prot · GN0982 · 2000-03-21 00:00:00 — är med i EU ochdärmed också med på Dublinkonventionen.Om det är så att har något ex-empel eller kan ta upp något speciellt fall föreslår jagatt hon vänder sig till , som har allamöjligheter och alla kanaler för att följa upp ett så-dant ärende.Men vi kan från svensk sida inte förutsätta nå-gonting annat än att är ett säkert land.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1999/2000:272 omhanteringen av asylärendenAnf. 21 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åtgär-der regeringen är beredd att vidta för att klara ut denrådande situationen vid i syfteatt kunna garantera att kraven på snabbhet och kvali-tet och därmed rättssäkerhet i beslutsfattandet upp-rätthålls.Johan har tidigare frågat mig vilka åtgär-der regeringen avser att vidta för att minska det storaantalet s.k. öppna ärenden hos . Jaghänvisar nu som då till budgetpropositionen för år2000, enligt vilken fått ett utökatförvaltningsanslag , jämfört med den grund-ram som tidigare beslutat om, för att möj-liggöra en ökning av sin beslutskapacitet i asylären-den.Frågan om hur tilldelade resurser ska fördelasinom myndigheten är något som Invandrarverketsledning självständigt ansvarar för. Som JohanPehrson nämner har också ledningvidtagit åtgärder för att få till stånd en bättre fördel-ning mellan regionerna av myndighetens resurser såatt hårt belastade regioner, exempelvis ,blir kompenserade. Jag har vidare erfarit att JohanPehrson fått ett utförligt svar av Invandrarverketsgeneraldirektör om hur fördelningen av resurser inommyndigheten fallit ut.Angående problemet med de långa handlägg-ningstiderna av medborgarskapsärenden kan jag sägaatt detta har uppmärksammats av regeringen.För att komma till rätta med problemet fick ett tillfälligt resurstillskott på 4,1miljoner kronor och ett motsvarande på 12,5miljoner kronor.Handläggningstider och resurstilldelning är frågorsom regeringen löpande tar upp i dialogen med myn-digheterna. De problem som pekar påavseende är kända för mig, och rege-ringen fäster stor vikt vid kraven på snabbhet ochkvalitet i beslutsfattandet av asylärenden. Med hän-syn till vikten av korta handläggningstider kommerregeringen att noga följa utvecklingen inom områdetvad gäller handläggningstider och utgifter.Anf. 22 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet försvaret. Vi är nog ganska överens om de mål som vihar gemensamt för hur denna prövning ska fungera,men vi är uppenbarligen ganska oense om vilkenverklighetsbild som vi har i dag.I dag råder det på grund av olika omständigheterlågkonjunktur på . Det är inte så sär-skilt många människor som söker sig till vårt land avflera skäl. Trots det är balansen väldigt omfat-tande på . Detta är för det förstaomänskligt, men för det andra också dyrt.Vi får ofta rapporter från människor inom sjuk-vården som slår larm om hur människor blir själv-mordsbenägna och deprimerade på grund av de långahandläggningstiderna. Detta beror inte bara på bris-tande resurser och på att handläggningen inte riktigtfunkar på , utan det beror också på attmänniskor söker om, vilket jag är med-veten om.Flera har fäst sin uppmärksamhet på de långahandläggningstiderna och bristerna på Invandrarver-ket. kom en rapport från Invest in SwedenAgency, där man rapporterade att svenska företag ärväldigt kritiska till hur det fungerar på Invandrarver-ket medan de hyllar tullen och kommunerna för braservice, osv. Men på funkar det väl-digt dåligt.Vi vet också att personalen på li-der. Statstjänstemännen publicerade en rap-port och en undersökning där det framkom att i många delar ligger i topp när detgäller personalens känsla av att inte göra ett riktigtbra jobb när det gäller myndighetsutövningen.Man har allmänt deklarerat att man ska skjuta tillpengar för att öka rättssäkerheten i vårt land - dåsyftar man kanske framför allt på domstolar, poliseroch åklagarväsendet, osv. Jag undrar om man i dessaanslagstider kan tänka sig att ge denna del av rättsvä-sendet, som det ändå handlar