prot · GO099 · 2000-10-11 00:00:00 — Det är det somförvirrar situationen till , närRiktas företagsledning får klart för sig att man har ettåtagande på artistsidan både i pengar och i praktiskainsatser som ledningen inte har känt till.Det kan tänkas att det var ett välskött företag, meni det här avseendet var det inte särskilt välskött.Anf. 73 () re-plik:Fru talman! Vad som är ledsamt när det gällerhela den här Sydafrikasatsningen är att uppfattningeni har präglats av att man har misslyckats medartistsatsningen. Det har i inte kommit framvad som har varit positivt förrän har fått lite kontakter, och det har talats lite om deti tidningarna. Den bild som svenskar har fått har varitatt det här var misslyckat rakt över, både från rege-ringens sida och från Riktas sida.Göran åberopar vad . Jag kan bara tänka mig vad sade.Han menade att man hade en förtroendefull inställ-ning till regeringen och därför vågade ta sig an detta.Saken är hemskt tragisk, och jag hoppas att den inteleder till att nya, unga och moderna konsultföretagdrar sig för att ta regeringsuppdrag i fortsättning, fördå gör regeringen en stor förlust.Anf. 74 () replik:Fru talman! Det är bra, , att vi nuär inne på svensk mark och kan konstatera att denpolitiska opinionsbildningen och mediespeglingen hargivit svenska folket ett intryck av att Sydafrikasats-ningen inte var så bra. Man har försöktrubricera den som Sydafrikafiaskot. Det kan inte baraavse artistdelarna, utan det är ett samlande begreppför hela Sydafrikasatsningen.Jag tycker inte att vi behöver polemisera mot var-andra. Om har samma insikt somjag, kan vi tillsammans med hjälp av boken om Syd-afrikasatsningen, den rapport som Exportrådkommer att lägga fram och det företag från Eskilstunasom jag här talat om försöka informera människorna iSverige om vad den här Sydafrikasatsningen faktisktinnebär.Jag räknar med på den punkten.Jag är inte lika säker på att jag kan räkna med ut-skottets ordförande. Det är möjligt att Exportrådetkan imponera något även på Per och att mankan föra vidare vad kommit fram till.Anf. 75 ():Fru talman! När jag en gång i tonåren engagerademig politiskt var en av de första uppgifterna att delta ien insamling för rasförtryckets offer i . Enannan tidig uppgift var att delta i den rörelse somfanns i som krävde bojkott avsydafrikanska varor.Sverige kom att spela en positivroll. antogs denna bojkott av FN och helavärldssamfundet. Vi upptäckte dock att hadeett dubbelt ansikte gentemot apartheidregimen. Å enasidan fanns den engagerade solidaritetens ansikte. Åandra sidan fanns profitörernas. Vissa svenska företaghade omfattande investeringar i och sökteäven sedan bojkotten av apartheidregimen blivit FN:spå olika sätt kringgå bojkotten.När nu blivit kvitt apartheidregimenoch söker bygga upp ett nytt demokratiskt och icke-rasistiskt samhälle finns gamla förbindelser medSverige. Det känns därför rätt och riktigt att Sverigeförsöker skapa en bred kontakt med , att visöker utveckla ett brett samarbete. Därför var rege-ringens Sydafrikasatsning alldeles riktigt tänkt. har en tradition av solida-ritet. har, om man så vill, en skuld att avbe-tala på grund av andra företags verksamhet. Den harvarit ett indirekt stöd till apartheidregimen. Det varmöjligt och nödvändigt att stärka den samhörighetsom den breda här i landet skapat.I den meningen var satsningen väl motiverad.Huvuddelarna av satsningen har av allt att dömaockså fungerat väl. De politiska kontakterna, semina-rieverksamheten, de ekonomiska och handelspolitiskakontakterna har, som det talats om redan, i allt vä-sentligt fungerat på ett tillfredsställande sätt. Det somblev ett problem var att man i ett relativt sent stadiumövertygades om att man skulle krydda den bredasamhällssatsningen med en kultursatsning, en artist-satsning. Där hade man inte organisationen. Manhade inte färdigheten på berörda departement attsvara upp mot vad den delen av satsningen krävde.Det är bara i den delen som det har riktats kritik frånkonstitutionsutskottet. Det är det