prot · GN0958 · 2000-02-01 00:00:00 — Men det är klart att man har ett ansvar att för-sörja sig själv genom sommarjobb. Det är också brapå många sätt att skaffa sig den arbetslivserfarenhe-ten.När det gäller att få fler att gå vidare till högre ut-bildning menar jag att har slagit in påen mycket märklig väg. En del förändringar i studi-estödssystemet skulle kunna ses som en förbättring.Men får man färre terminer för att pluggapå högskolan. dras fötterna undan för devuxna som vill plugga in gymnasieskolan. Centernvill föreslå att de möjligheter som finns tas bort.Samtidigt sätter man stopp för utbyggnad av högsko-lan. Jag tycker att det möjligen i budgetteknisk me-ning är ansvarsfullt. Men det är väl ingen klok hög-skolepolitik.Koncentrera dig, , på förbättringarför studenterna konkret. Låt oss ta en diskussion - jagtar diskussionen med mina statsrådskolleger - om deviktiga system som finns. Det finns nu ett uppdrag tillBoverket att se över regelverket för att se om det gåratt vidare stimulera utbyggnaden av studentbostäder.Men en stor utredning som ska titta på allt möjligt,olika förhållanden, bara försinkar en sådan process.Anf. 18 ():Fru talman! Som vanligt kommer utbildningsmi-nistern in på ett antal frågor i stället för att direktsvara på de frågor som vi ställer från andra sidan.Vad gäller grundtryggheten ska jag svara kort.Den grundtrygghet som för fram är enoerhörd reform som innebär, som utbildningsministermycket väl vet, att man ökar möjligheterna för låg-och medelinkomsttagare. Det är det som ger entrygghet i grunden för alla.Som vanligt snackar utbildningsministern bort enhel del bra saker och idéer som vi kommer fram med.Det gör att jag känner mig oerhört ledsen och besvi-ken. Varenda gång vi kommer fram med idéer är detmycket snack om ingenting tillbaka. Precis som ut-bildningsministern vill vi alla arbeta för studenternasbästa. Då är det ju bra om vi kan försöka diskuteratillsammans och få fram de goda idéerna för studen-terna, inte för att vi ska ha en konstgjord debatt här.Vad gäller det här med socialtjänstlagen skriverÖstros i sitt svar: Även för studerande kan en sådanpraktik eller annan kompetenshöjande åtgärd under-lätta möjligheten till framtida arbete för studentersom har sommarferier mellan terminerna. Det är klartatt de flesta vill ut och arbeta, men problemet är ju attarbetstillfällena har minskat.Huvudproblemet för studenterna kvarstår. Somstudent klassas jag av vissa myndigheter som stude-rande , av andra myndigheter som stude-rande . Varför kan inte utbildningsmi-nistern gå med på att se över det här en gång för allaoch se till att vi får det gott för studenterna, att stu-denterna kan känna sig trygga i sin utbildning?Anf. 19 Utbildningsminister ():Fru talman! De studiesociala frågorna är en viktigdel av en strategi för att stimulera en allt större andelav våra ungdomskullar att gå vidare till högskolan. Såockså för människor som inte går vidare tillhögskolan, från delar av samhället där det fortfarandeär ett så pass stort steg att ta att man tvekar. Därför ärdet viktigt med konkreta insatser som studiestödsre-former och trygghet i form av försäkringar. Det ärviktigt att se till att man har ett ordentligt inflytandepå sin situation på högskolan.Nästa steg blir inte minst att stärka barnfamiljer-nas situation. Jag ser det som en av de viktigasteuppgifterna vi har i kammaren att med olika åtgärderse till att stärka barnfamiljernas ekonomiska situation.Det kommer att betyda väldigt mycket för studenter-na, inte minst när det gäller barnomsorgskostnaderna.På den punkten hoppas jag verkligen att alla tre parti-er som har varit uppe här är beredda att ställaupp på ett konstruktivt resonemang.Att bygga ut den högre utbildningen är också enviktig del i en sådan strategi - att se till att det faktisktblir fler platser, större chans att komma in. Det är intevärt att offra det för att något öka bidragsandelen istudiestödsdelen, som har valt som sin stra-tegi.Centern har i studiesociala frågor ett engagemang,men det är än så länge i form av begrepp och utred-ningar. Jag önskar att det engagemanget konkretiserasi förslag och i ett deltagande i de diskussioner vi nuför om barnfamiljernas situation, om fortsatt utbygg-nad av högskolan och om att se till att stärka studen-tens ställning i högskolevärlden. Det skulle jag upp-skatta. Det får vi väl chans att diskutera framöver,bl.a. när studentinflytandepropositionen ska diskute-ras.