prot · GN0955 · 2000-01-25 00:00:00 — Även den faktiska anknytningen till Sverigegenom lång vistelsetid, och framför allt om det finnsbarn i familjen, kan få betydelse vid bedömningen.För det fall en utlänning som bedömts utgöra ensäkerhetsrisk av nämnda skäl inte kan avvisas ellerutvisas från måste uppehållstillstånd beviljas.Det innebär inte att personen i fråga inte längre skullevara att anse som en säkerhetsrisk, utan det är pågrund av det absoluta förbudet att återsända någon tillett land där denna riskerar tortyr, dödsstraff ellerliknande som tillstånd ändå beviljas. Regeringen harvalt att i dessa fall bevilja tidsbegränsade uppehålls-tillstånd. Om förhållandena i utlänningens hemlandförändras till det bättre är utgångspunkten att perso-nen ska återvända hem efter att tillståndet löpt ut. Omförhållandena i hemlandet är oförändrade bör tillstån-det förlängas, vilket görs av . Säker-hetspolisens synpunkter ska även fortsättningsvisinhämtas i ärendet.Av det sagda framgår att jag anser att reglerna rö-rande beviljande av uppehållstillstånd är klara ochtydliga och att dessa tillämpas på ett tillfredsställandesätt av våra myndigheter. Som huvudregel ska per-manent uppehållstillstånd beviljas då en utlänning harför avsikt att mera varaktigt bosätta sig i ochhan bedöms kunna få uppehållstillstånd här i landet.Så sker också i det stora flertalet ärenden. Att perso-nen i fråga är högskattebetalare, vilket fram i sin interpellation, saknar betydelse viddenna typ av tillståndsprövning. Att som utgå från ett enskilt ärende som representeraren mycket speciell ärendekategori, och som dessutomrör ett mycket begränsat antal personer , ger inteen rättvisande bild av hur tillståndspraxis ser ut iSverige.Anf. 9 (m):Fru talman! Jag vill först och främst tacka statsrå-det för svaret på denna interpellation. Jag vill samti-digt konstatera något som inte alla gånger framkom-mer när man läser om hur dessa ärenden behandlas ivåra organ, nämligen och . Man tar inte vederbörlig hänsyntill att det trots allt handlar om enskilda människor avkött och blod med känslor, med utom-ordentligt traumatiska upplevelser bakom sig.Det är svårt att resonera kring sådana här frågor,invandrarministern, med mindre än att man får tautgångspunkt i enskilda fall. Därför har jag varittvungen att hålla fram ett ärende som för övrigt harvunnit stor uppmärksamhet tidigare i vårt land. Man-nen har varit föremål för många stödinsatser, inteminst från sina kolleger från -professorer, läkare och andra - som har velat inskridatill doktor försvar och hjälpa honom attfå ett permanent uppehållstillstånd här. Vi måste nogockså framöver i debatten beröra honom, även om jagvet att ministern av konstiutionella skäl är förhindradatt yttra sig.Anf. 10 TALMANNEN:Även ledamöter är av konstitutionellaskäl förhindrade att diskutera enskilda ärenden.Anf. 11 (m):Fru talman! Vi måste ändå ta utgångspunkt i re-laterandet av vissa enskilda ärenden för att kunna fåen uppfattning om hur rutinerna handläggs i våramyndigheter.Jag ville alltså få invandrarministern att försökabelysa vilka åtgärder hon är beredd att vidta för attskapa klarare och mer entydiga rutiner för berördamyndigheter i utlänningsärenden i syfte att minimerade sökandes lidanden på grund av ovisshet och myn-digheternas valhänthet.Fru talman! Jag tror att man måste vara ganskadöv och blind om man inte i medierna har upptäcktoch slagits av hur människor får sitta emellan i be-handlingen av enskilda ärenden. Jag ska i mitt förstainlägg lyfta fram en artikel som var publicerad i . I den framträder två per-soner: en flyktingadvokat - - ochförutvarande chefs-JO , som bådahar arbetat för och hos med flykting-och asylärenden.De menar att rättssäkerheten brister, att det finnsett utrymme för fördomar och godtycke och att dettaär alldeles för stort när dessa myndigheter fattar be-slut. De har ju sett ärendenas handläggning från insi-dan.Christa hävdar att varken redovisar alla skäl för sinbeslut utan motiverar dem med standardiseradegummiformuleringar