som vi har haftanledning att granska.Av debatten här kan man få intrycket att utskottethar varit oenigt. Faktum är att vi har varit utomor-dentligt eniga i uppfattningen att organisationen brastnär det gällde satsningen. Man följde inte upphand-lingen av de tjänster som gällde artistsatsningen. Mangjorde ett relativt slarvigt engagemang av en arrangörför artistdelen. Man hade inte tillräckligt klar ochtydlig beredskap och organisation för att hantera dennågot annorlunda rytmen, t.ex. vid behov av snabblikviditet som krävs inom artistbranschen. Departe-mentets organisation var inte beredd på det.Vi har varit enhälliga i vår kritik av allt detta. Detär departementscheferna på berörda departement somhar ansvaret för verksamheten till syvende och sist.Därför drabbar det dem. Det är en indirekt kritik aven del av Sydafrikasatsningen och ingenting annat.Det är viktigt att invända mot en del av de överordsom använts i polemiskt syfte från reservanterna,framför allt utskottets ordförande. Konstitutionsut-skottet har inte granskat statsministerns ledarstil. Denhar inte varit föremål för någon anmälan eller gransk-ning och utvärdering inom konstitutionsutskottet.Fru talman! När man talar för hela utskottets ge-mensamma slutsats ska man inte spetsa till det vi harkommit fram till, som om det hade gällt hela Sydafri-kasatsningen. Det gjorde Per . De slutsatsersom utskottets ordförande drar är inte ledda i bevis.Utskottets ordförande kan företräda hela utskottet närstora delar av ett betänkande är enigt. Men då får manhålla sig nogsamt till det vi är eniga om och inte försedet med insinuanta och demagogiska svängningar ochsedan tala för den lilla del där det har varit oenighetoch där det finns en reservation.Jag tycker att det är en insinuant svängning närman säger att det är uppenbart att tjänstemän lyssnadetill statsministern och följde honom. I relationernamellan statsministern och tjänstemän ska det väl varaså att tjänstemännen lyssnar till sin statsminister. Mankan inte lägga statsministern det till last. Det är felak-tigt och inte alls bevisat, det som Per säger atten stat som agerar som den svenska staten har gjortkan till slut ingen lita på. Det är att ta till övertoner igranskningen.Reservationen tar upp saker som inte är bevisade.Den slutar med slutsatsen: "Det sätt på vilket ärendethandlagts har sammantaget skadat företags och and-ras tilltro till staten som avtalspart." Det sägs rakt ut.Det är ett obevisat påstående. Det finns inga beläggför att detta har skadat svenska statens rykte somavtalspart.Tvärtom visar hela hanteringen att man har för-sökt att hitta saker som kanske inte har funnits. Manhar försökt att vrida ur det som man försöker vrida urall vätska i tvätt. Man vrider två tre fyra gånger för attse om man ändå inte kan hitta någon droppe av något,och det har egentligen inte gått.Det första spåret som utskottet följde var: Kundedet vara så att tjänstemännen inte ville betala medhänsyn till att statsministern inte skulle förlora an-siktet? Vi kunde inte komma fram den vägen. Detfanns ingenting som visade att så hade skett.Man gick då från borgerlig sida in på ett annatspår. Man sade: Det måste nog kanske vara så, efter-som det var advokater som gjorde gällande att såskulle ha varit fallet. Statsministern skulle direkt hastoppat detta i ett visst skede när det var ett möte pådepartementen mellan företrädare för Rikta och de-partementen. Men inte heller det har gått att belägga.Det har uppenbart inte varit på det viset.Då kommer man till insinuanta formuleringar,menar jag, i reservationerna: Det här är inte belagt,men något skumt måste det ha varit i statsministernsagerande. Då ägnar man sig nästan åt det som maninom etnologisk teoribildning kallar omslutning.Man förser någon eller något med ett rykte. Sedanska man till varje pris pressa på den etiketten ochanvända den, eftersom alla då vet vad man talar om,och så har man omöjliggjort den personen, den före-teelsen eller någonting. Det är också vad man ägnarsig åt