prot · GO0913 · 2000-10-17 00:00:00 — Det är en linje som vi - det har flera gångerpoängterats - är ense om i . Jag tror att ensådan politisk deklaration parallellt med deklaratio-nen om stadgan vore av vikt. Då kan inte längre nå-gon tvekan råda om positionen att det finns ett sam-manhållet system för mänskliga rättigheter i Europa.Anf. 19 Utrikesminister ():Fru talman! Jag börjar med den sista frågan. Detär precis det här som , m.fl. också harföreslagit. Än så länge finns det dock inte en totalmajoritet för det förslaget. Så vi får väl se hur diskus-sionen går fram till mötet i det sedan gäller diskussionen om Mellanös-tern kan jag lugna . Flera utrikes-ministrar i EU har gjort precis samma uttalanden somden svenska utrikesministern, dvs. undertecknad, hargjort. När vi däremot samlades i gällde frå-gan just toppmötet och vikten av att vi fick båda par-ter att delta i toppmötet. Därför gjorde vien deklaration med det budskapet. Det stod vi ocksåalla bakom.Jag kan garantera, , att detfranska ordförandeskapet inte har visat någon irrita-tion över den svenska utrikesministern.Anf. 20 ():Fru talman! Det är viktigt att vi i talar meden röst. Det är den enda möjligheten att ha inflytande.Och vi har ju enats om en grundläggande strategi förEU:s roll när det gäller . Den måste vivårda noggrant. Vi i har ju ihistorien pratat med många skilda röster. Det harinneburit att vårt inflytande i motsvarande grad harförsvagats eller inte funnits över huvud taget.Sedan vill jag ta upp frågan om rättighetsstadgan.Uppfattade jag det rätt? Kommer den svenska rege-ringen nu med kraft att driva linjen att det ska vara enpolitisk deklaration i om gemenskapernas an-slutning till stadga? Det vore mycketbra i så fall. Och det skulle jag hälsa med stor till-fredsställelse.Låt mig slutligen säga att de övriga frågorna harju förankrats i i de mandat som gavs införAmsterdamförhandlingarna, . Det ärganska , men detta har i alla falldiskuterats och beslutats i denna kammare och ocksåfortlöpande i . Det finns ju inte anled-ning att nu gå in och kommentera den förhandlings-situation som råder. Låt mig bara säga att det finns enbetydande oro när det gäller att ordförandeskapet harlagt den här förhandlingen så sent . Om detskulle spricka riskerar man att skjuta upp den alldelescentrala frågan om utvidgningen och förhandlingarnamed de central- och östeuropeiska länderna. Det voreväl ändå skäl att försöka snabba på det här. Det ärsent , och det går kanske inte att ändra tidtabellen,men det är anmärkningsvärt att vi eftermötet i diskuterar samma saker.Anf. 21 Utrikesminister ():Fru talman! EU talar med en röst. Det kan jag för-säkra om. Mina egna uttalandenstår t.ex. i mycket god överensstämmelse med vadJavier , som är utrikespolitisk talesman för ,det som kallas för EU:s utrikesminister, sade vid ettbesök i regionen. Så kan sovalugnt om natten.Ifall IGC:n inte blir klar skulle det naturligt-vis vara ett oerhört stort problem. Det skulle inte varaett problem specifikt för det svenska ordförandeska-pet utan för hela utvidgningsprocessen. Därför harnaturligtvis alla länder ett skäl att se till att regerings-konferensen verkligen blir avslutad i . Men det ärockså viktigt att vi inte för att få regeringskonferen-sen avslutad i ger upp alla våra förhandlingspo-sitioner, som t.ex. kravet på en kommissionär.Anf. 22 ():Fru talman! Bekymret är att man har lagt det härså sent. Då kan vi hamna i ett dilemma. Det är möj-ligtvis avsikten från ordförandeskapets sida. Men det är olyckligt.Jag ska gå tillbaka till frågan om en politisk dekla-ration i när det gäller gemenskapernas anslut-ning till . Det är viktigt att densvenska regeringen tillsammans med likasinnadedriver det kravet och också får igenom det. Då fårman två parallella deklarationer vid samma tillfälle.Det vore den bästa lösningen.Anf. 23 Utrikesminister ():Fru talman! har lagt fram ett förslag somSverige stöder, men det är fortfarande oklart om dettaförslag kommer att gå igenom, eftersom det fortfa-rande