som kan betyda i stort sett vadsom helst.Nilsson hävdar att och ofta ifrågasätter den asylsökandestrovärdighet utan förklaring och rimliga motiv.Utlänningsnämndens chef häv-dar att det är sant att många asylsökande bliromänskligt behandlade. Det vitsordar han. Det finnsinget särskilt stort utrymme för humanitet i ordetsnormala mening, säger han också i samma tidnings-artikel. erkänner också att alltför ofta motiverar sina beslut med scha-blonartade formuleringar och att det är ett dilemmamed tanke på rättssäkerheten och att vissa delar avnämndens beslutsunderlag måste hållas hemliga.Tycker inte invandrarministern att detta är i sigoroväckande uttryck?Anf. 12 Statsrådet ():Fru talman! Avvägningar, bedömningar och be-slut när det gäller enskilda ärenden rymmer alltidsvårigheter. Jag vill ändå hävda att våra myndigheter- och - följerden lagstiftning som riksdag har beslutat.Jag hävdar också att rutinerna som jag redovisade imitt svar är helt klara. Men självklart är det så att detnär det gäller instans- och processordning - när dethandlar om legitimitet och rättssäkerhet - pågår endiskussion i samhället. Vi har också haft en kommittésom har sett över dessa mycket grannlaga frågor. Dethär är ett ärende som är under beredning i Rege-ringskansliet - på . Vi har till-satt en intern arbetsgrupp för att ytterligare penetrerabl.a. fallet med specialdomstol. Här pågår nu ett ar-bete för att stärka legitimiteten och öka rättssäkerhe-ten i själva processen.Det grundläggande är ett tvåpartsförfarande. Hurvi än organiserar själva myndighetsstrukturen är två-partsförfarandet ett huvudinslag i det som jag ser somdet framtida sättet att klara av en bra process för denenskilde.Anf. 13 (m):Fru talman! Jag konstaterar att det var mycket braatt regeringen tillsatte utredningen . Den tillkomockså mycket till följd av att partier vartämligen ense om att man behövde en bättre tingensordning på detta område.När utredningens förslag föreligger - ett ganskaenigt förslag, vill jag påstå - föreslår man att avskaffas och att uppgifterna ska över-föras till de allmänna domstolarna. Det var en mycketbra tanke. Det skulle öppna möjligheten för just dentvåpartsprocess som är så viktig och för möjlighetentill muntlig förhandling, som i och för sig redan i dagexisterar men som i yttersta undantag används. Denmöjligheten finns - jag vill understryka det - menden tas väldigt sällan till vara.Nu verkar det som om regeringen inte vill köpanämndens förslag utan går emot och vill låta enkommitté ytterligare belysa frågan om man möjligenska förvandla till en enda speci-aldomstol i stället för att låta det allmänna domstol-sväsendet få hantera dessa frågor, som väl i förstahand var NIPU:s förslag, eller i alla fall utse ett antaldomstolar i landet som fick hantera denna typ avfrågor.Fru talman! I samma artikel, den här DN-artikelnfrån , konstaterar chefLena Häll att de långa väntetiderna slår moträttssäkerheten. Hon beklagar också att en del avverkets beslutunderlag är hemligt och enligt hennesbedömning måste så vara.Sedan hävdar hon att i tveksamma fall blir dethellre ja än nej till asyl och uppehållstillstånd. Mendet visar sig inte i prövningarna vad jag har kunnatfinna. Det gäller i synnerhet fallet Al-Dabbagh. Det ärett mycket speciellt ärende. Jag vidhåller gärna detoch delar den uppfattning som fram här. Det är ett mycket speciellt ärende. Mendet är å andra sidan mycket anmärkningsvärt att haninte har fått ett permanent tillstånd. Det finns ingaanmärkningar från säpo och han har en mycket starkanknytning till . Han är också en i allra högstagrad samhällsnyttig samhällsmedborgare.Det här att han är en högskattebetalare menar jaginte betyder så mycket i sammanhanget för just denhär bedömningen. Men det är ju viktigt när det gällerde människor som kommer hit, som är utlänningaroch som är utomordentligt väl utbilda-de och högt kompetenta att deras kompetens ochmöjligheter tas till vara mer än vad som är fallet . Det är viktigt att de får en möjlighet att inordnasig