här. Man säger att det är statsministerns ledar-stil som gör att det går på det här viset. Men man haregentligen ingenting på fötterna att så skulle ha varitfallet.Jag tycker att vi i utskottet som helhet har gjort ettomsorgsfullt arbete. Vi har alltså kunna samla helautskottet. I den del som avser artistsatsningen harregeringens arbete brustit vad gäller organisation ochupphandling. Det är i sig en allvarlig kritik som viriktar i den delen.Men det är värt att betona att utskottet i denna be-dömning har varit enigt, och att vi har varit eniga ikritiken. Detta berör en liten begränsad delav Sydafrikasatsningen, som till dess huvudsida före-faller ha varit ett utomordentligt lyckat och bra pro-jekt.Anf. 76 () replik:Fru talman! brukar nu och då re-flektera logiskt och sammanhängande i en del frågor.Det imponerar på mig. Jag tycker om logik och sam-manhang när man resonerar i politiska termer. Mendet är en del saker som jag inte riktigt förstår igranskningsfrågorna.Vänsterpartiet, Socialdemokraterna och Miljöpar-tiet har ett samarbete när det gäller budgetfrågorna.Men såvitt jag vet finns ingen sådan samarbetspakt igranskningsfrågorna, eller finns det en sådan? Detvore intressant att få veta.Jag har frapperats av den servila attityd somVänsterpartiet har visat i granskningsfrågorna, och isynnerhet i den här frågan. har jag faktiskt haften känsla av att är mer regeringstrogetän vad s-gruppen själv är.Jag skulle vilja ställa en fråga till så servila? Eller är det möjligen så att sällska-pet med oss andra skrämde något?Anf. 77 () replik:Fru talman! Jag har ingen anledning att svara påinsinuationer. Omsorgen om konstitutionsutskottetsom granskningsorgan gör att jag inte vill gå med påskrivningar som går längre än vad som framkommer ikonstitutionsutskottets granskning och vad vi klartkan belägga.Att vi från inte har biträtt reserva-tionen - vi är ju två i utskottet - beror på att denvimlar av sådana påståenden som inte är helt korrektaeller sådana påståenden som inte går att belägga. Jagciterade sista meningen av ett sådant påstående. Vihar inte velat göra det.Det är väl ingen servil inställning vare sig frånVänsterpartiet, Socialdemokraterna eller Miljöpartietnär vi gemensamt säger att statsråden har ett övergri-pande politiskt ansvar för vad som händer. Det harbrustit i de avseenden som vi har varit eniga att dethar brustit i. Men hänvisning till det kan de inte und-gå kritik.Jag tycker inte att det är en servil inställning. Dethade det varit om vi sagt att allt var lysande. Men dethar vi verkligen inte sagt. I denna del har regeringenfått kritik.Anf. 78 PER () replik:Fru talman! var inte så nöjd medmitt anförande. Jag får väl leva med det. Jag är intespeciellt förvånad, men jag är heller inte specielltbekymrad. Jag ska kommentera ett par av de frågorsom emellertid apostroferade i sittanförande.Först påpekade han, och jag tror att jag citerar ho-nom rätt, att det krävdes ny kompetens därför attberörda departement inte hade kompetensen. Jag troratt det är alldeles fel. Jag tror att det berörda departe-mentet hade kompetensen, och det är här som pro-blemet ligger.Det är här som anknytningen till statsministernsledarstil går att finna. I varje normalt projekt av denhär karaktären låter man det ansvariga departementetsköta det. Sedan urminnes tider har Utrikesdeparte-mentet skött dylika arrangemang och gjort det medstor perfektion.Vad som händer är att Utrikesdepartementetplötsligt inte får göra detta, för detta var personliga projekt. Det är här problemen börjar.Vad utskottet säger är att vi hittar mängder av situa-tioner där oklarheten mellan vem som egentligen ärchef är upphovet till många av de konsekvenser somsedan blir så bekymmersamma.Min andra kommentar har att göra med betydelsenav statsministerns uttalanden. Det är lite rörande attsåväl huvudregeringspartiet och reservregeringsparti-et nu säger att det inte spelar så stor roll vad statsmi-nistern säger. Vi ska minnas detta till . Menuppenbarligen är det fortfarande så att