finns flera länder som väldigt bestämt motsättersig detta. Jag kan inte utlova någonting här i kamma-ren som jag inte är säker på att vi kommer att kunnagenomföra. Men det är en fråga som vi driver.Anf. 24 ():Fru talman! Det har pratats mycket om rättighets-stadgan. Jag kommer att ta upp ett problem som kan-ske är mer juridiskt.Det är oerhört väsentligt att få reda på om rege-ringen kommer att stå fast vid att stadgan inte skavara juridiskt bindande och inte få konstitutionellakonsekvenser. Frågan blir då också: Kommer man attgöra detta till det bittra slutet?Varför är detta så viktigt? Jo, om man gör stadganjuridiskt bindande innebär det att vi tar ytterligare ettsteg bort från mellanstatligheten, som ju statsminis-tern sade att han ville värna om, mot en union. Dennafråga är över huvud taget inte diskuterad i Sverige.Vad vill vi ha för ett EU? Regeringen ska ju kommafram till beslut i som är bindande för, skulle jagvilja säga, all framtid eller i alla fall är ganska oåter-kalleliga. Då frågar man sig om vi inte först borde taden där diskussionen, så att vi vet vad svenska folketvill. Det är ingen hemlighet att folket och de styrandekanske inte är på kollisionskurs, men de har inte rik-tigt samma uppfattning om det här. Frågan är alltså:Har jag uppfattat regeringens ståndpunkt rätt om attstadgan inte ska vara juridiskt bindande? Det finnsstarka krafter som vill ha den juridiskt bindande.Kommer man att motsätta sig detta?Anf. 25 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan lugna . Vi ärhelt bestämda i den . Vi har ocksåsamtliga svenska partier i uttryckt sammauppfattning. Stadgan ska inte vara juridiskt bindande.Det har vi framfört . Det kommer vi att framfö-ra också i . Vi kommer inte att acceptera attstadgan görs juridiskt bindande.I kommer man att anta en politisk deklara-tion. När vi sedan får i uppdrag att fortsätta den härdiskussionen under det svenska ordförandeskapetkommer vi att fortsätta att hävda samma uppfattning,och vi anser att det finns väldigt goda skäl - de somMargit framförde och framför allt koppling-en till - till att man inte bör göra stadganjuridiskt bindande.Anf. 26 ():Fru talman! Tack för svaret! Jag är inte riktigt sä-ker på att jag kan sova helt lugnt om natten, menstatsrådet försökte ju att verka bestämd. Vissa prin-ciper - de är inte många - kan man helt enkelt intekompromissa om. Jag hoppas att regeringen får nå-gonting som liknar en linjal i ryggen och håller fastvid den ståndpunkt som är densamma i ochStorbritannien.Anf. 27 Utrikesminister ():Fru talman! Så länge den här regeringen sitter kanMargit sova lugnt om natten.Anf. 28 ():Fru talman! Jag ska inledningsvis lugna ministernmed att säga att jag har förstått vad ministern har sagtom stadgan om mänskliga rättigheter. Jag tänker dockändå ställa en följdfråga om denna. Anledningen äratt regeringens egen tjänsteman i konventet, DanielTarschys, ganska tydligt har påstått att trots att detblir ett politiskt dokument kommer detta att påverkaEU:s institutioner, även om det inte införlivas i EU:sgrundlag, och därmed också rättspraxis.Jag skulle vilja få kommentarer från ministernmed anledning av uttalande. Jagundrar också om det har gjorts någon form av analysfrån regeringens sida just med avseende på vad dettafår för effekter, även om stadgan så att säga enbartblir politiskt bindande.Anf. 29 Utrikesminister ():Fru talman! Det har resoneratkring är detta: Stadgan innebär ju att den gäller förEU:s egna institutioner, och när man ska göra tolk-ningar av vad olika saker innebär och diskutera EU:segna institutioner finns ändå stadgan som någon typav välvilligt politiskt underlag för vad man gemen-samt politiskt har uttalat att man vill uppnå. På detsättet kan naturligtvis stadgan indirekt få en betydel-se. Den får däremot inte direkt betydelse i meningenatt man som enskild kan vända sig till Europadom-stolen med en specifik fråga utifrån stadgan. Indirektkan den dock påverka politiska beslut, politiska tolk-ningar och liknande.Anf. 