prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — Detta var i början avseklet, men man kan i skenet av detta tydligt se vilkenroll det spelat för den följande händelseutvecklingsom i mångt och mycket styrts av olika infrastruk-tursatsningar.Att de stora och kapitalstarka bostadsbolagen iStockholm möjliggjorde att ett stort antalbostäder byggdes, framför allt på , genommarkaffärer i lex kölvatten, var naturligt-vis bra och välkommet, eftersom bostadsbristen dåsom nu var helt akut. Problemet var avsaknaden avkoppling mellan resurser, planering och resultat,vilket vi i stället får ta konsekvenserna av: bo-städer finns, men få arbetstillfällen, långa pendlings-vägar och faktiskt både dyra och tidskrävande resor,en snedfördelning av skattekraft etc.Det kan tyckas förmätet att så här i efterhandframföra kritik mot dåtidens ansvarstagande, menfaktum kvarstår: En stor del av de problem vi i dagbrottas med på är konsekvenser av en tas-kig infrastrukturell planering och en exploatering avden södra delen av län.Jag tar tillfället i akt att här ifrån talar-stol uttala att jag anser att samhällsplaneringsfrågornaborde samordnas i ett av fasta utskott, t.ex.bostadsutskottet.Precis som på andra håll i landet pågår naturligt-vis en rad olika initiativ och aktivt arbete inom Sö-dertörnsregionen. Man kan nämna många exempel pådetta, men tiden tillåter inte att jag tar några specielltutbroderade exempel, ser jag på klockan i talarstolen,och jag ser det också på klockan på väggen.Men man tar fasta på det som förenar. Det somförenar är geografiskt, historiskt och kulturellt ennaturlig bas. Så är det alltså även i Stockholmsregio-nen, och för min del pratar jag för här ikväll.Vi är t.ex. väldigt glada för att nuhar kommit fram med förslag på var flygplatsen påSödertörn kan placeras.Vi är oerhört stolta över vår fina högskola, , som betyder oerhört mycket förmin del av länet. Här har man lyckats bryta den om-talade snedrekryteringen till högre studier. Av stu-denterna kommer från hem där föräldrarnasaknar akademisk examen, en anmärkningsvärd siff-ra. Vanligtvis brukar den ligga på . Jag villgärna ha det sagt: Denna högskola är precis lika vik-tig för södra delar som exempelvisMitthögskolan är för Mellannorrland.Jag vill också framhålla att ingen av dessa så vik-tiga satsningar hade existerat utan en socialdemokra-tisk regering. Det ser vi när vi studerar motförslagoch oppositionens avslagsyrkanden.Jag har tidigare nämnt historiska förklaringar tillatt Södertörnsregionen på flera sätt kan ses som eneftersatt region ur ett inomregionalt perspektiv. Jaghar också berört den akuta situationen på bostads-marknaden. Oerhört många människor står i bostads-kö - de som ens ids att ställa sig i kön. 14 000 stu-denter vill ha en bostad , inte , som är detsvar de får på frågan om hur de ska behövavänta. Vi vet inte hur många av dessa som så att sägahör till , och det kanske inte heller är såväldigt väsentligt, men i en av kvällstidningarna i gårkunde vi svart på vitt se att det finns 130 lediga lä-genheter i hela . Alla dessa finnspå , i och . Samtidigthar vi hört här tidigare att 20 000 personer flyttar intill årligen.Detta ska ses i skenet av det systemskifte som nugenomdrivs av framför allt i Stockholmslän. Vi står inför en lokal och regional bostadspolitiskinfarkt, den första regionala krisen på 2000-talet.Fru talman! För att vi ska kunna ta till vara vårfrämsta tillgång, människorna, krävs, som jag ocksåovan gett exempel på, statliga satsningar även i delarav min region, även i delar av en storstadsregion.Vi som lever och verkar på varken äreller vill vara ett slags fattigkoloni till huvudstadensamtidigt som vi utifrån landet anses vara utsugandeoch välmående. Det kan säkert låta futtigt, men jag ärganska säker på att en så ringa kostsam insats som attta till sig begreppet skulle hjälpa oss påtraven. Jag hoppas att det har framgått av detta anfö-rande. Tack för ordet.Anf. 281 () re-plik:Fru talman! Tiden går, och det är kanske dumt attta till