prot · GN09124 · 2000-06-08 00:00:00 — De har också sagt att det utrymme som finns iförfattningen gör att de har följt grundlagens föresat-ser också.Anf. 57 () replik:Herr talman! blandar mig med sin granne igen. Men jag har överseen-de med det den här gången också.Jag vill ändå påpeka att som det vid ut-frågningarna hänvisas till brådska så anger statsrådeni utfrågningarna i fråga om tidshanteringen att de inteens har tänkt på att informera . Ochjag tycker att även kundeställa sig bakom att det är fog för kritik.Sedan ska jag svara på den fråga som ställde när det gäller Centerpartietsoch särskilda yttrande. harvalt att skriva det särskilda yttrandet, eftersom ledare mycket tidigt ställdesig bakom själva agerandet från statsminis-ter. Det är anledningen till det särskilda yttrandet frånCenterpartiet.Anf. 58 (s) replik:Herr talman! Då vill jag börja med att be ÅsaTorstensson om ursäkt. Jag har tydligen svårt attkomma ihåg hennes efternamn. Det är inte förstagången som jag säger fel. Ursäkta mig för det, ÅsaTorstensson, jag ska pränta in hennes efternamn or-dentligt.Vi har naturligtvis fört en ordentlig diskussionkring detta vid utfrågningarna, att det inte föresväva-de - så har ni också uttryckt det - statsråden att takontakt med, informera eller samråda med vare sigUtrikesnämnden eller partiledarna. De har ocksåbeklagat det men hänvisat till tidsfaktorn, vilket vihar haft förståelse för.Men utifrån detta drar vi också slutsatser i vårtbetänkande. Vi säger att det är viktigt att man finnernya former för det nya arbetssätt som inte minst EUför med sig med många snabba beslutsvägar ochinformella kontakter. Denna diskussion fördes ocksåmed statsministern vid utfrågningen. Han sade att hannaturligtvis måste ta till sig detta och ha fortsattadiskussioner och funderingar omkring framtida ar-betsformer. Jag tycker att det är svar på fråga.Anf. 59 ():Herr talman! i årmeddelade premiärminister att 14av EU:s medlemsländer enats om vissa politiskaåtgärder mot den 15:e medlemmens, , rege-ring för den händelse att det österrikiska frihetspartietFPÖ skulle komma att ingå i denna regering. De 14staterna hade enats om att inte främja eller godtanågra bilaterala officiella kontakter på politisk nivåmed en österrikisk regering där FPÖ ingick. Österri-kiska kandidater till internationella poster skulle intestödjas, och ambassadörer skulle endast tasemot på teknisk nivå.Det var en exceptionell, och som det har visat sigmycket snabbt åstadkommen, internationell aktionmot en av EU:s medlemmar. Den kan inte förstås omden inte betraktas mot sin historiska bakgrund. Där-för, herr talman, måste jag med några ord gå ett litetstycke utanför det omedelbara ämnet för denna de-batt.Nästan , den 30 januari1933, hade den tyske rikspresidenten österrikaren till rikskansler. Na-zistpartiet hade gått från att vara en sektbland andra sekter till att vara den tyska riksdagensstörsta parti. Ännu hade man dock ett stycke kvar tillegen majoritet. Riksdagshusbranden den 27 februarigav nazisterna det tillfälle som de väntade på. Bran-den skylldes lögnaktigt på kommunisterna. En"förordning till skydd för folk och stat", som upphäv-de yttrande-, förenings- och mötesfriheten, genom-drevs. De kommunistiska riksdagsmännen fråntogssina mandat, vilket gav den majoritet han be-hövde för att införa en fullmaktslag som gjorde detmöjligt för honom att upprätta sin personliga diktatur.Demokratins försvarare var den gången för svagaoch för splittrade. Den tyska högern hade aldriganammat demokratin och hjälpte till makten.De demokratiska liberalerna hade malts ned i depres-sionens hårdnande politiska klimat. Arbetarrörelsen,en gång världens mäktigaste, var djupt splittrad delstill följd av Kominterns vanvettiga ultravänsterpolitiksom utpekade socialdemokratin som huvudfiende,dels till följd av den tyska arbetarrörelsens egnatraumatiska erfarenheter.Socialdemokratin å sin sida var lika oförmögensom kommunister och liberaler att inse farans vidd itid. Man tvekade att använda