prot · GN0975 · 2000-03-07 00:00:00 — Jag har hittaten tidningsartikel i där en jurist-studerande har undersökt hur 39 slumpvis valdakommuner har efterlevt regler om åtal-sanmälan och miljösanktionsavgifter. Han konstaterari utredningen att ett stort antal kommuner inte hadedömt ut avgiften. Tidningen skriver: "MiljöministerKjell har med anledning av Grips undersök-ning sagt att han i värsta fall får fundera över omtillsynen borde lyftas från kommunerna till annanmyndighet. "Jag tolkar detta som att miljöministern snarare serdet som ett problem att inte tillräckligt många sank-tionsavgifter utdöms för de små företagen. Jag tror attdet är viktigt att vi har tydliga och enkla regler så attdet är möjligt för företagen att följa dem. Det liggerett stort informationsansvar på myndigheterna, sär-skilt när en ny omfattande lagstiftning införs. Det ärviktigt att ha förståelse för de små företagens villkor.Det vore mycket värdefullt om statsrådet i direkti-ven till översynen av tydligt talade om attdet är viktigt att anpassa och se över balken så att denfungerar för de små och medelstora företagen. Detpraktiska miljöarbetet sköts ute på fältet av småföre-tagare, av medborgare. Om de upplever att de motar-betas av myndigheterna i ett byråkratiskt nit som intemotsvaras av egentliga miljökrav får vi en sämremiljö i Sverige.Anf. 74 Miljöminister ():Herr talman! Jag tror inte att jag har så mycket atttillägga till det jag sade förra gången. Det gläder migatt var mer nöjd med det inlägget änmitt interpellationssvar.Däremot missuppfattade mig -medvetet eller omedvetet. Självfallet ska reglerna intevara lika för små som stora företag i någon absolutmening. Däremot ska alla företag veta att konkurren-ter och andra företag i samma situation har sammalagstiftning även på det området att hantera.Jag förklarade i mitt förra inlägg att jag har verkatmycket för en bra utbildning. Där finns det förmodli-gen ytterligare att göra. Vi arbetar med den frågan ienlighet med de tilläggsdirektiv jag har formule-rat.Jag förklarade också att i den redan beslutade ut-värderingen ska finnas en hög beredskap för ända-målsenliga förändringar. Det är en sak jag vill uppre-pa i detta inlägg, och jag vill tillägga att det är pågrund av att jag tänker på så sätt som jag svarade så iintervjun. Om tillsynen inte fungerar, att det blir olikatillämpning, får vi vara beredda att fundera på ettannat sätt att bedriva tillsynen.Det är viktigt att slå vakt om förbättringar i miljö-arbetet som den nya innebär, också medökade krav på företagen. är det viktigt attse till att reglerna blir så långt det är möjligt flexiblaoch tar hänsyn till de olika företagens olika villkor.De ska bli möjliga att arbeta med för mindre expansi-va nydanande företagare.Anf. 75 ():Herr talman! har vi fått klart för oss att det skabli omfattande utbildningsinsatser, att det pågår enutvärdering och att utvärderingsgruppen ska, om detbehövs, föreslå ändamålsenliga ändringar.Nu vill jag återkomma till min fråga i interpella-tionen. Hur upplever statsrådet att dessa typexempelvittnar om problem? Upplever statsrådet att det före-kommer problem för småföretagare när det gällertillämpningen av ? Är det här ett områdesom miljöministern tycker är så viktigt att det finnsskäl att göra en noggrann genomgång av miljöbalkenseffekter på framför allt de små företagen? Det ärviktigt därför att vi behöver fler och växande småfö-retag och också för att de kommer att stå för mycketav det praktiska miljöarbetet.Vi har inte för så länge sedan sett hur byråkratinhar tagit knäcken på höga medarbetare inom Nä-ringsdepartementet. Chefen för med buller och bång. Han sade: "- Jag haderäknat med att pannan blodig, men inte avlidapå min post." Det gällde byråkratin på Näringsdepar-tementet. Jag hoppas att det inte är ett antal företagaresom ska behöva avlida på sina poster i kampen motbyråkratin bland tillämpare utan att detska gå att hitta smidiga sätt att arbeta på i fortsätt-ningen.Anf. 76 Miljöminister ():Herr talman! Vi har inte den byråkratin på Miljö-departementet kan jag trösta med.Jag vill ha bra, tuffa miljökrav, och jag vill ha bra,flexibla regler. Jag vill inte ställa miljön mot företag-samheten. Jag tror att vi endast genom en bra miljö-politik främjar företagsamheten. Jag tror - precis somOla säger - att mycket av det praktiskaarbetet måste ske i företagen.