prot · GN0960 · 2000-02-03 00:00:00 — I regleringsbrevet förinnevarande år har därför fåtti uppdrag att redovisa vilka insatser för kompetensut-veckling som genomförts.Gunnel konstaterar vidare att andelen nar-komaner inom kriminalvården ökar och att kon-trollåtgärdernas omfattning i anstalter och häkten harminskat. Hon undrar vad jag avser att göra för attintensifiera kriminalvårdens drogbekämpande arbete.Att andelen narkomaner i våra fängelser har ökatkan åtminstone delvis förklaras med att vi under sena-re år fått en rad alternativa påföljder. Det medför attfängelseklientelet proportionellt sett blivit allt hårdarebelastat avseende missbruk. Att bekämpa narkotikanär en av kriminalvårdens viktigaste uppgifter. Detsker genom att differentiera de intagna, tillhandahållamissbruksrelaterade program, genomföra kontroller,dvs. urinprovstagningar och visitationer, samt drivasärskilda projekt. har dockinsatserna mot narkotikan minskat något. Kriminal-vården har förklarat de minskade insatserna med denomorganisation som genomförts . är en process som innebär omställ-ningar och kan medföra en viss effektivitetsförlust iett kortsiktigt perspektiv. Jag utgår därför från attinsatsminskningarna endast är tillfälliga. Regeringenhar i årets regleringsbrev krävt att kriminalvårdenökar sina insatser för att bekämpa narkotikamissbru-ket. Målet är att anstalter och häkten ska hållas friafrån narkotika.Gunnel sista fråga gäller frigivningsförbe-redelser och vilka åtgärder jag avser att vidta för attunderlätta samarbetet mellan kriminalvården ochandra myndigheter som spelar en viktig roll i utsluss-ningssituationen.Precis som säger är kommunernasminskade insatser för att bekosta vård och behandlingav den som varit föremål för kriminalvård ett stortproblem. Att de intagnas förhållande vid frigivningenförbättras är helt nödvändigt om det brottsförebyg-gande arbetet ska lyckas. har såvälBrottsförebyggande rådet som Kriminalvårdsstyrel-sen presenterat undersökningar som visat vilken svårsituation den intagne ofta ställs inför vid frigivningen.En viktig uppgift för kriminalvården är att se till attde intagnas förhållanden vid frigivningen är sådanaatt de har rimliga förutsättningar att klara sig utan attbegå nya brott. Jag är medveten om att detta arbeteinte är lätt, särskilt som intresset för kriminalvårdensklienter inte alltid är så stort hos andra myndigheter.Den nya lokala organisationen har bidragit till att detfinns bättre förutsättningar för ett fungerande samar-bete mellan anstalt och frivård inför frigivningen. Deträcker dock inte, och jag håller med att samarbetet med andra myndigheter måsteutvecklas. Det är också en av uppgifterna som rege-ringen utpekat som prioriterad i regleringsbrevet förkriminalvården.Ett bra samarbete mellan olika myndigheter förut-sätter att var och en av dem är klar över sitt ansvar-sområde och de skyldigheter det innebär. Inom rege-ringen överväger vi hur man på bästasätt kan tydliggöra ansvarsfördelningen mellan kri-minalvården och andra myndigheter. Som ett led i detarbetet har regeringen gett iuppdrag att redovisa hur kriminalvården arbetar medplaneringen av frigivningen och ge exempel på hur enstrukturerad utslussning ur anstalt skulle kunna ut-formas för olika kategorier intagna. Ambitionenmåste, åtminstone , vara att alla intagna ska haen ordnad situation vid frigivningen. Jag är i detsammanhanget övertygad om att det nätverk mellanmyndigheter och organisationer som bedrivs i mångakommuner, t.ex. genom brottsförebyggande råd,kommer att kunna utgöra ett viktigt forum för samar-betet inför frigivningen.Anf. 20 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaret.I budgetalternativ har vi avsatt närmareen halv miljard mer än regeringen till rättsväsendet.En stor del av detta, 185 miljoner, har vi avsatt justtill kriminalvården. Denna medvetna satsning påkriminalvården har vi gjort eftersom vi sett och för-stått att