prot · GN09128 · 2000-06-15 00:00:00 — Jag är väldigt gladom kan fortsätta att ta upp de härfrågorna.Feminismen är naturligtvis inte frikopplad frånrättvisefrågorna. Det finns ju, som , olika schatteringar: statsfeminism, som hansäger, särartsfeminism, likhetsfeminism etc. Jag trorinte att det är lönt att inveckla sig i att avskilja sig,utan jag tycker att det är ett bättre förhållningssätt -och det är en uppfattning som jag tror att jag delarmed - att titta på de konkreta frågor-na; hur det ser ut och vad vi kan göra åt det. Det ärväl den utgångspunkt som vi ska ha.Kvinnors underordning går igen i samhällets allaolika skikt och i alla olika strukturer inom alla olikasfärer. Så är det. En av de frågor som upp, änkorna, är en fråga som vi fortsätter attjobba med. Vi har inte tänkt att vi ska lösa frågangenom att försämra för andra svaga grupper, för and-ra pensionärer eller för människor som är beroendeav försäkringssystemen på andra sätt. Vi tycker inteatt det är rätt att ta pengarna där.Vi kopplar ihop feminismen och rättvisan. Bäggeperspektiven finns i vår politik. Feminismen,könsperspektivet och klassperspektivet går hand ihand i vår politik. Det är ju det som skiljer oss åt,, och det är det som ska skilja oss åt.Vad gäller lärarlönerna är det ju inte vi här i riks-dagen som sätter löner, och det tror jag väl inte attLars menar att vi ska göra heller. Själv-klart behöver lärarna, precis som många andra inomden offentliga sektorn, få bättre status. Vi har ju enfellönesättning i hela den offentliga sektorn, särskiltinom den kvinnodominerade offentliga sektorn. Detgäller ju inte lika mycket i försvaret som inom för-skolan, eller hur? Inom förskolan finns kvinnorna,och inom försvaret finns männen. Den här fellöne-sättningen måste vi naturligtvis komma åt genomarbetsvärderingsinstrument och annat. Det kommerdå också att kräva, , mer pengar tillkommunerna, som står för arbetsgivaransvaret.Vad gäller hushållstjänster har vi helt olika upp-fattningar när det gäller hur vi ska lösa problemetmed stressen för småbarnsfamiljerna och stressenöver huvud taget för många människor i samhället.Löser vi det genom att en del betalar andra för attgöra det jobb som man själv inte hinner med, ellerlöser vi det genom att varje människa får möjlighetatt hinna med både sig själv och sitt hem genom enkortare arbetstid? Där har vi olika förslag.Jag kan konstatera att väldigt många kvinnor delarVänsterns syn på arbetstidsfrågan och ser arbetstids-förkortning som en lösning. Andra kvinnor tycker attdetta med hushållstjänster kunde vara bra. Men vadhänder då? Jo, då får vi en yrkesgrupp som består avkvinnor som städar för att underlätta för andra kvin-nor. Förmodligen är de ganska lågt betalda och medrätt så dåliga anställningsförhållanden, om det skavara på det sätt som ni har tänkt att organisera det.Det finns företag som sköter städning ochliknande. Det går alldeles utmärkt att använda dem,men då tycker man att det är för dyrt. Men våra ge-mensamma pengar vill inte vi använda till att sub-ventionera enskilda hushålls städning, utan de vill vianvända till våra gemensamma angelägenheter, t.ex.en reform om arbetstidsförkortning.Anf. 24 () replik:Herr talman! och jag har märk-ligt nog en del gemensamt. Vi är ju de två sociono-merna i partiledarkretsen, och jag uppskattar även detavsnitt i anförande som handladeom de växande klyftorna i vårt samhälle - segrega-tion och sådant. är vi tydligenockså förenade i kampen mot kommunismen.Jag har verkligen tagit del av en del protokoll fråner kongress i . Det var rätt fantastiskt att se hurjag blev en slags voodoodocka. Ordföranden i ung-domsförbundet, , gjorde propaganda fören bok som hon har givit ut som heter Utan heder,där jag finns på bild på framsidan, flera bilder t.o.m.Hon sade: Det här är en mycket bra bok, en kultur-gärning som vi har givit ut, och den borde läsas avsådana som tydligen känner dåligt samvete för att degick med i våldsromantiserande och odemokratiskarörelser . Det är ju uppenbart att