orda. Men vi måste väl ändå tacka som tog sig tid från Stockholmsbänken att lyssnapå oss från och upp mot och våraproblem. När man lyssnar på märkerman att problematiken är ganska lika. Jag har varitute i förortskommunerna. Det är bara en sak som jagvill fråga.Jag vill fråga : Kan ett månadskort, och i så fall för hur många kro-nor, och ta sig från till och tillUppsala om det så är nödvändigt? Ingen av oss kan iframtiden se att ett flygfält är på gång med en storbana, ett kompletterande bygge till . Tror inteCarina att det kommer att lösa nästan alla deproblem som hon nu har tagit upp? Vi som bor i väst-ra hoppas på Östfoldpakken som är beslu-tad i norska och på väg till Gardemoensflygplats.Anf. 282 () replik:Fru talman! Jag hoppas naturligtvis att många avde stora satsningar som har gjorts och som kommeratt göras kommer att lösa en del av de problem somjag har försökt belysa i mitt tal. Jag sade också attutan en socialdemokratisk regering hade nog situatio-nen varit betydligt mer besvärlig.Visst kan jag köpa ett månadskort och åka mellanSödertälje och . Det har denborgerliga majoriteten i landstinghöjt ganska avsevärt som privatiseringarnavisar sig inte fungera och människor inte kan ta sigtill sina jobb, sina utbildningar och kanske inte ens hittill riksdag för att rösta. Detta hoppas vinaturligtvis inte ska inträffa.Det är mycket problematik iStockholms kollektivtrafik. Men jag är fullt medvetenom att vi har en väl utbyggd kollektivtrafik. Det ärjag väldigt glad för.Anf. 283 () re-plik:Fru talman! Där ligger den stora skillnaden i för-hhållande till oss som talar om glesbygdspolitik.Carina bor ändå i en förort till ,även om det är en egen kommun. Vi har inte dessamöjligheter att åka till kultur, sjukhus eller till alter-nativ vård, omsorg eller skola.Anf. 284 () replik:Fru talman! Det här har säkert förut, och har han ingen möjlighet att svara.Jag skulle ändå vilja fråga honom: Om somsitter framför har ont och RunarPatriksson slår till honom, får han då mindre ont? Detär ungefär samma typ av fråga och samma typ av svarsom det blir med det resonemang som försöker inleda.Anf. 285 () re-plik:Fru talman! Det här är kanske inte så mycket enreplik som en fråga. Jag tyckte att det var väldigtintressant att lyssna till anförande.Jag har själv vissa erfarenheter av både storstad ochglesbygd. Jag inser liksom att sam-hällsplaneringsfrågorna borde skötas i ett utskott. Visitter i samma utskott, bostadsutskottet. Min fråga är:Skulle , jag och kanske några flerkunna samarbeta och lägga fram ett förslag i denriktningen?Anf. 286 () replik:Fru talman! blev jag väldigt glad. Det kan jagnaturligtvis svara ja på.Anf. 287 () re-plik:Fru talman! 288 ():Fru talman! Mycket har sagts om regionalpoliti-ken, och en hel det kommer att upprepas. Men jagkanske också har några nya infallsvinklar som vi intehar hört om här i kväll.Vi har kunnat se tendensertill att blir mer och mer tudelat. Det går braför om man ser det i ett nationellt statistisktsammanhang. Men det går inte bra för hela Sverige.I vissa delar av landet har vi en svag tillväxt me-dan andra delar växer så det knakar. Det får som följdfolkomflyttningar från hela landsändar till storstads-områden. För att ta som ett exempel var detvara och som ökade sin folkmängd år1999. Alla andra kommuner minskade. Stock-holmsområdet ökade sin folkmängd med motsvaran-de två normalstora glesbygdskommuner förra året.Paradoxalt nog har även de regioner som inteväxer brist på viss personal inom vissa sektorer. Detkan gälla läkare, sjuksköterskor och kvalificerade IT-tekniker både inom programmering och systemering.Det kan också gälla vissa yrkesgrupper inom indust-rin. Lärare är ett bristyrke även i glesbygden. Detskulle faktiskt behövas en rabatt på studielånen medårsvis avskrivning så länge man stannar, detta är attlocka nyckelpersoner att flytta till glesbygdsområdensom behöver kvalificerad personal.Det finns de som säger att det som sker är ofrån-komligt och att stor flexibilitet och rörlighet är