den styrka man ännuhade. genomförde sin kupp 1932 ochavsatte den socialdemokratiska iPreussen delade det socialdemokratiska partiet utflygblad där man manade arbetare till lugn.När efter maktövertagandet slog till mot oppo-sitionen och först mot kommunisterna hoppades mani det längsta kunna klara sig. Att i detta läge samar-beta med och försvara ett parti som kallatdem för socialfascister var omöjligt. De tyska social-demokraterna lämnade i stället den socialistiska ar-betarinternationalen för att inte förknippas med defördömanden som den internationella arbetarrörelsenriktade mot . Fackföreningsledare bröt isin tur med socialdemokraterna och slöt upp bakomnazisternas förstamajfirande. Den socialdemokratiskariksdagsgruppen, som ännu tolererades, röstade t.o.m.för s.k. fredsresolution - en för-nedring till ingen nytta. Även socialdemokraternafråntogs sina mandat. krossade vad som fannskvar av den tyska arbetarrörelsen. Spillrorna fickförsöka rädda sig i exilen eller in i det underjordiskamotståndet.Fortsättningen känner vi. Förintelsens ofattbaraverklighet påmindes vi om under den konferens somgenomfördes här i , somförhandlingarna om regeringsbildningen i Österrikepågick. Mitt under pågick detspel som skulle leda fram till att ett parti bestående avfrämlingsfientliga populister och en ansenlig andelobotfärdiga Hitlerbeundrare tog plats i en europeiskregering. är förvisso inte . Hansparti är inte ett nazistparti, och historien upprepar sigaldrig likformigt. Men det var ändå fullständigt själv-klart och ofrånkomligt att demokratier skullereagera.Förintelsekonferensen innebar ett gemensamtlöfte att aldrig mer låta det bli för sent - ett löfte attinte låta underordnade partiskiljaktigheter förhindragemensamt handlande till demokratins försvar. har naturligtvis rätt när han säger att detskulle ha varit politiskt omöjligt för att somenda land ställa sig utanför protesten, vilket skulle hablivit fallet om statsministern inte hade givit sitt be-sked på söndagkvällen den 30 januari.Ändå finns det all anledning att studera och be-grunda detta ärende mycket noga. Det är inte såoproblematiskt som vissa har velat göra gällande. Detvore närmast otillständigt att avfärda de kritiska ocheftertänksamma rösterna med att de skulle gå höger-extremismens ärenden. Sådana syften finns nog ocksåpå sina håll, men inte i denna kammare.Försvaret av demokratin kräver inte bara enighetmellan demokratins anhängare. Försvaret av demo-kratin kräver också omsorg om och respekt för demo-kratins institutioner och regelverk. Det är inte forma-lism att ta upp den viktiga diskussion som utskotts-majoriteten försöker föra i detta betänkande.Inledningsvis kan vi konstatera att utskottet slårfast att det rörde sig om ett ärende av sådan störrevikt att regeringen normalt sett borde ha överlagt medUtrikesnämnden. Att syftet med agerandet var poli-tiskt okontroversiellt är därvidlag ovidkommande. Ettpå denna punkt enigt utskott har funnit det nödvän-digt att understryka detta, vilket inte minst regeringenbör notera.Utskottet noterar vidare de omständigheter undervilka beslutet kom till. Det skedde under stor brådska.Statsministern befann sig på resa i . Beslutetfattades genom s.k. faktiskt handlande, dvs. att stats-ministern per telefon meddelade premiär-minister att ställde upp. Förutom en telefon-konsultation med utrikesministern skedde ingen be-redning av ärendet. Beslutet dokumenterades inte.Det finns ingen bakgrundsbeskrivning, ingen analys,inga överväganden och inga resonemang om för- ochnackdelar eller om eventuella alternativa handlings-linjer.