kriminalvården är i stort behov av ytterligareresurser. Det har varit tuffa besparingsår med åt-stramningar, omorganisationer och personalnedskär-ningar.För att kvalitetssäkra det framgångsrika arbetesom gjorts och kunna vidareutveckla mycket av verk-samheten krävs ett resurstillskott. För att just ta varapå det goda, att åklagarna och poliserna nu är på vägatt effektivisera sitt arbete, måste man naturligtvisockså hänga med i andra änden, på kriminalvårdsi-dan.Det enskilt viktigaste målet för kriminalvårdenoch samhället i stort är att förhindra återfall i brott.Med tanke på att över hälften av dem som har dömtstill fängelse har suttit inne minst en gånganser jag att det är en nyckelfråga att bryta rundgång-en inom kriminalvården.Klimatet på anstalterna har hårdnat betydligt. Vifick i går höra presentera en enkätundersökningsom visar att hälften av vårdarna säger sig ha blivitutsatta för hot eller våld . Tre av fyraanser att kontrollen av fångarna blivit säm-re.En del av det tuffa klimatet kan förklaras av attrasistiska, nazistiska och brottsliga organisationer fåttfäste på anstalterna. Därför är det angeläget att gekriminalvården möjligheter att registrera, kartläggaoch därmed förhindra bildandet av sådana nätverk.Justitieministern sade att anstalter har lagts nedoch att beläggningsgraden ökat. På många håll ärbeläggningen faktiskt , vilket ärmycket bekymmersamt. Man måste också blanda deolika klasserna därför att det inte finns tillräckligtmed platser. Möjligheten att omplacera farliga intag-na är ganska små, och jag kan förstå att de, som justi-tieministern säger, hellre vill vara kvar i häktet.Vi välkomnar att Riksåklagaren nu beslutat sig föratt nolltolerans ska råda för alla brott med rasistiskamotiv och att alla sådana brott ska prioriteras av bådepolis och åklagare. En sådan nolltolerans har vi ihöstas efterlyst i denna kammare, eftersom vi ärövertygade om att dessa högerextrema grupper måstebekämpas med alla samhällets till buds stående me-del.När det gäller narkotikasituationen säger justitie-ministern att insatserna minskat under det senasteåret. Man kunde också läsa i medierna om incidentenpå Norrtäljefängelset, där en narkotikaliga sprängdes.Här finns mycket att göra. Kommer man inte åtjust den delen, att få ned missbruket på anstalterna,blir det svårt att lyckas även med utslussningen. Alltdetta hänger samman - både utslussningen och situa-tionen på anstalterna - med svängdörrsmentaliteten,och det gäller att komma ifrån den.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:152 omförstärkning av polisenAnf. 21 Justitieminister ():Fru talman! har frågat om jag av-ser att ta initiativ för att klargöra att polisverksamhe-ten måste ha operativ polisiär närvaro i varje kommuni landet , och vad jag avser attvidta för åtgärder för att förstärka polisens resurserför att uppfylla den målsättningen. harockså frågat vilka åtgärder jag är beredd att vidta föratt renodla polisens arbetsuppgifter. Vidare har AgneHansson frågat om jag är beredd att införa en s.k.glesbygdsfaktor för att möta glesbygdens specifikaförutsättningar vid fördelning av polisresurser överlandet.Varje län utgör ett polisdistrikt och i varje polis-distrikt finns det en polismyndighet som ansvarar förpolisverksamheten där. Det är varje myndighet somefter sina förutsättningar bedömer hur polisresursernaska disponeras. Det ankommer sedan på Rikspolissty-relsen att inom ramen för sitt tillsynsansvar särskiltbeakta att polisarbetet bedrivs i överensstämmelsemed de prioriteringar och riktlinjer som riksdagenoch regeringen har lagt fast för polisverksamheten.Alla beslut av polisoperativ karaktär måste fattaslokalt inom polisväsendet. Det vore därför fel av migatt slå fast vilken polisiär närvaro som vid varje till-fälle ska finnas i varje kommun. Medborgarperspek-tivet innebär emellertid att polisen självklart måstevara lyhörd för omvärldens krav på verksamheten.Det är som