prot · GN09104 · 2000-05-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:104Måndagen den 8 majKl. 12.00 - 14.00Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 28 april.2 § Meddelande om frågestundAndre vice talmannen meddelade att vid fråge-stunden skulle följan-de statsråd närvara:Jordbruksminister , kulturmi-nister , försvarsminister vonSydow, näringsminister och fi-nansminister § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1999/2000:368Till riksdagenInterpellation 1999/2000:368 av om svenska läkare med invandrarbakgrundinom vården.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 12 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 27 april 2000SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 1999/2000:363Till riksdagenInterpellation 1999/2000:363 av om vården av överviktiga människor.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 27 april 2000SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 1999/2000:406Till riksdagenInterpellation 1999/2000:406 av omvingårdsbutik.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 3 maj 2000SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 1999/2000:414Till riksdagenInterpellation 1999/2000:414 av könsselektiva aborter.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 3 maj 2000SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 1999/2000:416Till riksdagenInterpellation 1999/2000:416 av omåtgärder mot folkölsförsäljningen till ungdomar.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 3 maj 2000SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 1999/2000:384Till riksdagenInterpellation 1999/2000:384 av () om uteblivna satsningar på väg och järnväg.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är att näringsministern be-finner sig på tjänsteresa och helavecka 20.Stockholm den 28 april 2000NäringsdepartementetEnligt uppdragÅsa Kastman HeumanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:385Till riksdagenInterpellation 1999/2000:385 av () om vägarnas standard.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa ochhela vecka 20.Stockholm den 2 maj 2000NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:405Till riksdagenInterpellation 1999/2000:405 av () om AB Svensk Bilprovning.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den23 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa ochhela vecka 20.Stockholm den 2 maj 2000NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschefInterpellation 1999/2000:371Till riksdagenInterpellation 1999/2000:371 av () om derivathandel.Interpellationen kommer att besvaras den 15 maj2000.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 28 april 2000FinansdepartementetLars-Erik LövdénInterpellation 1999/2000:383Till riksdagenInterpellation 1999/2000:383 av det inomkommunala utjämningssystemet.Interpellationen kommer att besvaras den 23 maj2000.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning.Stockholm den 2 maj 2000FinansdepartementetLars-Erik LövdénInterpellation 1999/2000:399Till riksdagenInterpellation 1999/2000:399 av missbruk av blockuthyrning.Interpellationen kommer att besvaras den 23 maj2000.Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning ochtjänsteresa.Stockholm den 3 maj 2000FinansdepartementetLars-Erik Lövdén4 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1999/2000:111 till socialutskottetSkrivelse1999/2000:75 till konstitutionsutskottetMotioner1999/2000:Fi48 till finansutskottet1999/2000:Sk22-Sk25 till skatteutskottet1999/2000:Fi49-Fi51 till finansutskottet1999/2000:K29 till konstitutionsutskottet5 § Svar på interpellation 1999/2000:327 omtjänstepensionsrättigheter för deltidsanställdaAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har frågat statsrådetIngela vilka åtgärder socialförsäkringsminis-tern tänker vidta för att förebygga domstolsprocesseroch upprätta tjänstepensionsrättigheter för dem meddeltids- och timanställning, om ministern även ärberedd att lyfta frågan avseende arbetstagare som harsin huvudsakliga anställningstid ochvilka åtgärder ministern avser att vidta för att bemötade statsfinansiella konsekvenserna av att deltids- ochtimanställda får tjänstepensionspoäng.