prot · GN0955 · 2000-01-25 00:00:00 — Därmed har jag svarat påden fråga som har ställt.Nej, jag avser inte att riva upp det beslut som fat-tades angående och Hällsbo-skolan. Jag har heller aldrig under de år som jag variti denna kammare varit med om att beslut har rivitsupp innan de ens har hunnit verkställas. Vi vill nusätta i gång med att förverkliga den proposition somriksdagen fattade beslut om.Det innebär bl.a. en förstärkt stödorganisation, dären av delarna kommer att vara att förbättra informa-tionen till föräldrarna. Det gäller en information därman bl.a. ser till möjligheterna att välja liksom ocksåtill bättre stöd och hjälp för barnen genom uppbyg-gande av bättre nätverk.I den nya stödorganisationen ska kommun, statoch landsting samarbeta. Detta innebär en avsevärdförbättring. Vi vet att det fortfarande finns om intemurar så ändå väggar mellan stat, kommun ochlandsting och att vi därmed inte har den bästa möjligasituationen för de enskilda eleverna.När det gäller de elever som finns påEkeskolan vidhåller jag precis det som jag sade iföregående debatt: ska inte försvinna. Denkommer att finnas kvar. Det som kommer att finnsdär är ett utvecklat resurscentrum, som ger möjlighe-ter för ännu fler barn än vad som finns där.Antalet barn som är där är sjunkande. Fler barnska komma dit. Fler lärare ska utbilda sig. Det ska blimer av kompetens ute i kommunerna och till föräldraroch enskilda elever. Vi stärker upp arbetet och bred-dar det för flera.Anf. 102 ():Fru talman! Statsrådet säger att barn och ungdo-mar med funktionshinder kan välja i princip jämställtmed situationen för barn och ungdomar utan funk-tionshinder. Men hur ser verkligheten ut, statsrådet?Vi kan vidare konstatera att statsrådet har varitmed om att beskära deras möjligheter att välja i ochmed att statsrådet själv i sitt svar sagt att Hällsbosko-lan och successivt ska avvecklas. Då harman begränsat valmöjligheterna för den här gruppen.Det som jag pekar på i min interpellation är att deti praktiken finns få alternativ. Jag har efterlyst beskedom vilka förslag statsrådet har och vad hon avser attgöra för att få fram fler alternativ. Då blir det tyst. Dåpratar vi i stället om resurscenter och annat. Det ärinte samma sak. Vi får då förlita oss på de kommu-nala skolorna och den kommunala utvecklingen.Vi vet hur den kommunala utvecklingen ser ut. Vihör de kommunala företrädarna säga att de är jättebe-kymrade. Det är verkligheten som måste styra beslu-ten, och den har statsrådet glömt bort när hon harformulerat sitt svar på min interpellation och sinaförslag till politiska beslut.Anf. 103 Statsrådet ():Fru talman! Nej, det är nog inte så att statsrådethar glömt bort, utan det är kanske så att inte har förstått.Den personal som finns på kom-mer att vara kvar. Kompetensen flyttas inte bort. Detär också så att de föräldrar som väljer Ekeskolan- och det är viktigt - har samma möjlighet att väljaresurscentret.Jag har precis redovisat åtgärdsprogrammet. Avdet framgår klart och tydligt att vi vill stärka föräld-rarnas rätt att säga att de vill ha ett åtgärdsprogram.Föräldrarna har precis som möjligheten att sägaatt de vill ha sitt barn på resurscentret. De har ocksåmöjlighet att få en överprövning om kommunenskulle säga nej till detta.I dag kan säga nej när en förälder villha dit sitt barn. Det är alltså inte någon skillnad irätten att själv kunna välja. säger nejtill vissa barn. Den kan säga att den inte är det bästastället och inte har den kompetens som just det härbarnet önskar och kanske behöver.Det är alltså inte någon skillnad i själva valfrihe-ten. Vi säger att barnet ska vara inskrivet i sin hem-kommun. Det har också rätten att kunna vistas längreeller kortare tider på t.ex. . Föräldrarnahar fortfarande den här valfriheten för sina barn.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på interpellation 1999/2000:135 omdramapedagoger i grundskolanAnf. 