prot · GN0982 · 2000-03-21 00:00:00 — Det som har för-anlett interpellationen visar med all önskvärd tydlig-het just att har oberoendet, kraftenoch förmågan att fatta egna beslut. Att inrätta ettfristående institut utöver detta finner jag inte anled-ning för regeringen att göra. Däremot finns det natur-ligtvis en rad aktörer, alltifrån tidskrifter till privatainstitut, som på olika sätt kommer att göra kvalitets-utvärderingar. Men det är klart att staten har anled-ning att se till att ha ett högskoleverk som verkligenkan genomföra kvalitetsutvärderingar i grunden.En fråga som både och tar upp, som jag också tycker är mycket vik-tig, är studenternas rättssäkerhet i de fall man harstartat en utbildning och den får den här typen avkritik. I värsta fall kan det dessutom innebära attexamensrätten dras in.I beslut för dessa vårdutbild-ningar och omsorgsutbildningar är man mycket tyd-lig. Högskolan ansvarar för att studenterna kan full-följa sin utbildning. Jag har också inhämtat att varoch en av högskolorna som har förlorat sin exa-mensrätt arbetar mycket hårt med att sluta avtal medhögskolor eller universitet som har fullgod kvalitet isin utbildning, vilket innebär att man får tillgång tillden lärarkraft som finns där, den organisation somfinns där.Alla dessa högskolor arbetar också med inrikt-ningen att man ska få fullfölja sin utbildning på plats.Det är klart att många studenter har svårt att flytta annan ort. Man kan ha familjeförhållanden ellerandra förhållanden som gör att det är svårt. Det är enviktig roll som högskolan har.Det finns skäl att ytterligare se över förordningar-na och regelverket när det gäller att stärka studenter-nas rättssäkerhet. Det var också det vi aviserade ipropositionen. Vi återkommer med enpromemoria, som ska gå ut på remiss, om att ytterli-gare stärka studenternas rättssäkerhet.Anf. 32 ():Fru talman! Självklart är jag mycket engagerad ifrågan om vårdutbildningar, dels därför att vi frånFolkpartiets sida sätter utbildningsfrågorna myckethögt, dels för att vårdutbildning är den typ av utbild-ning som lockar de allra flesta kvinnorna. Tyvärr,kanske man ska säga, därför att vi gärna vill ha in flermän i vårdutbildningen. Men är det så här ochdärför måste de kvinnor som skaffar sig en vårdut-bildning också kunna lita på att det är en bra utbild-ning de får. De lägger som sagt ned mycket tid ochinte minst pengar på detta.När omvårdnadsforskningen, som utbildningsmi-nistern tog upp i sitt förra inlägg, inrättades 1977 vardet många som ifrågasatte om det var lämpligt attt.ex. sjuksköterskor skulle kunna doktorera. Detkommer jag mycket väl ihåg. De hade ju inte gått denhierarkiska vägen.Jag tycker att det är utmärkt att de får göra det.Det har visat sig att omvårdnadsforskningen har varitmycket framgångsrik. Men det har också varit ett sättatt få in fler kvinnor inom forskningen. Därför är detockså väldigt viktigt att kvaliteten på forskningen inteförsämras. Då får hela omvårdnadsforskningen ensämre status i förhållande till annan forskning.Min fråga till utbildningsministern, som jag hop-pas att ministern kan svara på, har sin grund i att jagblir orolig när jag läser sådana här artiklar. Frågan ärbaserad på en artikel om att vårdutbildningarna intehåller måttet: Finns det andra utbildningar som är isamma riskzon, som inte heller håller måttet? någon utvärdering av andra typer avutbildningar, och är man beredd att dra in examens-rätten för andra universitet?Det är väl bra att man ska kunna få komplettera enutbildning som inte är fullständig på grund av attexamensrätten inte finns kvar längre. Men även omman får göra det på samma ort som man bor kostardet pengar. Hur ska man finansiera det? Har man rätttill ytterligare studiemedel för detta? Jag vill gärnahöra ministerns kommentar till det.Anf. 33 ():Fru talman! Jag tackar för informationen om attHögskoleverket tydligen har ställt krav på högskolor-na. Men jag efterlyser fortfarande mer konkret vadkraven på att