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Tjänstepensionsförmåner regleras i huvudsak ikollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter. Av-talen reglerar förutsättningarna för och storleken avde olika förmånerna. I förutsättningarna för rätten tilltjänstepensionsförmån kan ingå att anställningen skaha en viss omfattning eller varaktighet.Jag vill inte utan vidare påstå att parternas avtalinnebär en otillåten diskriminering. Men även om såär fallet är det inte självklart att statliga åtgärdermåste vidtas. I första hand bör problem med eventu-ella diskriminerande kollektivavtal lösas av parterna.Att genom lagstiftning göra ingrepp i gällande avtaloch i parternas fria förhandlingsrätt måste hanterasmed stor försiktighet mot bakgrund av dels parternasoch kollektivavtalens starka ställning i den svenskamodellen, dels internationella åtaganden.Jag vill särskilt framhålla att diskrimine-ring aldrig kan accepteras. Det är särskilt viktigt attdiskriminering inte förekommer i arbetslivet. InomRegeringskansliet pågår arbete med förslag till hurEG-direktiv som förbjuder diskriminering av deltids-och visstidsanställda ska genomföras i . Rege-ringen avser också att komma med förslag som för-stärker jämställdhetslagen. I detta arbete förs en dia-log med arbetsmarknadens parter.Till sist vill jag påpeka att det finnsmöjligheter att komma till rätta med diskriminerandekollektivavtal. Ett avtal som är oskäligt eller somstrider mot jämställdhetslagen eller EG-rätten kan avdomstol förklaras ogiltigt eller jämkas.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret, som egentli-gen inte är något svar. Det är i alla fall väldigt dub-beltydigt. Å ena sidan säger statsrådet att diskrimine-ring aldrig kan accepteras, och att det allra minst kanaccepteras i arbetslivet. Det är just ett sådant fall somjag tar upp i min interpellation.Å andra sidan vill statsrådet inte vidta några åt-gärder för att återge enskilda människor de lagligarättigheter som de kollektivavtalsslutande parternahar berövat dem genom kollektivavtal. Är det verkli-gen så att parternas fria förhandlingsrätt på arbets-marknaden väger tyngre än enskilda människorslagenliga fri- och rättigheter? Så kan inte vara fallet.Det fall som jag tar upp innebär en klar diskrimi-nering. Deltidsanställda har genom kollektivavtalberövats rätten till tjänstepension. Det är diskrimine-ring i minst två fall.För det första är det de svagaste på arbetsmarkna-den som man har tagit bort tryggheten för, de somtjänar minst.För det andra är det ofta kvinnor som arbetar del-tid. Därför är detta i högsta grad en jämställdhetsfrå-ga. Det är en diskriminering på grund av kön, ochmycket talar för att parterna har förhandlat bort del-tidspensionen just för att pressa fram fler heltidsar-betande. Menar regeringen verkligen att det är låg-avlönade och framför allt kvinnor som ska panta sinpensionsrätt för att pressa fram längre arbetstider?Faktum kvarstår att man har förhandlat bort pen-sionsrättigheter och att detta strider mot gemenskaps-rätten inom EU med just könsdiskriminering somargument. Är då ministern bereddd att låta detta gåtill eller är hon beredd att förebyggaen domstolsprocess? Ett jämställt land som Sverigeborde se till att dess medborgare får sina lagliga rät-tigheter. Därför borde man föregå en sådan dom-stolsprocess.Det svar som lämnas här ger ju inte något stöd tillden enskildes rätt, inte alls. Det sätter inte ens presspå parterna. Det talar snarare för att man kan