det varGudrun hon syftade på.En annan kvinnlig talare på kongressen sade såhär: Det är inte alls obegripligt vad kommunism är -det var alltså med tydlig hänsyftning på Schymanshuvudanförande. När någon inte begriper, förklararjag en gång till. Och om man inte begriper då heller,förklarar jag ytterligare en gång - jag hörde detta påradio. Sedan fortsatte hon: Begriper man inte då hel-ler - jag tror att många radiolyssnare tänkte som jag,att då skickas de väl på korrigeringsläger, men detsade hon inte - är det förmodligen jag talar med, för han begriper ju ingenting. Mendet var ju i själva verket som var måltavlan.Så vi har också det gemensamt. Jag tycker som sagtatt det är fantastiskt om ledaren för detta vänsterparti-et kommunisterna deltar i denna upplysningsverk-samhet.Sedan bekräftar ju i sitt inläggatt motsätter sig hela den konkretaagenda som finns för att komma framåt med jäm-ställdheten därför att man värderar annat högre. Manvill inte höja lärarlönerna så mycket som de bordehöjas. Varför vill man inte det? Jo, för att LO är heltemot det. Vi har alla hört våldsammaangrepp på lärarnas lönekrav, och försöka vinna sympati inom LO. Därför har manställt sig på motståndarnas sida.Det blir mer och mer patetiskt varje gång GudrunSchyman ska försvara sitt agerande när det gälleränkorna. Det är ju en skandal! Ni har lovat änkornaatt förbättra deras situation, men ni har medverkat kraftig försämring. Åren går och ni gör ingentingåt det.När det gäller hushållstjänster säger ni att ni intevill ge skattesubventioner. Nej, det vill inte vi heller.Vi vill ge en rimlig skattebörda på de människor somska utföra tjänster i vårt samhälle, så att normalabarnfamiljer har råd att betala vad det kostar. Det ärju så livskvaliteten kan höjas. Det är så stressen kanminska för barnfamiljer. Det är så vi kan skapa mertid för barnen.På punkt efter punkt visar det sig att Vänsterparti-ets feminism är en mycket tunn fernissa, och dettycker jag är mycket, mycket beklagligt.Anf. 25 () replik:Herr talman! Skulle det vara en tunn fernissa,skulle det var mycket, mycket beklagligt. Det tyckerjag också. är det inte så. Jag har inte ens tid attreda ut hur det ser ut. Men jag ska genast lämna överen skrift till , eftersom han läser fli-tigt, och det gläder mig att han gör det och att han tardel av vad som sägs på ett noggrant sätt. Jag har för-stått att har tagit del av mitt kongres-stal på ett noggrant sätt, och det gläder mig också.Jag menar att jämställdhetsfrågorna också är för-knippade med rättvisefrågorna och solidaritetsfrågor-na. Ska vi på allvar ta oss an den maktstruktur som förtrycker kvinnor, krävs det ett gediget politisktarbete med en gedigen politisk analys. Det handlarinte bara om hushållstjänster. Det handlar inte baraom lärarlöner. Det handlar om att ifrågasätta denmaktstruktur som med en självklarhet ligger som endöd hand över samhällets olika institutioner. Detgäller också inom det politiska livet. Det gäller inomden privata sektorn, inom den offentliga sektorn,inom universitetsvärlden osv. Det arbetet, , tycker jag att det vore väldigt bra om vikunde göra tillsammans på ett odogmatiskt och för-domsfritt sätt. Låt oss analysera verkligheten. Låt ossnågon gång i den politiska debatten sätta kvinnorsunderordning i centrum. Det välkomnar jag.Anf. 26 ():Herr talman! Låt mig berätta en episod ur, somdet burkar heta, levande livet.En dam ringer och är mycket upprörd. Hon är en-samförälder. Jag får veta att hon och hennes son hardet ganska tufft. Hon berättar följande:I går var min son ute och cyklade här i kvarteret.Han var lycklig därför att han äntligen hade kunnatköpa sin hett eftertraktade cykel. Den kostade 6 000kr. Han hade inte tagit många svängar runt kvarteretförrän han stoppades av ett ungdomsgäng som bad attfå låna hans portabla telefon. Han hade ingen mobil-telefon. Då stal busarna hans cykel.Mamman berättade att hon förstås genast ringdetill polisen. Där fick hon beskedet att polisen intehann komma förrän senare, kanske först