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1999/2000:225 omfristående skolorAnf. 77 Statsrådet ():Herr talman! har frågat vilka åtgär-der jag är beredd att vidta i syfte att förhindra attkommunerna på ett osakligt sätt motarbetar etable-ringen av fristående skolor.Göte refererar till två enskilda ärendendär kommunens politiska majoritet i sina yttrandentill avstyrkt ansökningar om rätt till bidragför fristående gymnasieskolor. Jag går inte in på detenskilda fallet utan håller mitt svar på principiellnivå.Enligt skollagen ska förklara en fristå-ende gymnasieskola berättigad till bidrag om skolansom lämnar utbildning ger kunskaper och färdighetersom till art och nivå väsentligen svarar mot de kun-skaper och färdigheter som gymnasieskolan ska för-medla. Dessutom ska skolan även i övrigt svara motde allmänna mål och den värdegrund som gäller förutbildning inom det offentliga skolväsendet. Rätt tillbidrag ska dock inte medges om skolans verksamhetskulle innebära påtagliga negativa följder för skolvä-sendet i den kommun där skolan är belägen eller inärliggande kommuner. Bedömningen att etablering-en av en ny fristående gymnasieskola medför påtagli-ga negativa följder ska avse förhållandet på lång sikt.Enligt förordningen om fristående skolor skaSkolverket bereda lägeskommunen tillfälle att yttrasig över ansökan när det gäller fristående grundskoloroch för fristående gymnasieskolor såväl lägeskom-munen som närliggande kommuner.En kommun har således rätt att lägga fram argu-ment om påtagliga negativa följder.Skolverkets beslut i ärenden om rätt till bidrag fårdessutom överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.Därmed är rättssäkerheten hög.Det nuvarande systemet har den fördelen att varjekommun har möjlighet att lägga fram sina synpunkterinnan fattar beslut utifrån skollagensgrunder. Genom att dessa beslut är samlade till enenda instans blir också risken för olikartade bedöm-ningar från fall till fall begränsad. Det innebär medandra ord att den nuvarande ordningen erbjuder godaförutsättningar för en rättvis behandling såväl förkommuner som för fristående skolor, oavsett om ettkommunalt yttrande skulle omfatta synpunkter somligger utanför de kriterier som ska vara vägledandeför beslut.Jag kan därför inte se att det föreligger något be-hov av att vidta åtgärder som syftar till att förhindraatt kommunerna avstyrker ansökningar om rätt tillbidrag för fristående gymnasieskolor.Anf. 78 ():Herr talman! Jag ber att få tacka skolministern försvaret.Jag har förståelse för att skolministern inte kan gåin och debattera enskilda ärenden; så är reglerna, ochså ska det vara. Men är det ganska viktigtatt kunna ta fram exempel, och det jag nu tar fram ärexempel från min egen kommun, från Jönköpingskommun.Där har två gymnasieskolor nu sökt tillstånd att fåstarta som fristående. Enligt uppfylleransökningarna de krav som gäller enligt regelverket,och därför har också tillstyrkt att de fårstarta de här skolorna.Men si kommunen försöker med alla medel läggahinder i vägen, utifrån argument som jag måste sägafår uppfattas som rent osakliga i de här sammanhang-en. Man säger t.ex. när det gäller kostnadsbilden ochvolymerna som kommunen har inom sin egen skolaatt det inte finns någon möjlighet att under överskåd-lig tid avyttra lokaler. Man säger att lokalkostnadernaskulle stiga oerhört för kommunen. Det är ett argu-ment.Samtidigt har samma kommun utifrån en lokalplanering när det gäller gymnasieskolan konstateratatt inom loppet av en tioårsperiod ökar antalet gym-nasieelever från 5 000 till 6 400-6 500. Det sägerkommunen - samma kommun som säger att om manlåter ett par fristående gymnasier