fördelar polisvä-sendets resurser. Styrelsen har en budgetdialog varjeår med ledningen för varje polismyndighet om me-delsramarna för och en resul-tatdialog om verksamheten under föregående år.Dialogerna har blivit ett viktigt instrument, bl.a. justnär det gäller att fördela resurserna på ett sätt somsäkerställer en rationell polisverksamhet i hela landet.Enligt min mening finns det därför inget behov avnågon särskild faktor som mera formellt beaktar gles-bygden vid resursfördelningen.Ansvarsfördelningen mellan polisen och andramyndigheter kan göras tydligare. bör t.ex.kommunerna ta ett större ansvar för en del av deservicefunktioner som polisen tar på sig för attingen annan gör det. Arbetet med att renodla polis-rollen pågår fortlöpande. Så har t.ex. Polismyndighe-ten i i den s.k. un-dersökt om ansvaret för vissa uppgifter kan omför-delas, så att polisen inte längre behöver utföra dem.ROPA-rapporten har utvärderats av Rikspolisstyrel-sen och är där föremål för vidare överväganden. Sty-relsen har för avsikt att inkomma till rege-ringen med förslag till författningsändringar somsyftar till en renodling av polisrollen. Regeringenkommer därefter att ta ställning till vilka ändringarsom behöver göras för att uppnå det syftet.Inom övervägs också om ensärskild utredning bör tillsättas med uppgift att bl.a.behandla frågor om vissa av de uppgifter som i dagutförs av poliser i stället kan utföras av andra. Ettsådant uppdrag skulle också omfatta hur behovet avpolisresurser i glest befolkade områden ska kunnatillgodoses.Det behövs fler poliser i . Jag har tidigaresagt att regeringen i vårpropositionen kommer attange vilka ytterligare resursförstärkningar som be-hövs för att statsmakternas intentioner i fråga omutvecklingen av rättsväsendet ska kunna fullföljas.Jag har inhämtat att flera polismyndigheter upp-fattar svårigheten att rekrytera poliser som det störstaproblemet och inte bristen på ekonomiska resurser.Det är därför nödvändigt att utnyttjarsin utbildningskapacitet maximalt. Den nya polisut-bildningen i kan också bidra till att undanröjade rekryteringssvårigheter som finns i glesbygdslä-nen. Enligt min mening kan det vara önskvärtatt förlägga polisutbildning till ännu en eller ett parorter.Anf. 22 ():Fru talman! Det behövs fler poliser i Sverige.Tack för det beskedet, justitieministern. Det är ettbesked som har krävt och som vi harväntat på . Vi har krävt resurser i budgetbe-handlingen och samverkat för att göra statsfinansernastarka, och är det att satsa på att få en bra ochsäker rättstrygghet i det här landet. Det är bra.I övrigt är svaret svävande. Det är viktigt med re-surser, men det är också viktigt hur resurserna an-vänds. Jag får inte något svar på min fråga om hurden polisiära närvaron i landet ska vara och om vilkaåtgärder som där vidtas. Det är viktigt att få beskedockså på dessa punkter.Det finns anledning att säga att de poliser somfinns gör ett bra jobb. Men tryggheten för män-niskorna skapas inte enbart genom fler poliser pågatorna. Den ska naturligtvis skapas också genom atthela samhället engageras, genom att våra barn ochunga får goda uppväxtförhållanden, blir sedda, hördaoch bekräftade och genom att föräldrarna ges till-räckligt med stöd och vägledning för att klara sittansvar osv.Men det finns en rad punkter som gör atträttstryggheten inte fungerar. Det handlar om organi-sation. Det handlar om viljeyttring och målsättning.Det handlar inte minst också om resurser.Vi kan ta polisområde som exempel.