fortsättaatt avtala bort lagenliga rättigheter för den enskilde.Menar verkligen regeringen och statsrådet att det skavara på det här sättet, att parternas fria förhandlings-rätt är så viktig att de kan fortsätta att förhandla bortlagenliga rättigheter för den enskilde? Är det så? Ominte, då måste regeringen och statsrådet uttala dettaoch agera därefter.För mig är det självklart att den enskildes rätt intekan utlämnas åt svensk domstolsprocess för att denenskilde ska få sina lagenliga rättigheter reglerade.Det är ju precis det som statsrådet säger till enskilde:Gå till svensk domstol! Regeringen bryr sig inte omdina rättigheter enligt diskrimineringslagen.Är det så svaret ska tolkas?Anf. 3 ():Fru talman! I den här frågan har jag motioneratmånga gånger.Det är så att de som arbetat i deltidsprojekt osv. ärdiskriminerade i kollektivavtalen. Det betyder egent-ligen att man tar ut avgifter av dem, för man tar ju utavgifterna på hela företagets lönesumma. Man bedri-ver ett slags fördelningspolitik där ofta de svagaste,de som har minst anknytning till arbetsmarknaden, fårbetala för de andras pensioner.Det är väl inte så anmärkningsvärt att arbetsmark-nadens organisationer har värnat om den här rättentidigare. Det är väldigt viktigt att ha folk fast anknut-na till sig. Det kanske är besvärligt att betala pen-sionsavgifter för projektanställda. Med nya systemkommer detta kanske att ändras.I sak är statsrådet och jag säkert väldigt överensom att det här inte är bra och att man borde göra nå-gonting. Men sedan kommer vi till hur man ska göradet och vilket mod man har.Det är faktiskt så att vi politiker har ett väldigtstort ansvar att värna om allmänintresset och se till attavtal är rättvisa och sluts på korrekt sätt och att intevissa parter kan diskrimineras, för det är här fråga omen form av diskriminering även om man har en vissförmåga att få det till att det inte är det.Här är jag väldigt förvånad över statsrådet, somtidigare faktiskt visat riktigt mycket mod och sagtobekväma saker, inte vågar säga ifrån att så här kandet inte gå till. Kom i håg att i annan lagstiftning ärdet faktiskt inte så att avtalsparterna får göra hur somhelst. Vi har en konsumentlag som ska skydda densvagaste parten. Jag kan inte förstå varför kollekti-vavtalen ska vara fredade i det här hänseendet, ominte vi politiker ska ge efter för särintressena.Jag uppfattar egentligen interpellationssvaret sommycket beklämmande. Det finns ett politikerförakt.Därför tror jag att det behövs självständighet och modför att försvara medborgarnas, även de små medbor-garnas, rättigheter och allmänintresse.Det är alltså inte i sak som vi är oeniga, utan detär egentligen fråga om hur mycket mod vi har. Det ärinte mycket att diskutera, utan jag tror att ska gå hem och sova på saken och verkligen visaatt hon har kraft att se till att även de starka parternabättrar sig och sluter bättre avtal.Anf. 4 Statsrådet ():Fru talman! Vi får se om jag kan göra det helatydligare , för jag tycker inte att jag behöver gåhem och sova på saken.Först och främst är det väldigt tydligt att parterna,som uttryckte det, inte får göra hursom helst, inte på det här området och inte heller påandra områden. Det direktiv som vi diskuterar nuinnehåller ju en princip om icke-diskriminering. Detär också viktigt att framhålla vad som klart och tyd-ligt sägs i direktivet, att principen är att anställnings-villkoren för deltidsarbetande inte får vara mindreförmånliga än för jämförbara heltidsarbetande, omdet inte finns objektiva skäl för det. Det är bl.a. dendiskussionen som vi för med parterna. Jag ska åter-komma till den.Det är också så att särställningen för parterna inteär något som jag står här och hittar på. I EU-direktivet sägs det att, framhålls t.o.m., att arbets-marknadens parter är bäst lämpade att finna lösningarsom motsvarar både