Även den som är relativt obevandrad i diploma-tins värld - dit räknar jag mig själv - kan ganska lättföreställa sig vilka svårigheter och problem som lig-ger inbäddade i ett sådant ärende.För det första: Vad var syftet med aktionen? I steg1 var det att förhindra att FPÖ kom med i regeringen.Men vad skulle de politiska markeringarna tänkaskunna åstadkomma om detta misslyckades? Allainblandade måste ha insett att det inte var osannolikt.För det andra: Vilka villkor fanns förknippademed ett eventuellt upphävande av åtgärderna? Hursåg exit-strategin ut? tror jag att vi ganska säkertkan slå fast att det inte fanns någon gemensam exit-strategi. De 14 staterna är djupt splittrade i frå-gan om hur framtiden för relationerna med Österrikeska se ut. Den hållning är inteheller glasklar, om jag ska uttrycka mig försiktigt.För det tredje: Hur förenligt är detta beslut medkravet på ett rimligt mått av konsekvens i utrikespoli-tiken? Vilka andra regeringsbildningar kommer vi attbemöta på samma sätt? Kommer att bemötaspå samma sätt som om ,exfascisterna i , eller för den delen Lega Nordkommer med i den italienska regeringen? Mångabedömare menar att det vore fullständigt otänkbart.Italien spelar en alltför viktig roll i EU. Men vadfinns kvar av trovärdigheten om 13 EU-länder dålåtsas som om det regnar?För det fjärde: Innebär den här aktionen att EU-länder mäts med en annan måttstock än andra länder?Det låter kanske bra att säga att man måste ställasärskilt höga krav på EU-länder, men vänd på det!Vem ställer sig upp och säger att demokrati ochmänskliga rättigheter inte är riktigt lika viktigt förmänniskor i länder utanför EU? Vi kan ju notera,parentetiskt, att av EU accepterats som kan-didatland, trots att det numera sitter ett mer ellermindre öppet fascistiskt parti i den turkiska regering-en. Det är MHP, lett av den gamle Hitlerlakejen Al-parslan tills dennes död sedanoch moderparti till terroristorganisationen gråvargarna. De sitter i regering.För det femte undrar jag hur man gör det fullstän-digt klart att aktionen är riktad mot FPÖ:s tvivelakti-ga politik och inte mot den österrikiska demokratinsinstitutioner? Trots allt är FPÖ-ÖVP-regeringengrundad på en parlamentarisk majoritet bildad i friaoch rättvisa val. Här i har vi utrikesminis-terns ord på att det inte är det österrikiska folket somregeringen vill ställa till ansvar, och det är bra. Menär detta lika uppenbart för folk?För det sjätte undrar jag om vi är helt säkra på attde här aktionerna stärker de demokratiska och anti-fascistiska krafterna i ? Eller är det Haidersom gnuggar händerna?Herr talman! Det är ingen större svårighet att på-visa att det här ärendet är stort, komplicerat ochkänsligt. Det skulle ha förtjänat en mycket grundliga-re beredning och analys. Det är djupt beklagligt att såinte har kunnat ske. Därmed är vi inne på problemetssjälva kärna. Det här var inte ett EU-beslut, av up-penbara skäl. Någon enhällighet gick inte att uppnå,eftersom det var 14 medlemmars aktion mot den 15:e.Formellt handlade det om 14 unilaterala beslut omrespektive lands sätt att förhålla sig till Österrike.Men det var naturligtvis ingen tillfällighet att detenbart var EU-länder som tillfrågades. Inga telefon-samtal ringdes, såvitt vi vet, till eller Schweizstatsministrar. Samordningen gjordes uppenbarligenpå uppmaning från av premiärmi-nister. Jo, därför att är ordförande-land i EU. Det gemensamma beslutet presenteradespå det portugisiska ordförandeskapets officiellabrevpapper. Detta var en EU-aktion som ändå inte varen EU-aktion och som heller inte var ett antal unilate-rala beslut och som därför genomfördes informellt,oformligt och odokumenterat.Utrikesminister sade så här i kamma-ren : "Observera att vi inte har beslutatom några gemensamma EU-åtgärder". Det är bådesant och inte sant. Formellt är det helt riktigt. Det varinte fråga om ett EU-beslut. Men reellt handlade detom ett gemensamt, utrikespolitiskt agerande inomEU-systemets ram och med utnyttjande av EU:s in-ternationella tyngd. Detta är ett problem. Vill vi ha ettsystem där EU:s och därmed utrikespolitikformas via telefonkedjor i de västeuropeiska pre-miärministrarnas herrklubb? Vår egen statsministerpåstås, i och för sig i ett annat sammanhang, ha ut-tryckt det så här: När grabbarna ringer vill man juställa upp. Är det så mellanstatliga relationer skaskötas?I har saken lett till en omfattande kritikmot statsministern för