104 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att stärka dra-maundervisningen i skolan och för att utbilda flerdramapedagoger.Skolans verksamhet ska präglas av en helhetssynsom bl.a. består av en växling mellan teoretiska ochpraktiska inslag. Eleverna ska få pröva och utvecklaolika uttrycksformer och uppleva känslor och stäm-ningar. Detta framgår av läroplanen.Skolan är en viktig kulturmiljö, och kulturen är enviktig del av skolans kvalitet. De konstnärliga ut-trycksformerna är betydelsefulla för barns och ung-domars allsidiga utveckling och förmåga att bearbetaoch förstå vad som händer i världen och i den ome-delbara omgivningen. Kulturen är ett viktigt verktygmed vars hjälp skolan kan nå sina mål.Jag delar uppfattning att barn ochungdomar behöver träning i att t.ex. utveckla förmå-gan till empati. I det arbete med skolans värdegrund,som jag initierat, är det främsta syftet att stödja ochstimulera skolorna att konkretisera värdegrunden i sinverksamhet. Den projektgrupp som tillsatts för attarbeta med värdegrundsfrågorna ska redovisa sinaslutsatser och förslag år 2000.I vissa av de nuvarande lärarutbildningarna finnsdrama som ett kunskapsområde. Av tradition hardramaundervisningen ingått i utbildningen av läraresom undervisar yngre barn. Lärarutbildningskom-mittén har i sitt förslag till en ny lärarutbildning beto-nat vikten av att lärarutbildningens samlade innehållutgör olika sidor av en övergripande strävan att stärkabarns och ungdomars utveckling till ansvarstagande,kunniga och kreativa människor. Det allmänna ut-bildningsområde som kommittén föreslår ska kunnage lärarstudenterna erfarenhet av hur kunskap ochupplevelse kan kommuniceras med olika "språk".Med detta menar man att lärarstudenterna även skalära sig att utnyttja olika kulturella och konstnärligauttrycksformer. Drama kan vara en sådan. Regeringenkommer att redovisa sina förslag medanledning av betänkandet.Även inom folkbildningen förekommer utbildningi drama och till dramapedagoger. finns det tvåfolkhögskolor som erbjuder utbildning till dramape-dagog på högskolenivå.Det är rektors ansvar att se till att personalen fården kompetensutveckling som krävs för att de profes-sionellt ska kunna utföra sina uppgifter. Redan i daganvänder många skolor dramapedagoger för att kom-petensutveckla lärare i t.ex. dramatisk gestaltning. Jagvill också peka på möjligheten att även andra kom-petenser kan komplettera arbetet i skolan, t.ex. dra-mapedagoger och skådespelare.Anf. 105 ():Fru talman! Tack för svaret, som egentligen intesvarar på min fråga. Men jag ska ändå kommenterasvaret, och jag får kanske sedan svar på min fråga ireplikskiftet.Vad vill du att ditt barn ska lära sig i skolan? Denfrågan ställdes, som på beställning, i lokalradion imitt län i går. De flesta svarade naturligtvis att barnenmåste få baskunskaper som att läsa, skriva och räkna.Men många sade också: "Stärka självkänslan. "Det är vikten av självkänsla och empati som för-anleder mig att lyfta fram dramapedagogernas vikt iden svenska skolan. Det handlar till stor del om att gebarnen "social kompetens" - för att använda ett ut-tryck som blev mycket omdebatterat i höstas.Jag är glad över att statsrådet har aktualiserat tan-ken om att utveckla förmågan till empati i arbetetmed skolans värdegrund. Jag delar fullkomligt upp-fattningen i den tanken. Det ska också bli intressantatt ta del av projektgruppens slutsatser som ska pre-senteras den 25 februari.Statsrådet har i svaret talat om att rektor är ansva-rig för kompetensutvecklingen bland sin personal ochatt det i vissa lärarutbildningar finns drama som ettkunskapsämne. Det är fakta som är väl kända. MenCenterpartiets agerande i frågan beror på att det intefungerar ute i skolorna. Det är ett fåtal skoloroch klasser som har drama som ett regelbundet åter-kommande ämne, som är avsett att bygga upp elever-nas förmåga till att samarbeta med andra och för attlära sig att förstå andras känslor. I det senaste nyhets-brevet från