prot · GN09127 · 2000-06-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:127Onsdagen den 14 juniKl. 9.00 - 17.5619.00 - 20.26Det justerade protokollet beräknas utkomma -------------------------------------------------------------------1 § till riksdagsstyrelsenFöretogs val av tio ledamöter och tio personligasuppleanter för ledamöterna i riksdagsstyrelsen.Enligt ett från valberedningen inkommet protokollhade valberedningen berett de på föredragningslistanupptagna valen till riksdagsstyrelsen. Valberedningenhade därvid enhälligt beslutat om gemensam listasom framgick av utdelad promemoria i kammaren.Kammaren godkände valberedningens förslag ochvalde - för tiden från och för återsto-den av innevarande valperiod - tillledamöter i riksdagsstyrelsenSven Hulterström (s)Per ()()()()()()()()()Kammaren godkände valberedningens förslag ochvalde - för tiden från och för återsto-den av innevarande valperiod - tillpersonliga suppleanter för ledamöterna i riksdagssty-relsenBritt ()()()()()()Per ()()()()2 § Ny riksdagsledamot, m.m.Upplästes och lades till handlingarna följande frånValprövningsnämnden inkomnaBerättelse om granskning av bevis för riksdagsleda-mot och ersättare för riksdagsledamöterTill har från inkommit bevis om att (), , utsetts till ny ledamot av fr.o.m.den 4 september 2000 sedan () avsagtsig sitt uppdrag som riksdagsledamot. Från har också inkommit protokoll angåendeutseende av ersättare.Valprövningsnämnden har denna dag granskatbeviset för den nya ledamoten och protokollet angå-ende ersättare och därvid funnit att de blivit utfärdadei enlighet med 19 kap. 11 § vallagen.Stockholm den 13 juni 2000Lars /§ Justering av protokollJusterades protokollet för den 8 juni.4 § Anmälan om inkomna uppteckningar frånEU-nämndssammanträdeTalmannen anmälde att uppteckningar från sammanträde inkom-mit.5 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotioner1999/2000:Ub31-Ub37 till utbildningsutskottet6 § Riktlinjer för den ekonomiska politiken,utgiftstak, skattefrågor, m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande 1999/2000:FiU20Riktlinjer för den ekonomiska politiken, utgiftstak,skattefrågor, m.m. (prop. 1999/2000:100 delvis).Anf. 1 ():Fru talman! Ingen reformpolitik, ingen budgetpo-litik, ingen konjunkturpolitik - så måste tyvärr rege-ringens vårbudget dömas ut. Svensk ekonomi går på högvarv, allra bäst går det i de delar av vårtnäringsliv där socialdemokratisk politik betyder somminst. Trots att ekonomin nu genom 1990-talets re-former och en stark världsekonomi går på topp,präglas regeringens politik av stillastående. Det ärocceptabelt med tanke på de utmaningar som vi stårinför.Det finns i vårbudgeten inga förslag till reformerför att möta globaliseringens utmaningar och möjlig-heter. Det finns inga reformer för att uppfylla de kravsom kuskapssamhället ställer; inga reformer för attförnya sjukvård och skola; inga reformer för att göradet lättare för män och kvinnor att förena arbete medfamilj; inga reformer som gör det lika lätt för kvinnoratt driva och starta företag där de arbetar somdet är för män inom deras vanligaste yrkesområden;inga förändringar för att ge patienter en bättre sjuk-vård och elever en bättre skola eller för att göra sjuk-vården och skolan till dynamiska delar av det svenskakunskapssamhället.Det finns inga åtgärder som gör att alla som arbe-tar inom sjukvården och skolan blir delaktiga i dennya ekonomins nya nöjligheter; inga reformer för attbekämpa segregation och socialt utanförskap; ingareformer för att stärka svenskt företagande eller föratt modernisera den svenska arbetsmarknaden ellerför att möta den utflyttning som vi ser; ingaskattepolitiska reformer för att stärka kon-kurrenskraft om företagande och kunskap eller för attunderlätta för de vanliga hushållens ekonomiska ochsociala trygghet.Bristen på reformer drabbar dem som allra mestbehöver dem - enskilda människor som sitter fast isegregationens utanförskap; patienter i sjukvårdensköer; elever som inte får de kunskaper de behöver;familjer