tjänstemänlyssnar.Kenneth säger också att det är naturligt attde gör det. Jag tror att i denna del avsitt argument hade alldeles rätt. Men sedan lyckas hani ett slags lojalitetskrumbukt komma fram till att detändå är fel. Om stannar på den förstabisatsen blir slutsatsen mer logisk.Det visar sig också - och det har vittnats om detinför utskottet - att detta Perssonska uttalande åter-upprepas i många av de samtal som vi har haft anled-ning att granska. Det är inte bevisat, men det harhävdats inför utskottet. Här ligger vår misstanke. Detär där säger: Det är nog inte så allvar-ligt, så vi glömmer alltihop. Det tycker jag att Ken-neth gör alldeles fel i.Anf. 79 () replik:Fru talman! Om det vore så illa att det vore ettpersonligt projekt, som utskottets ordförande säger,vore det anledning till en KU-anmälan. Vi har regler ilandet om att regeringens beslut ska fattas av rege-ringen kollektivt, annars är det ministerstyre.Det ligger i det jag försöker förklara med omslut-ning. Man ska försöka prägla en bild av en politiskmotståndare, och man har god hjälp av massmediernaatt göra detta, osv. Då hamnar man i detta.KU har inte granskat statsministerns ledarstil. Denhar aldrig anmälts till KU, och vi har inte granskatden. Det är på det viset.Det verkar faktiskt som att en mycket rimlig tolk-ning är att man trots allt visar omtanke om statensmedel när man inte betalar ut enligt ga-rantin. Jag menar att man kan göra precis motsatttolkning mot vad ni gör, nämligen den att när Riktabegär detta och ska omstruktureras så har Rikta ford-ringsägare på sig som inte bara är anknutna till Sydaf-rikasatsningen. Då vill man inte att statens medel skagå till andra än dem som har med just den här sats-ningen att göra, och då är det klart att det inte kan blien snabb utbetalning.Vidare fanns det ingen tid utsatt för när betalning-en enligt garantin skulle vara gjord. Det var inte sagtatt det skulle ske alldeles . Återigen finnsdet alltså kritiska ståndpunkter som inte bär och sominte är korrekta och belagda. Därför skjuter reserva-tionen över målet. Ni kunde ha avstått denna reserva-tion, och utskottet hade varit enhälligt i sin kritik.Kritiken hade då kanske också framstått som starkare.Anf. 80 PER () replik:Fru talman! Vi hade naturligtvis kunnat avstå frånvår reservation, . Då hade utskottetblivit enigt, statsministern gladare och Socialdemo-kraterna och lyckligare över att någonytterligare kritik inte framfördes ens reservationsle-des. Men så sköter inte vi vårt uppdrag. När det finnsanledning att säga någonting så säger vi det.Det finns två förbryllande eller bekymmersammaingredienser i det argument som nu tarfram om att Rikta väl egentligen inte hade skäl attförvänta sig någon snabb betalning. Om KennethKvist minns handlingarna så ingick Rikta i sin garan-tiförbindelse på rätt lösa grunder - när regeringensjälv bad Rikta att göra det. Det är regeringen somber därför att regeringen inte klarar av beställningarnanär artisterna vägrar att gå upp på scenen. Det är judet som är bakgrunden. Rikta ingick i den förbindel-sen därför att man tidigare hade gjort motsvarande,dvs. hjälpt regeringen undan ett likviditetsproblemoch fått betalt . Rikta hade alltså skälatt anta att man hjälpte regeringenskulle regeringen inte vara mer nödbedd med attbetala än den var den första gången. Men då hademan inte räknat med statsministern.Den andra ingrediensen i samma förbryllandekedja är att man nog skulle kunnat kontrollera att deinskickade underlagen var korrekta. Det ligger myck-et rim och reson i detta. En och annan sätter upp frå-getecken för om detta måste ta , undervilken tid Rikta inte längre existerar som ett funge-rande företag.Men sedan kommer det mest förbryllande av allt,nämligen att i slutet på denna granskning betalar manändå inte ut enligt räkning så som man sade att manskulle göra, utan man betalar ut enligt garantin. Tvåveckor före det att ska uppträda i kon-stitutionsutskottet är det plötsligt möjligt att betala utin enligt garantin. Det är då som