om - det är faktiskt enganska tuff myndighetsutövning - ytterligare resur-ser.Jag undrar också om ministern har några förslagnär det gäller vad vi ska göra åt den föråldrade an-slagsstruktur som ligger bakom en del av problemen,vilket också generaldirektör självhar påpekat vid flera tillfällen.Avslutningsvis skulle jag vilja säga att det beskedjag har fått från generaldirektör äratt jag som riksdagsledamot ska ordna fram fler re-surser. Jag har också svarat henne att jag tyvärr intesjälv kan besluta om det - inte , i alla fall.Anf. 23 (m):Fru talman! Jag vill också ta upp detta med långahandläggningstider men ur en annan aspekt. Det ärnämligen långa handläggningstider om man ser tillhelheten. Det handlar inte bara om Invandrarverket.Om man överklagar från till blir det också handläggningstider påUtlänningsnämnden. Om man lägger ihop all tidfinner man att det i många fall är upp till två, tre år.Det är inte ovanligt ens i dessa tider.Det här är ytterst allvarligt. Vi har ju suttit i olikautredningar , och vi har alltid sagt,senast i , att ju mer man satsar ibörjan vid gränsen desto större humanitära och eko-nomiska effekter blir det. Om man kan göra ett gottjobb tidigt och lägga den stora tyngden där kommerdet att bli en mer rättssäker process och också ensnabbare process. Det kommer då att vara utomor-dentligt bra med tanke på det humanitära.De medel som nämnde är ju låsta ikamerala budgetsystem. Om man skulle kunna an-vända och disponera medlen lite friare, ta från ettanslag och lägga mera till anslaget för asylinsatser,skulle det naturligtvis vara lönsamt för Invandrarver-ket kameralt. Men det skulle också vara lönsamt förde enskilda asylsökande och för samhällsekonomin,om man vill lägga till den aspekten. Det är alltsåväldigt viktigt att man försöker hitta metoder för attomdisponera resurser på det sättet. Det har ocksåInvandrarverket och dess styrelse skrivit till regering-en om.Vi moderater menar ju att staten inte ska vara såvåldsamt stor, men där den behövs och där den skafungera ska den vara av hög kvalitet. Myndighets-utövning måste vara av hög kvalitet. Det är lite för-skräckande att en del visumärenden tar . Detkan gälla företag som vill ha affärsbesök, föräldrarsom vill ha besök från någon släkting till jul men fårtillstånd osv. Det gäller att manhar en myndighetsutövning av högsta möjliga kvali-tet.Om statsrådet åtminstone kunde säga att kommer att få de pengar som man harbegärt och inte något nedskuret anslag i vårpro-positionen är det ett bra steg framåt, även om det inteär tillräckligt. I slutändan är det ändå alla vi andra här i som har att beslutaom anslagen. Det gäller att vi inte skjuter för mycketpå pianisten utan att vi också riktar strålkastarljusetmot oss själva ibland.Anf. 24 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig börja med det perspektiv somhandlar om målen för verksamheten. Jag förstod attJohan och jag är rätt överens om dem.Man kan se till genomsnittstiderna. 1999 klaradevi de tolv månaderna i mottagningssystemet, sånärsom . Snittiden var alltså 14 månader.Målet för handläggning är sex må-nader; om jag minns rätt låg det på sju och en halvmånad 1999. Medborgarskapsärendena tog ocksåungefär en månad . Det var alltså sju må-nader i stället för sex 1999. Det är ett perspektiv pådet här. När det gäller årets anslag - de resurser somman har att röra sig med - har jag erfarit att manenligt egen uppskattning ska kunnaklara snittiden på sex månader.Men jag tror ändå inte att det är riktigt det här somJohan är ute efter i sin interpellation. Dethandlar nog mer om det som också upp, nämligen de ärenden som tar ochsom kanske ligger i systemet under en mycket långtid. Det är självklart någonting som jag också ärmycket bekymrad över, eftersom det handlar omrättssäkerhet och om människors livssituation när defår vänta på besked. Därför är det viktigt förmig, när vi är mitt uppe i arbetet med vårbudgeten, attdiskutera situationen för och , som myndigheter.Gustaf von hade mer konkreta synpunkternär