som har svårt att få ekonomin att gå ihop;unga människor som vill bo i sin hembygd men därde inte kan få jobb eller som vill jobba i något av våratillväxtområden men där de inte kan få bo. Bristen påreformer drabbar samhället i sin helhet.Vi ser det i form av utflyttning av företag, företa-gande, forskning liksom av ägande. Vi ser det i formav att vi har den gamla tidens arbetslöshet som ställerhundratusentals människor utanför arbetsmarknaden,men den nya tidens arbetsmarknad därbristen på arbetskraft blir allt tydligare. Trots globali-sering, trots utflyttning, trots arbetslöshet, trots segre-gation och trots arbetskraftsbrist sker inga reformer.Trots att näringsministrar har lovat reformer, trotsatt finansministrar har lovat reformer och trots attstatsministern har sagt att reformer självklart ska till,trots avregleringsgrupper, trots att småföretagargrup-pen och trots att alla möjliga samtalsgrupper har sagtatt det behövs reformer så kommer det inga. Trots attdet stått och trots attdet stått i vårpropositioner att nästa gång ska detkomma en politik för företagande och tillväxt och fören modern arbetsmarknad så blir det inget.Det är som i den gamla välkända sagan om skräd-daren. Det bidde ingen rock, det bidde inga byxor ochdet bidde ingen väst. Det bidde inget. Det bidde inteens en vante.Skälet är enkelt. regeras av en politiskmajoritet som i varje enskild viktig fråga har ofören-liga uppfattningar. Partierna är splittrade sig emellan,och partierna är splittrade internt. Vi ser det i de olikaviktiga sakfrågorna och när det gäller politikens prin-cipiella inriktning.· Ett parti är för planekonomi och ett förstatligandeav ägandet till våra viktigaste produktionsresurseroch företag. De två andra är emot detta.· Två av partierna bekämpar frihandeln på bådeideologiska och principiella grunder.· Ett parti är för medlemskap i . De tvåandra har som främsta mål att vi ska lämna det eu-ropeiska samarbetet.· Ett parti bekämpar tanken på att privatisera statli-ga företag. De två andra är splittrade i frågan menändå för.· Ett parti inser problemet med att vi får allt färreyrkesverksamma. Men de två andra partierna villlösa den framväxande arbetskraftsbristen genomsitt främsta krav på att lagstifta om kortare arbets-tid. Ett parti vill dessutom säkra välfärden genomatt avlöna dem som inte arbetar alls.· Ett parti är emot den budgetprocess som gett denstatliga ekonomin stadga och vill nu riva upp ut-giftstaken.· Två av partierna är intensivt emot delta-gande i den gemensamma valutan. Ett parti ärsplittrat men ändå för.· Ett parti säger sig vara för reformer som under-lättar för företagande och forskning. De två andraär intensivt emot att sänka skatter på företag, fö-retagande och ägande.· Ett parti bekämpar varje form av privata alternativinom sjukvården och skolan. Ett andra parti är bå-de för och emot och vill förbjuda företagande somger människor en bättre skola och sjukvård. Dettredje är i princip för privata alternativ bara detinte är i form av företag.· Ett parti har sagt att det vill sänka skatterna, mende två andra vill hellre höja dem.Så här går det vidare i de grundläggande centralafrågorna. Det är skälet till att ingenting händer.Konsekvensen av att regeringen samarbetar medVänsterpartiet och är att inga reformerblir politiskt möjliga eftersom dessa tre partier hardirekt oförenliga uppfattningar i politikens centralaoch avgörande frågor. Men det är inte nog med detta,fru talman.Regeringspartiets företrädare säger själva att det ilängden inte är politiskt och moraliskt möjligt attsamarbeta med ett parti som hylladeEuropas socialistiska diktaturer och som ännu intekunnat göra upp med sitt kommunistiska förflutna,där ledande företrädare inte bara kallar sig kommu-nister utan framför allt är kommunister och där popu-lismen gör seriös politik omöjlig - ett parti som äremot privat ägande, som vill avskaffa kapitalismen,som vill att det offentliga ska ta kontroll över de vik-tiga företagen och naturresurserna i vårt land