Övertorneå, , , och Kalixutgör tillsammans en geografisk yta nästan lika storsom och tillsammans. Mellan 24.00och 07.00 har detta område en gemensam polispatrullatt tillgå. Med de avstånd som finns i Norrbotteninnebär det att polisen måste köra enkel resaför att avvärja akuta hot mot personer eller egendom.Det är ett exempel i . Det finns ocksåexempel från mitt eget län, län, där avståndenär nästa lika stora mellan polispatruller när de jobbarpå länsytan. Det säger sig självt att människornakänner sig otrygga och inte ens bryr sig om att an-mäla brott till polisen när de vet att den är så långtborta. Det kan ta timmar innan man kommer fram.Därför är det oerhört viktigt när man har sagt Aatt man också säger B. Från menar vi attvi måste ha målsättningen att ha en polisiär närvaro ivarje kommun dygnet runt. Delar justitieministernmin och uppfattning att man bör ha denmålsättningen? Vilka åtgärder är i så fall justitiemi-nistern beredd att vidta? När vi nu är överens om, ochdet är jag glad för, att vi behöver mer resurser tillpolisen, då tycker jag också att vi ska fördela dem såeffektivt som möjligt över landet.Anf. 23 ():Fru talman! I det svar som justitieministern hargivit finns det ljusningar. Man får ta fram deslitna orden "bättre sent än aldrig". Jag tycker att manska säga att ett bra svar är bra. Precis som AgneHansson har regeringen nu insett hur situationen ärför polisväsendet. Jag har ju stått tidigare i den härstolen och interpellerat till justitieministern i dennafråga. Då fick vi inga besked om fler poliser ellerökade anslag. Då var det nej. Det behövdes inte mer.Därför är det bra, jag säger det än en gång, att re-geringen nu insett att vi har kommit snett med detsvenska polisväsendet. Vi vet också att Rikspolissty-relsen i slutet av ska komma in med sittbudgetäskande till regeringen. Redan nu kan man läsai tidningen , som kom ut i förrgår, vadman förväntar sig av regeringen: Vi kommer att begä-ra en betydligt ökning av vårt anslag och vi kommeratt argumentera kraftfullt för det med hänvisning tillde krav som statsmakterna ställer på oss. Han är ju känd här ikammaren och i regeringen.Det behövs fler poliser. Det behövs fler poliser utepå gator och torg. Det kanske vi är eniga om, och detär ett jättebra besked. Den utveckling som har skett äroroande. Vi måste få ett tryggare samhälle. Jag vet attbl.a. min partikollega stod här i talar-stolen under den allmänpolitiska debatten och efter-lyste en dialog med regeringen om ungdomskrimina-liteten. Vi har också hört diskussionen om ungdoms-brottsligheten här för några minuter sedan.Det är ju så att i en rättsstat förutsätts det att ut-förda brott utreds och lagförs. För att nå ett gott re-sultat måste det finnas tillräckligt med poliser, ochdet gör det inte i dag.Om vi ska prata om ytor och avstånd så har ju jagsom boende i tagit upp problemen hem-ma. Men jag vet att det här är problem som inte barahar funnits där utan i hela landet. I länstidningarnarunt om i landet har man ju kunnat läsa om tillkoms-ten av nya s.k. medborgargarden. Jag har för övrigtett sådant i den by där jag bor utanför . Där harvi en sådan här nattpatrull. Det är en olycklig utveck-ling när man känner att man saknar poliser och i stäl-let har medborgargarden. Vi kommer närmare ochnärmare en situation där de här patrullerna möter detgrova våldet på ett otäckt sätt.Jag hörde också att Polisstyrelsen i skick-ade ett brev till statsrådet. Det tog mig tre påstötning-ar till innan den skrivelsen komhit till mig i . Jag funderade på vad detvar för fel eftersom jag inte kunde få denna skrivelse.Där heter det: De resursbegränsningar som nusker innebär att polismyndigheten inte kommer attkunna behålla den tidigare beslutade nivån på närpo-lisverksamheten trots att denna är prioriterad. Det ärhårda ord och allvarsord. I hörs liknandetongångar. Vi kunde i tisdagens tidningar här i Stock-holm läsa ett hot att lägga ned närpolisverksamheten ihuvudstaden.I som kom heter det attpoliserna i några av mest brottsbelastadeområden känner sig närmast apatiska inför polisbristoch pengabrist. Närpolisen var en god tanke, men denkom vid fel tillfälle. Även det kan man läsa om itidningen. En länspolismästare, i det här fallet i Ös-tergötland, pratar om de fel som gjordes vid införan-det av närpolisreformen och om den uppgivenhet somfinns även där. Han säger att folk har givit upp. Det ärprecis som sade; det finns inga poliseratt skicka och därför anmäls inte brotten.Vi moderater hade ytterligaretill polisväsendet i vår budget. Det yrkandet tyckteSocialdemokraterna tydligen var onödigt, men det vardet alltså inte. Vi har ju resultatet i facit i dag.