arbetsgivarnas och arbetstagar-nas behov. Man säger också i direktivet att parternabör ges en speciell roll vid genomförande och till-lämpning av avtalen. Vi har åtagit oss att genomföradirektivet till den 20 januari 2001.Agne uttryckte att det är beklämmandeatt jag inte sätter press på parterna. Jag vill säga attdet gör vi. Vi för dessa diskussioner nu med parterna,därför att direktivet ska genomföras. Avtal ska ickediskriminera. Antingen ska genomförandet av direk-tiven ske genom att parterna förändrar det som be-hövs i avtalen eller genom att staten går fram medlag, och det är precis dessa diskussioner som vi nu förmed parterna.Jag menar verkligen vad jag sade, att inga diskri-minerande inslag är tillåtna på arbetsmarknaden. Hurdiskussionen nu ska gå vidare om detaljer - exakt vargränsen går och exakt vad som är objektiva skäl ochinte - vore fel av mig att stå och tala om här i dag.Men ska på ett duktigt sätt genomföra direk-tiven antingen genom förändrade avtal av parternaeller genom att staten går fram med lag. Direktivetska genomföras, och icke-diskriminering ska skeockså på detta område, från den 20 januari 2001.Anf. 5 ():Fru talman! I det här fallet är det mycket tydligten kamp mellan de starka förhandlingsparterna påarbetsmarknaden å den ena sidan och den enskildesrätt å den andra. Det är självklart att den enskildes rättdå måste tas till vara.Statsrådet säger att man är beredd att sätta presspå parterna. Men detta svar andas ju inte det minstahot mot parterna. Det finns inte ett ord om att rege-ringen är beredd att hota med lagstiftning om den härdiskrimineringen fortsätter. Snarare står det ju tvärt-om, statsrådet, i svaret. Det står t.o.m. så här i svaretom tjänstepensionsförmåner som regleras i avtal: Iförutsättningarna för rätten till tjänstepensionsförmånkan ingå att anställningen ska ha en viss omfattningeller varaktighet. Menar statsrådet med detta att detska vara möjligt att förhandla bort tjänstepension fördem som inte jobbar heltid? Säger man att det skavara möjligt? Det är i så fall i sig en diskriminering?Svaret fortsätter: Jag vill inte utan vidare påstå attparternas avtal innebär en otillåten diskriminering.Men, säger statsrådet, även om så skulle vara fallet -alltså även om den skulle vara otillåten - är man inteberedd att vidta några åtgärder.Detta är ju ett direkt besked till parterna att de skafortsätta att förhandla bort tryggheten och den enskil-des rätt, för vi kommer inte att bry oss. Vi kommerinte att lagstifta.Jag hoppas att det inte är så statsrådet menar. Jagskulle vilja få ett besked om regeringen ändå inte ärberedd att förbereda en lagstiftning om det nu är såatt den enskildes rätt uppenbart kommer att röjas i dehär fallen. Det är viktigt att den enskildes rätt intekommer ikläm mellan de stora, starka på marknaden.Om det nu skulle vara så att man låter detta gå tillEG-domstolen, kommer det att bli en rad andra kon-sekvenser.För det första kommer olika villkor att gälla fördem som befinner sig i slutet av sin anställning påarbetsmarknaden i förhållande till dem som just harkommit in på arbetsmarknaden. Är regeringen bereddatt göra något för dem som har intjänat pensionspo-äng också - då vi blev medlemmar i gemenskapsrätten först ägde tillämpning - ellerinte? I annat fall blir det en enorm orättvisa.För det andra kommer det också att uppstå storadeltidspensionsbomber som våra barn och barnbarnkommer att få betala, därför att de flesta deltider finnsju inom den offentliga sektorn. Jag vill då fråga omregeringen är beredd att göra något åt också den härproblematiken. Jag hoppas att beskedet ska vara inte låter de enskilda själva få slåss i domstolutan att regeringen tar part för den svaga mot de star-ka i det här fallet.Anf. 6 Statsrådet ():Fru talman! och jag läser möjligeninterpellationssvaret väldigt olika. Vi ser på det