dagen därpå,om man över huvud nu skulle komma för en cykel-stöld. Mamman gav sig inte. Hon frågade till slutdesperat polisen vad hon skulle göra. Polisen sade:Flytta härifrån.Nu har inte jag hört polisen säga detta, men jaghar hört en oändlig mängd berättelser, eller kanskerättare pustanden, fyllda av uppgivenhet då personersagt: har min cykel stulits. Ofta har de kunnattillägga: igen, eller också kan de berätta att det är dentredje eller fjärde cykeln som de blivit bestulna på.Herr talman! Jag skulle självfallet kunna erinraom hur regeringen tidigare dragit ned på anslagen tillrättsväsendet. Och jag borde väl egentligen erinra omatt vi kristdemokrater gång på gång sagt att detta ärkontraproduktivt, att det inte är något sparande, efter-som det som kallas sparande sedan går åt till åtgärdermot ökad kriminalitet i rättsväsendets olika maskine-rier.Men det handlar verkligen inte enbart om pengarnär vi talar om rättsväsendet. Att leva med otrygghet,att bära på känslan av att ha blivit kränkt, en känslasom många vittnar om efter lägenhetsinbrott, att iunga dagar ha blivit rånad, sparkad och skymfad, kaninte mätas i pengar.Den unge pojken som skrapat ihop till enefterlängtad cykel och ser att samhället blott och barregistrerar detta, vad händer i hans hjärnkontor, somvi brukar uttrycka det? Vad får han för relation tillrättssamhället? Eller vilka signaler får han från myn-digheter och vuxensamhälle? Vi vet ju allihop att detfungerande rättssamhället fordrar medborgare somhar respekt för och tillit till rättssamhället.Herr talman! Jag tror inte att vi någonsin medhjälp av enbart poliser eller resursstarka, snabbt ef-fektuerande domstolar kan komma till rätta med kri-minalitet, våld och förstörelse. Polisen och rättsvä-sendet är en oerhört viktig del i vår demokrati. Menjag tycker att vi borde fundera mycket mer över vilkamekanismer som kan motverka och som kan trängatillbaka brottsbenägenheten. Om antalet rån, nedspar-kande, våld och vanvett ökar så är det väl alldelesklart att Statsrådsberedningen, finansen och vi allakan sjunga den ekonomiska tillväxtens lov tills vi ärhesa. Ursinnet kommer att jäsa och vällaöver alla kontrollerbara bräddar. Och låssmeds- ochvaktbolag blir nästa hitbransch på börsen.Herr talman! Ni får rynka på näsan om ni vill ellerskaka på huvudet om ni så önskar, men jag tänkerfortsätta så länge jag har förmånen och äran att fådelta i riksdag att tala om de små nära miljö-ernas oersättliga roll för det trygga samhället. Jag ärnämligen säker på att som ordet globalise-ring numera finns på snart varje politikers läppar sågäller att vi människor behöver den känslomässiganärheten.Det går ett rop, anser jag, över hela den svenskaungdomskulturen. Det hörs i stort sett i varenda för-skoleklass och i varenda skolklass. Vad är det manropar efter på de mest skiftande sätt och med iblandde mest egenartade, för att inte säga oacceptabla,metoder? Ja, det är försås möjligt att jag hör fel, attjag tolkar fel. Men här i kammaren måste det varamin rätt och faktiskt också min plikt att berätta hurjag uppfattar ungdomsvärldens signalerande. Jag troratt många flera har hört ropen från barn och ungdo-mar efter flera vuxenkontakter, efter vuxna som hin-ner och vill bry sig om och från någoneller några få i barnets eller ungdomarnas omedelbaranärhet.Vi kristdemokrater hade för en del år sedan enkampanj på temat: Ge familjen en chans.Det har gått så långt i vårt land så att en hel del idenna kammare knappast vågar ta ordet familj i sinmun. Och andra opinionsbildare koncentrerar sig påatt harva fram och tillbaka med en debatt som handlarom vad det är som ska få definieras som familj.Herr talman! Det är min fasta övertygelse - jaghar verkligen inte behövt hämta den från några ideo-logiers lärofäder eller från övervintrande 60-talskretsar, där rädslorna för att vara omodernaskrämmer till bristande civilkurage, utan jag harhämtat min fasta övertygelse från svensk vardags-verklighet - att barn och ungdomar behöver ha rätttill sina