30 ():Fru talman! Tack för det svaret. Ska jag tolka detsom att detta indirekt också kan påverka nationellaställningstaganden och nationella hanteringar av våraegna beslut, just med anledning av att man börjarhantera saker med hänsyn till denna indirekta påver-kan i EU:s institutioner?Anf. 31 Utrikesminister ():Fru talman! Nej, absolut inte. Det är väldigt tyd-ligt hänvisat till att man har olika kompetenser och attstadgan inte styr det nationella agerandet. Jag haregentligen svårt att ange några konkreta exempel därjag tror att stadgan indirekt påverkar diskussioner ochbeslut vad gäller EU:s institutioner. Däremot är detganska lätt att göra en distinktion mot det nationellabeslutsfattandet och säga att detta inte påverkas alls,mer än om man själv väljer att ha som ett argument idebatten att det eller det står i stadgan. Men det harabsolut ingen betydelse för det nationella beslutsfat-tandet.Anf. 32 ():Fru talman! Utrikesministern nämnde att fråganom kvalificerad majoritet för skatter var uppe tilldiskussion. Det finns en skatt där det finns ett väldigtstort behov av att komma överens om åtminstone enlägsta nivå. Jag tänker på koldioxidskatten. Jag und-rar om den frågan var uppe till diskussion och hurutrikesministern i så fall agerade.Anf. 33 Utrikesminister ():Fru talman! Det här är en fråga som har diskute-rats : om man ska kunna tänka sig ma-joritetsbeslut i skattefrågan i EU. Där har statsminis-tern väldigt tydligt deklarerat, både inför och inför , att den svenska posi-tionen står fast: Vi ska inte ha majoritetsbeslut iskattefrågorna.Sedan kan man ha förståelse för hur önskvärt detskulle vara. Det är klart att vi alla tycker att det voreönskvärt om vi kunde komma överens om en lägstanivå t.ex. på koldioxidbeskattningen. Men det byggeri så fall på att vi kommer överens enhälligt. Börjarman fatta majoritetsbeslut när det gäller skattefrågorär det näst intill omöjligt att särskilja miljöskatter frånandra skatter. Släpper man fältet miljöskatter ochsäger att man där ska fatta beslut med kvalificeradmajoritet har vi i praktiken också att se fram emotmajoritetsbeslut på hela skatteområdet. Det skulle, påett sätt som ingenting annat vi har diskuterat ,också dra undan grunden för det nationella besluts-fattandet. Skatterna handlar ju väldigt mycket om attkunna finansiera ett lands egen välfärd och egna re-former. Det är därför vi absolut inte har velat se ma-joritetsbeslut vad gäller skattefrågorna.Anf. 34 ():Fru talman! Hur ser, med anledning av detta, denfortsatta strategin ut för att åstadkomma någontingåtminstone tillnärmelsevis gemensamt på det härområdet?Anf. 35 Utrikesminister ():Fru talman! Jag hade gärna velat svara på hur detser ut när det gäller diskussionen om koldioxidskat-ten, men jag måste nog hänvisa till finansministernoch miljöministern som har mer direkt insyn i dediskussionerna.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 2000/01:11 om skjut-fältet i ÄlvdalenAnf. 36 Försvarsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att trygga framtiden förÄlvdalens skjutfält. Bakgrunden till interpellation är en oro för vad som håller på atthända med skjutfältet. anför bl.a. attdet fr.o.m. början på inte kommer attfinnas några värnpliktiga på skjutfältet.Älvdalens skjutfält ligger i norra på grän-sen till . Fältet är största övnings- ochskjutfält med en yta om . kan utnyttjas för övningar upp till en fördel-nings ram. Som exempel kan jag nämna att övningenSnöyra genomfördes på skjut-fält med 3 000 deltagare, 500 fordon och 80 stridsfor-don. Jag var själv där, fru talman.Skjutfältet är tillståndsprövat enligt miljö-skyddslagen (1969:387), och villkor och föreskrifterför utnyttjandet är fastlagda. På fältet får militär ut-bildning, provverksamhet och ammunitionsdestruk-tion bedrivas.I propositionen Det nya försvaret re-dovisade regeringen frågor om Försvarsmaktensförmåga till anpassning och tillväxt (prop.1999/2000:30). Regeringen anförde i propositionenatt grundorganisationen kommer att ha den