framgår det att elevernas rättatt använda skapande uttrycksformer har långt ifrånslagit igenom i skolorna.Jag har tagit emot lärarstuderandei mina klasser. De har visserligen fått den första ele-mentära undervisningen i drama vid högskolorna,men från det är steget rätt långt till att inse vilka möj-ligheter man har att, under trevliga former, tränasamarbete, medkänsla, koncentration och avspänning.Det är stort att se elever som utvecklar sin empati.Det är som när ett barn lär sig att läsa sitt första ord!De som alltid tar för sig lär sig att vänta, att stötta.De som inte vågar prövar sig fram. tar deinitiativ, kanske just med hjälp av stöttning från densom tidigare tog för sig och inte tänkte på den sominte vågade. De lär sig att våga kritisera konstruktivt.Jag vet en lågpresterande elev som blev en stjärna påatt kritisera. De andra eleverna, som tidigare hade setteleven som någon som inte uträttade något, väntadepå vad eleven skulle säga när de gjorde sina övningar.Då har man kommit långt i sin sociala träning ochempati.Drama ger också möjlighet att träna olika slagskänslor som sorg, glädje, missmod och rädsla. Genomdet växer eleverna som människor.I svaret från statsrådet fick jag känslan av att dra-ma i lärarutbildningen mest handlar om kulturella ochkonstnärliga uttrycksformer som ska användas för attträna eleverna att kommunicera med olika språk.Självfallet är det viktigt, men i min fråga ligger intepudelns kärna där.Syftet är, som vi i ser det, att göraeleverna så säkra på sig själva och hur deras kamraterreagerar i olika situationer att de t.ex. inte mobbarkamrater. Kunniga pedagoger vet hur man kan räddamånga till att klara detta. Är statsrådet beredd attvidta åtgärder för att öka möjligheten att utbilda sigtill dramapedagog?Anf. 106 Statsrådet ():Fru talman! Det är bra att interpellationen harkommit , när vi står mitt upp i behandlingen av dennya propositionen angående lärarutbildningen - utanatt jag därmed är så tydlig i mitt svar, precis somBirgitta påpekade.Jag ser att det inför skrivandet av en så viktig pro-position pågår, förutom remissvar, en debatt om vil-ken inriktningen ska bli av den nya lärarutbildningen.Vilka kunskaper ska man ha med sig?När jag tycker att debatten blir negativ är debattentillbaka i det gamla tänkandet, nämligen en väldigfokusering runt de traditionella, teoretiska ämneskun-skaperna, och man är rädd att skolan inte ska nå sinamål om det görs förändringar i inställningen till vadsom ska ingå i en lärarutbildning.Det nya förslaget från Lärarutbildningskommitténom ett allmänt utbildningsområde som kan ha enannan inriktning är oerhört viktigt. Här har vi möjlig-het att understryka just det sätt att arbeta på som dra-ma verkligen kan ge, nämligen ge alla elever en möj-lighet att uttrycka sig på ett annat sätt än man tradi-tionellt gör i skolan. Det är viktigt att det blir en de-batt om mer drama inom den vanliga lärarutbildning-en. Detta tar jag med mig i det arbete som pågår inomdepartementet.Hur stor plats ska vi ge dramapedagoger i arbets-lagen i skolans verksamhet? Om fler dramapedagogerska utbildas, är det inte bara fråga om att de i sin turska utbilda lärare, utan vi får ställa frågan om drama-pedagogerna ska vara inne i det vanliga arbetslaget.Det vore intressant om fler ville gå in i debatten. Dethandlar om värderingar. Vi båda vet att vi kan få endiskussion om det finns råd, om det inte ska varavanliga traditionella lärare, om det finns utrymme förandra yrkesgrupper att vara med.Jag tror att när vi nu så sakteliga börjar få en bätt-re ekonomi i kommunerna, när vi kan öka personal-tätheten, vilket har behövts , ska dettaske med lärare. Men vi måste också fundera övervilka andra yrkesgrupper som vi ska ha råd att hanytta och glädje av i skolan.Då ser jag dramapedagogerna som en viktiggrupp. De har funnits med tidigare om vi går längretillbaka i historien. Det fanns flera av dem på 80-taletmen har alltså försvunnit