medväldigt olika ögon. Först säger upprörtatt det står i interpellationssvaret att i förutsättningenför rätten till tjänstepensionsförmån kan ingå att an-ställningen ska ha en viss omfattning eller varaktig-het. Så står det . Det är inte en ambition frånregeringens sida, utan det är en beskrivning av huravtalen ser ut i dag.I nästa stycke säger jag att det inte är självfallet attdet är statliga åtgärder som måste vidtas. Men fortsättatt läsa! I första hand bör parterna förändra. Om intedet sker på ett godtagbart sätt har jag här sagt, och detstår också sedan i svaret, att jag inte bara tittar på utanockså är beredd att genomföra lagändringar. Det ärparterna mycket medvetna om, det kan jag försäkrabåde och kammaren i övrigt om.Jag är beredd att genomföra lagändringar om inteförändringar i avtalen uppfyller det som EG:s direktivkräver så att det blir icke-diskriminerande. Däremotär det viktigt att säga att huruvida dagens avtal ärdiskriminerande eller inte är en fråga som i så fall börprövas av domstol. Det är för att uppfylla direktivensom vi nu för diskussioner med parterna om hur vigenomför detta. Då vill jag upprepa: Antingen ändrarman i avtalen eller så ändrar staten lagen.Anf. 7 ():Fru talman! Jag tycker faktiskt att vi har kommitvarandra närmare. Det statsrådet nu säger är att manär beredd att ändra lagen. Jag föredrar naturligtvisockså att parterna tar sitt ansvar och i första hand gördetta. De vore okloka om de inte själva tog sitt ansvarhär. Att få en lagstiftning på sig är naturligtvis intevad vi önskar och vad vi vill med den förhandlings-rätt som är stark på svensk arbetsmarknad. Det var dehär beskeden, som kommer, som inte fanns i sva-ret. Då fick jag naturligtvis anledning att tolka det såatt det t.o.m. blir möjligt att förhandla bortviktiga trygghetsfrågor från de svagaste på arbets-marknaden.Jag noterar alltså nu med viss tillfredsställelse attregeringen är beredd att lagstifta för den händelse attparterna inte tar sitt eget ansvar. Jag utgår från attparterna nu gör det, att ingen ska känna sig diskrimi-nerad i den här sakfrågan på arbetsmarknaden och attden enskildes rätt och trygghet i det här fallet när detgäller tjänstepension för deltidsanställda ska varamöjlig att erhålla för samtliga.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellationerna 1999/2000:320och 322 om vårdare inom kriminalvårdenAnf. 8 Justitieminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta med anledning avden, enligt henne, alltmer svårhanterliga situationenför personalen inom kriminalvården och frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för atthöja kompetensen hos kriminalvårdens personal.Eftersom båda interpellationerna tar upp olika as-pekter av arbetssituationen för kriminalvårdens per-sonal besvarar jag dem i ett sammanhang.Inom kriminalvården finns många olika personal-grupper. och inter-pellationer syftar i första hand på situationen för vår-darna. Vårdarna kan sägas vara kriminalvårdensryggrad. Det är de som arbetar i närkontaktmed de intagna. Det är de som har det praktiska an-svaret för att utdömda fängelsestraff verkställs på ettsäkert och trovärdigt sätt. Det är också de som genomsin närkontakt med de intagna har störst möjlighet attpåverka de intagna och bidra till förändringar i derasliv.Vårdarna är generellt sett en mycket kompetentoch engagerad yrkesgrupp. Men de måste förses medde rätta verktygen för att kunna fylla sina olika funk-tioner. Ett verktyg är relevanta och tillräckliga kun-skaper. Det gäller dels utbildning av nyanställda ispecifika kriminalvårdsfrågor, dels fortbildning fördem som varit anställda . Inom kriminalvårdenär man väl medveten om behovet av utbildning. Ensärskild utredare har tillsatts för att se över den totalautbildnings- och rekryteringssituationen. Resultatetav den översynen publiceras och kommeratt