svenskt samhällsliv. De vill ju inget hellre än attsköta sig, ta hand som sina familjer och göra godayrkesprestationer. Det gäller i högsta grad denne man,doktor måste säga att jag är lite bekymrad över attinvandrarministern tycks vara så döv för påpekandenafrån dem som arbetar med det här och som har settdet dokumenteras att det finns klara och uppenbarabrister. Jag har andra fall som jag skulle kunna lyftafram här med asylsökande som inte får sin rätt prövadoch som inte godkänns som asylsökande trots att deenligt uppfyller alla krav på ensådan. De har varit utsatta för tortyr och liknande menblir ändå inte - trots en kanske tioårig kamp i Sverige- erkända som flyktingfall med asylliknande skäl.Här finns alltså utan tvekan, invandrarministern,mycket att göra för att förbättra rutinerna - och fram-för allt för att förmänskliga rutinerna. Det är männi-skor av kött och blod det handlar om.Anf. 14 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig bara först understryka att detexempel som har valt som jag har sagti mitt svar är mycket speciellt. Det är mycket få fall.Man kanske kan säga att det handlar om ett tjugotalsådana ärenden . Det ska jämföras med de10 000-13 000 som har fått uppe-hållstillstånd i vårt land. Det är alltså väldigt få ären-den, och har valt ett av dessa som ettexempel. Jag tycker ändå är det är viktigt att detframkommer i debatten.Det som hände i fråga om NIPU var ju faktiskt attremissinstanserna var splittrade när man svarade påutredningen. Det var också så att man enligt direkti-ven till utredningen skulle titta på alternativet speci-aldomstol. Det valde man att inte göra, men det är ettkrav som har återkommit i remissinstansernas svar påutredningen. Då tycker vi från regeringens sida att detär rimligt att också det alternativet belyses. Vi görockså i det sammanhanget en ekonomisk analys av deolika alternativen för att helt enkelt ha ett bättre be-slutsunderlag.Samtidigt är det viktigt att understryka att det härnu ska tas fram. Jag vill se ett resultat av det här ar-betet. Det har efterfrågats av . Därför är detviktigt att vi så snabbt som möjligt kan lägga fram ettförslag när det gäller ny instans- och processordning.Tvåpartsförfarande är som vi bedömer det ett sätt attstärka både rättssäkerhet och legitimitet.Långa väntetider tycker jag naturligtvis inte om.Det tror jag inte att någon tycker om. Vi vet att detmedför lidande, osäkerhet och otrygghet. Därför ärdet viktigt att vi i årets budget kan ge både och ytterligare resurserför att korta handläggningstiderna men också för attutveckla IT-stödet. Det är också ett sätt att effektivi-sera handläggningen och få ned tiderna. Det tror jagatt vi alla har ett stort intresse av.Avslutningsvis vill jag säga att det som sagt är ettväldigt litet fåtal personer som berörs av just den typav handläggning som tar upp.Anf. 15 (m):Fru talman! Ja, just det här fallet med doktor är ett mycket speciellt fall. Det håller jaggärna med invandrarministern om. Men det är ettmycket upprörande fall. Varför är det det? Jo, därföratt här visar det sig .Anf. 16 TALMANNEN:Henrik S Järrel! Principen är att vi inte tar upp deenskilda fallen. Jag måste påpeka det på nytt.Anf. 17 (m):Fru talman! Nej, just det. Men vi måste ju ändåkunna vara oförhindrade att med utgångspunkt frånenskilda ärenden tala om principerna för och rutiner-na vid hanteringen. Det är det vi gör. Där hävdar jagfortfarande att våra myndigheter lämnar oerhörtmycket övrigt att önska när det gäller en human be-handling av människor som kommer hit och som harfått möjlighet att komma hit.Vi har i och för sig själva försatt oss i en lite be-svärlig situation med dessa köer genom att vi har tagitemot så många. Det har vi gjort i humanitetens intres-se. Det har vi gjort mer än t.ex. många av våra nor-diska grannländer som i och för sig skulle ha kunnatta emot fler. Men sitter vi i den här situationen,och då gäller det att försöka laga efter bästa läge.Jag menar att vi behöver förskaffa oss en bättre,mer human syn på dessa människors