och somgjort populismen till en regel har likväl - trots detta -ett avgörande inflytande över den ekonomiska politi-ken.Fru talman! Vi har nog aldrig i riksdagsett en så splittrad regeringskoalition. Det är därför vialdrig har sett en så handlingsförlamad regering.Ryktet säger att regeringen försöker att kompenserabristen på reformer med att låta de offentliga utgifter-na öka. Det är tyvärr ett uttryck för att regeringen intelängre klarar trycket internt och externt på att i godatider börja spendera och öka de offentliga utgifterna.Det är helt enkelt så att regeringen har tappat kon-trollen över budgetpolitiken.Om regeringskoalitionen inte kan ena sig om re-former är det däremot inget problem att ena sig omökade utgifter. Därför ser vi nu en snabb utvecklingav de offentliga utgifterna. Det märks inte så mycketnär hela ekonomin växer, men det märks när vi harsämre tider och ändå har kvar de höga utgifterna.Under de borgerliga regeringsåren ökade statensutgifter -, exklusive ränteutgifter, pensionssystemetoch bankstödet - med 5 miljarder. Det ska ställas motatt regeringen nu i högkonjunktur ökar utgifterna med53 miljarder fram till 2003.Men det är värre än så. Vi vet av erfarenhet att re-geringen utnyttjar budgeteringsmarginalen till attfylla ut med nya utgifter. Det innebär att utgiftstakenalltmer styr ökningstakten i de statliga utgifterna.Från 1997 fram till har utgiftstaken ökat med 42miljarder. Men ökar utgiftstakenmed 82 miljarder.Vi ser alltså en mycket snabb utveckling av de of-fentliga utgifterna då regeringen borde halättare än någonsin att hålla i utgifterna.Men det är inte nog med detta. föreslår i sina prognoser att utgifternakommer att ligga över utgiftstaken med drygt 3 mil-jarder under de kommande åren.Men det är inte nog med detta. Regeringen ägnarsig medvetet åt att gå runt budgettaken genom ettbudgettricksande som innebär att statliga utgifter interedovisas som utgifter i statens budget. Det handlarom ytterligare 10-15 miljarder under de kommandeåren.Regeringen har inte längre kontroll över budge-tutvecklingen. Men det är inte nog med det. Mansaknar också förmåga att göra de prioriteringar sommåste kunna göras för att värna dem som är mestberoende av statens stöd. Ökningen av utgifternakommer inte dem som är i störst behov till del. Änkoroch handikappade får fortfarande stå tillbaka för debreda bidrag som är politiskt mer lönande att ge efter-som LO är en starkare organisation än den enskildehandikappade någonsin kan vara.Det finns i regeringens budgetstrategi ett drag sompåminner om dikt:"Men dessa de mycket fattigadem gör det mig ont att se.De får aldrig ett bröd från frälsningsarménoch aldrig ett ord i Clarté. "Det vore bra om finansministern här ville geen förklaring till dels varför utgifterna ökar snabbareän vad vi sett på mycket långt tid, dels varför utgif-terna fördelar sig på ett sådant sätt att de grupper somotvetydigt är i störst behov av stöd från det offentligafår allra minst. är det t.o.m. så att ni ska dra nedpå stödet till handikappade genom att minska stödettill personliga ombud i då man låter utgifternaväxa snabbare än på mycket länge.Socialdemokraterna, kan ena sig om ökade utgifter till stora kommuneroch stora grupper, men ni kan inte ena er om reformersom gör välståndet större. Ni kan inte ena er om deprioriteringar som gör att offentliga utgifter användspå de sätt som de ska användas till.Ni brister i budgetpolitiken. Och eftersom nibrister i budgetpolitiken får ni också en uppochned-vänd konjunkturpolitik. Eftersom ni inte har en poli-tik för att hålla emot utgiftskraven när tiderna är godaökar ni utgifterna när tiderna är som allra godast. Detär det som kallas en expansiv finanspolitik, och det ärdet som driver fram ett växande efterfrågetryck, nyaflaskhalsar och stigande räntor.Effekterna av detta kommer man att se, kanskeinte främst när ekonomin står på topp utan när denekonomiska utvecklingen bryts och när plötsligt be-hovet av de reformer som borde genomföras blirtydligare för var