volymoch infrastruktur som behövs för att genom flexibili-tet och planering kunna utnyttjas även i en tillväxtsi-tuation. Regeringen konstaterade att det är angelägetatt behålla dimensionerande övnings- och skjutfält.Regeringen ansåg också att skjutfältet i Älvdalenkommer att få en särskild betydelse för artillerifunk-tionen i framtiden.I sin behandling av propositionen hade försvarsut-skottet inga invändningar när det gällde frågan om attbehålla dimensionerande övnings- och skjutfält (bet.1999/2000:FöU2). Utskottet anförde vidare att skjutfält är viktigt vid större övningar och förartillerifunktionen.När , I 2/Fo 52, lades nedden övergick ansvaret inom Försvar-smakten för skjutfält till artilleriregementetA 9 i Kristinehamn.I den skrivelse hänvisar till i sininterpellation - en skrivelse från artilleriregementettill Försvarsmaktens högkvarter den 18 september2000 - belyses konsekvenserna om den värnpliktigapersonalen för bl.a. bevakning dras in. I denna frågahar jag erfarit följande: Försvarsmakten har beslutatatt det, även efter det att den nuvarande gruppenvärnpliktiga avslutat sin tjänstgöring i början av no-vember , tills vidare ska finnas värnpliktiga vidskjutfältet för bl.a. bevakning. Inom Försvarsmaktenshögkvarter genomförs en översyn av servicenivåernavid övnings- och skjutfälten. Denna utredning be-döms bli klar . Vidare avser högkvarte-ret att göra en kostnadsberäkning och prioritering avde åtgärder som föreslogs i dåvarande generalin-spektören utredning om Älvdalensskjutfält från . Denna utredning bedöms bliklar under våren 2001.Sammantaget kan jag konstatera att den nuvaran-de bevaknings- och säkerhetsnivån kommer att bibe-hållas även efter det att de inneliggande värnpliktigarycker ut . Frågan om denlångsiktiga inriktningen utreds inom Försvarsmakten.Fru talman! genomförs en mycketomfattande förändring av det svenska försvaret. Den30 juni lades ett stort antal förband och andramilitära enheter ned. inrättades en ny led-ningsorganisation. Det är viktigt att det nya försvarsom vi nu formar har tillgång till de övnings- ochskjutfält som behövs för att bedriva en rationell ocheffektiv verksamhet. skjutfält är en viktigdel i detta nya försvar.Anf. 37 ():Fru talman! Jag tackar försvarsministern för sva-ret. Jag ser i det här svaret mycket som är positivt urTrängslets synvinkel och för det svenska försvaret.För bara två lät det som om be-slutet var oåterkalleligt. Inga värnpliktiga skulle fin-nas vid Trängslets skjutfält i . Den 4 novem-ber, det kan man läsa i skrivelserna som också för-svarsministern hänvisade till, skulle de värnpliktigage sig av. Detta ingav oro då det funnits värnpliktiga iÄlvdalen sedan 1967.Försvarsministerns svar ger definitivt en ljusningför skjutfältet. Jag tycker att man ska kalla saker vidderas rätta namn och det här är en ljusning och enpositiv bild på försvarshimlen både i och försvenskt försvar, eftersom vi talar om landets störstaoch kanske bästa skjutfält.Då jag fick ta del av den skrivelse som sänts frånartilleriregementet i till högkvarteretfattade jag genast pennan för att skriva denna inter-pellation. Det var nämligen en skrivelse författad avchefen för regementet i och därmed enskrivelse av stor vikt. Skrivelsen innehöll, som jagtolkade den, ett rent hot mot vad jag brukar kalla ettav största skjutfält.Att det låg allvar bakom orden om hot kan följan-de mening ur skrivelsen ge belägg för: Ett skjutfält,dessutom största, där det inte utan storasvårigheter kan bedrivas övningar med spräng- ochtändmedel samt vapenförvaring på ett vettigt sätt, äringet skjutfält för framtiden och kan svårligen ut-vecklas för svenska och eventuellt internationellabehov.Det var allvarsorden som fick mig att fatta pennanoch skriva denna interpellation. Medierna har ocksåförstått det här. Skjutfältschefen uttalade sig och detstod i rubrikerna hemma i : Inga fler värn-pliktiga i Trängslet.Jag tycker att man kan se det här som ett primabord, ett väldigt fint bord med fyra ben som man ärstolt