situation. Ochvåra myndigheter måste i sin tillämpning få ett huma-nare synsätt. Det får inte bara vara ett stelt, byråkra-tiskt paragrafrytteri, utan det måste kunna vara möj-ligt att förmänskliga den här processen i dess helhet.Jag skulle önska att med denposition hon har som invandrarminister gick i brä-schen för en sådan utveckling och gärna tog de nöd-vändiga initiativ som ändå erfordras för att skapa ensådan ordning.Anf. 18 Statsrådet ():Fru talman! Avslutningvis vill jag säga något omexemplen på hur de här ärendena hanteras. Jag villförst säga att det finns en långtgående strävan efteröppenhet i de här ärendena. Det gäller även säker-hetsärendena så långt det går med beaktande av sek-retessen.Sedan är det ju så att även om man utgör en sä-kerhetsrisk finns det ett absolut förbud mot att åter-sända någon som riskerar tortyr, dödsstraff eller lik-nande. Det är också så när det gäller säkerhetsärende-na att man blir beviljad ett tidsbegränsat uppehållstill-stånd om just det fallet inträffar att det helt enkelt integår att skicka tillbaka personen.Men även i de fallen blir det ju till slut ohållbartmed tidsbegränsade uppehållstillstånd. kan detbli aktuellt att även de här personerna, just av detskälet att vår flyktingpolitik vilar på humanitetensgrund, får ett permanent uppehållstillstånd. Det måstenaturligtvis då också föregås av förnyade kontaktermed säpo.Det här tycker jag är tre exempel på humanitetsom även visar sig i hanteringen av s.k. säkerhetsä-renden.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1999/2000:91 omungdomstidningarnas stilbildande ansvarAnf. 19 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migom vilka åtgärder som jag avser att vidta för att upp-märksamma de s.k. tjejtidningarna på deras ansvarsom stilbildare när det gäller alkoholvanor samt hurarbetsmaterial och konferenser om Motbilder kom-mer att följas upp och utvärderas.Regeringen konstaterar med oro att attityden isamhället till användning av droger har blivit alltmerpositiv. Det är en attityd som förmedlas både genomvissa av de livsstilar som sprids via medier och Inter-net och genom musik och reklam riktad till ungdom.Det är självklart att de s.k. tjejtidningarna har ett stortansvar som förmedlare av attityder och värderingar.Men de attityder och värderingar som tidningarna iSverige sprider varken ska eller bör vara en fråga fördiskussion mellan regeringen och enskilda tidningar.Tryckfrihetsförordningen är mycket tydlig på denpunkten. Några ändringar av grundlagsskyddet i detavseendet är inte aktuella.Det innebär naturligtvis inte att regeringen ärneutral i frågor om livsstil och värderingar. Tvärtomanser regeringen, mot bakgrund av de mer eller mind-re drogliberala budskap som sprids på olika sätt, attdet är viktigt att stärka ungdomars vilja och förmågaatt avstå från droger. Det gör vi på många olika sätt.Ungdomar själva är en av de viktigaste resurserna ikampen mot alkohol och andra droger, och flera avregeringens initiativ utgår från att ungdomar både kanoch vill arbeta förebyggande mot bl.a. alkohol ochdroger.Ulla-Britt nämner konferensen . Den konferensen är ett av flera exempel på rege-ringens åtgärder för att aktivt lyfta fram livsstils- ochvärderingsfrågor. Syftet med konferensen var att ökamedvetenheten om allas ansvar för att barn och ung-domar får en jämlik och jämställd syn på kärlek ochsexualitet. Som uppföljning av konferensen inbjödssamtliga länsstyrelser att söka medel till regionalauppföljningskonferenser. Den 23 september 1999beslutade regeringen att fördela sammanlagt 1 miljonkronor till de 13 länsstyrelser som sökt stöd. De läns-styrelser som fått stöd ska år 2000lämna en redogörelse för projektet till regeringen.Ett annat exempel på hur regeringen stöder mot-bilder är skolans värdegrundsprojekt. Projektet starta-de på initiativ av skolminister att stimulera och stödja skolans lokala verksamhetmed värdegrunden i skolan under år 1999.Ytterligare ett exempel är den nationella led-ningsgrupp för alkohol- och