studenterna ska hållas skadeslösa inne-bär.Anser utbildningsministern att de studenter somredan har fått sin examen, en examen som visar siginte vara kvalitetsmässigt okej, eftersom examensrät-ten dras in, utan extra kostnad ska få komplettera ellerläsa om delar av kursen på annan högskola eller påsamma? Ska de som inte har fått examen utan attbehöva låna pengar få utsträcka sina studier en ellerflera terminer eller vad som krävs?Det är de konkreta beskeden som studenterna villha.Principen när det gäller ett statligt universitet elleren statlig högskola borde enligt min mening vara attstudenten ska ha rätt att reklamera en utbildning sominte har hållit vad som lovats. Man kan t.ex. begäraatt studielånen ska skrivas av med det antal terminersom man måste läsa extra för att komma upp i enutbildning på rätt nivå. Det är det jag frågar. Stöderutbildningsministern den typen av ordentliga krav påatt hålla studenterna skadeslösa?Anf. 34 Utbildningsminister ():Fru talman! tar upp utveckling-en av vårdutbildningarna. Vi ser en fin utveckling avvårdutbildningarna, som gör att de står sig väldigt väli internationell konkurrens. Detta gäller inte minst närvi nu har tagit ytterligare ett steg. Det är inte barafråga om att de har varit högsko-leutbildningar med de forskningsmöjligheter somfinns och den förstärkning som sker i form av lärar-krafter med forskningsbakgrund, men också att varoch en av de landstingskommunala högskolorna harintegrerats in i det statliga högskoleväsendet. Rege-ringens ambition, enligt rapportförra året, är att förändra huvudmannaskapet,dvs. göra dem till statliga utbildningar. Detta gör attde har kommit in i den statliga högskolan. I de fall detfinns en medicinsk fakultet har de kommit med där.De har berikat den medicinska fakulteten med sinatraditioner och sin forskningsinriktning, och de fårtillgång till den kunskap och tradition som finns inomden medicinska fakulteten. Vi har en utveckling påvårdområdet i våra vårdutbildningar som i grunden ärmycket positiv.Vi har höga ambitioner med våra vårdutbildning-ar, som skiljer sig från många andra länder som intealls vill ha dem på en högskolemässig nivå. Då måste utbildningarna utvärderas för att se tillatt de når målen.Bargholtz frågar om fler utbildningar kommer attutvärderas. Ja, alla utbildningar. Det kommer att blien stark drivkraft för kvalitetsarbetet på våra hög-skolor. Vetskapen om att alla utbildningar regelmäs-sigt kommer att utvärderas, kommer att offentligenbli diskuterade av den granskningsgrupp som tittar påutbildningarna som kommer att ge rekommendationertill förändringar, gör naturligtvis att en stor aktivitetför att förbättra sätts i gång. Det blir en angelägenhetför hela högskolan. Högskolestyrelserna måste natur-ligtvis behandla frågan om hur man skapar en strategiför att återställa kvaliteten i utbildningen.Jag hoppas att varken eller an-tyder att det vore bättre att inte ta reda på hur detligger till. Vi skaffar oss nu absolut mestambitiösa kvalitetsutvärderingssystem. Det kommeratt innebära att vi får en mycket bra utveckling närdet gäller att stärka utbildningarna, stärka vetenskap-ligheten, stärka måluppfyllelsen, dvs. målen i hög-skolelagen, högskoleförordningarna och det manlovar till studenterna. Detta ska vara kopplat till enkonkret och tydlig information till studenterna.Högskoleutbildningen har expanderat kraftigt. Detfinns konkurrens mellan högskolor. Studenternahar rätt att få veta hur högskolorna och deras utbild-ningar har klarat sig i kvalitetsutvärderingarna. har i uppdrag att sammanställa och tyd-ligt visa för studenterna hur det står till med kvalite-ten.Den vanliga invändningen är att det är så svårt attutvärdera. Det är inget tillräckligt skäl att avstå frånatt ha genomgripande och återkommande kvalitetsut-värderingar av våra högskoleutbildningar. Det ärstudentens rätt, och det är skattebetalarens rätt medtanke på de stora resurser som behövs.I dag är det inte reglerat vad som ska