över. Men det finns planer på att kapa bort ett avbenen. Försvarsministern och jag kan vara eniga omatt ett bord med tre ben lutar väldigt. Vi ska inte taupp en debatt om svenska försvaret lutar för närva-rande, det kan vi ta . Men det blir ettbord som inte är så lättsålt och som man inte vill ha.En fråga är vem som ska komma med de resursersom nu ska tillföras. Det är en intressant fråga. I det egentligen bara två officerare på Trängslet.Det pratas i den utredning som generalmajor gjorde om sju officerare. Jag funderar på vari-från resurserna ska tas. Men det kanske jag inte skavara orolig för. Det är väl en ordergång från departe-mentet och uppåt som det här ska ordnas genom.Om man ser på den skjutfältsutredning som gjor-des av finner man att det bara varsuperlativer som fälldes om skjutfältet i Älvdalen.Men sedan kom ett antal skrivelser fram och tillbaka,bl.a. till Högkvarteret, som gav den här oron. Omman som sagt pratar om utveckling kan man kanskeinte såga av ett ben. Den här röran om och kringTrängslet, lite halt ibland, vänster och höger, bakåtoch framåt, gjorde att en stor oro spred sig om skjut-fältets framtid som inte stämde med den utredningsom försvaret har gjort.Men jag har också en annan tanke, som försvars-ministern och jag har diskuterat tidigare. Jag tog ävenupp den när jag var i och träffade försvarsut-skottet där. Finns det några nya kontakter åt väst, medNorge, om eventuellt utnyttjande av det här skjutfäl-tet? Det har diskuterats i den här kamma-ren.Sammanfattningsvis vill jag fråga försvarsminis-tern, för att se att jag har förstått svaret rätt: Kan jagåka hem till mitt hemlän och basunera ut att man kanvara lugn, bara lugn, för nu kommer det resurser tillskjutfältet i och det kommer att finnas värn-pliktiga? Det sista står ju i svaret, så det har jag redanuppfattat som en klar signal. Dessutom ställde jagfrågan: Har det förekommit fler kontakter?Anf. 38 Försvarsminister ():Fru talman! Tack för de vänliga orden från inter-pellanten.Förhållandena är entydiga. Regeringen har medriksdagens stöd angivit att detta liksom andra skjut-och övningsfält ska behållas och utnyttjas. Det är upptill Försvarsmakten att nu fastställa exakt hur verk-samheten ska bedrivas och vilken servicenivå sombehövs för att den ska kunna bedrivas. Eftersom dettaskjutfält är ett av landets bästa skjutfält, utgår jag frånatt Försvarsmakten kommer att bedriva verksamhetpå ett sätt som gör att fältet verkligen kommer till gottoch effektivt utnyttjande, inklusive har den personellaservicenivå som behövs.Jag fick också en fråga om och in-tresse. Jag hade vid ett bilateralt besök ett samtal medmin norske kollega i för ungefär två veckorsedan. Ingenting togs upp från den norska kolleganssida om denna fråga. Jag betraktar detta som det fak-tiskt har varit i flera omgångar tidigare, att norskaregeringar , oavsett partifärg, icke harönskat aktualisera frågan om att för varaktig norskutbildnings- och övningsverksamhet använda vårtsvenska fält i Älvdalen.Anf. 39 ():Fru talman! Jag tackar försvarsministern också förde svaren. Jag är fortfarande positiv till svaret och vetatt det kommer att uppfattas positivt på skjutfältet.Där har stor oro funnits och man har basunerat ut attdet nu är slut med de värnpliktiga och även kanskemed bordet på tre ben.Det står i svaret att fältet får betydelse för artilleri-funktionen . Jag hoppas att fältet ska kun-na användas bredare än så och återkommer lite granntill det senare.Framtiden berörde regeringen i försvarsproposi-tionen och vi i försvarsutskottet instämde i regering-ens tongångar när det gällde övningsfälten.I generalmajor utredning om Älvda-len, med namnet - ett övnings- och skjutfältför , finns också, som jag har sagt tidigare,många superlativer om skjutfältet. Då han bedömerfältet säger han: Mekaniseringen och utvecklingen avolika vapensystem samt ökade svårigheter att öva påcivil mark gör att skjutfält alltmer framstårsom en tillgång för att öva och bedriva utprovning avnya system.Visst. Det