det gäller detta med att göra saker vid gränsen.Jag vill ändå peka på de avtal som vi bl.a. har medDanmark och . Enligt vad jag har förstått harde slagit väldigt väl ut när det gäller att snabbt kunnahantera inkommande ärenden.Anf. 25 ():Fru talman! Jag hoppas verkligen att statsrådet taren viktig och bred diskussion om det här med sinakolleger i regeringen i den process som ni nu är innei. i kammaren ska vi diskutera frågan omanknytningsinvandring. Vad jag har förstått av denpropositionen och det som vi har läst oss till kommerdet att innefatta ganska mycket mer arbete på . Man ska bl.a. utreda om det finns skenför-hållanden. Det är väldigt viktigt att det inte leder tillatt genomsnittstiderna ökar ytterligare.När det gäller genomsnittstiderna ska man kommaihåg att man när det gäller både medborgarskapsären-den och asylärendena kan räkna bort de relativt enklaärendena. Då får man fram en för degenomsnittskomplicerade. Framför allt när det gällermedborgarskapsärenden går det att räkna bort en del.Jag kommer med spänning att följa de kommandeveckornas process och ser fram emot den 13 april.Anf. 26 (m):Fru talman! Vi har inga olika åsikter om vare sigmål eller inriktning. Det handlar mer om att försökaorganisera verksamheten, så att den uppfyller de härmålen. Till det krävs det pengar, resurser, rakt uppoch ned. Det är det tråkiga och också det svåra. Ochdet kommer att behövas mera, eftersom, som JohanPehrson sade, seriositetsbedömningarna ska bli litenoggrannare i fortsättningen.I Schengenperspektivet kan vi inte ha kvar de härgränskontrollerna längre, vilket innebär att den upp-läggning som man har haft i och Malmöfaller. Några ytterligare lagstiftningar som rör inreutredningskontroll har man ju inte vågat avisera iSchengenpropositionen. Jag förutser därmed att detkommer att bli mer asylinvandring, eller vad man skakalla det, som vi har svårt att riktigt kontrollera. Där-vidlag kommer den antagligen att öka.Hur det än är så förekommer det ju ändå - om viska vara riktigt ärliga - en typ av asylshopping. Manåker runt och försöker satsa på det land som har detbästa mottagningsförhållandet. Det är ett faktum. Jagtycker inte att vi ska hyckla om det i heller.Nu öppnar sig gränserna när vi blir operativa med-lemmar i Schengen. Därmed kommer vi att utsättasför ett ökat tryck. Det är min uppfattning och minbedömning. Det ska bli intressant att se hur vi möterdetta. Jag antar att statsrådet har anledningatt återkomma i frågan om ökade resurser till i ett senare skede.Anf. 27 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att vi rätt så lätt kan analyseravad som behövs för att vi ska nå dessa mål. Jag kanse att det handlar om resurser - harockså fått extraanslag som innebär ytterligarehandläggare för att man helt enkelt ska kunna hanteraärendena. Sedan behövs det förstås, som jag uppfattardet, en ständigt pågående metodutveckling. Dethandlar om hur man arbetar konkret men också omett utvecklat datorstöd. I det avseendet tror jag inte attvi har sett slutet . Jag tror att det finns ytterligaresaker att göra. Man är också mitt uppe i en utvecklingav sitt datorstöd.Men, som jag sade tidigare, vi följer naturligtvisden här frågan noggrant. vet jag att vikommer att ha en resultatdialog med Invandrarverketnär det gäller att summera 1999. Vi kommer natur-ligtvis också att tala om vad som kommer att händapå kort och lång sikt och om vilka bedömningar vikan göra. Det handlar exempelvis om det som bl.a.Gustaf von tog upp om vad Schengen kommeratt betyda när det gäller ett ökat antal asylsökande.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:223 omvårdutbildningenAnf. 