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1999/2000:151 omKarolinska institutets utnämning av professorerAnf. 20 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig omjämställdhet mellan könen inom högre utbildning ochforskning samt om utnämning av professorer ochprefekter vid . Låt mig först sägaatt situationen på som HelenaBargoltz beskriver är beklaglig. Jämställdhet mellankvinnor och män inom högre utbildning och forsk-ning är en viktig fråga och regeringen har under fleraår arbetat med att främja jämställdheten, men jag villpoängtera att det yttersta ansvaret för detta vilar pålärosätena.Regeringen kommer att fortsätta arbetet med attstödja jämställdhetsarbetet inom högre utbildning ochforskning. har tidigare beslutat om prin-ciper för s.k. rekryteringsmål för vissa lärosäten isyfte att öka andelen kvinnor bland nyrekryteradeprofessorer. Regeringen har givit iuppdrag att utvärdera måluppfyllelsen samt lämna förslag om nya mål. Iuppdraget ingår också att analysera hur bestämmel-serna om befordran av lektor till professor har påver-kat måluppfyllelsen för respektive lärosäte.Riksdagen har även beslutat om att avsätta medelför att öka jämställdheten inom högre utbildning ochforskning. Satsningarna omfattar bl.a. doktorandan-ställningar för kvinnor, tjänster för underrepresenteratkön samt gästprofessurer för kvinnor. Regeringenanser att det nu behövs en samlad bild av de jäm-ställdhetsinsatser som regering och riksdag vidtagitför att kunna lämna förslag om fortsattaåtgärder för att främja jämställdhetsarbetet. Regering-en avser därför att lämna ett uppdrag till att följa upp vissa jämställdhetssatsningar.Uppdraget består i att följa upp ett antal åtgärder somhar vidtagits i jämställdhetssyfte. Jag ser med stortintresse fram emot redovisningen av detta uppdragsenare i vår.Vad gäller frågan om prefektutnämningar arbetarHögskoleverket inom ramen för sin verksamhet föratt på olika sätt främja ett breddat rekryteringsunder-lag avseende innehavare av olika ledningsuppdraginom högskolan. planerar Högskoleverketatt utifrån ett jämställdhetsperspektiv utforma olikaledarskapsprogram för att underlätta rekryteringen avnya ledare på lärosätena. Jämställdhet kommer ocksåatt ingå i den utvärdering av universitetens och hög-skolornas kvalitetsarbete som nugenomför.Forskningsråden arbetar långsiktigt och medvetetmed jämställdhets- och genusfrågor. Andelen ansök-ningar från kvinnliga forskare har också ökat succes-sivt, och i regel ges underrepresenterat kön företräde ide fall ansökningarna är av likvärdig kvalitet. Efter-som det fortfarande råder en skev könsfördelninginom många forskningsområden är det viktigt attforskningsråden fortsätter sitt jämställdhetsarbete.Inom det medicinska forskningsområdet ska i enlighet med sin instruk-tion främja jämställdhet mellan kvinnor och män i sinverksamhet. Detta arbete har gett resultat i form av ettökat antal kvinnor i rådets prioriteringskommittéer,vilka beslutar om hur medlen ska fördelas. Rådetarbetar också mycket aktivt med att få fler kvinnor attsöka projektbidrag och anställning som forskare.Beviljningsgraden för kvinnliga sökande till anställ-ning som forskare var högre för kvinnorän för män. Ett av forskningsrådens verksamhetsmålär att stödja tvärvetenskaplig forskning, både överämnes- och sektorsgränser. Den samverkansgruppsom ett antal forskningsfinansiärer har tillsammansför att främja tvärvetenskaplig forskning ska ocksåanvändas för att öka medvetandet om genusperspek-tiv i forskningen. Detta arbete har gett