starta med 300 ele-ver knäcker det kommunens ekonomi, att det kostarflera och att man har inte möjlighetatt klara planeringen inom ramen för denna investe-ring. Så överklagar man och försenar och fördyrar.Då menar jag att man från kommunens sida hargått så långt att man egentligen överskrider sina befo-genheter. Jag vet att kommunen kan göra så, enligtnuvarande ordning, men då är min fråga till skolmi-nistern: Är detta rimligt?Vi har beslutat att friskolor ska kunna etableras,och då måste vi väl också ha regler som sätter gränserför hur kommuner kan agera i de olika sammanhang-en. Man måste väl ha sakligt bärande argument. Mankan väl inte bara därför att man ideologiskt är emotfriskolor konstruera argument och på så vis försenaoch fördyra.När det visar sig att man kan göra på det här sättetställer jag frågan till skolministern: det inte dagsatt se över reglerna? Skolministern säger nej. Detinnebär att kommunerna kan fortsätta på detta vis.Det är inte så, herr talman, att vi har skolor förkommunernas skull, utan vi har skolor för barnens,för elevernas skull. Skolan är inget självändamål förkommunen, utan den är ett självändamål för de eleversom ska gå där, för att de ska få en god och bra un-dervisning.När nu skolministern analyserar vad som händerpå nivå - jag kan tänka mig att vad somhänder i min kommun inte är någon enstaka företeel-se, utan det har säkert varit ungefär lika i andra kom-muner - finns det då inte skäl att se över reglerna ochinskränka kommunernas möjligheter att på det härsättet hantera seriösa etableringsmöjligheter, som ärpositiva för våra barn och ungdomar? Det är ändå detsom skolan gäller.Anf. 79 Statsrådet ():Herr talman! För mig är det viktigt att vi har dennationella möjligheten att bestämma om vi ska hafristående skolor eller inte. har tagit uppatt det fortfarande finns olika ideologiska synpunkterpå frågan om det ska finnas fristående skolor ellerinte, och så är säkert fallet.Jag kommenterar inte , utan jag pratargenerellt. Jag tror att det kan finnas en del som fortfa-rande känner att de inte vill ha den fristående skolanoch som tycker att vi fortfarande skulle ha enbartkommunala skolor. Jag kan också se på den andrakanten att det finns representanter från partier somtycker att vi egentligen skulle ha bara fristående sko-lor och inte några kommunala skolor. Jag tror att vikommer att leva med de ideologiska skillnadernaflera år framöver. Jag möter ofta i debatten represen-tanter från båda hållen.Därför är det för mig det viktiga just att vi harSkolverket och att det är som tar det na-tionella avgörandet och tittar på detta i ett nationelltperspektiv. Därför vill jag inte heller gå in och styramer i kommunerna.Vi har en debatt, med de olika uppfattningarna.Hur man sedan skriver sina yttranden och hur välunderbyggda de är lägger jag mig inte heller i. Jagvill fortfarande se att det är en ideologisk skillnad. Sålänge det ligger ett ansvar på att ytterstfatta det avgörande beslutet blir det ju inte ett avgö-rande i den enskilda kommunen, utan det är ett natio-nellt avgörande.Hur våra kommunpolitiker yttrar sig går jag intein på. Jag är medveten om de ideologiska skillnader-na, men jag har ingen kommentar till det.Anf. 80 ():Herr talman! Jag tycker i och för sig att skolmi-nisterns synpunkter är sympatiska när det gäller att vifår respektera de ideologiska skillnaderna. Det gör jagockså - så är det. Sedan vet jag inte om någon föror-dar att vi inte ska ha några kommunala skolor överhuvud taget. För mig är det viktiga att föräldrarna kanbestämma vilken skola som är bäst för deras barn.Vi vet att situationen ute på skolorna är ut-omordentligt problematisk. Vi har sett i nyhetsmedi-erna och vilka oerhörda problemsom finns i vissa skolor i närhet. Då ärdet, som jag ser det, angeläget att man kan prövaolika alternativ. Där utgör friskolorna en väldigt vik-tig faktor.Jag vill säga till skolministern att det också är enrättvisefråga, en rättssäkerhetsfråga, för eleverna ivårt land att alla ska ha samma rätt och