28 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkainsatser jag är beredd att göra för att tillförsäkra allaungdomar som genomgår en högskoleutbildning attderas utbildning är fullt högskolemässig.Bakgrunden till frågan är den utvärdering som ge-nomförts av och det beslut som ver-ket har fattat att vissa högskolor fr.o.m. den 1 juli2000 inte längre ska få utfärda vissa yrkesexamina.Helena tar upp en mycket viktig fråga isin interpellation. Självklart måste studenterna vetaatt den utbildning de väljer och som de är beredda attsatsa tid och pengar på är en bra utbildning, oavsettvilken högskola de väljer. Det är också därför somregeringen har presenterat en proposition omstudentinflytande och kvalitetsutveckling i högskolan.I denna proposition har regeringen betonat vikten avatt kvaliteten i den svenska högskoleutbildningenförstärks, och regeringen har också gett förslag tillhur det nuvarande systemet för kvalitetssäkring skautvecklas.Det är angeläget att förtroendet för utbildningeninom högskolan upprätthålls. Därför föreslås i propo-sitionen en tydligare koppling mellan kvalitets-granskning av ämnen och program och rätten attutfärda examina. Studenterna måste kunna vara säkrapå att de utbildningar som den svenska högskolanerbjuder har en hög kvalitet och står sig väl i interna-tionell konkurrens.Högskoleverkets arbete med uppföljning och ut-värdering är ett viktigt inslag för att stärka kvaliteten.Därför kommer att få i uppdrag attfr.o.m. 2001 återkommande genomföra ämnes- ochprogramutvärderingar av samtliga högskolans utbild-ningar för yrkesexamen och generella examina. Dessautvärderingar ska vara periodiskt återkommande vartsjätte år. Vidare ska verket regelbundet redovisa rap-porter över genomförda utvärderingar.I propositionen framhålls att ock-så har i uppdrag att finna lämpliga former för att föraut information om kvalitetsbedömningarna till bli-vande studenter.Om vid sina utvärderingar finneratt en utbildning uppvisar bristfällig kvalitet kanhögskolan riskera att förlora tillståndet att utfärdaexamen i sådana utbildningar. I propositionen harregeringen aviserat att den avser att återkomma tillriksdagen med ett tydliggörande av hur omprövningarav examensrätt kan ske.Det är dock i första hand den enskilda högskolansom själv ansvarar för att kvaliteten i den egna verk-samheten upprätthålls och utvecklas. Detta ska skegenom att högskolorna fastställer kvalitetssäkrings-program. Det är också nödvändigt att studenterna gesmöjlighet att medverka i arbetet med att förstärkakvaliteten och ha ett inflytande i hur arbetet bedrivs.Därför innehåller propositionen också förslag somska garantera att studenterna aktivt kan delta i kvali-tetsarbetet.Inom bereder en arbetsgrupp ettlagförslag som behandlar villkoren för såväl beviljan-de som indragningar av examensrätter. Det är enligtmin mening nödvändigt av rättssäkerhetsskäl att för-utsättningarna förtydligas så att studenternas ställningstärks i en situation när det finns brister i kvaliteteninom en viss utbildning. En utgångspunkt i dettaarbete är att högskolorna måste få en chans att underen rimlig tid åtgärda de brister som framkommit viden utvärdering. Så har det också varit i den praxissom etablerat. Det är först när mankan konstatera att de påtalade bristerna inte åtgärdatssom en examensrätt kan dras in, och detta som ensista åtgärd. Hur en högskola ska få på sig attåtgärda dessa brister måste bedömas från fall till falloch bero på vilken typ av brist det gäller.Arbetsgruppens förslag kommer attskickas ut på remiss. Jag räknar med att redan i höstkunna återkomma till med förslag i dessafrågor.Helena inleder sin interpellation medatt påstå att vårdutbildningarnas högskolemässighethar ifrågasatts ända sedan de kom in i högskolan1977. Jag vill gärna kommentera även detta.1977 års högskolereform innebar en mycket storförändring för det svenska högskolebegreppet. Flerayrkesutbildningar som inte tillhört högskolanfördes då in i ett nytt samlat begrepp, som blev hög-skoleutbildning. Det omfattade inte bara vårdutbild-ningarna utan även lärarutbildningar, sociala utbild-ning, sjöfartsutbildningar och många fler.Det var emellertid först som de nya reglernakom att omfatta även vårdutbildningarna med kom-munalt huvudmannaskap. Ett av syftena med refor-men var att få en närmare anknytning till forskning.Begreppet forskningsanknytning innebar