mycket godaresultat. Av de för kvinno- ochjämställdhetsforskning som fördelats av berör av projektenkönsperspektiv i den medicinska forskningen. Det ärviktigt att arbetet med att främja denna forskningäven i fortsättningen ges hög prioritet.Regeringen avser att återkomma till frågan omfortsatta insatser till stöd för jämställdhets- och ge-nusforskningsfrågor i nästa forskningspolitiska pro-position . Ovan nämnda uppdragtill kommer att ingå i underlaget tilldenna proposition.Anf. 21 ():Fru talman! Som märks är många kvinnor väldigtengagerade i den här frågan. Det är därför vi deltarfrån de olika politiska partierna.Fru talman! Att det ska vara så svårt för kvinnoratt undgå det ökända glastaket! Gång på gång, inomalla traditionellt manliga yrken, slår kvinnor i glasta-ket. Och det gör ont. Inte undra på att man får ont ihuvudet!Det låter så bra när utbildningsministern i sitt svarpå min interpellation talar om att Högskoleverketarbetar med ledarskapsfrågor utifrån ett jämställdhet-sperspektiv och att forskningsråden arbetar medvetetoch långsiktigt med jämställdhetsfrågor. Men jagmåste fråga: Är långsiktigt i det här avseendet syno-nymt med långsamt? Jag är rädd för det.Varför är det då så viktigt att också många kvin-nor blir prefekter - för det är ju det min interpellationhandlar om? På har 13 män påett bräde utsetts till prefekter. Av 30 prefekter är inuläget 2 kvinnor. En kvinna är biträdande prefekt.Prefekten är administrativ chef för en institutiondär ett antal professorer ingår. Efter rektorskapet ärprefekten den högsta chefsposten inom den akade-miska världen. Då är vilka som blir prefekter avstörsta betydelse för forskning och arbetsförhållandeninom universitetsvärlden.Att kvinnor praktiskt taget helt utestängs från dehär posterna innebär att de inte tilldelas ekonomiskmakt och ekonomiskt inflytande över forskningsre-surserna. De får inte heller möjlighet att utgöra före-bilder för alla de kvinnor som finns inom hälso- ochsjukvården. är majoriteten av medicinstudenter-na kvinnor, cirka en tredjedel av läkarkåren är kvin-nor och nära hälften av dem som disputerar vid medi-cinsk fakultet är kvinnor. Den procentuella andelenkvinnor som nått professur är dock betydligt lägre.Men läkaryrket är ändå på väg att bli ett nytt viktigtkvinnoyrke.Det har visat sig att män ofta väljer män. Detframgår inte minst av från1998. Då är risken väldigt stor att kvinnor blir förför-delade om det inte också finns kvinnliga prefekter.Det är rent ut sagt osunt att som kvinna under mångautbildas i en enkönad miljö eller att bara se manligachefer.Det har också visats att kvinnliga forskare, särskiltinom klinisk forskning, intresserar sig för andra om-råden än män. Ofta väljer de mer komplexa fråge-ställningar där tvärvetenskapligt tänkande, samarbeteoch öppenhet gentemot annan kompetens behövs.Jag hör nu att det jäser i de kvinnliga medicinar-lägren. Det lär vara ett diskrimineringsärende på gånghos JämO. Kvinnliga läkare fruktar också en back-lash.Regeringens uppdrag till myndigheterna att redo-visa vilka åtgärder som vidtas för att ge kvinnor ochmän lika möjligheter till utveckling och befordranmåste ju utbildningsministern mena någonting med.Vad gör regeringen om man inte är nöjd med myn-digheternas redovisningar? Har regeringen en ängelstålamod när det gäller myndigheter som brister i sinaskyldigheter?Anf. 22 ():Fru talman! Den här inter-pellationen handlar om kvinnliga prefekter vid demedicinska fakulteterna. Att prefekternas inflytandeöver forskningens inriktning är betydande är tämligenoomstritt. Prefekterna kontrollerar institutionernashela budget och beslutar över vem som anställs ochvem som inte anställs på en lägre nivå. De uppbäralltså en nyckelroll som är avgörande, skulle jag viljasäga, för kvinnors framtida möjlighet till forskning.Utbildningsministern väljer att koncentrera sittsvar på att det är viktigt med ytterligare statistikin-hämtande. Låt mig få lämna ett bidrag:I finns det fyra institutioner vid denmedicinska fakulteten. Tre män är prefekter och enkvinna. I finns tolv institutioner. Samtligaprefekter är män. I finns det 20 institutioner vidden medicinska fakulteten. 