prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — Andra kapitulerar,offrar välfärden och säger: Låt oss nöja oss med detta.Det är viktigt att säga att den europeiska vänstern- socialdemokratier, vänsterpartier och miljöpartierruntom i - för en viktig debatt om hur mankan komma till rätta med detta. Tyvärr är det många,exklusive Vänstern och i , somhar valt att ställa sig på en mer nationalistisk linje.Det finns ett antal områden som direkt behöveråtgärdas. Det behövs mer av överstatliga beslut inommajoritetsbeslut på skatteområdet. Då skulle manäntligen kunna få en fungerande miniminivå på skat-ter på utsläpp av koldioxid, som skulle möjliggöra detsom Lennmarker är ute efter, nämligen EU:s åtagandeenligt klimatkonventionen. Då skulle man kunnafinna en beskattning av kapital som möjliggör enökad rättvisa mellan inkomster från kapital och arbe-te. Då skulle man kunna minska illojal skattekonkur-rens.Nästa debatt handlar om gemensamma aktivitetermot arbetslöshet. Hur kan man kombinera flexibilitetoch trygghet? Hur kan man få en ekonomisk ochoffensiv politik? Hur kan man få en bra infrastruktur ihela ?Vi ska inte vara rädda för att tala om att det be-hövs mer av överstatlighet, att det behövs mer avfederala beslut. Det är så vi kan visa handlingskraft,och det är så vi kan få åtgärder som faktiskt spelarroll för folk i deras vanliga vardag.Anf. 101 () re-plik:Fru talman! För det första har en majoritets i den-na riksdag cyniska beslut att bryta mot en internatio-nell miljökonvention två aspekter, först att man ärmed och träffar en sådan överenskommelse och sedanatt man går hem och bryter mot den därför att mangör andra värderingar. Det kan man i och för sig göra,men om man träffar internationella överenskommel-ser ska man hålla dem. Det måste vara grundregeln,och den bryter en majoritet i riksdag avsikt-ligt mot.För det andra skulle man rimligtvis ha en miljö-konsekvensbeskrivning, om man nu skulle vidta enåtgärd som har stor effekt på miljön. Det vill manabsolut inte göra. Det bryter också mot en annanöverenskommelse inom EU, nämligen att vi ska göramiljökonsekvensbeskrivningar. En majoritet i riksda-gen vill absolut inte ha en miljökonsekvensbeskriv-ning av Barsebäcksstängningen. Man är naturligtvisrädd för vad som skulle komma ut av en sådan. Där-för håller man sig själv och allmänheten i okunnighet,så att man sedan kan sprida allehanda konstiga ytt-randen om denna.Här ser vi just exempel på hur man kommer över-ens om spelregler som sedan bryts när det passar. Detär en cynism som i det här avseendet går ispetsen för.Anf. 102 () replik:Fru talman! Jag vet inte vem när han säger att någon bryter mot konventio-nen. Finns det något beslut på det? Var finns det i såfall? Visa det gärna.Göran Lennmarker glömde ju det där att de mode-rata ledamöterna i skrev under idet betänkande där det står att man kan avvecklaBarsebäck 1 utan några konsekvenser för energiba-lansen och koldioxidutsläppen. Han glömmer dess-utom att det har vidtagits ett antal andra åtgärder föratt ytterligare förstärka tillförseln av miljövänliga,ekologiskt uthålliga energislag. Sedan säger han: Detfinns ju ingen miljökonsekvensbeskrivning.Jag tycker själv att detta är en svår fråga när detgäller att göra miljökonsekvensbeskrivning, därföratt vi vet ju inte utfallet. egnautspel här är ju uppenbara. När han gör långtgåendegissningar vill han göra dem till något slags sanning.Han vill göra en miljökonsekvensbeskrivning somsäger att nu kommer koldioxidutsläppen att öka, mendet vet han ju inte.Låt oss se hur utvecklingen blir. Jag är övertygadom att har fel, och det är också demoderata ledamöterna i à la1995 överens om. Vi får se vem som har rätt.Anf. 103 () re-plik:Fru talman! har ju tillskansat sig rätten attha en högre nivå på koldioxidutsläpp och inte lägre,trots att en del i Kyotoöverenskommelsen är att visuccessivt ska minska dessa. Det är ett klart brott motdetta åtagande som vi har gjort internationellt.En annan sak är att man, innan man