handläggningen. I harstatsminister med nöd och näppe undgåttatt åtalas av justitiekanslern för att han bröt mot dendåvarande grundlagen genom att inte informera pre-sidenten innan beslutet fattades. Så är inte läget här.Vår grundlag ser annorlunda ut. Vi har t.ex. ingenpresident att fråga; det borde vi ha, men det är enannan diskussion. kan konsta-tera att statsministern och utrikesministern i det härfallet inte har gjort något formellt fel, och jag kanbara beklaga att oppositionen har varit så ivrig att geregeringen en knäpp på näsan att man har varittvungen att skriva sig oenig i en reservation. Jag hop-pas verkligen att det inte drar intresset från de viktigafrågor som utskottsmajoriteten reser i betänkandet.De förtjänar en fortsatt diskussion såväl i regeringensom i denna församling. Och som det står i betänkan-det har utskottet för avsikt att i ett senare gransk-ningsbetänkande gå närmare in på formerna för besluti frågor av det här slaget.Herr talman! Jag står bakom utskottets anmälan idess helhet och yrkar avslag på samtliga reservatio-ner.Anf. 60 PER ():Herr talman! gjorde en lång ochförtjänstfull genomgång både när det gäller historienoch komplexiteten i frågan. Det föranleder mig attkanske hålla mig lite kortare. Jag vill framför allt visapå de skäl som har lett till majoritetstexten.Jag tror inte att det fanns någon speciell illviljahos statsministern nere i . Jag tror inte att det varfråga om nonchalans eller arrogans. Däremot är jagbenägen att tro att det här var en överraskning och attstatsministern handlade därefter. Jag tror inte att hanfick det här förslaget förrän . Jagtycker inte att vårt arbete i utskottet har kunnat visanågot annat. Han tyckte att han handlade på rätt sätt.Han kontaktade utrikesministern och fattade ett be-slut. Det märkliga i detta, som vi alla inser, är atttankarna inte föll på vare sig utrikesnämnd, partileda-re eller språkrör.Jag tror att det hade varit en praktisk omöjlighetatt sammankalla . Det hade helt en-kelt inte gått om nu tidsgränserna var som det harskrivits och sagts, dvs. att statsministern skulle av-lämna det här beskedet . Jagtror alltså att det inte gick att sammankalla någonutrikesnämnd. Därmed är det konstitutionella pro-blemet borta för mig.Däremot tror jag att frågan om varför statsminis-tern inte ringde till de olika partiledarna är lämpligoch kompetensmässig. Det är ju en annan fråga sominte har konstitutionell bäring men som är oerhörtviktig när det gäller att se på kompetens.Majoriteten i utskottet säger att det ofta finnsmöjligheter att i någon form åstadkomma överlägg-ningar med nämnden, dvs. Skälenmåste vara mycket goda när en sådan kontakt under-låts. I det här fallet kan man väl säga att sådana skälfanns. Det var tidsnöd. Det är min bestämda uppfatt-ning. Men att tänka efter före, som , är en god arbetsmetod.Även om jag tror att planering, som jag tidigarehar nämnt, är en av de viktigaste delarna för att manska klara sig från problem med brådskan tror jag attdet i det här fallet, i den nya situationen, inte gick attplanera i förväg. Det innebär att man inte kan kritise-ra, som många har velat, ur konstitutionell synvinkel.Däremot kan man ju påpeka bristerna i förfarandetoch i hanterandet av problemen. Det gäller t.ex. inte ens tänkte på att ta kontakt med partiledarnahemma i . Det tycker jag i alla fall är ett gans-ka starkt påpekande.Anf. 61 ():Herr talman! ställde ett antal rele-vanta frågor kring den här typen av beslutsfattande.Jag tycker att det är befogat att fundera vidare på dethär i den konstitutionella debatten, eftersom det varett ganska märkligt beslut.Det var alltså inget EU-beslut om Österrikeåtgär-den, men det skrevs på EU-presidentskapets papper.Det konstaterades att det var ett unilateralt beslut somskulle ha bilaterala effekter. Det har inte fattats beslutav regeringen. Det finns inget protokoll om att manhar ställt sig bakom detta på det här sättet. Det ärganska märkligt. Debatten om hur det här ska hante-ras måste ju fortsätta.Men