dag som går. Då drabbar bristen påreformer de enskilda människorna. Då drabbar bristenpå reformer och på en budgetkontroll samhället i sinhelhet.Fru talman! Mot denna handlingsförlamning harvi en gemensam borgerlig politik för företagande, förtillväxt, för att förnya sjukvård och skola, för att geSverige vägar och en bättre infrastruktur, för att ökakonkurrensen och öppna nya tillväxtområden, för attmodernisera arbetsmarknaden, för att vi ska få skattersom gör att kan bli ett land som man flyttartill, inte ett land som företag flyttar ifrån - en politiksom gör det lättare för män och kvinnor att förenaarbete med familjeliv och som gör det lika lätt förkvinnor som för män att starta företag inom sina olikayrken. Vi har en budgetpolitik som syftar till balansoch minskad sårbarhet för de offentliga finansernaoch som ger prioritet åt statens viktigaste uppgifter.Vi står enade i politikens viktigaste frågor. Vi haren reformpolitik för . Men frågan är: Var stårni i regeringskoalitionen? Ni har inte fått fram någonannan politik än ökade statliga utgifter. Därför vill jagställa frågan till finansministern: Hur ser ert rege-ringsprogram ut tillsammans med dessa partier? Be-står det av med en budget somdenna, utan reformer, utan skattesänkningar för före-tagande och nya jobb, men med växande utgifter utanprioritering av dem som mest behöver stöd och enuppochnedvänd konjunkturpolitik?Hur ska ni socialdemokrater kunna samarbetamed ett parti av kommunister som inte bara kallar sigkommunister utan som faktiskt vill avskaffa mark-nadsekonomi och enskilt ägande, som motsätter sigprivatiseringar och som bekämpar Europasamarbetet- ett parti som ni själva anser vara populister, demo-kratiskt tvivelaktiga och dessutom inte säkerhetspoli-tiskt trovärdiga? Hur ska ni få ihop en ansvarsfullekonomisk politik tillsammans med ett parti som villinföra lön för dem som inte arbetar? Hur ser ert rege-ringsprogram med dessa partier ut?Fru talman! Vi har i finansutskottet och dess be-tänkande lagt fast en gemensam borgerlig politik föratt reformera . ställer vi krav på att derödgröna partierna redovisar sin. Väljarna vet vad vivill göra för att ska vara ett ledande kun-skapssamhälle och välfärdsland. Väljarna har ocksårätt att få veta vad , ochSocialdemokraterna gemensamt vill göra för företa-gande, tillväxt, skatter, näringsliv och forskning,vägar och infrastrukturer, privata alternativ ochmångfald. Ökade statliga bidrag till kommunerna ärinte svar på den frågan. medborgare har rättatt kräva mer, för kan bättre - mycket bättre,fru talman.Anf. 2 ():Fru talman! Just nu går det ju mycket bra försvensk ekonomi. Tillväxten är rekordstark, samtidigtsom inflationen är historiskt låg. De svenska räntornaär t.o.m. lägst inom EU. Men trots den goda kon-junkturen har hög arbetslöshet kombineradmed utflyttning av företag och företagande och entilltagande segregation. Förutsättningarna för företa-gande och för den enskilde företagaren är också heltotillräckliga om ska kunna klara viktiga soci-ala och ekonomiska mål inför framtiden.Samtidigt som vi ser den starka ekonomiska till-växten går utvecklingen bakåt på en mängdmjuka områden som är avgörande för vår livskvalitet.I landet, med världens högsta beskattning av arbete,företagande, sparande och konsumtion, har vi varkenråd att ge alla våra gamla en värdig vård eller allavåra barn och ungdomar en bra skola. Brottslighetenblir alltmer skrämmande medan rättssamhället tillåtsförfalla. Vardagsbrotten avskrivs regelmässigt redanpå polisstationen. Det går aldrig bra förett land där rättssamhällets grundvalar vacklar.Utbrändhet och sjukskrivningar närmast explode-rar. Problemet blir akut för oss i kammaren och ifinansutskottet i och med att kostnaderna för sjukför-säkringen spränger alla rimliga gränser. räknar med att kostnaderna för sjukskriv-ningarna kommer att öka från 24 miljarder förra årettill 31 miljarder . Detta är trots allt ett mindreproblem jämfört med det mänskliga lidande somavspeglas i dessa siffror. Hur bra