vidtar en åt-gärd, enligt ska genomföra en miljökon-sekvensbeskrivning i det faktiska fallet och gå ige-nom det ganska noggrant. Vi begär av enskilda aktö-rer att de innan de vidtar en åtgärd ska gå igenom ochse vad den får för effekter. Detta har inte skett. Det ärnågonting som en majoritet inte vill genomföra trotsåtagandet. Det är det tragiska i den här frågan.Jag vill dessutom ta upp en annan mycket intres-sant punkt i anförande som gällerbesluten på skatteområdet. Jag vill dock erinra om attdet parti som han själv företräder ju var mycket nogamed att vi inte skulle ha majoritetsbeslut vad detgäller skattefrågor inom EU. Hans parti och det partisom jag företräder var dessutom ense om att det hel-ler icke skulle ske på miljöområdet. När verklighetenska redovisas talar han inte för sitt parti utan snararemot sitt parti, för en central del i den noggranna ge-nomgång som vi hade inför Amsterdamförhandling-arna var hur vi skulle förfara i denna fråga. Det råddebred enighet om att vi inte skulle ha majoritetsbeslut iskattefrågor, men det rådde inte en bred enighet närdet gällde miljöfrågor. Men då hade våra två partiersamma ståndpunkt.Anf. 104 () replik:Fru talman! Först när det gäller klimatkonventio-nen är det mycket riktigt att vi inom EU har tillskan-sat oss möjligheten att ha en högre utsläppsnivå. Vihar också klart och tydligt deklarerat att vi inte avseratt använda den. Det är ett sätt att få också andraländer att klara de gemensamma målen inom EU föratt minska utsläppen. Det är helt uppenbart att det ärså.Jag noterar att inte har lästEnergikommissionens rapport à la 1995. Det är en bra läsning. Där skrev och under på att energiba-lansen inte direkt påverkas av det faktum att Barse-bäck 1 stängs. Detta skulle fler moderater behövaläsa. Där var det vetenskap och genomgång av hurenergisystemet i ser ut. Det är bra. Det skullekunna tjäna som nyttig studiecirkellitteratur inommoderaterna, så att man slapp dessa vanföreställning-ar om vad kärnkraftsavvecklingen vid 1innebär. Det skulle inte skada debatten.Anf. 105 () replik:Fru talman! Det var befriande att höra en repre-sentant för regeringssidan, eller Socialdemokraterna,prata positivt inte bara om Europasamarbetet utanfaktiskt också om överstatlighet. I har jukoden inom stora kretsar blivit att överstatlighet ärnågot fult och farligt. Federalism är något jämförbartmed sjukdomar man kan få med sig hem från semes-tern. Mellanstatlighet är däremot något gott och bra. Isjälva verket är det ju precis tvärtom. Överstatlighetinnebär ju mellanmänskligt samarbete medan mellan-statlighet innebär samarbete över människornas hu-vuden utfört av de politiskt valda i respektive land.Det har också visat sig vara en av orsakerna till inte kommer till skott med en massa saker. Mar-tin och jag är därför överens om att vi behö-ver ett gott ramverk. Vad jag skulle vilja veta är var-för vill använda detta ramverk avmellanmänskligt samarbete till att på Europanivå lösaen massa saker som man bättre löser på hemmaplanmen faktiskt inte i någon nämnvärd utsträckning tarupp de frågor som vi bara kan lösa på Europanivå.Det handlar framför allt om att utvidga Europasamar-betet till de forna kommunistdiktaturer som stårutanför. Där skulle jag vilja höra vad att säga.Anf. 106 () replik:Fru talman! Det råder nog ingen motsättning där-vidlag. Talartiden är , så det rådervissa begränsningar. Jag tycker självklart att EU-samarbetet ska utvidgas och att det är bra att flerländer får möjlighet att vara med i EU. Jag tror dess-utom att den utvecklingen påskyndar utvecklingenmot mer överstatliga beslut. Inte minst inom jord-brukssektorn är det ju uppenbart att det här kommeratt tvinga fram en sådan utveckling. Det är svårt attklara dagens jordbrukspolitik med enhällighetsbeslut.Jag vill också peka på att jag faktiskt tycker att deområden som jag tog upp är områden där det uppen-barligen behövs överstatliga beslut. Man kan exem-pelvis ta en fråga som jag tror att de flesta här inne äröverens