jag begärde inte ordet av just denna anled-ning utan därför att försökteatt konstruera något slags motsättning mellan Mode-raterna och å ena sidan och Folk-partiet, och några andra å den andra närdet gäller det särskilda yttrandet.Jag vill betona att utskottet inte har granskat sak-frågan. Substansen i det särskilda yttrandet uppfattadejag gällde att man åtminstone skulle ha informeratpartiledarna. Det var det vi tyckte inte var tillräckligt.Regeringsformen föreskriver att hela nämnden skainformeras. I sakfrågan har vi samma uppfattningsom och i det här avseen-det.Kulturminister handläggning avfrågan om subventioner för digitalavkodare (avsnitt2.5)Anf. 62 ():Herr talman! Vad betyder ett riksdagsbeslut? Vadbetyder ett uttalande härifrån kammaren? Spelar detnågon roll att ett utskott uttalar och beslutar någon-ting? Har regeringen en skyldighet att tillse att riks-dagens beslut faktiskt följs?De frågorna finns det verkligen anledning attställa sig. Spelar det någon roll vad faktisktbeslutar?Bakgrunden till det här ärendet är en propositionfrån regeringen om digital-TV, där man konstateradeatt "Eventuella stimulanser till hushållen för att an-skaffa digitalavkodare måste bekostas av företagenoch får inte finansieras med statsbudgetmedel. "När detta sedan kom till kulturutskottet för yttran-de till KU konstaterade kulturutskottet: "Vad gällermotion 1996/97:K14 yrkande 4, som enligt kulturut-skottet i berörd del synes syfta till ett förbud för Tera-com och SVT att bidra med subventioner till hushål-len vid anskaffandet av avkodare, anför utskottet attdet är rimligare att anta att eventuella hushållssub-ventioner kan komma att utgå från den industri somtillverkar avkodningsutrustningen än från Teracomoch SVT. anser inte att det finns skälatt på denna punkt gå emot regeringens bedömning. "KU uttalade: "Utskottet konstaterar att formernaför ett samarbete rörande eventuella stimulanser tillhushållen för anskaffning av avkodare också kan blien fråga för nämnda samråd. Utskottet utgår från attett sådant eventuellt samarbete inte kommer att inne-bära att statliga medel används för att subventionerahushållens anskaffning av avkodare. "Här finns det skäl att notera att det konstitutions-utskottet uttalar gäller statliga medel inte statligabudgetmedel, som det står i propositionen.Riksdagens beslut riktar sig till regeringen, i varjefall när det är fråga om statliga bolag som den regle-rar. Det är sedan regeringens sak att via ägardirektivoch annat tillse att beslut fullföljs. Vad hardå regeringen gjort för att tillse att beslutet följs?Ingenting, absolut ingenting.Har det funnits några skäl att faktiskt pröva fråganoch ta upp en diskussion med i det här fallet Teracomom detta? Ja, det har funnits många skäl. Det har ominte annat funnits många tidningsuppgifter och andramedieuppgifter som entydigt har pekat på en mång-miljonrullning från in i de olika bolagensom sysslar med digital TV. Jag citerar ComputerSweden från tidigt i vår: "pumpar in 100miljoner i Boxer." "har satsat strax under100 i Boxer TV Access, som hyr utdekodrar för marksänd digital-tv. Hälften av pengarnaska gå till marknadsföring. "Ur nyhetsbrevet , nr 2000, kanjag citera: "Trots en intensiv reklamkampanj undervåren, som kostat , har det statligt ägdaSenda inte lyckats sälja mer än 10.000 digital-tv-boxar vilket innebär en marknadsföringskostnad om5.000 kr per kund vilket är mer än vad en box kostar ihandeln. Det digitala marknätet når en tredjedelsprocent av tv-hushållen. "Departementet har i sitt agerande tidigare gente-mot ställt krav på avkastning på insatskapi-tal och utdelning. Man har framfört de här kraven is.k. I ägardirektivet, som meddelades påförra årets bolagsstämma, konstaterade man att äga-rens mål är att utdelningen på den konkurrensutsattadelen normalt motsvarar en tredjedel av resultatetefter finansnetto, med avdrag för schablonskatt. Förräkenskapsåret angavs att utdelningen borde vara 16miljoner kronor.Vad blev då resultatet? Jo, utdelningen blev