misstankenväcks om att det finns en djupare förklaring underdetta som socialdemokrater, vänsterpartister och,tyvärr, miljöpartister inte vill se - vet, fru tal-man, av vilket skäl.Anf. 81 () replik:Fru talman! Per får det att låta som om ga-rantin utfärdades av regeringen i vederbörlig ordning.Men den kom ju till utomordentligt hastigt, och säkertutan att någon politisk instans hade kunnighet omden. Men den politiska instansen är ansvarig för detsom händer också utom dess kännedom.Visst, det är ju alldeles riktigt att det tog tid ochdröjde innan utbetalningen kom. Men det finns juockså i utskottsmajoritetens och i den enhälliga slut-satsens text - för det är ju bara ett stycke motivtextsom ni har reserverat er för - egentligen skäl för kri-tik av allt detta. Den kritiken är baserad på vad ut-skottet faktiskt har fått fram.Men vad ni gör i reservationen är att dessutom in-sinuera att det finns annat som är klandervärt. Det ärsådant som utskottet visserligen inte har fått fram,men som kanske ändå eventuellt måste vara fel. Nimåste ha något som gör att vi kan höja tonläget ytter-ligare. Vadan detta behov? Det gör ju att debattenförs i en ton som om utskottet vore utomordentligtoenigt.Vi är inte utomordentligt oeniga! Vi är eniga omatt artistsatsningen inte har skötts på ett bra sätt ochatt regeringen, och därför ansvariga statsråd, förtjänarkritik för detta. Det är vi eniga om. Men vi är ickeeniga om det som står i reservationen, därför att det äringet annat än spekulationer och insinuationer.Anf. 82 PER ():Fru talman! Det är inte lätt att komma sist i en så-dan här något avslagen debatt - för det är den trotsallt. Vi har hållit på med det här ärendet . Vi har vänt på många stenar och vi har gåttut och in i garderober. Vi har minst sagt arbetat väl-digt omsorgsfullt. Vi har utfrågat 15 personer, och treav dem har vi utfrågat två gånger. Man kan nog integöra så mycket mer i ett sådant här ärende.Jag är den förste att beklaga att vi inte kom över-ens hela vägen fram. Det var faktiskt så att vi hade ettenat utskott fram till en sista liten formulering, där detsprack. Därefter skapades en minoritetstext som jagmenar inte hade grund nog.Men vi ska se hela detta ärende uppkommet frånen anmälan som gjorde den 19 novem-ber. Då anmälde vi nämligen Sydafrikasatsningen tillKU på grund av att vi misstänkte att biståndsmedleninte användes på rätt sätt. De frågor som vi ställde tillKU var följande:1. Faller resan till inom ramen för detövergripande biståndsmålet, som är fattigdoms-bekämpning?2. Är det förenligt med måluppfyllelsen att använ-da biståndsmedel för marknadsföring?3. Har bistånd använts för att marknadsföra svens-ka produkter och svenska företag?4. Har bistånd sammankopplats med försäljningoch marknadsföring av svensk krigsmateriel?Vissa delar i satsningen har under granskningenvisat sig kunna falla under biståndskriterierna. Det ärvi överens om i utskottet. Men vi är också överensom att vissa inte har fallit inom ramen. Resultatet harpå vägen blivit att regeringen - och detta är klartuttalat av - inte kommer att användabiståndsmedel till de delar som faller utanför ramen.De utgifterna ska tas från andra anslag, har det sagts.Eftersom en slutlig reglering av fordringarna ochfördelning på olika anslagsposter ännu inte gjorts ärdetta nu en fråga för revisorerna och den uppföljningsom utrikesutskottet planerar. Vi har nog gjort vad vihar kunnat i utskottet.I stället har granskningen kommit att handla merom bristen på planering, bristen på organisation,bristen på beslutsgångar och bristen på upphandlings-förfarande - och ett korrekt sådant. Brister i de härhänseendena har vållat svårigheter när det gäller attbedöma om satsningen i dess helhet stämmer överensmed målen. Så står det faktiskt i bedömningen.Det här är tung kritik, menar jag. Jag står för hu-vudtexten, men jag menar att detta är tung kritik.Vi har inte kunna belägga kopplingen till JASGripen-affären och marknadsföringen av svenskkrigsmateriel, dvs. dessa 28 Gripenplan. Men för