om, nämligen att ska man klara målsättning-en när det gäller exempelvis klimatpolitiken måsteman få en beskattning som gör att det inte är lönsamtatt släppa ut koldioxid. Då måste man ha mer avgemensamma beslut så att vi får en bottennivå somligger betydligt högre än . Det klarar inte varjeland för sig. Det är därför diskussionen om mil-jöskatter, skatteväxling och så inte har kommit sålångt. Vi behöver mer av överstatliga beslut på detområdet också.Anf. 107 () replik:Fru talman! Jag vill verkligen hålla med MartinNilsson om det. De gemensamma miljöskatterna ochdet gemensamma arbetet för att lösa gränsöverskri-dande miljöförstöring är just ett av de områden somvi liberaler pekar ut som något som vi absolut måstearbeta mer med inom Europasamarbetet. Det partisom företräder motsätter sig annarsjust att vi ska driva gemensam koldioxidbeskattningoch sådana saker.Jag hoppas verkligen att de andra socialdemokra-terna i regeringen och regeringens stödpartier tar fastapå vad nu säger i kammaren i ställetför att göra som de brukar; gå baklänges in i framti-den och försöka övertala de andra länderna i EU atthöja sina skatter på arbete och företagande. Jag villdärför, fru talman, avsluta min replik här med att sägaatt jag hoppas att får mycket stortgehör inom sitt parti för att driva de här frågorna.Anf. 108 () replik:Fru talman! Jag tackar för den lyckönskningen.Jag vill ändå, med anledning av den diskussion somhar varit, peka på att det är uppenbart att det social-demokratiska partiet inte driver de här frågorna raktav. Det gör inte heller speciellt många andra partier.Jag tror att det är farligt att göra det här till en partis-kiljande diskussion. Det finns fortfarande en stordiskussion i det svenska samhället om förhållandettill EU, om mellanstatlighet och överstatlighet.Det är klart att det finns partier som tydligt ochklart har tagit ställning för än det ena än det andra.Men jag tror att det vore en olycka att säga att nu görvi detta till en partiskiljande linje. Det viktiga är attföra en diskussion om vad som behöver göras på EU-nivå och vad vi klarar att göra på nationell nivå.Jag tror att vi kommer att se en successiv för-skjutning så att vi inser att det faktiskt handlar ommer och mer av globala beslut, mer och mer av inter-nationaliserade beslut. Då behöver vi mer av demo-kratiska, internationella beslut och mer av överstat-lighet med majoritetsbeslut inom EU. Jag ska fort-sätta den diskussionen, och jag tror att fler behövergöra det inom fler partier.Anf. 109 () re-plik:Fru talman! Det är nog så att Socialdemokraternainte driver de här frågorna så mycket utan mest drivermed. Det jag tänkte ta upp gäller den första delen avdet som talar om, nämligen interna-tionaliseringen och de många goda konsekvenser somfinns där. Det är ju så att väldigt många människorhar kunnat röra sig bort från fattigdom och elände pågrund av internationalisering och globalisering. Detinnebär väldigt stora möjligheter, så också för vårtsamhälle.Men om vi inte själva förändrar oss kan utveck-lingen bli ett problem för oss, alltså om vi inte följermed i utvecklingen aktivt utan bara låter saker ochting bli som de blir. Det jag tycker att det skulle varaintressant att höra, , är om inte globali-seringen, som skapar nya villkor för inte bara ekono-min utan också samhället i dess helhet, också ställerkrav på att man ser över den politik som vi för i Sve-rige. Ställer den inte nya krav när det gäller synen påskatter, på välfärd och på hur grunden i vårt samhälleär uppbyggd? Det saknar jag mer än mycket annat iSocialdemokraternas politik. Det är en sympatiskdiskussion, men det är också sympatiskt att ha enuppfattning i diskussionen.Anf. 110 () replik:Fru talman! Jag delar uppfatt-ning i den meningen att det är viktigt att diskutera dethär. Jag tror att det ställer krav på förändringar. Jagtror kanske inte på samma förändringar som GunnarHökmark, men det är kanske inte så förvånande. Jagtror exempelvis att det behövs betydligt mer omfat-tande