narkotikaförebyggandeinsatser som finns inom . Dennationella ledningsgruppen har exempelvis tagit initi-ativ till webbsidan Drugsmart med möjlighet tillinformation och kommunikation om alkohol ochnarkotika ur ett livsstilsperspektiv. Ett annat positivtexempel är ungdomsprojektet , ettprojekt i 25 kommuner där man prövar olika metoderför hur unga kan stödja andra unga i valet av en drog-fri livsstil.Under de senaste tre åren har dessutom samman-lagt ur Allmänna arvsfondenställts till förfogande för stöd tillideella organisationers barn- och ungdomsprojektsom ligger i linje med den nationella handlingsplanenför alkohol- och drogförebyggande arbete.Sverige har också tagit initiativ till en europeiskWHO-konferens på ministernivå om alkoholoch unga människor i . Förhoppningsvis kanen Stockholmsdeklaration om ungdomar och alkoholutgöra en viktig plattform för det alkoholpreventivaarbetet i det nya millenniet.Dessa insatser från regeringen bidrar alla till attstärka ungdomars vilja och förmåga att avstå fråndroger och ta avstånd från de negativa och droglibe-rala livsstilar som ibland förmedlas via medierna ochav andra. Det är min förhoppning att alla - framförallt vi vuxna - tar ställning och aktivt motverkarutvecklingen av en drogliberal kultur och drogliberalavärderingar.Anf. 20 ():Fru talman! Jag vill tacka ungdomsminister för svaret på min interpellation. När jagskrev den var jag mycket väl medveten om att rege-ringen inte kan styra enskilda tidningar och att tryck-frihetsförordningen är viktig. Men jag tror ändå påpåverkan. Jag tycker faktiskt själv att Vecko Revynhar blivit bättre på det här, men fortfarande finns detglamour och alkoholreklam. Jag kan ju visa ett upp-slag för ungdomsministern. Det är s. 38-39 iVecko Revyn från den 20 januari.I interpellationen har jag också lyft fram genom-gången av om hurtjejtidningarna , och skildraralkohol och narkotika. Uppföljningen visar att alko-holkonsumtionen beskrivs som en självklarhet och attde s.k. tjejtidningarna mer eller mindre ger en positivbild av alkoholen. Den här uppföljningen, "Det är jufest" - ungdomstidningars skildring av droger, UNF1999, redovisar att av tjejerna i årskurs nio läserVecko Revyn. läser , och läser Solo.I samma uppföljning redovisas att tror att depåverkas lite grann. tror att de påverkas mycket.9 % tror att de inte påverkas alls. Fler flickor än poj-kar tror att de påverkas. I någon av tidningarna lyftsfrågan om att få dricka t.o.m. fram som en jämställd-hetsfråga.Problemet är att den positiva inställningen till al-kohol smygs in på ett så sofistikerat sätt. Tjejtidning-arnas påverkan har framför allt tidigare uppmärk-sammats när det gäller kroppsfixering som kan skapaätstörningsproblem hos unga flickor. Det är viktigt attde här tidningarna ökar medvetenheten om sitt ansvarsom stilbildare för unga flickor.Jag har fått många idéer och svar från som är väldigt positiva, men problemet är att destörsta tjej- och killtidningarna läses av ungdomarsom är yngre än dem som redaktionerna sägersig skriva för. Målgruppen för är t.ex.18-25-åriga tjejer. av de tjejer som är13-15 år läser också tidningen. Jag vet inte om ung-domsministern har sett tidningen kalender för år2000. Det är en grabbtidning. Enligt redaktionen ärtidningens snittläsare , men som läserden här tidningen är 13-15-åriga pojkar. Det är intelätt för en tjej som har en figur som avviker från dettamönster att få vara som hon är. är alltså en tid-ning som köps av män i alla åldrar, med många av-klädda tjejer på och i tidningen. Det här är liteskrämmande med tanke på den kvinnobild och demansideal som unga grabbar ska få.Jag har själv arbetat som lärare . Minaförsta mål har varit att medverka till att ungdomarkan bygga upp ett ökat självförtroende. De här tid-ningarna visar inte att man duger som man är.Statsrådet har pekat på flera om-råden och arbetar med frågor runt problemet. Jag harinte något emot något av detta; jag är mycket tacksamför allt som görs. Jag har stora förhoppningar på sko-lans värdegrundsarbete; det