på många skolor.Anf. 107 ():Fru talman! Jag håller med statsrådet om att de te-oretiska ämnena ibland anses så oerhört viktiga att viinte ser vidden av vad man kan ge varandra.Dramapedagoger bör, som jag ser det, ingå i ar-betslaget. Det bör också vara så att när dramapedago-gen har sin lektion bör klassläraren finnas med. Närklassläraren står där framme och pratar missar manmycket. Men när klassläraren inte står där kan haniaktta sina elever.Som statsrådet förstår har jag jobbat mycket meddrama, varit den som har hållit i dramalektionernaoch fått mycket respons från mina arbetskamrater,som alltså har varit iakttagare och som sagt: Jag ser såoerhört många sidor hos mina elever som jag inte settförut. Jag kan individualisera mycket bättre när jagsett hur de fungerar under en dramalektion och setthur de känner empati på olika sätt.Därför kan man ställa sig frågan: Har vi råd attavstå från detta när vi har så många barn som ärotrygga och som verkligen behöver detta? Jag stöttartanken att detta måste vi ha, och jag känner att vi harsamma tankar kring drama.Men jag oroar mig lite grann. fick jag en li-ten påminnelse från en som jag har ganska mycketkontakt med vad gäller drama och som sade: Det äreventuellt så att ska lägganed utbildningen av dramapedagoger. Då kommer jagtill frågan igen: Är statsrådet beredd att vidta åtgärderför att öka möjligheterna att bredda utbildningen avdramapedagoger?Anf. 108 Statsrådet ():Fru talman! När det gäller är fråganjust uppe till behandling. Det sista som upp visste jag inte. Vi har ansökningar om exa-menstillstånd för dramapedagogutbildningar frånLjungskile och folkhögskolor som komin . De är alltså under behandling pådepartementet. Folkhögskolorna ansöker om examen-stillstånd enligt lagen om tillstånd att utfärda vissaexamina som omfattar s.k. enskilda utbildningsan-ordnare. I fråga om ansökningar av det här slagetfattar regeringen beslut efter yttrande från Högskole-verket.Det är alltså den information som jag har i dag.Eftersom de inkom så sent som är defortfarande mitt uppe i en beredning.Jag har inte mer att nu säga om hur jag kommeratt stärka dramapedagogutbildningar och om antaletutbildningar ska utökas. Men jag känner precis somBirgitta att det här är en viktig yrkeskår och attdet är viktigt att vi lyfter upp i debatten hur de fram-tida arbetslagen ska se ut ute på skolorna. Jag harockså en gång haft förmånen att få arbeta tillsammansmed dramapedagoger, och det har betytt mycket förmig.Anf. 109 ():Fru talman! Då vill jag passa på att ge eneloge med anledning av en liten julklapp som jagtyckte att jag fick när jag slog pådatorn och läste pressmeddelande om att Malmöhögskola skulle få 3½ miljoner för ett projekt för atttitta på kultur. Det gläder mig oerhört.Sedan tänkte jag: Varför bara som är ettutvecklingsområde? Varför inte norra så kunde jämföra? Det kanske går att utveckla det?Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 1999/2000:142 omelevers och lärares möjligheter att påverka sinarbetssituationAnf. 110 Statsrådet ():Fru talman! har bl.a. frågat mig vadjag avser göra för att ge elever och lärare möjligheteratt påverka sin arbetssituation. Bakgrunden till frå-gorna är en rapport som redovisade i slutetav hösten om hur läroplanerna fungerar i praktiken.Den rapport som refererar till är denförsta större nationella utvärdering som Skolverketgenomfört med utgångspunkt i de nya läroplanerna,Lpo94 och Lpf94. Ambitionen har varit att utgå frånvissa av de övergripande målen i de nya styrdoku-menten. De områden som valdes för bedömning var:att se sammanhang och kunna orientera sig i omvärl-den, att göra medvetna etiska ställningstaganden, attförstå och tillämpa demokrati, skapande förmågasamt kommunikativ förmåga. Utvärderingen genom-fördes i form av fem delprojekt som har utvärderatvar sitt kunskapsområde.Sammantaget ger resultaten från de fem delpro-jekten en mångsidig bild av de resultat som uppnåsinom de