hända närHögskoleverket använder sin rätt att dra in en exa-mensrätt. Det är otillfredsställande. Därför har viaviserat i propositionen att regeringen återkommermed närmare reglering av hur detta ska gå till medtydlig inriktning på studentens rättssäkerhet. Detarbetet pågår, och jag återkommer till meddet.När det gäller de konkreta fallen har var och en avhögskolorna ansvaret att se till att studenterna kanfullfölja sin utbildning. Enligt den information jag harinhämtat har det varit långt gångna diskussioner meduniversitet och högskolor som har klarat kvalitetskra-ven så att studenterna har kunnat fullfölja sin utbild-ning med en god kvalitet i innehållet.Anf. 35 ():Fru talman! Självklart är det viktigt att ha ordent-liga kvalitetsbedömningar av universiteten och hög-skolorna. Alla studenter som söker sig till olika ut-bildningsanstalter ska veta vad det är för kvalitet där.Om man vill ha en viss utbildning ska man kanskesöka ett universitet eller en högskola framför någonannan.Kanske har vi för många högskoleutbildningarspridda över landet som gör att det kan vara svårt attupprätthålla kvaliteten. Den frågan har diskuteratsibland. Jag vet att de regionala högskolorna betydermycket för många, inte minst för att man kan bo kvarpå sin hemort. Men kanske resurserna tunnas ut pådet sättet.Jag tyckte ändå inte att jag fick svar på den frågasom oroar både och mig, nämligen vadsom händer med de studenter som har lockats, ellerlurats, till en högskola som sedan får indragen exa-mensrätt. Dessa studenter måste sedan skaffa sig enkompletterande utbildning. De blir då tvungna attlåna pengar eller ta studiemedel. Hur kan man hjälpadem inom ramen för rättssäkerheten som utbild-ningsministern utlovar?Anf. 36 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är väldigt tråkigt om HelenaBargholtz är beredd att återgå till den folkpartistiskalinje som har gällt , nämligen att hög-skoleutbildning bara ska bedrivas på våra traditionellauniversitetsorter. Jag tror att det är djupt olyckligt förkvaliteten i utbildningen. Det minskar konkurrensen,det minskar utbudet, och det minskar möjligheternaför studenterna att välja. Det minskar möjligheternaatt locka nya grupper till högskolan. Det är viktigt attvi har starka högskolor i varje region och län i Sveri-ge. Det är ett sätt att modernisera Sverige.Det är inte så att resurserna tunnas ut. Alla hög-skolor har samma resurser - universitet likväl somhögskola - per student för motsvarande utbildningar.De tunnas inte ut. När vi nu bygger ut enligt ett ut-byggnadsprogram för , är det nyaresurser som tillkommer för varje plats. Det är resur-ser som vi tar fram genom hårt budgetarbete eftersomvi prioriterar högre utbildning. Det innebär att merresurser går till svensk högskola under de kommandeåren. Det är en satsning som görs trots att vi behålleren avgiftsfri högskoleutbildning, vilket ett land somStorbritannien inte har sett sig kunna göra med deexpansionsbehov som finns där. Högskolan är högtprioriterad.Vi ser på bedömningar att detinte alls är självklart att de traditionella gamla univer-siteten kommer lindrigt undan i kvalitetsutvärdering-arna. Tittar man på de utvärderingar som har gjorts avHögskoleverket blir man motbevisad på den punkten.Flera av de tunga universiteten har fått skarp kritiknär det gäller vårdutbildningarna. Det handlar om attdriva på en kvalitetsutveckling. Det behöver göras påde gamla universiteten likväl som på de nya högsko-lorna.Om studenterna får ett besked om att den utbild-ning de går på inte håller tillräckligt hög kvalitet ärdet tydligt från regeringens sida - och vi kommer attförtydliga detta ytterligare i en promemoria vi arbetarmed - att det är högskolans ansvar att ta kontakt medoch sluta avtal med universitet eller högskola som hartillräckligt hög kvalitet i utbildningen, för att se till attstudenterna kan fullfölja utbildningen och få en exa-men som är gångbar på arbetsmarknaden.