18 av prefekterna är mänoch två kvinnor. I har fakulteten tio institu-tioner. Samtliga prefekter är män. Vid univer-sitet har den medicinska fakulteten tolv institutioner.Det finns en kvinnlig prefekt och elva män.Och så har vi då : 30 prefekter, varav28 män och två kvinnor.Cirka en tredjedel av läkarkåren är kvinnor, ochnärmare hälften av dem som disputerar vid medicinskfakultet är kvinnor. Här finns resurser.Mycket talar för att många, för att inte säga nästanalla, av de medicinska fakulteterna av tradition ärmanliga fästen, patriarkaliska . Kanske ändrarman inte på de förhållandena enbart med morötter.Ibland kanske man tvingas ta till piskan.Jag gissar att ministern har något i bakfickan efterallt statistikinhämtande. Det vore bra att öppna lite påförlåten. Vad avser ministern vidta för åtgärder när här statistiken och alla de här underlagen är in-samlade? Denna statistik är, menar jag, ganska förut-sägbar om man ser till viktiga beslutsfunktioner. Vadkan göras utan att det blir ministerstyre?Anf. 23 ():Fru talman! "Jämställdhetinom den högre utbildningen är inte bara en rättvise-fråga utan även en demokratisk fråga och en kvali-tetsfråga. När både kvinnors och mäns begåvning,erfarenheter, perspektiv och synsätt kan påverkautformning och resultat av undervisningen och forsk-ningen ökar såväl undervisningens som forskningensmångfald och därmed kvaliteten. "Känner ministern igen det? Det står i regeringensskrivelse om jämställdhetspolitiken inför 2000-talet,s. Jag tycker att det är en väldigt bra skrivelse. Jagtycker att den är tänkvärd, och jag tycker också attden medför förpliktelser för alla som har med högreutbildning att göra. Jag är därför glad att ministern ärtydlig och gör en tydlig markering om situationen påKarolinska institutet när det gäller jämställdhet närhan säger att det här är beklagligt.KI är landets ledande medicinska universitet. Dethar en hög status och röner med rätta stor uppmärk-samhet både nationellt och internationellt.Karolinska institutet har därför ett särskilt ansvarsom förebild för landet och för andra högskolor ochuniversitet, inte minst inom jämställdhetsområdet.Det är därför särskilt graverande då rektor på KIbeslutat tillsätta alla prefekttjänsterna med män utomen halv tjänst som tydligen en kvinna lyckades få ochdessutom efter en viss debatt, allra helst som detenligt de uppgifter som jag har fanns kvinnliga sö-kande som var intresserade och kompetenta för upp-giften. Det går inte att komma ifrån att rektors ansvarpå KI brustit då det gäller att främja jämställdhetenligt högskolelagen . Jämställdhet mellanmän och kvinnor ska inte bara iakttas utan ocksåfrämjas står det. Det gäller således för rektor inomhögskola och universitet att agera aktivt, att stimuleraoch att stödja kvinnor att ta chefsansvar för att brytaden manliga dominansen inom chefsbefattningar, såatt liknande snedrekryteringar, som i detta fall, inteuppkommer. Det kan t.ex. vid nomineringar handlaom att se till att både en man och en kvinna föreslåssom kandidater till varje tjänst. Det handlar om kun-skaper, det handlar om erfarenheter, det handlar omförebilder, och det handlar om trovärdighet för ut-bildning och forskning.Sveriges befolkning består av kvin-nor, och vi är dessutom patienter. Hur ska vi kvinnornågonsin få förtroende för forskning och sjukvård ominte lärosätena representeras på lika villkor av bådakönen? Kvinnor och män har olika erfarenheter somde tar med sig in i utbildning och forskning, inteminst gäller det medicinsk forskning. Vi vet i dagt.ex. att kvinnor inte har fått rätt behandling vid hjärt-sjukdom, eftersom all kunskap och forskning byggtpå erfarenhet från män. Forskning runt typiska kvin-nosjukdomar som värk, menstruationsproblem, gravi-ditetsproblem, m.m. får mindre uppmärksamhet medalltför få kvinnliga