valda övergripande kunskapsområdena. Tillde positiva inslagen hör bl.a. att eleverna som kollek-tiv uppvisar en betydande bredd i sina kunskaper.Eleverna är vidare engagerade i miljöfrågor, och dekänner en tilltro till sina möjligheter att påverka sinframtid. Det visar sig också att eleverna genomgåen-de vågar använda sina kunskaper i ett främmandespråk, även de som vet att de inte använder språkethelt korrekt.Men det finns också problemområden, och dit hörbl.a. att både elever och lärare känner vanmakt pågrund av att de saknar inflytande, och det finns bristeri elevernas förmåga att tänka kritiskt. Skolorna tycksockså i många fall sakna redskap för att arbeta medvärdegrunds- och demokratifrågor i undervisningen.En levande demokrati förutsätter att elever får ut-vecklas i sin medborgarroll och får ett ökat inflytandei takt med stigande ålder och mognad. Egna erfaren-heter i skolan av hur man samarbetar och fattar beslutinnebär också en förberedelse för arbets- och vuxen-livet.För att eleverna ska uppleva ett ökat inflytandemåste lärarna se ett ökat elevinflytande som ett sättatt utveckla undervisningen och skapa förutsättningarför ett fördjupat lärande. Inflytandet över den egnakunskapstillägnelsen är inte något marginellt utan skavara utgångspunkt för själva kunskapsprocessen.Elevinflytandet hör därmed samman med lärandetskärna.Ulf har också frågat vad jag avser att göraför att ge elever ett mer individualiserat lärande ochmer inflytande över sin skolgång samt för att förbättradialogen med lärarna inför kommande beslut omskolan.Riksdagen har fattat beslut om en försöksverk-samhet med utbildning utan timplan i grundskolan.Ett åttiotal kommuner kommer att få tillfälle att deltai försöket. Enligt min och regeringens uppfattningkan en avdramatisering av timplanen stärka och ren-odla målstyrningen och på så sätt bidra till att geeleverna ökade möjligheter att nå skolans mål. Attarbeta utan timplan betyder att ett ökat förtroende gestill lärare och skolledare i skolan. Ytterligare upp-märksamhet kommer att riktas kring kvalitetsfrågor,vilket kan öka delaktigheten.Den nya möjligheten att läsa vissa kärnämneskur-ser i etapper innebär enligt min mening att möjlighe-terna att individualisera undervisningen blir större.Etappernas omfattning och innehåll bestäms lokalt avskolan efter varje elevs förutsättningar och behov.Enligt min uppfattning kan etappindelningen av vissakärnämneskurser också åstadkomma en positiv ut-veckling av arbetssätt.Naturligtvis är också försöksverksamheten medlokala styrelser med elevmajoritet i gymnasieskolanoch den kommunala vuxenutbildningen viktig i dettasammanhang. Försöksverksamheten är nu inne på sitttredje år av den fyraåriga försöksperioden. En förstautvärdering genomfördes . Utvärde-ringen visar bl.a. att en klar majoritet av ledamöternaanser att styrelsens arbete fungerar bra. Elevernaanger att de via den lokala styrelsen nu ges möjlighetatt påverka och vara delaktiga. Personalen ser styrel-sen främst som en möjlighet till dialog. Även omförsöksverksamheten har en relativt begränsadomfattning ger de lokala styrelserna eleverna erfaren-het av ett inflytande som bygger på demokratiskagrunder. Efter utvärderingen av försöksverksamhetenkommer regeringen att avgöra på vilket sätt arbetetmed att stärka elevers inflytande i skolan ska gå vida-re.Jag vill också nämna att elever och föräldrar nufår möjlighet att ta initiativ till utarbetandet av åt-gärdsprogram genom att nu tagit ställningtill regeringens proposition Elever med funktionshin-der - ansvar för utbildning och stöd. Arbetet medförordningsändringar pågår nu inom Utbildningsde-partementet.Det pedagogiska friutrymmet har ökat väsentligtgenom de nya läroplanerna men dessa möjligheter tasalltför sällan till vara. Utvecklingen av organisationoch arbetsformer är en del av det lokala ansvarsta-gandet. Som huvudmän har kommunerna ett ansvarför att följa upp och utvärdera hur utvecklingen