enförutsättning om vi vill fortsätta att vara ett moderntoch välmående samhälle. Så är det naturligtvis inte.Jag håller med om att det krävs ständig förnyelse ochutveckling för att verksamheter ska kunna växa ochvara konkurrensmässiga på en alltmer globaliseradmarknad. Men jag tror inte att utvecklingen är ödes-bestämd till vissa regioner. Det går att skapa kreativamiljöer var som helst om förutsättningarna blir till-räckligt bra, om viljan finns hos oss politiker, myn-digheter och företagare.Det förutsätts att arbetskraften ska vara flexibeloch flytta dit jobben finns. Men i den nya arbets-marknaden borde man också kunna efterlysa en störreflexibilitet bland företagen. Man kan faktisktvälja att flytta sitt företag till lägre hyreskostnader,lägre personalomsättning och ett antal andra fördelarom man etablerar sig där arbetskraften finns. Det somkrävs är att vi undanröjer de nackdelar som kan fin-nas med en etablering utanför storstadsregionerna.Dit hör kostnaderna för persontransporter, som är alltför höga. Det gäller särskilt flyget. Detkostar att göra en arbetsresa med flygöver dagen inom . Det är orimligt mycketpengar för företagare och dess personal som behöverresa i tjänsten. Något behöver göras för att minskaresekostnaderna. Den fria konkurrensen fungerar inteinom flyget. Vi har sett exempel på hur flygbolag harkonkurrerat med varandra på samma destination.Priskriget har varat tills ett av bolagen har lagt ned sinverksamhet. Sedan har det blivit som vanligt igen:högre priser, färre turer. Det är inte så vi vill ha det.Vi vill ha en bra turlista med lägre biljettpriser påflyget än vi har i dag.När det gäller fraktstöden behöver de anpassas tillatt även gälla lättare gods. Viktgränsen bör sänkas till20 kilo för ett paket som kan bli stödberättigat. Detgör lite rundare i kostnadshänseende förvaruproducerande företag.När det gäller tele- och datakommunikation är detviktigt att utbyggnaden av den nya tekniken kommerhela till del och att kostnaderna blir neutrala.Det är kanske den allra viktigaste regionalpolitiskaåtgärden , att se till att alla fårtillgång till den nya tekniken och att den kan använ-das till samma kostnad var man än bor.Det har sagts mycket om vägarna. Det måste varanågot fel på fördelningen av anslagen när det gällernybyggnad och underhåll. Det tycks vara lättareatt finansiera ett projekt som kostar 1 miljard i stor-stadsregioner än att finansiera ett vägprojekt pålandsbygden som kostar 1 miljon.Vägarna är så fundamentala i regionalpolitiken bör se över hur och på vilket sätt fördel-ning av anslag och finansiering ska ske i framtiden.Det vi behöver är ett nytt sätt att fördela tillväxten ilandet. Vi behöver nya tankar. De regionala tillväx-tavtalen är ett exempel ett nytt sätt att moderniseraregionalpolitiken. Förenklingsarbetet för småföreta-gare ett annat. Vi hoppas också att den pågåenderegionalpolitiska utredningen ska komma med någranya grepp. Men det räcker inte.Vi måste också vara vaksamma och analytiska närvi har att göra med krafter som verkar åt andra hållet,som verkar för ökad centralisering om mot regionalutjämning. Hur ska man exempelvis tolka förslag till regeringen när det gäller attsänka den svenska prisnivån på varor och tjänster?De tankar man tänkt i de förslagen är inte lands-bygdens och glesbygdens tankar. Man har inte enstänkt på utan jämfört med folktäta regioner iEuropa där man har lägre kostnader för varor ochtjänster än vi. Det är en orättvis jämförelse med tankepå att vi är ett stort land med en liten befolkning. Detär egentligen förvånande att skillnaden inte är störreän den är. Jag ser det som ett tecken på hög effekti-vitet i svensk handel och distribution. Vi måste utgåfrån våra förutsättningar och våra möjligheter som ärradikalt annorlunda än t.ex. Tysklands.Flera av förslag är direkt för-ödande för den svenska landsbygden och har somdirekt avsikt att drastiskt försämra lands- och gles-bygdens service. Jag vill här nämna några exempel.Det blir inte fler butiker på landsbygden