Än en gång: Det är som sagt bra att Socialdemo-kraterna har tänkt om. Om jag förstår rätt, statsrådet,kan jag åka hem till mitt län och säga att nu har jaghaft en debatt med justitieministern och hon lovar attdet kommer ökade anslag i vårpropositionen. Det ärväl så man ska tolka detta att det behövs fler poliser iSverige?Anf. 24 Justitieminister ():Fru talman! Jag kan inte låta bli att uttrycka enviss förvåning över att beskedet att vi behöver flerpoliser är en nyhet. Det måste vara förfärligt längesedan , och jag hadeen debatt om det här. Det är nog ett besked som jaghar givit , men det är skönt attdet äntligen har nått fram till . Vilka slutsat-ser man kan dra av det här när det gäller den kom-mande budgetpropositionen tror jag att vi ska väntamed tills vi har denna proposition.Jag tycker att det är ett angeläget ämne som bådeAgne och tar upp, nämli-gen hur vi ska klara polisnärvaron på glesbygden. Detär inget nytt problem, och det är definitivt inget pro-blem som är något resultat av åtstramningar. Det ärett problem som vi har haft i vårt land ochaldrig egentligen lyckats hitta riktigt bra lösningar på.Det förs en diskussion om hur vi ska kunna säker-ställa en polisiär närvaro också i de mest glesbefolka-de delarna av vårt land. Vi ska inte då ha som ut-gångspunkt vilka kommuner vi har. Utgångspunktenska vara problembilden. Allt polisarbete, all resurs-fördelning och all utveckling av arbetsmetoder skautgå från att man har ett problemorienterat synsätt.Det är problem som ska lösas. Det är inte administra-tiva eller geografiska utgångspunkter som ska styrapolisverksamheten.Det finns naturligtvis på kort sikt vissa åtgärdersom är möjliga att vidta för att förbättra polisensnärvaro i glesbygd. Det handlar om att anpassa ar-betstider efter hur situationen och behoven är justdär. Det handlar just om att arbeta problemorienteratför att på det viset säkerställa att man använder resur-serna på ett sådant sätt att det tillmötesgår de behovsom finns.Man måste också naturligtvis vidareutveckla dekomplement till poliser som det finns möjlighet att hai glesbygd. Det handlar även där om att renodla poli-sens verksamhet så att den ägnar sig åt just det sompoliser ska ägna sig åt och att andra tar hand om and-ra frågor.Det handlar kanske om att våga tänka i nya banornär det gäller samarbete. Det handlar om att utvecklasamarbetet med räddningstjänsten och om att ut-veckla den organisation som vi redan har när detgäller beredskapspoliser. Vi kanske också ska vågatänka i sådana banor som att utveckla möjligheten attha flera yrken, att man ska kunna ha polisyrket vidsidan av ett annat yrke om det inte är möjligt att i enviss avskild del av landet ha underlag för heltidsans-tällda poliser.Jag tror att vi måste vara kreativa och öppna ochinse att glesbygdens problem ser annorlunda ut äntätorternas. Här pågår ett arbete. Det finns ett stortengagemang på många håll.Låt mig avslutningsvis protestera mot en sak.Nattpatrullerande, engagerade medborgare i form avföräldrar eller grannar är icke några medborgargar-den. Det är ett naturligt sätt reagera och vara med ochta ansvar för det egna lokalsamhället, att ta ansvar försina egna ungdomar och att ta ansvar för tryggheten idet egna samhället. Det är ett medvetet arbete somingår i den brottsförebyggande strategin i vårt land.Det är ett medvetet arbete som bl.a. de lokala brotts-förebyggande råden bedriver. Kalla inte det för med-borgargarden, för det ger en negativ stämpel som dehär engagerade medborgarna inte förtjänar.Anf. 25 ():Fru talman! Jag tycker att mycket av det som jus-titieministern här säger om att pröva nya vägar