bara för att vi är ledamöter avsamma utskott. Jag tog upp frågan därför att utskot-tets ordförande inledde den övergripande delen avdebatten, och det kan möjligen vara svårt att skilja pårollerna som utskottets ordförande och utskottet somsådant, där vi bör samla oss kring mer objektiva ställ-ningstaganden, och rollen som gruppledare för Mode-rata samlingspartiet.