om för-söker splittra de tre stora och starka affärs- och distri-butionskedjorna inom livsmedelsbranschen. Det blirfärre.Om man bryter upp kommunernas beslutsrätt iplan- och byggfrågor blir det inte bättre service pålandsbygden när man bygger stora köpcentrum utan-för stadskärnorna. Det blir sämre. Det är servicebuti-kerna på den omgivande landsbygden som får lägganed.Det blir inte fler bensinstationer på landsbygdenom man ger sig på bensinbolagens prissystem. Detblir färre.Det blir inte fler mobilnätmaster i omman ger sig på mobiltelefonoperatörernas prissätt-ning. Det blir färre.Listan skulle kunna göras lång. Det är ingenslump att vi har få men starka aktörer inom handeloch annan viktig samhällsservice i . Det harutvecklats en sorts marknadsmässig regionalpolitik ilandet där några företag är starka nog att hålla braservice även i mindre lönsamma delar. Det har inteannonserats och uppmärksammats vad som händer ilands- och glesbygden om man förändrar de rikstäck-ande serviceföretagens förutsättningar ur konkurrens-synpunkt. Om resurserna bara räcker tillatt vässa konkurrensen i storstadsområdena, är det dåstaten och kommunerna som ska ta på sig nya kost-nader för den landsbygdsservice som till storadelar sköts av marknaden?Fru talman! Vem bryr sig om och tänker på densvenska landsbygden?Anf. 289 () replik:Fru talman! Jag kan till all-ra största delen instämma i det han säger. Med anled-ning av det senaste han yttrade här vill jag säga att vii bryr oss om landsbygden, och detväldigt mycket också.Jag vill kommentera det nämndeom vägarna. Han sade att det var något fel i fördel-ningen i budgeten. Jag instämmer till fullo i det. Vi ärde första att stötta om ni behöver någon samar-betspartner i den frågan. Det är ju inte alla politiskapartier som har prioriterat vägarna i anslagen, mendet är livsviktigt. Och det måste göras väldigt ordent-ligt. Om man tittar på anslaget till vägar kan manockså se att en väldigt stor andel av anslaget redan ärintecknat framöver. Om det inte sker enkraftig satsning kommer vägsatsningarna att fortsättaatt urholkas.Anf. 290 () replik:Fru talman! Det är riktigt att det behövs nya peng-ar för att vi ska klara detta. I min hemregion är detväldigt viktigt att skogsindustrin kan fungera och attdet går att få fram virket på ett bra sätt till fabrikernanere vid kusten. är det ett stort problem. Det harnämnts tidigare här att man har beräknat attkostnaderna för det är ungefär 700 miljoner kronorper år, och det är oacceptabelt.Anf. 291 () replik:Fru talman! Jag känner mycket väl till detta efter-som det är just inom skogsbranschen som jag har haftmin verksamhet . Det har räknats pådetta av Skogsforsk. Det var somman beräknade att ca 700 miljoner var uteblivnaintäkter.Många småföretagare drabbas av detta med dåligavägar. Dessutom drabbar det den privata befolkning-en. Det blir stillestånd när virket inte kommer fram.Ett stillestånd för en liten maskinägare kostar enormapengar. Det innebär också stagnation för åkeriföre-ningarna. Industrin kan vända sig till andra markna-der. då det är stillestånd, ofta undertjällossningen, importerar man till massafabrikerna.Det är också en orosfaktor att de kan konkurreraprismässig ganska bra.Anf. 292 () replik:Fru talman! Jag har inga synpunkter på det. Jaghåller fullständigt med om det.Anf. 293 () re-plik:Fru talman! efterlyser kloka för-slag från Regionalpolitiska utredningen. Jag kanberätta att vi överväger att lägga fram förslag ompersontransportstöd framför allt när det gäller de dyraflygresorna.När det sedan gäller avskrivning av studielån ärjag inte lika säker på att det är en riktig väg. Vi tittarpå vad som sker i . Där innebär denna lösningatt folk flyttar till , får nedskrivning av studi-elånen och flyttar därifrån.Jag tycker att ska ta upp den härdiskussionen i sitt eget parti och höra vad man tyckerdär också.Anf. 294 () replik:Fru talman! När det gäller studielånen är min tan-ke att man ska få en liten del avskriven . Föratt få stora summor avskrivna ska man