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1999/2000:251 omtandhygienistprogrammetAnf. 37 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser vidta för att stärka kompeten-sen för tandhygienistyrket och hur jag avser att sti-mulera forskning och utveckling inom kompetensom-rådet.När det gäller tandhygienistutbildningen svaradejag så sent som på en fråga avBritt-Marie Danestig om förlängning av utbildningen.I detta svar nämnde jag att regeringen har fått enrapport från om framtida kompetens-fördelning och utbildningskapacitet för olika yrkes-kategorier inom tandvården. Denna rapport beredsjust nu inom . Som ett resultat avdenna beredning kan det bli möjligt att ge ett uppdrag som kan omfatta en översyn avsåväl utbildningens innehåll som längd. Om en för-längning av utbildningen till tandhygienist ansesnödvändig, kommer regeringen att efterfråga vilkakonsekvenser detta kan få för tandhygienistutbild-ningens dimensionering.När det gäller forskning och utveckling inom om-rådet måste beaktas att den odontologiska forskning-en i är mycket långt framme. Detta har ocksåkommit fram i den utvärdering av odontologiskforskning som en internationell expertgrupp genom-fört på uppdrag av . Denodontologiska forskningen omfattar även det områdesom tandhygienisterna arbetar inom.Genom att tandhygienistutbildningen numera hörhemma i högskolan finns också möjligheter för tand-hygienisterna att gå vidare till forskarutbildning, dockefter vissa kompletteringar. Tyvärr är det inte mångatandhygienister som har tagit denna chans,trots att har och har haft en stark forsknings-profil inom det förebyggande tandvårdsområdet.Anf. 38 ():Fru talman! Jag vill tacka utbildningsministerThomas för svaret. Det finns drygt 2 600medlemmar i . Eftervad jag har förstått är av kåren offentli-ganställda. Det är under 200 av dem som är egnaföretagare. Utbildningen är på 80 poäng, men i t.ex.Göteborg ges 120 poäng. Förutom grundläggandebehörighet krävs särskild behörighet i matematik,samhällskunskap och naturkunskap eller fysik, kemioch biologi.Lagen om rätt till uppsökande verksamhet för äld-re och funktionshindrade ställer allt större krav påtandhygienister med god kompetens. Tandhygienis-terna har fler uppgifter i kraft av sin legitimation. Dekan undersöka och fastställa karies, undersöka tand-lossning, lägga bedövning, lägga fyllning, ta röntgen-bilder och skriva ut recept.Fru talman! Tandhygienisterna har en viktig upp-gift i att ge en förebyggande munhälsovård och för-hindra sjukdomar. En treårig utbildning behövs för attfå god kompetens och dessutom för att ge möjlighettill forskning. Regeringen måste ta ställning till tand-hygienistutbildningens längd. Det handlar om attkunna utveckla och fördjupa de kunskaper som be-hövs för en god kvalitet.Tandhygienisterna spänner över ett brett verk-samhetsfält. Det gäller såväl barn- och ungdomstand-vård som vuxentandvård. Den uppsökande vårdenbland äldre och funktionshindrade har ju blivit inteminst viktig . Tandhygienisterna har en viktigroll i folkhälsoarbetet riktat till skola, arbetsplatser,pensionärsgrupper och mödra- och barnavårdscent-raler. En treårig utbildning är också viktig för attkunna säkra rekryteringen till yrket.Jag blev lite förvånad över svaret från ministernden . Ministern sade då bara att regeringen ipropositionen Reformerat tandvårdsstöd inte togställning till tandhygienistutbildningens längd. Rege-ringen avvaktade också projekt omen översyn av framtida kompetensfördelning mellanolika yrkeskategorier i tandvården. Det projektetavslutades 1999. Därför tycker jagkanske att statsrådet borde ha kunnat utvecklat svaretnågot mer nu när vi är i mitten av mars.Fru talman! Ministern påtalar att tandhygienister-na inte i någon större utsträckning gått vidare tillforskarutbildning. Ministern visar detta som någotanmärkningsvärt eftersom har en stark forsk-ningsprofil på det förebyggande tandvårdsområdet.Jag tycker inte att det är särskilt förvånande efter-som den korta grundutbildningen