forskare.I betänkandet God sed i forskningen, SOU 1999:4,skriver vi att jämställdhet mellan män och kvinnorhar ett moraliskt värde och därför i grunden handlarom etik. Jämställdhet i forskarvärlden blir därmed attbetrakta som en forskningsetisk fråga och förs därförfram inom alla områden i utredningen.Jag kommer att återkomma med en del frågor tillministern som jag tyvärr inte hinner med nu.Anf. 24 ():Fru talman! kan få lite av min tidsedan, eftersom jag inte tänker hålla något hovsamtanförande om självklarheten i att hela be-folkning ska vara representerad på alla poster och attvi har kompetens och bredd i hela landet bland bådakönen. Jag skulle i stället vilja säga att jag ser Karo-linska institutets utnämning av professorer som ettflagrant exempel på total nonchalans av riksdagensjämställdhetsarbete.Jag ser i svaret att regeringen nu avser att lämnaett uppdrag till för att följa upp vissajämställdhetssatsningar. Det är ju bra, men i det härsvaret hittar jag ingen konkret åtgärd när det gällerden här konkreta aktionen och manifestationen av attKarolinska institutet fullständigt ger attan i jämställd-hetsarbetet. Och jag skulle önska mig ett konkrethandlande.Anf. 25 Utbildningsminister ():Fru talman! inledde sitt inläggmed att läsa ur en viktig proposition från regeringensom handlar just om synen på jämställdhetspolitiken.Det är precis den som jag har som min utgångspunkt- en rättvisefråga, en demokratifråga, men också enkvalitetsfråga i utbildning och forskning. Jag tror attdet är ett viktigt angreppssätt om vi ska komma vida-re när det gäller att stärka jämställdheten.Nu har vi ett konkret fall som vi diskuterar - och dess utnämning av prefekter.Ewa vill antagligen att vi ska utnämna pre-fekter i . Så tolkar jag inte de övriga tredebattörerna. Då blir det ju genast ett lite svårareproblem. Om vi var beredda att säga att högskolaninte själv ska kunna göra utnämningar så vore det ettstort steg att ta från fria universitet och högskolor.Men vi skulle möjligen kunna lösa ett problem som vialla är upprörda över. Men det blir något mer kompli-cerat än så. Det är klart att de fria högskolorna ochuniversiteten måste själva besluta om utnämning avprefekter.Hur kommer vi då vidare när vi ser sådana be-klämmande resultat, inte bara på institutetutan precis som visar på flera avvåra högskolor och universitet? Den första och själv-klara utgångspunkten är att man inte har kommitsärskilt långt i jämställdhetsarbetet i högskolevärlden.Om vi tittar på vad som har hänt under en så långperiod som har andelen kvinnliga professorerökat från till . Det är ju otroligt låga nivåer.Andelen kvinnliga högskolelektorer har ökat från17 % till . Andelen kvinnliga forskarassistenter,som är en av de viktiga tjänsterna i högskolevärldenför att meritera sig för fortsatt karriär i forskningen,har ökat från till . Om vi tittar på nyantag-na till forskarutbildning har andelen kvinnor ökat från32 % till . Här händer någonting underifrån somär en väldigt viktig trend. Liksom det harvarit så att kvinnorna har blivit i majoritet pågrundutbildningen så ser vi en utveckling i forskarut-bildningen där vi får en större andel kvinnor, och detbörjar till slut närma sig den andel som man bör ha,nämligen en som är i rimlig paritet med den man har igrundutbildningen. Vi har någonting väldigt gott attbygga på. Upprördheten över situationen behöverdärför inte bli hopplöshet.Då är frågan hur vi ska hantera detta. Regeringenhar ju valt att arbeta med att se till att man vidvarje universitet diskuterar fram rekryteringsmål förandelen professorer för att tvinga dem och stimuleradem till att konkret arbeta med att ökadenna andel. Det har gått bra på vissa ställen ochsämre på andra ställen. Vi kommer att fortsättadiskussionerna med dem för att se till att detta arbeteinte får avstanna. Det är naturligtvis någonting somman måste ta hänsyn till i hela högskolesystemet.Ett annat sätt att arbeta har varit att se till att för-dela särskilda medel till att stimulera