vara ganskamånga år på ett ställe.Jag har väldigt stora förhoppningar på Regional-politiska utredningens arbete. Fundamentet till denregionalpolitik som finns är . I daghar vi ett helt annat samhälle och en helt annan typ avföretag som behöver dessa stöd. Jag hoppas att nikommer att uppmärksamma detta i utredningen.Anf. 295 () re-plik:Fru talman! Jag tror att vi är väldigt överens omatt 60-talspolitiken är föråldrad. Vi ser över möjlig-heterna att göra annat än att ge direkta företagsstöd. Istället vill vi i första hand förbättra infrastrukturen.Anf. 296 () replik:Fru talman! Det är ett mycket klokt förslag. Jaghar som sagt stora förväntningar på att vi ska nå enregionalpolitik som bättre motsvarar de behov somfinns i inland. På det sättet kan vi kanskeminska flyttströmmarna till Stockholm.Här har vi hört säga att detär problem med bostäder här i . Det är klartatt det blir problem med bostäder när folkomflytt-ningarna går för snabbt. Det är bra om vi kan skapaen situation där man har en något lugnare utvecklingså att vi inte får de spänningar som kan uppstå mellanglesbygd och storstadsområden.Anf. 297 ():Fru talman! I mitt anförande i kvällens allmänpo-litiska debatt kommer jag att beröra frågor somhandlar om utflyttningen från glesbygden, jobben ochökad turism, inte minst i glesbygden. De flesta tidiga-re talarna har också berört de här frågorna.Kronobergs län, precis som så många andra län,visar en minskning i befolkningsut-vecklingen. Detta är en trend som har pågått, ochframför allt ökat, . Vi är många sombefarar att det kommer att fortsätta om vi inte allagemensamt diskuterar problemen på allvar och försö-ker hitta lösningar. Det verkar mest vara och vi som har deltagit i debatten här ,dvs. vi som kommer från glesbygden, som diskuterarde här problemen.Kronobergs län har haft en hög sys-selsättning. Vi har varit ett av de län som har haft denlägsta arbetslösheten. Ändå flyttar människor tillandra regioner. Då måste man ställa sig frågan: Var-för?Är det på grund av att länet är ett utpräglat in-dustrisamhället och att människorna och ungdomarnainte ser någon framtid inom dessa arbeten? Vad kanvi göra åt detta?En sak som vi bör diskutera och fundera över ärjobben och den centralisering som pågår. När manexempelvis gör neddragningar inom försäkringskas-san och arbetsförmedlingen, eller för den delen förindustritjänstemän med högre utbildning, plockas treeller fyra tjänster bort och flyttas i länoftast till , men också upp till Stockholm.Vad händer då långsiktigt? Som jag ser det för-svinner ett antal tjänster från den lilla orten, och desom då börjar jobba på en annan ort kanske pendlardit. Men långsiktigt blir det inga som har gått utbild-ningar som har möjlighet att söka kvalificerade jobb iglesbygden. Konsekvensen av det blir att utflyttning-en bara fortsätter. Vilka ungdomar vill bo där de intehar någon möjlighet att söka ett jobb som motsvararderas utbildning?Fru talman! Därför måste vi börja diskutera dettaproblem och från sida börja med att dis-kutera hur det slår när vi gör neddragningar ellercentraliseringar inom bl.a. offentlig sektor. Någrasom jag kan räkna upp är polisväsendet, tingsrätterna,arbetsförmedlingarna och . Här harvi alla ett ansvar, som jag ser det.Fru talman! Den ökade turismen i landet måsteskapa möjligheter till jobb även i glesbygd. Ett pro-blem som finns i är att det är många tu-rister, såväl svenskar som tyskar och danskar, somvill turista där. Av egen erfarenhet och samtal medmänniskor vet jag att många tycker att det är attrak-tivt att kunna sitta vid stugan i kvällssolen och t.ex.grilla nyfångad fisk eller ta ett kvällsdopp.Om man vill bygga stugor sjönära måste man tahänsyn till allemansrätten och strandskyddet. Det ärinte reglerna om strandskydd som är problemet utanhur eller när man lämnar dispenser. Det är viktigt attsäga att det inte är lagen om strandskydd som behö-ver ses över utan att man ska ta regional hänsyn närman lämnar dispenser.Jag kan ta ett exempel. I ett litet samhälle