satsningar på utbildning, på kompetensutveck-ling. Då menar jag inte bara högre utbildning utanutbildning genomgående i samhället för de som be-finner sig i arbetslivet och de som är arbetslösa. Dethandlar om att ha en bra fungerande arbetsmarknads-politik och en kompetensutveckling genom livet. Detär en av de förändringar som uppenbart behövs. Ochdet behövs skattepengar till den. Där är det kanske enkonflikt mellan mig och när detgäller i vad mån vi tror att det behövs offentliga inci-tament och insatser för detta.Så visst behövs det förändringar. Jag tror dockinte på de här förändringarna. Jag vill återkomma tilldet som sade innan om en skatte-politik som går mycket längre än vad vi har diskuterathär. Han preciserade inte vad det innebär. Jag tolkardet som ett av de mer nyliberala, mer långtgåendekrav på gigantiska skattesänkningar som har fram-förts i den här kammaren. Men vi får det inte precise-rat eftersom vi inte vet vad det innebär i moderatpolitik. Det är synd.Anf. 111 () re-plik:Fru talman! tycker inte som jag,det visste jag redan innan. Men det vore roligt att vetavad själv tycker så jag vet vad jag intetycker som om.När det gäller skatten kan man avfärda och tyckaatt det är lite gnatigt och tjatigt, men det är en rättviktig del av människors liv och vardag. Det är rättviktigt för människor att företag växer och utvecklashär. Man kan säga att det finns en relation. Man kantänka sig att man har en växande skattebas, fler män-niskor som har jobb, fler företag som växer och sedaninte så höga skatter som vi har. Man kan tänka sig attvi har så pass höga skatter att det inte är bra för sam-hället.I en del har och andra socialde-mokrater kommit fram till att höga skatter faktiskt ärskadliga. Ni har ju skattebefriat miljardärer. Då skullejag vilja ställa frågan: Anser att glo-baliseringen bara medför att miljardärer ska skattebe-frias? Eller är det möjligtvis så att det också har rele-vans för företag, företagare och enskilda människor,alltså att sänkt skatt också ger bättre skattebaser ochintäkter till det som måste vara gemensamt?Anf. 112 () replik:Fru talman! Jag tyckte tidigare att jag sade ganskatydligt vad jag ville exempelvis när det gäller utbild-ningssatsningar och just skattefrågor. Men det som ärproblemet är att inte sade vad hanvill. Vi fick inte en siffra, inte en diskussion om vaddetta långtgående som jag citerade tidigare innebär,en skattepolitik som går mycket längre än vad vi hardiskuterat här.Det är viktigt för människors vardag. Ja, det ärviktigt för människors vardag vad de betalar i skatt.Det är viktigt för människors vardag vad de får i denvälfärd som de betalar skatten för att få. Det är tyvärrett problem att vi saknar detta i den svenska debatten.Moderaterna deklarerar inte tydligt och klart vad devill inom välfärds- och skattepolitiken. Det är stora,fina ord om globalisering och internationalisering. Vibehöver en ny politik. Men vad innebär det konkret?Vad vill göra med skattepolitikenförutom det som han har redovisat? Det blev inte såmycket mer här. Vi får återkomma och se.Anf. 113 () replik:Fru talman! är ju hederlig jämförtmed många andra EU-förespråkare inom socialdemo-kratin eftersom han så tydligt är federalist och före-språkar överstatliga beslut. T.o.m. skatteharmonise-ring ligger på agenda. Det är ju oer-hört långtgående för att komma från en socialdemo-krat, t.o.m. från en EU-förespråkare.Min första fråga är: Vad händer med det demo-kratiska beslutsfattandet när besluten fattas utan attdet har funnits en genomskinlighet, utan att det harfunnits en möjlighet att ställa dem till svars som harfattat besluten och utan att kunna välja bort dem somgör fel?Min andra fråga är: Vilka förslag avser MartinNilssons parti, eller inom sitt parti, attdriva för att förändra EU så att det kan bli mer av enmotvikt till kapitalet, eftersom jag antar att det ärMartin mål?Anf. 114 () replik:Fru talman! Låt mig säga att jag delar att långtifrån är enfullständigt bra fungerande demokratisk