bl.a. attstudenterna hade en möjlighet att gå vidare till fors-karutbildning, även om en viss komplettering kundevara nödvändig. Detta hade inte varit möjligt tidigare.En annan viktig aspekt av forskningsanknytningenvar att det blev möjligt att forska inom nya områdenmed anknytning till vårdyrket.Tack vare högskolereformen gavs också förutsätt-ningar för forskning inom de nya områden som dessavårdyrkens verksamhet representerar. De första årenefter reformen påbörjade flera personer med medel-lång vårdutbildning en forskarutbildning. Men det ärförst som ökningen har fått ett starktgenomslag. Enligt Kommittén om hälso- och sjuk-vårdens finansiering och organisation, HSU 2000,fanns det 168 disputerade lärare med vårdhögskoleut-bildning . Det är naturligt att det tar en viss tidatt få i gång forskning och forskarutbildning inomnya områden. Men enligt HSU 2000 fanns det 1998närmare 700 doktorander inom medicinsk och sam-hällsvetenskaplig fakultet med medellång vårdutbild-ning som grund, en oerhört hög siffra för ett nyttforskningsområde.Högskoleverket gjorde /96 en förstautvärdering av vårdutbildningarna. Denna resulteradei att av utbildningarna inte ansågs uppnåhögskolemässighet. Vid den uppföljning som hargjorts visar det sig att det stora flertalet har gjort storaförbättringar. Jag tror inte att den snabba kvalitets-höjning som har skett av vårdutbildningarna i Sverigehar sin motsvarighet i något annat land. I de flestaländer i är de flesta av dessa vårdutbildningarinte ens på högskolenivå utan bedrivs på lägre nivåer.Det innebär att studenterna där inte har tillträde tillforskarutbildning över huvud taget.Anf. 29 ():Fru talman! Jag får tacka utbildningsministern förett mycket utförligt svar på min interpellation omvårdutbildningarnas bristande högskolemässighet. Jaghar förstått att statsrådet ser mycket allvarligt på denhär frågan, och det är bra. Detta är nämligen väldigtallvarligt för alla de hundratals ungdomar som ge-nomgår de här utbildningarna i tron att de ska få enordentlig examen som leder till jobb. Det har man juall rätt att vänta sig av en statlig högskoleutbildning.Ungdomarna investerar också mycket tid ochpengar i de här utbildningarna. Därför blir besvikel-sen mycket stor hos ungdomarna, och naturligtvisockså hos deras föräldrar, när det visar sig att degenomgår en undermålig utbildning. Det är att luradem.Det finns, precis som utbildningsministern fram-håller i sitt svar, ett stort behov av ytterligare sats-ningar för att säkra och höja kvaliteten i högskoleut-bildningen. Det gäller också forskningen. Som stu-dent ska man aldrig behöva mötas av beskedet att enexamensrätt dras in. Därför måste det här kvalitetsar-betet göras så att alla studenter kan lita på utbild-ningssystemet. Studenterna måste veta att det hållerhög kvalitet och står sig i internationell konkurrens.Utvärdering och kvalitetsbevakning måste prioriterasoch utföras utan politiska hänsynstaganden.Utbildningsministern framhåller Högskoleverketsansvar för att granska och bedöma kvaliteten viduniversitet och högskolor. Vi i är överty-gade om att den bästa utvärderingen görs av oberoen-de ackrediterare som inte har ett ansvar för utbild-ningen. Därför vill vi att det inrättas ett särskilt ac-krediteringsinstitut som är fristående från . Syftet med detta institut är att regelbundetutvärdera kvaliteten på undervisningen vid svenskahögskolor och universitet. Resultaten av dessa utvär-deringar ska vara offentliga. På så sätt får studenter,forskare och lärare en uppfattning om vilken kvalitetderas utbildningar och institutioner håller i en natio-nell jämförelse.Fru talman! Det finns ytterligare en poäng med attkvalitetsutvärderingen sker utanför Högskoleverketsram. Statliga myndigheter har ju inte rätt att kritiseraregeringen. Eftersom kvaliteten är ett resultat av denförda regeringspolitiken kan det uppstå situationer därdet är politiken som bör kritiseras, inte de som utförde politiska besluten.Anf. 30 ():Fru talman! Högskoleutbildningarnas kvalitet