anställning avunderrepresenterat kön, oftast kvinnor - professurer,forskarassistenttjänster, doktorander, kringresurser.Det som vi har bett att göra nu är inteatt inhämta ny statistik - vi vet tillräckligt väl hur detser ut - utan att se hur dessa metoder fungerar för attsedan också ge förslag på ytterligare insatser som vikan fortsätta att arbeta med fram till de propositionersom kommer och som rör forskningspolitiken underåret.Jag tror att den största otjänsten gör vi oss om viinbillar oss att det bara är för oss att vara väldigtaktiva i form av ett konkret beslut så får vi fler pre-fekter på . Det handlar om attbedriva opinionsbildning och visa för omvärlden atthögskolan är en ojämställd bastion och att också visapå de goda exempel som vi har. Det tror jag ocksåkommer att visa sig i reaktioner från våra studenter.Vem vill gå på en konservativ högskola eller ett kon-servativt universitet som inte tar dessa frågor på all-var. Men det handlar också om, vilket jag får åter-komma till, konkreta insatser där vi först måste tittapå hur de som vi nu arbetar med har fungerat för attsedan fortsätta.Anf. 26 ():Fru talman! Jag har uppfattat att utbildningsmi-nistern och vi fyra kvinnor strävar i samma riktning.Jag vill också framföra ett tack för svaret, vilket jagglömde att göra i mitt tidigare inlägg.Vad som bekymrar mig väldigt mycket i detta äratt det i grund och botten handlar om en stor gruppmänniskor, alltså kvinnor, som tappar sitt självförtro-ende därför att de känner att de på grund av sitt köninte upplevs som lika meriterade som männen. Det ärju det som det handlar om i grund och botten. Det ären väldigt djupt liggande känsla som många kvinnorhar oavsett yrkesområde. Det är ju därför som det ärså viktigt att markera att kvinnor är lika bra som män,därför att väldigt många kvinnor går ju in med denouttalade känslan av att de kanske ändå inte riktigtduger, och så blir de dubbelt så ambitiösa.Attitydförändring är oerhört viktig, och jag hop-pas att utbildningsministern då och då deltar i jäm-ställdhetsdebatter - t.ex. i ,för att visa att det finns ett stöd utifrån - och natur-ligtvis, vilket är väl så viktigt, deltar i jämställdhets-debatter med dessa äldre professorer som sitter där-uppe och bestämmer och som säger att de tycker attkvinnor är lika bra och duktiga men sedan pekar påatt det inte finns några kvinnor som vill.Det tunga argumentet är alltså att kvinnor inte vill.Sedan talas det om en mängd skäl. Men då gäller detatt övertyga om att kvinnor visst vill, om de känneratt de får och att de blir uppmuntrade.Sedan till en annan sak som jag tycker att det voreintressant om man kunde göra från regeringens sida.Det handlar om att få fram stimulansbidrag eller attpå något sätt stimulera forskningen kring hur beslutengår till i det akademiska systemet och om hur kvinnoroch män hanteras i den processen; detta för att ocksåfå det här vetenskapligt belagt.Naturligtvis gäller det också att studera varförkvinnor hoppar av den akademiska karriären. Vad ärdet som är så svårt? Vad är det som gör den så passomöjlig? Varför kan man inte liksom anpassa denefter kvinnors villkor?I mitt förra inlägg frågade jag om regeringens tå-lamod. Visst, det är bara att ta fram de här planerna.Men finns det någon möjlighet, utan att ägna sig åtministerstyre, att på något sätt pressa på?Anf. 27 ():Fru talman! Tack, utbildningsministern, för ettsom jag tycker gott svar. Visst pekar alla siffror åt rätthåll. Över detta kan vi glädjas men det går förtvivlatlångsamt, precis som utbildningsministern påpekade.Det är gott och väl att samtal förs med alla universitetoch att särskilda medel avsätts för att fylla upp vadgäller det underrepresenterade könet. Det gläder migockså att utbildningsministern säger att det inte är renstatistikinhämtning som det handlar om, utan dethandlar också om metodundersökning - hur det fallitut, hur det har fungerat med olika medlen.Alla kommer vi att vara mycket intresserade av attfå ta del av detta.