institution.Jag tror i och för sig att det finns många delar somskulle hålla i ett reformerat system som skulle finnaskvar. Men jag tror också att det finns avgörande bris-ter. En sådan brist som kanske är den allra störstademokratiska bristen är ju avsaknaden av en gemen-sam europeisk debatt kring vart man vill komma ochvilken sorts system man vill ha. Det tror jag är ettgemensamt uppdrag för oss, att mer försöka föra endebatt utifrån den diskussion som pågår runtom inomEU-området. Jag tror att ett avgörande problem för attkunna utmana kapitalet är just att få majoritetsbeslut,att få beslut som skärper handlingskraften och somgör att man exempelvis får fram den demokrati somskulle kunna ligga till grund för t.ex. högre mil-jöskatter. Det är ju inte utan anledning som vi i Sve-rige mellan , och Social-demokraterna tvingas se kommittéer för skatteväx-ling. Det är ju därför att det finns problem med attåstadkomma en sådan politik därför att det skullebehövas mer av gemensamma internationella organ.Anf. 115 () replik:Fru talman! Det är inte lätt att svarapå sådana här svåra frågor. Jag har full förståelse fördet. Men jag vill ändå att på något sättbemöter min andra fråga. Vilka förslag tänker rege-ringen lägga fram, alternativt vilka förslag tänkerMartin driva att regeringen lägger fram införnästa regeringskonferens för att förändra den europe-iska unionen och den monetära unionen? Och kanMartin visa att den majoritet av s-regeringarsom finns i EU på något avgörande sätt harinneburit en förändring av EU:s politik eller av EU:sinstitutioner som innebär att vi nu arbetar mer försysselsättning, för demokrati, för att minska kapitaletsmakt och för att minska fattigdomen inom den euro-peiska unionen?Anf. 116 () replik:Fru talman! Det är lättare att ställaett antal frågor än att svara på dem under en minut.Jag får väl försöka göra mitt bästa. Jag tycker attregeringsskiftena runt om i har inneburitförändringar, inte tillräckligt långtgående och intetillräckligt mycket. Men man ser faktiskt hur skillna-den har blivit när det gäller prioriteringen av syssel-sättningsarbetet - inte tillräckligt långtgående ochinte tillräckligt bra, men definitivt en prioritering.Sedan finns det problem. Jag sade tidigare i mittanförande att veto mot rejäla åtgärdermot illojal skattekonkurrens uppenbart är ett problem.Men majoriteten av socialdemokratiska regeringarruntom i driver ju en progressiv politik, enpolitik för mer sysselsättning och för en välfärdspoli-tik.Hur ska man kunna utmana kapitalet? Ja, min po-äng är just att man genom demokratiska beslut, ge-nom majoritetsbeslut, faktiskt kan få handlingskraft.Och genom handlingskraft kan politiken sätta uppspelreglerna, exempelvis när det gäller miljöbeskatt-ningen men också när det gäller kapitalbeskattningoch en rad andra områden som möjliggör mer avnationellt handlingsutrymme. Problemet just medmiljöskatterna och skatteväxlingen är ju att det är ettså litet nationellt utrymme . Vi behöver återeröv-ra det. Då tror jag att överstatligheten är en viktig del.Anf. 117 ():Fru talman! Nationalekonomer brukar tvista omdet mesta. Men på en punkt är enigheten stor - detkan vetenskapligt visas att fri handel är till fördel försnart sagt alla. Genom att avlägsna hinder för ett frittutbyte av varor och tjänster öppnar man för arbetsför-delning och specialisering utifrån tillgången på råva-ror, teknisk know-how och andra förutsättningar.Därmed är det ett effektivt verktyg för att sprida väl-stånd och bekämpa fattigdom.