samma möj-lighet att välja friskolor, när vi nu i riksdaghar fattat beslut om detta.Jag delar också statsrådets uppfattning beträffandeatt ska göra en bedömning. Det måstefinnas någon som ser till att kvalitetskrav och annatuppfylls i fristående skolor. Det är nödvändigt.Problemet är ju att vissa kommuner försvårar denetableringen, på osakliga grunder. Det är där jag me-nar att skolministern har sitt ansvar.Jag läste enintressant artikel i med anledningav frågan om friskolor. "S vill skapa mångfald utanfriskolor", står det i artikeln. Då säger majoriteten nu ska skapa denna mångfald inom det kommu-nala systemet därför att man nu har fått friskolede-batten. Redaktören ställer frågan: "Konkurrensen frånfriskolorna har alltså fått kommunen att vilja förbättrasin egen skola. Visar inte det att konkurrensen ärstimulerande?" Svaret från politikern blir: "Det ärpositivt att vi har fått en debatt. På så sätt har frisko-lorna faktiskt fyllt ett syfte. "De politiker som vill säga nej till friskolor i minkommun har således accepterat och fått vidimerat attbara debatten har varit positiv. Man kan ställa sigfrågan hur positiv etableringen då inte skulle vara,också för kommunala skolor. Det är det man får lärasig av mångfalden. Hur bra är det inte också för lä-rarna att kunna välja inom vilken skola de vill verka?Jag tycker att detta är så symtomatiskt när detgäller osaklighet i argument. Vi kan ha olika ideolo-giska uppfattningar, men det ska i princip inte drabbavåra elever i olika kommuner ute i landet. Har riksda-gen fattat ett principbeslut ska det gälla alla, och dåska det inte hänga på ideologi i kommunerna. Då skadet hänga på rättssäkerhet och saklighet. Det är därförjag återkommer till skolministern med min vädjan: Seöver reglerna, så att kommunerna inte kan fortsätta atthantera dessa frågor på detta sätt.Anf. 81 Statsrådet ():Herr talman! Det är ändå så att det finns ett natio-nellt ansvar när det gäller de fristående skolorna.Egentligen är vi överens om att det inte är den enskil-da kommunen som ska bestämma. Man kan få yttrasig, och man för fram sina synpunkter.För mig är det givetvis eleven som är i centrum.Elevernas möjlighet att kunna välja skola är oerhörtviktig. Det gäller allting. Vi tittar på innehåll, avgif-ter, osv. Vi har kunnat säga nej genom att vi har denform av bidragssystem som vi har. Där är det viktigaatt vi har en likvärdighet över landet.Det gäller såväl för den ansökande blivande fri-stående skolan som för kommunen att det är viktigtatt få veta hur man ansöker och hur en ansökan be-svaras, vilka kriterier som kan föras fram för ochemot ett beslut, osv. Det är viktigt att båda parter fårexakt samma information. Det tittar vi på , medSkolverkets hjälp.Jag återkommer ändå till att det är somär ytterst ansvarigt. Jag tycker att det också i fortsätt-ningen ska vara ett nationellt ansvar.Anf. 82 ():Herr talman! Jag delar skolministerns uppfattningom att vi ska ha ett nationellt ansvar. Det är det vi skaha. Därför vill jag inte att kommunerna ska ha detansvar som kommunerna trots allt har i dessa sam-manhang.Man kan ställa sig frågan hur många elever sommissar chansen att gå på en fristående skola därför vet att det i kommunalhuset sitter en kompaktmajoritet som är emot fristående skolor. Hur mångakommuner drabbas av att de inte får ut den positivaeffekt som bara debatten har skapat i Jönköpingskommun? Det är det som är problemet.Vi är överens om att det är ett nationellt ansvar.Men varför ska då kommuner kunna försvåra, förse-na, fördröja och fördyra etableringar av friståendeskolor på fullständigt osakliga grunder? Det är detsom är problemet.Det är bara detta jag vädjar till statsrådet om. Ta ifrån kommunerna den möjlighet dehar . Se i stället till att vi lever upp till det sam-lade gemensamma nationella ansvaret, där Skolverketgör bedömningen.Det är inget självändamål för kommuner att drivaskolor. Det är däremot viktigt för familjer, för barnoch för elever att få välja skola och få en bra utbild-ning. Det är också bra för lärarna att ha en mångfaldnär det gäller möjligheterna att söka olika arbeten.Det är det som är vitsen. Det är det som är det positi-va med de fristående skolorna.