gör att komplette-ringar måste ske. Det är därför som tandhygienisternasjälva vill ha en treårig utbildning för att underlättarekryteringen och forskningen.Jag vill fråga ministern om tanken verkligen är ettnollsummespel. Mellan raderna i svaret kan jag läsaatt om tandhygienistutbildningen blir treårig kommerantalet platser att minska. Är det regeringens mening?Anf. 39 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är ingen tvekan om att tandhygi-enisterna är en mycket viktig yrkesgrupp som spelaren mycket viktig roll inom tandvården.Ulla-Britt vet likaväl som jag att detfinns önskemål om förlängningar av en rad utbild-ningar. Man kan nästan formulera det så att ingenyrkesgrupp som har en yrkesexamen skulle vilja avståfrån en förlängning. Det handlar både om innehållet iutbildning och om utbildningens status. Det innebäratt vi från regeringens synvinkel måste värdera öns-kemål om förlängningar på ett sådant sätt som antyder. Det finns alltid resursbe-gränsningar, annars vore den frågan naturligtvis löstför länge sedan och för alla utbildningar som vill blilängre.Den här utvärderingen måste göras i förhållandetill hur det ser ut i yrkeslivet och behovet av utökadutbildning. Den måste också göras i förhållande tillarbetsgivarens eget ansvar att vidareutveckla sinpersonal och beställa uppdragsutbildning i de fallman behöver. Det förekommer också att arbetsgivaregör detta. De bygger på utbildningen i ett senare ske-de med hjälp av uppdragsutbildning. Det är också ettsätt för arbetsgivaren att visa att man värderar enförlängning av utbildningen och att det är behövligtmed tanke på den situation som finns på arbetsplatsenoch de kompetenskrav som finns.Vi är beredda att titta över detta. Det gör vi i Re-geringskansliet. Däremot är jag inte beredd att rakt avsäga att vi ska förlänga den här utbildningen. Jag harockså en rad andra krav på förlängningar av utbild-ningar. Då blir det syvende och sist också en diskus-sion om resurser.Detta är en mycket viktig yrkesgrupp. Det är an-geläget att den fortsätter att utvecklas. Det är viktigtatt också arbetsgivaren tar ansvar för personalensfort- och vidareutbildning.Anf. 40 ():Fru talman! Jag tackar för den vidare diskussio-nen. Jag vill bara säga till utbildningsminister att tandhygienistutbildningen är denenda vårdhögskoleutbildningen med enbart 80 poäng.Om vi tittar internationellt kan vi se att ochSchweiz har treåriga utbildningar. I är , men ambitionen är att den ska blitreårig. Utvecklingen går åt det hållet. Om Sverigeska kunna vara med i t.ex. studentutbyte är enviktig bas.Både det preventiva och det terapeutiska arbetetkan värdesäkras bättre med en högre grundutbildning.Tandhygienisten har hand om så många grupper ochbehöver både bredd och djup i sin utbildning. Detmåste också vara positivt för de lärosäten som bedri-ver utbildningen, inte minst med tanke på examina-tionsrätten. På tid diskuterades en längreutbildning. Man sade minst 80 poäng. Men 1996 blevdet på något sätt fastlagt till 80 poäng.Fru talman! Den framtida utvecklingen kräverfortsatt professionalisering och akademisering av dethär yrket. Medan tandläkarutbildningen fokuserar påtekniska och medicinska frågor, fokuserar tandhygie-nistutbildningen på folkhälsofrågor. Ministern harockså berört att tandhygienisterna önskar ett karaktär-sområde i utbildningen. Man önskar utvecklingsvägaroch karriärmöjligheter.När man för debatten om tandhygienister och de-ras behörighet finns det olika tolkningar. Jag harförsökt titta i högskoleförordningen och i Socialsty-relsens föreskrifter. Det är faktiskt olika tolkningarberoende på vilken föreskrift man läser. Tandhygie-nister behöver fördjupad kunskap i t.ex. allmänmedi-cin.En orsak till att jag har väckt den här interpella-tionen är det nya i det uppsökande arbetet hos äldreoch funktionshindrade samt hos medicinskt belastadesom ökar trycket på tandhygienister. Jag har sett ensiffra att det kan handla om 500 000 människor somkommer att få det bättre. Det är därför jag menar atten förlängning av utbildningen inte kan bekostas medatt det blir färre utbildningsplatser.Den här gruppen tar också hand om av skol-barnen. Det gäller de barn som specifikt riskerar enohälsosam tandutveckling. Det är ju också besparan-de både för barnen och för samhället.Jag vet att detta är under beredning, men min frå-ga till utbildningsministern blir: När kan vi förväntaoss besked om utbildningen vad gäller längden, inne-hållet och karaktärsämne?Anf. 41 Utbildningsminister ():Fru talman! Det kan jag inte svara på i dag.