Ändå är frihandel en starkt kontroversiell fråga.Rädsla för att förlora marknader och jobb framkallarprotektionistiska strömningar. Arbetet för att av-veckla tullar och handelshinder går därför trögt ochdrabbas ständigt av bakslag.Länge drevs kampen för frihandel i konsumenter-nas intresse mot producenternas strävan att regleramarknaden. Men är företagare mer benägna attöppna sig för globaliseringens möjligheter, medanmotståndet mest formuleras i vänstertermer. fanns tullvännerna på högerkanten. I dagblir protektionisterna vanligare ju längre ut åt andrahållet man kommer.Den senaste stora kraftmätningen ägde rum vidWTO:s ministerkonferens i i slutet av förraåret. Uppgiften var att dra upp riktlinjer för en ny storförhandlingsrunda. Men som vi hört misslyckadesdet. Till någon del kan det ha berott på de demonstra-tioner, närmast gatustrider, som pågick utanför konfe-renslokalerna. Men framför allt var orsaken brist pågrundläggande samsyn och kompromissvilja hosförhandlarna.Frågan inställer sig varför bl.a. konsumentgrup-per, fackföreningar och miljökämpar reagerar sånegativt mot frihandel. En förklaring kan vara attWTO har blivit sin egen framgångs fånge. varhandelspolitik ett snävt avgränsat område för specia-lister som verkade med tyst diplomati. När WTOinrättades med tvistlösningsmekanismer och sanktio-ner, upptäckte olika intressegrupper att det gick att fågenomslag för sina krav på ett helt annat sätt än inomt.ex. eller det internationella miljövårdsarbetet.Perspektivet vidgades genom att man i handelsför-handlingarna förde in frågor om arbetsrätt, djurskydd,m.m.Beslutsprocessen, som kräver enighet mellan 135medlemsländer, blev därmed än mer komplicerad. Jagtror att botemedlet är ökad transparens, ökade in-synsmöjligheter, såväl inåt som utåt. Internt bör orga-nisationen ges klarare styrformer och större resurser,så att medlemsländerna får bättre överblick och del-aktighet. Utåt är det viktigt att söka en bättre förank-ring. har denna strävan riktats mot olika på-tryckningsgrupper för särintressen. Men som vi såg iSeattle verkar detta splittrande. I andra mellanstatligaorganisationer arbetar man med framgång med par-lamentariska församlingar. Så var det i EFTA, ochEuropaparlamentet hade från början denna roll. På detkänsliga säkerhetspolitiska området finns parlamenta-riska församlingar för NATO, VEU och , ochdär behöver man inte ta till tårgas och gummikulor.Sverige bör enligt min mening ta initiativet till enbättre parlamentarisk förankring av arbetet i WTO.Fru talman! Konfliktdimensionerna är många ihandelspolitiken. Den kanske tydligaste skiljelinjengår mellan industriländer och utvecklingsländer.Frihandel kan sägas vara den mest effektiva formenav bistånd. Ändå deltar de fattiga länderna bara mot-strävigt i arbetet på att avveckla handelshinder. Demisstänker att industriländerna är ute i egna intressenför att lägga under sig nya marknader.Det ska i sanningens namn erkännas att frihan-delsförespråkande industriländer ofta inte lever somde lär när det gäller att öppna för import av t.ex. jord-bruks- och tekoprodukter. Just nu är misstänksamhe-ten i den tredje världen särskilt stor mot krav på ar-betsvillkor. Man befarar - med betydande fog - attsocialklausuler som fastställer minimilöner, arbets-tidsbegränsningar m.m. skulle fungera som förtäcktahandelshinder.Kravet på arbetsvillor illustrerar en annan skilje-linje, nämligen den mellan olika industriländer. Fack-föreningarnas stora inflytande i det demokratiskapartiet inför det amerikanska presidentvalet fick pre-sident att i uttala sig för arbetsvillkormed sanktioner. Inom EU, där medlemsländernauppträder samlat i WTO-sammanhang, är meningarnadelade. Flera vänsterregeringar, däribland den svens-ka, verkar i samma riktning som , medan andravarnar för att sådana regler missbrukas i protektionis-tiskt syfte.Vad gäller handeln med jordbruksprodukter råderett komplicerat konfliktmönster. och andraeffektiva producentländer, bland dem åtskilliga ut-vecklingsländer, kräver att EU öppnar sig för importav livsmedel. Det förutsätter en avreglering ochmarknadsanpassning av den starkt protektionistiskagemensamma jordbrukspolitiken inom EU. Men desteg som togs i denna riktning vid toppmötet i ivåras var beskedliga.EU säger nu i princip ja till ytterligare liberalise-ring av handeln med jordbruksprodukter men villsamtidigt trygga möjligheterna att bedriva jordbrukinom hela EU-området, och det förutsätter konkur-rensbegränsningar eller subventioner.