ären mycket väsentlig fråga. Jag uppskattar att tar kvalitetsutvärdering på allvar och attutbildningar med låg kvalitet därför faktiskt mistersin examensrätt. Som ministern sade i sitt svar finnsdet också i regeringens proposition om kvalitetsut-veckling förslag till en tydligare koppling mellankvalitetsgranskning och rätten att utfärda examina.Det är bra om regeringen menar att Högskolever-ket ska ha en självständig ställning, men be-hövs det dock ett helt fristående kvalitetsinstitut inågon form. Det är viktigt att kvalitetsgranskning kanutföras av en institution som inte står under politiskstyrning. Politisk styrning innebär alltid en risk för attgranskningen inte tar upp frågor som på något sättkan tolkas som knutna till politiska värderingar.Men det finns en annan viktig fråga i samman-hanget. Det är vad som händer med de studenter somhar satsat på de här utbildningarna i tron att de varhögskolemässiga. Jag har ställt en fråga om detta tillutbildningsministern på frågestund, menjag skulle gärna se ett något utförligare svar än detfanns möjlighet till då.Det är en hel del studenter som för dyra studieme-del har genomgått de här utbildningarna. Vilka möj-ligheter får de att göra om utbildningen om de nu villha rätt högskolenivå på sin utbildning? Hur kommerarbetsgivarna att se på en examen som är avlagd baranågra månader innan examensrätten dras in? Vilkamöjligheter har de här studenterna att senare gå vida-re med forskning och högre studier? Vilket ansvar skade enskilda högskolorna ta för att studenterna inte skadrabbas?Den andra gruppen studenter som drabbas är desom inte ens hunnit bli färdiga. Vilket ansvar tarhögskolan för att de får avlägga examina på andrahögskolor? Vilket ansvar tar högskolorna för att deutan kostnader får repetera utbildningar som inte harhållit en god kvalitet?Jag vore tacksam, fru talman, om utbildningsmi-nistern hann med att säga något om vad som planerasför att hjälpa de studenter som drabbas av att statligautbildningar inte hållit vad de lovat.Anf. 31 Utbildningsminister ():Fru talman! Det gläder mig verkligen att HelenaBargholtz och är engagerade i kvalitets-frågorna i högskolan. Det är en fråga som denna rege-ring kommer att driva mycket offensivt under den härmandatperioden.Riksdagen har framför sig att fatta beslut om enproposition som regeringen lade fram strax före juloch som handlar om studentinflytande och kvalitets-utveckling i högskolan. I och med att vi sjösätter detsystem som vi där beskriver får somoberoende myndighet ansvar för med jämna mellan-rum återkommande kvalitetsutvärderingar av allaämnen och alla program. Naturligtvis ska de gängsemetoderna för kvalitetsutvärdering användas i för-hållande till de mål som är uppsatta, i förhållande tillhögskolelagens villkor för högskoleutbildning, i för-hållande till högskoleförordningarnas skrivningar omkvalitet i högskoleutbildning, dvs. vetenskaplighet,kritiskt tänkande, anknytning till forskningen ochmånga fler kriterier.Det är utgångspunkten för ett empirical review-system, där har ansvaret. Vi kommeri och med detta system att ha, vågar jag säga, ett avEuropas allra mest genomgripande kvalitetsutvärde-ringssystem när det gäller högre utbildning. Kopplattill att också har muskler och beslut-skraft att agera om inte kvaliteten förbättras när manpåtalar brister gör det oss också ganska unika i etteuropeiskt sammanhang.Upptäcker man brister påtalar man detta och sätterupp en tidsperiod som högskolan har på sig att rättatill dessa brister. Om de då inte är iordningställda harHögskoleverket ytterst möjlighet att dra in examens-rätten. Med det systemet får vi i absolut ett avEuropas mest ambitiösa kvalitetssäkringsprogram närdet gäller högskolan.Det tror jag är väldigt viktigt, i alla fall för en re-gering som lägger mycket stor vikt vid högre utbild-ning. Det är ett sätt att öppna möjligheter, inte minstför unga människor, till ett gott liv, men också för attmodernisera agerar naturligtvis oberoende närdet gäller den typen av granskning.