remissbehandlas . Syftet är attta fram en helt ny utbildningsmodell för kriminalvår-dare.De vårdare som anställts har anställtsför att passa in i den nya vårdarrollen och de krav denställer när det gäller t.ex. kontaktmannaskap. Det ärändå högst otillfredsställande att så många av deminte genomgått kriminalvårdens grundutbildning.Kriminalvården måste vidta åtgärder för att förändradenna situation. Regeringen har i regleringsbrevet förår 2000 krävt att återrapporte-rar till regeringen vilka kompetensutvecklingsinsatsersom genomförts för vårdarna.Cecilia tar i sin interpellation upp frå-gan om hot och våld mellan intagna och gentemotkriminalvårdens personal. Hon refererar bl.a. tillSEKO:s medlemsundersökning där hälften av demsom svarade på enkäten uppgav att de blivit utsatta för hoteller våld av klienter som gjort att de känt sig illaberörda. Det är en svårtolkad verklighet, och det finnsundersökningar som ger en annan bild av situationen.Antalet rapporter från kriminalvårdens personalom hot och våld har varit under perioden1995-1998 och ökat ; antagligen som enföljd av att arbetat aktivtunder året för att höja rapporteringsfrekvensen. Oav-sett hur den statistiska verkligheten ser ut är det yt-terst allvarligt att vårdare blir utsatta för våld i sintjänsteutövning och att hot och våld över huvud tagetförekommer på anstalterna. Det är oerhört viktigt attpå alla sätt motverka sådana tendenser.Narkotikahandel är en potentiell källa till kon-flikter mellan intagna. Regeringen har i budgetpropo-sitionen och regleringsbrevet slagit fast att kriminal-vårdens arbete med att bekämpa drogmissbruket skabedrivas med ökad intensitet. Målsättningen är attanstalter och häkten ska hållas fria från narkotika.Som en följd av det har i sinadirektiv ålagt de lokala myndigheterna att upprättalokala handlingsplaner för att effektivisera och utökainsatserna mot narkotikan.Inom kriminalvården arbetar man också med attgenomföra ett antal förslag som lagts fram i en internutredning. Ett av dem - kontantlösa system - harinförts på Kumlaanstalten med mycket gott resultat.Systemet innebär att det viktigaste incitamentet förnarkotikahandeln - möjligheten till ekonomisk vinst -i stort sett försvinner. , somregeringen tillsatt, ska också utreda och föreslå för-bättringar när det gäller kriminalvårdens arbete motnarkotikan. Kommissionen kommer att avge sitt slut-betänkande vid årets slut.Förekomsten av kriminella nätverk är en annanfaktor som påverkar anstaltsklimatet. Det är oaccep-tabelt att denna typ av nätverk uppstår eller växer sigstarka på anstalterna. Regeringen har därför gett Kri-minalvårdsstyrelsen i uppdrag att utarbeta en strategiför att motverka att de intagna bildar och upprätthål-ler sådana nätverk. Det uppdraget ska redovisas tillregeringen . Ett viktigt verktyg ikampen mot kriminella nätverk är möjligheten attbehandla information automatiserat. Inom Justitiede-partementet övervägs under vilkaförutsättningar sådan informationsbehandling ska fåske.För att öka säkerheten vid anstalterna byggs vissaav dem om så att avdelningarna blir mindre, s.k. sek-torisering. Detta ökar möjligheterna till kontroll ochunderlättar omplacering av intagna som av säker-hetsskäl inte bör vistas tillsammans. I vissa fall behö-ver man också ha möjlighet att flytta en intagen till enannan anstalt. var medelbeläggningen påanstalterna och är den . Detborde därför finnas utrymme att när det behövs vidtaäven sådana åtgärder.Inom kriminalvården pågår ett fortlöpande arbeteför att öka säkerheten för de anställda och utarbetastrategier för att stödja personal som utsätts för hoteller våld. Ett viktigt inslag i detta arbete är dialogenmellan vårdare och ledning. En säkerhetshandbokmed ett nytt avsnitt om hot och våld mot personalenhar utarbetats och distribuerats till samtligakriminalvårdsmyndigheter.