nollkronor.Vad var skälet? Jo, jag citerar årsberättelsen frånTeracom: "Det ekonomiska utfallet för koncernen år1999 blev lägre än föregående år. I huvudsak hängerdet samman med den försening i marknads- och in-täktsutvecklingen som uppkommit i digital-tv-verksamheten som tagit på sig enstörre andel än beräknat av kostnaderna i de koncern-bolag som är knutna till denna verksamhet. "Det är alltså alldeles uppenbart att medel har gåttfrån till framför allt bolaget . Och dethar gått till Boxer därför att försäljningen av digital-TV-dekodrar har gått sämre än väntat.Då kan man ställa sig frågan: Är det erbjudandesom Boxer riktar till konsumenterna baserat på enaffärsmässig bedömning? Hur ser kalkylerna ut?Här har ett stort problem uppkommit för utskottet,därför att det inte har gått att få in någon sådan kal-kyl. Departementet har inte ställt något sådant krav påTeracom och på något annat sätt har utskottet hellerinte fått in en sådan kalkyl. Det har varit svårt attbedöma värdet av affärsmässigheten.Men man kan ju på egen hand summera och räk-na. Då kan man konstatera att erbjudandet om att hyraen dekoder för om man tecknar sigför ger lite i total intäkt. Det skadå täcka kostnaden för dekodern, som av departementet har uppgetts kosta runt ihandeln. Det ska täcka fakturering, den egna in-köpshanteringen och annan hantering av boxar. Detska täcka ränta och avskrivning, det ska täcka under-håll och utbyte av trasiga dekodrar och det ska ocksåställas i relation till att det kommer att vara en relativtkort ekonomisk livslängd på dem, därför att teknikengår så snabbt framåt att krav på utbyte av dem kom-mer att ställas relativt snart.En sådan här amatörmässig bedömning visar attdet inte finns några möjligheter att med de här intäk-terna nå affärsmässighet i konceptet.Samtidigt kan man konstatera att har allanledning att subventionera dekodrarna. Teracomsintäkter från digital-TV baseras på avtal med de olikaprogrambolagen, som innebär att de inte betalar enkrona för sändningskostnaderna förrän 100 000 de-kodrar finns ute på marknaden eller att minst ett århar gått sedan kontrakten slöts. För är det enuppenbar fördel att snabbt subventionera för attsnabbt få ut många dekodrar på marknaden. För Te-racom är det rationellt att bryta mot riksdagsbeslutet.Vad har då departementet gjort för att se till attTeracom följer riksdagsbeslutet och inte subventione-rar dekodrarna? gav ett entydigt svar iutfrågningen i utskottet: "Såvitt jag vet har det integjorts någon särskild granskning av detta. "Majoriteten landar i följande utlåtande:"Utskottets granskning ger vid handen att uthyrning-en av avkodningsboxar är baserad på rent affärsmäs-siga överväganden med utgångspunkt i att kostnader-na kommer att återbetala sig inom rimlig tid." Jagskulle vilja fråga majoritetens företrädare: Hur vetman det? Vad baserar majoriteten sitt ställningsta-gande i den delen på? Någon kalkyl har inte kommitin till utskottet. De försäkringar som hargett till utskottet har handlat om att han känner sigsäker på att handlar affärsmässigt. Men vadbaserar utskottsmajoriteten sitt tyckande på?Enligt den reservation jag står bakom är det up-penbart att medel från det statliga bolaget för att bygga upp Boxers verksamhet, sombaseras på erbjudanden om förmånliga priser för hyraav avkodarna. Enligt vår mening borde kulturministerMarita ha försäkrat sig om att bolagens age-rande inte strider mot vad utskottet har uttalat genomatt se till att bolagen var medvetna om uttalandet ochgenom att bolagens affärskalkyl inhämtades somunderlag för en bedömning av om uthyrningen kanses som en sådan subvention som inte är förenlig medutskottets uttalande år 1997.Herr talman! För att inte förlänga dagens voteran-de avstår jag från att yrka på godkännande av anmä-lan i reservationen, även om jag självfallet står bakomsamtliga moderata reservationer i utskottet.Anf. 63 ():Herr talman! Den här delen av konstitutionsde-batten är något annorlunda än de andra delarna.Det beror på två saker.