migfinns känslan av sammanblandning fortfarande kvar.Det beror på att händelserna ligger så i fas med var-andra. av avtalen skedde strax efterdet att Sydafrikaresan var slut. Det var exakt den 3december. Jag har ändå inte skrivit en reservation omdetta, och det beror på att jag inte har tillräckligt medbelägg för att rikta en stark kritik på det här området.Jag menar att ungefär samma sak gäller för det häruttalandet och trovärdigheten som avtalsslutande part.Reservanterna anser ju att regeringen inte längre harförtroende som avtalsslutande part.Det är väldigt viktigt för oss i KU att vi har grundför det vi säger i våra bedömningar. Vi hade en ge-mensam grund väldigt länge, men här kom vi fram skiljelinje som inte var särskilt bra för vårt utskott.Ett enat utskott skulle ge ett mycket starkare intryckutåt i en sådan här fråga.När det gäller JAS kan man sägaatt jag fick lite vatten på kvarnen när jag läste enutskrift från en Rapportintervju med när man undertecknat de häravtalen. Då säger : "Det är mycketglädjande. Det innebär att de utnyttjar optionen snab-bare än vi hade tänkt. Jag kan bara konstatera det medstor glädje. Jag tror också att det har en hel del attgöra med den aktivitet som var i Afrikaresan, från ossoch från näringslivet. "Den här intervjun och det här svaret gav mig an-ledning att ställa frågan till under enav våra utfrågningar. kommentar var:"har i regel talangen att ta åt sig endel av äran." Det är ett kryptiskt påstående. Jag harlite svårt att se relationen mellan de statsråd som här inställningen till varandra. Jag vet inte om detär vice versa också. Detta var från det gäller vår granskning tycker jag att dettavändande på stenar och in och ut i garderober var ennyttig läxa för oss. Jag tror att vi fick lära oss väldigtmycket under vägen. Det var många stenar som vivände och som inte förändrades under dehär procedurerna. De såg likadana ut.Men det finns också besvärande realiteter, nämli-gen det vi kallar för verklighetsuppfattningar. som sitter tillsammans under en viktig förhand-ling - det här gäller på Utrikesde-partementet - kan ha en delad uppfattning om verk-ligheten och uppfatta saker diametralt olika. Vad sagt, och vad har den sagt? Jo, den har sagt det.Nej, den har inte sagt det. Den har sagt det. Nej, denhar inte sagt det.Detta skapar en förvirring och är mycket förbryl-lande. Till detta kan man också säga, som någontidigare har tagit upp, att det är märkligt att stats-tjänstemännen just vid det här mötet inte för någrasom helst noteringar. De förde inga anteckningar. Detär ett oerhört viktigt möte. Det måste alla vara med-vetna om som deltar i det, men de för inga anteck-ningar. Däremot för motparten, dvs. Riktas advokater,anteckningar.Problemet för oss i KU är att vi har konfronteratsmed anteckningar från den ena sidan och minnesbil-der från den andra sidan. Det har varit en omöjlighetför oss att avgöra vad som är sant och vad som inte ärsant, eller, om vi ska tala om olika verklighetsupp-fattningar, vilken verklighet som bättre stämde över-ens med den verklighet som rådde.Detta har skapat ett problem för oss i KU. Hur skavi hantera de olika verklighetsuppfattningarna? Dethar fått mig att fundera ytterligare på att ta upp fråganom sanningsförsäkran i KU på bordet igen. Jag hördeatt ordföranden i KU nämnde det också. Jag är själv-fallet medveten om alla de konsekvenser och problemsom det kan medföra. Orsaken till att jag tänker pådet viset är just att vi hamnar i situationer där vi heltenkelt inte kommer längre - olika sagesmän har olikauppfattningar. Vi kan inte göra någon rättvis bedöm-ning. Jag tror att en sanningsförsäkran skulle kunnasätta större press på dem som vi utfrågar.Många har sagt att det här betänkandet är värt attläsa för alla som är intresserade av sådana här frågor,och det tycker jag också. Jag undrar om statsminis-tern och utrikesministern har läst det. Jag tycker attdet är trevligt att höra att utrikesministern i alla falltar åt sig kritiken av organisationen och upphandling-en.