går det egentligenför när fler och fler blir sjukskrivna, utbrändaoch otrygga både i sina hem och på gator och torg?En bred bild av det förvärrade läget för utsattagrupper, som bygger på länsstyrelsernas årsrapporter,presenteras av :"Levnadsförhållandena för barn, unga och familjerhar försämrats. Antalet sociala tvångsinsatser för barnoch unga ökar, liksom drogmissbruket bland ungaflickor. Äldreomsorgen tunnas ut. Det blir allt svårareatt få personal till . "Fru talman! Detta var ett citat från de 21 socialdi-rektörerna vid landets länsstyrelser som i en debattar-tikel i beskriver hur bra det går för deallra svagaste i . Trots vallöften om motsatsenoch trots den goda ekonomiska utvecklingen, fortsät-ter skolan, vården och omsorgen att vara utprägladekrisbranscher.Socialdemokraterna har, trots en ganska omfat-tande exegetik omkring inkomstfördelningen uttryckti de s.k. decilgruppernas ekonomi i betänkandet, totaltmisslyckats med sin fördelningspolitik. Hela landethåller ju på att tudelas. Storstädernas ekonomi gårsom tåget. Men glesbygden och bönderna, som fårersätta de fattigaste biståndstagarna som någon sortsbetalningsregulator, överges med växande avfolk-ningsproblem, ett skandalöst förfallande vägnät ochbensinkostnader som närmar sig det absurda för demsom är beroende av bilen.Samtidigt som regeringen gläds åt att konjunktu-ren är så bra just , visar långtidsutredningen påstora problem runt hörnet. Dagens drygt fyraprocen-tiga tillväxt blir magra 2015.Den förändrade ålderssammansättningen, främst pågrund av att det föds för få barn och att vi lever läng-re, gör att vi får stora problem med bl.a.äldrevårdskostnader som ökar med i fastapriser till 2030. Dessa demografiska utmaningarmåste mötas med både en ny familjepolitik och ettbättre företagarklimat.Fru talman! Om vi alla ska kunna se fram emot envärdig ålderdom är det viktigare att stoppa utflytt-ningen av svenska företag än att snabbstoppa välfungerande . Samma sak är det medströmmen av kunskap och kapital som flyr lan-det. Men dessa stora, långsiktiga och avgörande frå-gor tycks varken bekymra regeringen eller dess makt-rusiga stödpartier. står i stället snabbstoppet avBarsebäck 2 högt på dagordningen. Medan dessapartier med värnskatter och straffskatter på högreutbildning och svenskt riskskaparande träter om enmillimeterfördelning av tillväxtens kortlivade frukter,offras landets långsiktiga överlevnadsförmåga påVänsterns symbolaltare.Risken är nu dessutom att de offentliga kostna-derna på allvar börjar skena i väg igen. Saneringen avstatsfinanserna genomfördes ju, som vi alla minns,främst genom mycket kraftiga höjningar av skattesat-serna, och de verkar ju fortfarande med full kraft. Detnya är nu att utgiftstaken manipuleras alltmer oblygt iett avancerat budgettricksande. , en avhörnpelarna i regeringsalternativet, har t.o.m. på sinkongress - bland mycket annat häpnadsväck-ande - beslutat att utgiftstaken helt ska lyftas bort.Det räcker alltså inte med världens redan högsta of-fentliga utgiftskvot. ska utgiftsanden helt släppasur flaskan.Fru talman! Dagens betänkande handlar ju om in-riktningen på den ekonomiska politiken. Efter densenaste tidens kongresser frågar man sig verkligenvart den förenade vänsterns ekonomiska kurs egentli-gen leder. Hur ser karta och kompass ut? nu kommunismen fasas in i folkhemmet? Socialde-mokraternas och Vänsterns kvardröjande klasskamp-sideologi är ju i själva verket förödande politiskastyrinstrument för inriktningen på svensk ekonomiunder . Svenskt ägande straffbeskattas,utländskt premieras. Dubbelbeskattning av svensktdirektägande i företagen driver sakta men säkertägandet av svenskt näringsliv ur landet. Det institu-tionella ägandet omhuldas, det privata direktägandetmotarbetas. Jantelagen är inte heller någon bra ut-gångspunkt för en beskattning som ska uppmuntraföretagande och sysselsättning. Den som kostar på sigen längre utbildning t.ex. drabbas först av den s.k.värnskatten - en ren straffskatt på högre utbildning.Därefter kommer nästa bestraffning för att man arbe-tar idogt, lever ansvarigt, amorterar på sina skulderoch sparar. Straffet kallas förmögenhetsskatt, ochdenna förmögenhetsskatt staplas ofta ovanpå enorimlig fastighetsskatt. Men undantag görs för deallra rikaste. 