ävenav arbetsformerna i verksamheten framskrider.Jag vill också nämna att jag har regelbundnakontakter med företrädare för såväl lärarnas fackligaorganisationer som olika elevorganisationer. Detförekommer också att de fackliga organisationerna ärrepresenterade i olika centrala utredningar som till-sätts av regeringen på utbildningsområdet t.ex. kom-mittén för översyn av skollagen m.m., delegationenför försöksverksamhet med utbildning utan timplan igrundskolan. Samråd i olika former sker också medelevorganisationerna.Anf. 111 ():Fru talman! Jag ber att få tacka skolministern försvaret. Jag vill passa på att säga att den här typen avutvärdering - som är anledning till min interpellation- av hur läroplanen fungerar i praktiken är ett brainitiativ från regeringen. Däremot tycker jag att skol-ministerns svar och regeringens initiativ när det gällerde här skolfrågorna är alldeles för lama.Rapporten visar ju att många elever känner van-makt över att inte ha möjligheter att påverka sin egenskolgång. Likaså känner många lärare vanmakt överatt de inte kan påverka olika faktorer i sin arbetssitu-ation.Skolministern uttrycker i sitt svar mera förhopp-ningar än konkreta förslag till förändringar. Vi tycksdock vara överens om att det är bekymmersamt att såmånga elever och lärare känner vanmakt inför sinamöjligheter att påverka och förändra skolan.Skolministerns svar går ut på att lärarna måste in-se värdet av att eleverna får ett ökat inflytande överkunskapsprocessen. Jag tror att de flesta lärare redanhar insett detta och att de har den viljan, men detfinns strukturer i skolan som försvårar för eleverna attfatta avgörande beslut om hur de vill arbeta med sittkunskapsinhämtande. Det räcker nog inte med atthoppas på att lärarna inom det nuvarande systemetska kunna ändra förhållandena så mycket.Det är viktigt att elever får delta i olika typer avrepresentativa, beslutande eller rådgivande organ, lärasig det grundläggande för att arbeta fram demokratis-ka beslut för att få förståelse för hur samhället funge-rar. Men elevinflytande handlar inte bara om formellastyrelser, utan det handlar också om inflytande överhur man lägger upp sina studier. Det är viktigt atteleverna i skolan är med och planerararbetssätt och arbetsformer för hur de ska uppnå ettvisst mål.Skolministern och jag har säkert samma uppfatt-ning, att de elever lyckas bäst som själva är med ochär aktiva i planeringen av studierna. Men en sådanaktiv elevmedverkan förutsätter att eleven i stora dragkänner ett samförstånd med vad han eller hon skauppnå för studiemål. Den svenska skolan är alldelesför likriktad för att alla elever ska känna ett sådantsamförstånd.Gymnasieskolans uppbyggnad med tvång ochmed samma kärnämnen för studiemotiverade ochmindre studieintresserade är ett hinder för att skapaett eget aktivt individualiserat lärande. Det här har vidiskuterat i kammaren, och vi vet attregeringen inte ser några problem med att så mångaämnen är gemensamma, trots att eleverna kan ha såskilda intressen och studieinriktning.Men när nu en tredjedel av gymnasieelevernamisslyckas anser jag att det är dags att börja sökaefter en organisation som gör att fler går igenomgymnasiet med lyckat resultat, även om inte riktigtalla uppnår högskolebehörighet.En möjlighet vore t.ex. att inom ramen för svens-ka A ägna två åt varierande träning i att tala ochskriva i stället för att tvingas gå vidare till den svårarenivån, svenska B. Jag ska inte diskutera det här såmycket, eftersom jag vet att regeringen inte är bereddatt ifrågasätta dagens system.Skolan har länge haft en teoretisk möjlighet attanvända tiden flexibelt så att vissa elever får flertimmar i vissa ämnen än vad andra elever får. Dettahar ännu inte fungerat i verkligheten, utan elevgrup-per med stora svårigheter i ett ämne har läst sammaämne i samma antal timmar som alla andra. Därför ärdet positivt att man nu genomför en försöksverksam-het med att avskaffa timplanen.