med , vacker sjö där det bor 200 invånare och där manhar en liten lanthandel som har svårt att få lönsamhet,bygger man tio små, enkla övernattningsstugorstrandnära och hyr ut dem till 100olika familjer. Om dessa 100 familjer handlar för1 var i den lilla lanthandeln skulle det kunnabetyda att lanthandeln får en ökad omsättning på100 . Det kanske gör att lanthandeln därmed fåren lönsamhet samt att jobben kan vara kvar i gles-bygd.Fru talman! Det är tveksamt om vi har råd att inteta till vara den här typen av arbetstillfällen som kanbevaras i glesbygden.Under de senaste 100 åren har glesbygden tappatbefolkning. Först flyttade man från landsbygden tilltätorten, och flyttar man från tätorten och även desmå städerna till storstaden. Denna trend måste vän-das och bromsas upp. Dessa frågor om omflyttningoch även företagens villkor i glesbygd måste varabland de prioriterade frågorna på agendan. Vi somlever, bor och arbetar i glesbygd måste få möjligheter.Som avslutning skulle jag vilja göra en jämförelsenär det gäller landsbygd med tillväxtorter och nämnanågra ord av som han har med i sintext i sången : "Ingen älskar ett barn som intelyckas, ingen älskar ett barn som är starkt." Det ärnågra tänkvärda ord.Anf. 298 ():Fru talman! Som vi hört , och somjag instämmer i, går bra. Ekonomin i landetsom helhet har utvecklats på ett sätt som kanske fåförutspådde . Tillväxtsidan harockså utvecklats på ett mycket positivt sätt. Att frånbörjan av ha varit mycket låg, t.o.m. årmed negativ tillväxt, har tillväxten ökat och ekono-min vuxit till en av de starkaste i . Detta ärnaturligtvis mycket glädjande. Genom att vi har fåttordning på vår ekonomi finns också möjlighet attblicka framåt och driva en offensiv politik mot ökadrättvisa och jämställdhet.Likaså är det när det gäller sysselsättningen. Sys-selsättningen ökar och arbetslösheten sjunker. Detarbetslöshetsmål som också tidigare verkade oupp-nåeligt ligger inom rimligt räckhåll att uppnå underinnevarande år.Är det då en molnfri himmel som blickar ned påoss ovanifrån? Ja, som jag sade har vi enmycket stark tillväxt i vårt land. Men tillväxten ärmycket ojämnt fördelad totalt sett över landet. Utöverde fyra storstadsområdena och de mest expansivahögskoleorterna är det bitvis en mycket dyster bildsom breder ut sig, framför allt i glesbygden men ock-så i de forna expansiva bruksområdena.Sverige går bra, men det drar ojämnt. Det skaparockså totalt i hela landet samhällsbilden av en radolika problem. Utflyttningskommuner drabbas avminskat skatteunderlag och minskade statsbidrag.Den kommunala samhällsservicens behov minskarinte i samma takt, och det är ofta de äldre som stannarkvar. Utbyggd samhällsservice som butiker, post,skolor och daghem får överkapacitet och investeratkapital kan inte utnyttjas på ett effektivt och önskvärtsätt.Ekonomin i dessa utflyttningskommuner blir såle-des naturligtvis mycket ansträngd. Det finns storasvårigheter att anpassa utgiftssidan till den dalandeinkomstsidan, trots att det i många fall görs intensivabesparingar och neddragningar för att få ekonomin ibalans. När i stort talar om bättre tider ochmöjligheter till expansion och mer pengar till nöd-vändiga verksamheter upplevs denna bild som myck-et avlägsen inom dessa kommuner och deras befolk-ning.Enligt gängse statistik minskade folkmängden i 16 av 21 län. Bara , ,, och hade entillväxt beträffande befolkning. Skogslänen minskar ibefolkningsmängd lika mycket 1999 som 1998. Påkommunsidan har 203 av landets 289 kommuner endalande befolkningsutveckling. 86 ökar sin befolk-ning, därav allra mest. Somtidigare nämndes när det gäller är det baraUmeå och som har en positiv befolkningsut-veckling.Befolkningssiffrorna bekräftar i princip bara detsom alla vet och den utveckling som . håller till viss del på att kantra befolk-ningsmässigt. Det framhålls ofta och gärna att helaSverige ska leva, men dessvärre stannar dessa fram-lyfta åsikter, tycker jag, på det verbalaplanet som kraftfulla slagord när omständigheternakräver det.