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1999/2000:270 omhögskoleutbildningenAnf. 42 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat migdels vilka åtgärder jag avser vidta för att stimulerahögskolestudier för gymnasieelever från de yrkesför-beredande programmen,dels på vilket sätt jag avser stimulera utvecklingen avantagningsprov och andra alternativa urvalsinstru-ment.Till att börja med vill jag säga att Ulla-BrittHagström tar upp viktiga frågor om högskoleutbild-ning och rekrytering till högskolan på ett initierat sätt.Det är riktigt att åtgärder behöver vidtas för att sti-mulera högskolestudier för gymnasieelever från deyrkesförberedande programmen.Merparten av de särskilda behörigheter, standard-behörigheter, som gäller uppnås på de natur- ochsamhällsvetenskapliga programmen. Jag är medvetenom att detta kan vara till nackdel för studerande påyrkesförberedande program. Detta är en fråga sombehöver uppmärksammas i fortsättningen. Elever påprogram med yrkesämnen kan dock inom ramen försitt individuella val läsa en eller flera kurser somingår i en standardbehörighet. Det finns alltså möjlig-het för dessa elever att, förutom den grundläggandebehörigheten, uppnå delar av de särskilda behörighe-terna. Dessa möjligheter kommer att öka för de eleversom börjar gymnasieskolan . Påflera program med yrkesämnen kommer då behörig-hetsgivande kurser, som t.ex. engelska B och mate-matik B, att finnas bland de valbara kurserna i pro-grammet. Många elever väljer av olika skäl att i stäl-let läsa ytterligare kurser i yrkesämnen. Det före-kommer också, tyvärr, att skolan har svårt att erbjudadessa elever behörighetsgivande kurser.En annan åtgärd är den s.k. basårsutbildningen,som får omfatta högst och syftar till att ge stu-derande kunskaper motsvarande de särskilda förkun-skapskrav som är uppställda för en viss grundläggan-de högskoleutbildning. Utbildningen ger framför alltsärskild behörighet till ingenjörs- och civilingen-jörsutbildningar samt lärarutbildningar med naturve-tenskaplig inriktning och andra naturvetenskapligautbildningar. Utbildningen, som anordnas vid univer-sitet och högskolor i stor skala men också i komvux,har även ett rekryteringsfrämjande syfte. Dessutomfinns en ambition att öka andelen kvinnor inom ma-tematisk-naturvetenskaplig och teknisk utbildning.De som blir antagna till en basårsutbildning i hög-skolan får i regel en platsgaranti på efterföljandehögskoleutbildning. Basårsutbildningen fungerar braenligt min mening, och den kommer sannolikt attutvecklas vidare.Högskolan håller på att byggas ut kraftigt. tillförs 89 000 platser. Ett syftebland flera är att bredda rekryteringen och att få infler elever från program med yrkesämnen. uppföljning av kvalitetsarbetet vid lärosätenahar visat att en mängd åtgärder sätts in för att öka densociala och etniska mångfalden och bredda rekryte-ringen. En viktig åtgärd går ut på att påverka attitydertill högskoleutbildning. Många högskolor bedriverdärför ett omfattande informationsarbete som riktarsig såväl till barn i som ungdomar igymnasieskolan, föräldrar, rektorer och lärare. För attbredda rekryteringen förläggs vidare en del högskole-utbildningar till andra orter än högskoleorten, detanordnas särskilda introduktionskurser och studieva-nekurser för sådana som kommer från studieovanamiljöer etc. och det satsas på fristående kurser ochkurser på kvällstid.