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1999/2000:233 omelevers kunskapsnivå i grundskolanAnf. 83 Statsrådet ():Herr talman! har frågat vilkainitiativ jag avser att vidta med anledning av Skolver-kets rapport om resultaten i . Hon frågarockså om jag avser att lägga fram en nationell hand-lingsplan för att lösa problemen i ochvilka åtgärder jag ämnar vidta för att uppnå en flex-iblare organisation med olika undervisningsgrupper iförhållande till elevernas kunskaper.När det gäller kommentarer om rap-port om resultaten i hänvisar jag till dendebatt som avhölls här i den 17 februari.Jag redovisade då mina reaktioner på rapporten ochvilka åtgärder som jag och regeringen har genomförtoch ämnar genomföra framöver för att säkra kvalite-ten i . Där framgick att jag delar oronöver att inte alla elever når målen, som jagpåminde om att de flesta elever både trivs och klararmålen bra. Jag underströk också det kommunala an-svaret för att gå bakom resultaten och sätta in ade-kvata åtgärder där det finns brister.En stor del av detta finns även redovisat i den ut-vecklingsplan som regeringen presenterade i maj1999. Det ligger självfallet i mitt uppdrag att kontinu-erligt överväga och föreslå åtgärder utifrån utveck-lingen i skolan, vilket jag också gör utan att därförbenämna det en nationell handlingsplan.Förutom debatten har jag vid ett flertaltillfällen besvarat interpellationer ochfrågor på samma tema. Jag ber därför att få hänvisatill svaren och de debatter som redan förts beträffandeden allmänna diskussionen om resultaten i grundsko-lan.Ewa tar upp frågan om indelning iundervisningsgrupper. Hur man organiserar under-visningen och delar in eleverna är en fråga som manförfogar över i kommunen eller på den enskilda sko-lan. Jag har som skolminister ingen anledning att hasynpunkter på detta, och jag anser att skolorna haralla möjligheter att skapa en flexibel organisation.Det är en professionell uppgift för skolledare ochlärare att skapa en organisation som ger alla elever sågoda möjligheter som möjligt till lärande och utveck-ling.Anf. 84 ():Herr talman! Jag får börja med att tacka skolmi-nistern för svaret, även om jag tycker att det var ettganska tråkigt svar, eftersom man nästan hela tidenhänvisar till tidigare debatter. Jag tycker inte att det ärtillfredsställande med tanke på att det kanske finnsmedborgare som både tittar i interpellationer ochtittar på svaren och inte har hängt med i den tidigaredebatten. Men skolministern har kanske i dagensdebatt möjlighet att upprepa vissa av sina tidigaresynpunkter, t.ex. när det gäller vilka åtgärder minis-tern kommer att vidta med tanke på elever som inteklarat Godkänd i de grundläggande ämnena.Herr talman! Det finns en fråga som jag särskiltvill belysa i dagens debatt, och det gäller frågan omhur skolan organiserar sin undervisning, som jag lyftefram i min interpellation. Skolministern har rätt i sakom att det är upp till varje skola hur man organiserarundervisningen. Men att jag tar upp frågan hängeregentligen ihop med att skolledare och lärare som jagpratar med på olika skolor känner sig väldigtbakbundna av den generella synen på skolan. Mångaav de åtgärder de skulle vilja vidta - t.ex. att i störreutsträckning nivå- och kunskapsplacera elever i olikaundervisningsgrupper - vågar man sig inte riktigt på,detta på grund av den allmänna politiska retorikenframför allt på riksnivå. Det är därför jag ställer den-na fråga.Herr talman! Jag skulle under denna debatt viljahöra skolministerns syn på tesen "En skola för alla".Vad innebär det för skolministern?Anf. 85 ():Herr talman! Jag gick med i denna debatt därföratt jag tycker att har tagit upp enviktig punkt, nämligen individualiseringen i skolan,och därför att jag gärna skulle vilja komplettera hen-nes synpunkter. utgår från det faktum att barn ärolika och utvecklas