är , precis som försvars-ministern påpekade. Det är en tillgång för svensktförsvar för framtiden. Generalmajoren betonar att detkostar 35 miljoner i mark- och anläggningskostnaderper år och han pekar på fältets användbarhet till vin-terutbildning för enheter ur Mellersta och Södra Mi-litärdistrikten, framtida brigadövningar inom divisio-ners ram, hemvärnets utbildning, övningar inom in-ternationell verksamhet, provverksamhet för Försva-rets materielverk och FOA, frivilligorganisationernasövningar och skolverksamhet inom Försvarsmakten.Som synes är det en mycket bred verksamhet, ochprecis som försvarsministern sade: Jag var där, kanjag också säga: Jag var där, på Snöyra, och såg vadman kunde göra. Två reducerade mekaniserade ba-taljoner var där. Artilleribataljon, ingenjörsbataljon,underhållsbataljon, m.fl. enheter fanns på denna storaövning som utvärderades med mycket gott resultat.Generalmajoren talar också i sin utredning omJAS-systemets utveckling mot att innehållamarkmålsbekämpningssystem med stor räckvidd. Dåuppfyller inte små fält de krav som finns när det gäl-ler bl.a. riskområden. Det påpekas i Flygvapnet behöver skjutfält av typ.Det finns, för att fortsätta med generalmajorensutredning, en klar bild över klimatförhållandena.Skjutfältet har utmärkta förhållanden för vinterträningoch vintermanöver.Jag ska bara ställa en sista fråga till försvarsmi-nistern om ordergivningen i det här fallet, så att viinte går härifrån och är oeniga. Jag förstår att för-svarsministern inte ska ringa till ochsäga: Skicka upp 15 gubbar till ! Så ska detsjälvklart inte gå till. Jag förstår att departementet haren inriktning som går vidare ganska fort, eftersomdet handlar innan de värnpliktiga "skulletas bort". Jag utgår från att ordergivningen går fråndepartementet till högkvarteret och att det sedankommer att hända saker och ting. Har jag uppfattatordergången riktigt?Anf. 40 Försvarsminister ():Fru talman! Det är Försvarsmakten som har att lö-sa frågorna på det sätt som jag har refererat till i mittinterpellationssvar, och jag utgår ifrån att Försvar-smakten också kommer att göra detta. Det är så or-derlinjerna är i vårt land.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 2000/01:4 om säkrapostservicenAnf. 41 Näringsminister ():Fru talman! har ställt flera frågorom postservice och vissa frågor som rör Posten AB:sansvarsområde.Jag ska besvara frågorna i tur och ordning.Till att börja med frågar vilka åt-gärder regeringen avser att vidta för att en samladallsidig postservice i postlagens anda och bokstav skaförverkligas. Mitt svar på denna fråga är att regering-en bedömer att detta är förverkligat. Dennabedömning har, som bekant, regeringen även lämnattill i budgetpropositionen. Som underlagför regeringens bedömning ligger bl.a. den ansvarigatillsynsmyndighetens rapport om utvecklingen ochkonkurrenssituationen på postmarknaden.Nästa fråga handlar om vilket arbetsgivaransvarregeringen tänker sätta i verket för att lösa frågan omarbete eller utkomst för postkassörer och tusentalsanställda. Det är eller berört dotterbolagsom är ansvarig arbetsgivare för dem som arbetarinom . Posten AB:s ledning och styrel-se har ansvar för att hantera frågor om anställningaroch eventuell övertalighet. Dessa frågor är inte rege-ringens ansvar. Regeringen har dock ställt krav påPosten AB om att hantera frågor om övertalighet påett ansvarsfullt sätt. Vad jag erfarit har Posten ABtillsammans med de fackliga organisationerna kom-mit överens om ett särskilt stödprogram, kallat PostenFuturum, för att hjälpa anställda till nytt arbete videventuell övertalighet. har avsatt runt 2miljarder kronor för att täcka kostnaderna för bl.a.Posten Futurums verksamhet.Den sista frågan är om regeringen som statlig äga-re till planerar att ta initiativ till att enflerhundraårig service och goodwill kan säkras. Ja,initiativ för detta har redan tagits. Jag redovisadesenast de krav som riktats motPosten AB i samband med det förändringsarbete sombedrivs inom företaget.