tycker jag att IngegerdWärnersson ska ha en eloge för. Men alltför mycketansvar läggs på skolans axlar vad gäller fostran. Jaghar noterat att föräldrar inte nämns i . Jag tror att många föräldrar inte riktigt vet vadsom står i dessa tidningar. Skulle man inte kunnaange en lämplig åldersgräns i tidningarna, som påvideofilmer, och försöka initiera något, så att föräld-rar går studiecirklar?Anf. 21 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att jag nämnde alla vuxna imitt svar. Med alla vuxna menar jag också föräldrar.Självfallet kan inte skolan själv bära ansvaret för attsprida värderingar och ge människor utbildning ijämställdhet eller i andra frågor. Det finns mångapersoner i ett samhälle som bär ett ansvar för att för-medla de budskap och de värderingar som vi vill skavara grunden för vårt gemensamma samhälle.Just när det gäller arbetet med unga människortror jag att det är oerhört viktigt med positiva förebil-der, människor som de kan se upp till, som de litar på,som de gärna vill förlika sig med och som de vill varalite lika. Jag tror att det är viktigt att de killar ochtjejer som är positiva förebilder tar tydlig ställ-ning och tar avstånd från negativa könsroller ochdrogliberala reklamer.Jag vill t.ex. som en motbild till de artiklar somUlla-Britt refererade till bl.a. i tidningenVecko Revyn ge ett gott exempel från samma tidning,från ett decembernummer. En ledamot i regeringensungdomsdelegation, nämligen fick tillfälleatt själv göra ett nummer för tidningen vet inte hur stort genomslag ett enskilt nummerfår. Men jag välkomnar att tidningen är så lyhörd förde signaler som finns i det övriga samhället att manändå är beredd att lyssna, vara självkritisk och ta inockså andra som kritiserar den syn på könsroller somtidningen ofta förmedlar.Jag tror att man måste göra mycket - och vi måstegöra det på bred front i hela samhället - för att påver-ka unga människors syn på alkohol, droger och inteminst könsroller. Och jag tror att vi måste göra dethär på olika sätt. När vi vänder oss mot tjejer tror jagatt det handlar mycket om att stötta dem, så att devågar säga ifrån, sätta gränser och lita till att de du-ger. På samma sätt ska vi stötta killar, så att också dekan lita på att de duger. Killar ska också få arbetamera med jämställdhetsfrågor som tjejer oftast gör påett mera naturligt sätt.Vi måste också fortsätta att stötta olika organisa-tioner och föreningar som arbetar med könsroller ochdrogförebyggande verksamhet. Vi gör det på olikasätt, bl.a. genom Arvsfonden, som finns på Rege-ringskansliet. Man kan göra det genom att bojkottatidningar. Man kan göra det genom att hitta roliga ochhäftiga alternativ som lockar nya läsare, och som intefår en töntstämpel på sig för att de speglar en annanbild av ungdomar och ungdomskultur.Vi gör det självklart också genom att ha en stän-dig debatt och dialog om vilka gränser som ska gälla ivårt land. Det kräver, återigen, att vi som vuxna ärtydliga, vågar säga ifrån och vågar ifrågasätta och attvi också talar om könsroller, tar avstånd från drogeroch aldrig bortförklarar handlingar med t.ex. alkoholeller annat.Anf. 22 ():Fru talman! Det var bra attUlrica uttalade sig om vuxna och att ocksåföräldrar var inbegripna. Jag tror på föräldrakampan-jer.Jag ser själv att flera artiklar är väldigt bra ochupplysande för ungdomar. Det finns lärorika artiklarsom varnar för narkotika. Men finns ettdubbelspel med glorifiering och mycket smörja. Detskulle egentligen vara väldigt bra om tidningarnasatte en åldersgräns, som finns på videofilm, osv. Dåskulle föräldrar veta att en viss tidning inte lämpligför en trettonåring.När det gäller alkoholglorifieringen har berus-ningsfrekvensen bland flickor ökat . undersökning av skolelevers drogvanor år 1997redovisar CAN att av pojkarna och avflickorna i årskurs 9 har haft oskyddat sex när de hardruckit. Det är därför jag kopplar dessa konferensermed motbilder till glorifieringen. De måste få genom-slag i ungdomsvärlden.Jag tycker att man i jobbar bramed detta.