i olika takt och att man därför börindividualisera undervisningen. Det är naturligtvisriktigt. Men sedan kopplas det till rap-port, och det ser i interpellationen ut som om detskulle vara orsaken till att man fick rätt många ickegodkända elever. Det tror jag inte är riktigt sant.Det finns ett annat problem här som är det storaproblemet. Det är att det finns en alltför stor gruppelever - i storleksordningen - som är ickegodkända i väldigt många ämnen.Det är alltså den grupp av elever som vi iblandtalar om som de som blir utslagna eller som lämnasutanför i skolan. Det handlar alltså inte om den s.k.naturliga åldersvariationen, utan det här är elever somt.ex. har dyslexiproblem, en lättare form av Asperger,invandrarbakgrund - och därför inte kan svenskaspråket - eller sociala problem som hindrar dem frånatt ta del av skolarbetet på ett normalt sätt.För de här barnen är det oerhört viktigt att manindividualiserar undervisningen. Åtgärden är alltsåalldeles riktig, men de här eleverna har också behovav särskilt stöd i form av specialisthjälp. Det handlarom specialpedagoger, skolpsykologer, kuratorer osv.som ska kunna träda in och ge det stöd som dessaelever behöver. Då skapas också möjligheten förläraren att individualisera sin undervisning. Så längeman inte har tillgång till den här specialisthjälpen ärdet alltså svårigheter att i den normala undervisnings-situationen kunna ägna tid åt varje elev. Därför är detegentligen två problem som är aktuella. Det handlardels om att individualisera så att de elever som harbehov av särskilt stöd får det stödet, dels om det somEwa tog upp om att man måste kunnaindividualisera av det enkla och naturliga skälet att vialla är olika och utvecklas i olika takt.Jag skulle alltså vilja tillägga detta till den frågasom går till . Kommer den härandra gruppen, som jag bedömer är det stora proble-met, att kunna få den hjälp som behövs, och kommerinitiativ att tas? Jag vet att vi tycker ungefär sammanär det gäller huvudfrågan, nämligen att man skaskjuta till resurser, så att vi får specialpedagoger,kuratorer och skolpsykologer till de här eleverna ochkan få en individualisering på köpet i den vanligaklassrumssituationen, om jag uttrycker mig på detsättet. Men är det möjligt att ta andra initiativ för attpåskynda arbetet? Det är en fråga som intresserar ossalla. Det är inte alldeles lätt att svara på den, men jagvill ändå ställa den.Anf. 86 Statsrådet ():Herr talman! Vad är en skola för alla för mig? Detär en skola där varje elev är i centrum och där manutgår från varje elevs egna behov, förutsättningar ochmöjligheter. Jag brukar också säga att vi inte ärframme vid målet, en skola för alla, . Ett avskälen till att vi inte är där är att vi fortfarandeinte har den kompetens som behövs för att kunnamöta alla dessa elever som faktiskt är så olika. Därförser jag viktiga delar när det gäller att vi ska kunnaklara det hela.Det handlar om att se till att lärare fåren kompetensutveckling när det gäller elever medolika typer av funktionshinder, att vi får mer av spe-cialpedagoger som kan vara handledare och kanskeen del av en ledningsorganisation vid en skola ochvara rektorn behjälplig och också äska resurser för attkunna möta de här eleverna. Hur möter man dessaelever? Det gäller det som sade ochdetta med de olika nivågrupperingarna. Jag tror attjust den individuella studieplanen är oerhört viktig fördessa elever. kan man se tidigt, redan iförskolan, på elever om de behöver stimulans i t.ex.sin språkutveckling, sin matematiska utveckling ellersin sociala utveckling. Det handlar om att man tidigtbörjar arbeta med det som vi i skolan kanske kallarför åtgärdsprogram men också om att fundera lång-siktigt. Vi vet att elever behöver olika för attnå målen.Jag tror att man på skolan redan nu - även omkanske inte alla som arbetar på skolan har den fullakompetensen för att möta alla typer av funktionshin-der - funderar över hur man gör den individuellastudieplanen för eleverna. Hur kan vi tänka i ett läng-re perspektiv?