17 av landets 18 aktiemiljardärer är avregeringen helt befriade från förmögenhetsskatt påsina aktier för att de inte ska flytta ur landet. Detskulle ju naturligtvis märkas och se illa ut. Nej, det ärde vanliga, hederliga och sparsamma medborgarnasom bestraffas för att de levt som de flesta tycker attfolk bör leva. Ovanpå detta kommer att förmögen-hetsskatten driver mer och mer svenskt kapital urlandet. Men regeringen, Vänstern och Miljöpartietbestraffar över huvud taget det ansvarsfulla beteendesom vi kristdemokrater i stället anser borde uppmunt-ras.I förbifarten passar regeringen på att bestraffadem som går in i den mest förpliktigande samlev-nadsformen, äktenskapet. Sambeskattningen av för-mögenhetsskatten mellan makar är ytterligare etttecken på att nuvarande regering inte förstår hur mangrundlägger ett gott samhälle, hur de bästa förutsätt-ningarna för barn och ungdomar skapas. Den ideolo-giska vänsterkompassen pekar katastrofalt fel.Fru talman! är en strategisk delav ett nytt alternativ, ett parti som står för både envärdig vård, omsorg om de utsatta grupperna i sam-hället och en politik för växande företagande medbättre villkor och mer av personligt ansvarstagandeför både individer och familjer.Vårt alternativ tar sikte på att öka sysselsättningenså kraftfullt att välfärden långsiktigt kan tryggas föralla. Politiken måste inriktas på att skapa förutsätt-ningar för fler riktiga arbeten och växande företag. Viföreslår åtgärder för att åstadkomma ett så bra före-tagsklimat att landets företagare vågar satsa och ny-anställa - en skattepolitik där alla får behålla mer avsin egen lön.Då måste jag ställa en fråga till . Varför diskrimineras pensionärer-na nu när skatten äntligen börjar sänkas? Varför kaninte också pensionärerna få bättre villkor när ekono-min nu går bättre. I vårt alternativ höjs pensionstill-skottet med somvår skattesänkning även gäller 1,3 miljoner pensionä-rer. Dessutom återställs änkepensionen.Det skulle vara intressant om se-nare kunde utveckla när tänker infriasina löften till änkorna. När blir det möjligt förVänstern att i detta samarbete leva upp till de löftensom ni utställde i valrörelsen?Fru talman! Det är ganska långt kvar till en rimligsituation inom vården. satsar där-för 5 miljarder mer än regeringen under de komman-de åren för att ge förutsättningar för en värdig vårdutan köer ute i våra kommuner och landsting. Härhandlar det både om mer resurser och nya och bättreverksamhetsformer med en större mångfald av vård-givare för de sjuka och gamla. Vi tror att fler arbets-givare, utöver landstingen, att välja på också ger enbättre löneutveckling och fler karriärvägar för devårdanställda.Regeringens familjepolitik är också helt ensidigtinriktad. Vi kristdemokrater vill att föräldrarna ska fåen chans till mer tid för barnen. Därför satsar vi merpå ökad valfrihet för landets barnfamiljer med en brakommunal barnomsorg och ett utbyggt och mer flexi-belt vårdnadsbidrag. Ett första steg är det barnom-sorgskonto som är ett gemensamt alternativ från defyra borgerliga partierna till regeringens maxtaxa.Vi kristdemokrater lägger alltså fram förslag somger höjda pensioner för de sämst ställda pensionärer-na, bättre förutsättningar för en värdig vård utan köer,fler lärare i , ett återupprättat rättsväsen-de, frysta taxeringsvärden och sänkt fastighetskatt. Viöppnar för en vit och laglig marknad för hushåll-stjänster, en ökad miljösatsning och bättre konkur-rensvillkor för jordbruket, fisket och åkerinäringensamtidigt som jordens fattigaste ges bättre utveck-lingsmöjligheter genom att biståndet höjs. Vi görockså en storsatsning på vägnätet i både glesbygd ochstorstad.Detta når vi genom att göra omprioriteringar ochbesparingar inom de utgiftsramar som vi föreslår.