ärlovande. Vi har anvisat en rad förslag till sådanaåtgärder i den motion som vi har väckt när det gällerrättstryggheten, och jag utgår från att den läses när vinu ska gå vidare. Jag välkomnar också justitieminis-terns besked om att överväga att tillsätta en utredningför att titta på polisens uppgifter. Det är riktigt attpoliser ska vara poliser - administrera kan andragöra. Det är bra.Det besked som vi fick hörde jag förstagången när statsministern intervjuades inför julhel-gen. Han hade uppenbarligen läst min interpellationoch vår motion. Det är bra. Det är också bra att justi-tieministern har gjort det. Det var därför som jaghälsade detta besked med tillfredsställelse.Jag kan emellertid inte förstå att justitieministernvill göra denna kringgående rörelse för att just ha enmålsättning att ge ett besked att människorna ska hatillgång till polisiära resurser i sin närhet under dyg-nets alla timmar. Är det inte ett problem, justitiemi-nistern, att människor kan få vänta i timmar på attpolisen ska komma, att människor ger upp tanken påatt polisen ska komma och i stället tillgriper andraåtgärder eller att de resignerar? Är detta att skapatrygghet för människorna i deras närmiljö? Vilkaåtgärder är ministern beredd att pröva? Är hon bereddatt också pröva nya vägar för att se till att vi får entrygghet över hela landet? Detta gäller inte bara gles-bygden. Det gäller också många små orter och ävenstora städer. Ta mitt exempel. Om polisen finns imellersta delen av län och om det händernågonting i , så är det dit. Och un-der vissa av dygnets timmar finns det bara en polis-patrull som opererar på denna yta. Detta kan inte varaen rimlig trygghet.Om vi nu är överens om att öka resurserna skulledet vara ett utomordentligt bra besked till alla i dettaland för att lugna dem och för att ge dem ökad trygg-het i deras närmiljö att vi också är överens om att deytterligare resurser som vi nu är beredda att satsa skainnebära att målet ska vara att polisen ska varanära alla i varje kommun under dygnets alla 24 tim-mar.Anf. 26 ():Fru talman! Jag tycker att vi är inne på en riktiglinje när vi talar om att det ska bli fler poliser.Jag kan lova justitieministern att de medborgar-garden, eller patruller, som jag tog upp och som finnsi min hemby och i grannsocknen inte är uteoch tittar på att ungdomarna sköter sig. Det handlar istället om egenföretagare som har tröttnat på denbrottslighet som finns i . 20-30 argaföretagare kommer hit till på onsdagför att just diskutera avsaknaden av polis it.ex. Jag skulle då kunna tävla med AgneHansson som talade om att polisen var . Imitt län kan polisen vara . Men den dis-kussionen kan man föra i varje län. Men jag kan alltsålova att dessa patruller inte är ute för attse efter ungdomar.Jag vet ganska väl hur det känns med avsaknad avpolis. Vi halvfyratiden vaknade min hustrusom påstod att någon höll på att slå in ytterdörren.När jag kommit till sans såg jag att det mycket riktigtvar det. Det var någon som gjorde ett inbrottsförsök.Och jag lovar justitieministern att jag kände migganska ensam när jag i denna situation ringde tillpolisen men man inte hade någon att skicka - jag borvisserligen två och från polisstationen -eftersom den enda patrullen befinner sig vid en brandpå en soptipp. Jag lovar att jag kände mig oerhörtliten trots mina 98 kilo.Statsrådet skriver att det behövs fler poliser i Sve-rige. Och med den sundhet som statsrådet har ochmed den inriktning på arbetet som hon har måste jagändå tolka detta som att man i vårpropositionenkommer att föreslå mer resurser till polisen.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1999/2000:149 ombarns talerätt i vårdnadsärenden m.m.Anf. 27 Justitieminister ():Fru talman! har ställt tre frågor somfrämst rör barns talerätt i vårdnadsärenden och när-ståendes rätt att överklaga ett vårdnadsbeslut.Bakgrunden till frågorna torde vara ett par fallsom har uppmärksammats i medierna.