föräldrar. Barn och ungdomar måste få identi-fiera sig med några få vuxna. Och det kan inte varaannat än statens och kommunernas oavvisliga uppgiftatt se till så att det skapas tid och möjligheter tilldenna identifikation.Det är därför så sällsamt egendomligt att rege-ringen och dess hit- och ditstudsande stödpartierlägger fram det ena förslaget efter det andra somförsvårar och försämrar barns och ungdomars möjlig-heter att få tid för de, generellt sett, mest naturligavuxenkontakterna, nämligen kontakterna mellanföräldrar och barn.Vi kan inte leverera trygghet via Internet ellerbredband. Det behöver inte diskuteras, det vet vi alla,att arbetslöshet skapar sociala problem och att brist påpengar leder till materiell otrygghet. Men jag tror attvi bedrar oss i grunden om vi inbillar oss själva ochandra att det enbart är med hjälp av penningen somman driver undan rotlöshet och vilsenhet och dränerarde sumpmarker där kriminalitet och våld jäser.Ingvar fick i en av sina många avsked-sintervjuer frågan vad han var besviken på i sin poli-tiska gärning. Han svarade: Jag är besviken på att vibyggde ett välfärdssamhälle och fick brottslighet ochnarkotikaproblem.Påstå inte något annat, , än attmaxtaxan, om den nu genomdrivs, kommer att med-föra att föräldrar och barn får mindre tid tillsammans.Sluta att kalla det frivillighet när det i själva verket äri det närmaste ogörligt för kommuner att tacka nej tillsubventioner. Vad är det annat än hånfullt mot alltvad självstyrelse heter att ropa ut till lan-dets kommuner: Gör som vi säger, annars få ni ingapengar!Och förresten, , vart tog talet ommaxtaxa inom äldreomsorgen vägen? Det kunde vikanske få något besked om här i dag.Det finns tusen och åter tusen olika familjesitua-tioner. Därför är det helt obegripligt att ni socialde-momkrater fortfar att agera överförmyndareoch att ni fortfarande sitter fast i kollektiva lösningar.Det borde ju vara den självklaraste sak i världen att vipolitiker skapar förutsättningar för föräldrar att välja,att vi betror föräldrar att välja just den omsorgsformsom de anser vara bäst för den egna familjesituatio-nen eller barn-föräldra-situationen. Och är det någotvi borde skapa förutsättningar för så är det, som sam-hället ser ut, mer tid för barnen.I den senaste SIFO-undersökningen om barnom-sorg som presenterats offentligt - det var i Aftonbla-det - framkom det att åtta av tio vill barnledighet. Att ni då bara kan komma er föratt fortsätta med en politik som formligen ångar avden åldriga inställningen att politiker alltid vet bäst.Maxtaxan är ett orättvist påfund. Ni tre maxtaxe-partier borde åtminstone vara så mycket "karlar" förera förslag att ni tillstår att det här förslaget mestgynnar barnfamiljer med höga inkomster och att detstruntar i hur vissa barnfamiljer vill ha det, och hardet.Jag tror faktiskt att det skulle vara ganska enkeltför en regering att få stor uppslutning kring kravet pårättvisa mellan barnfamiljer men regeringen odlarverkligen inte en sådan medborgerlig inställning.Och, herr talman, det är ju inte enbart när det gäl-ler barnomsorg som och hans regeringvill vara förmyndare. Det är inte svårt att levereramassvis med citat som bestyrker att helst ska denrödmelerade regeringsmajoriteten också bestämma såatt friskolorna hålls kort. Ja, helst ska de väl inte fåfinnas.Sedan har vi vården. Trots att varenda en av oss,om vi vill vara ärliga, vet att det är bekymmersåväl i landsting som styrs av socialdemokrater ochvänsterpartister som i landsting som styrs av borger-liga partier vägrar och hans ministraratt släppa fram modeller som innebär att undersköter-skor, sjuksköterskor och läkare får ta ett större egetansvar och komma närmre beslutsfattarna. Ordetprivat är så outhärdligt att regeringen måste stiftalagar mot att vård bedrivs av andra än av politikersom huvudmän. Ordet vinst ska helst bära pestflaggnär det nämns i samband med vård och omsorg. Attbetro medborgare som ska ha bredbandens möjlighe-ter, som kan kommunicera med hela världen via In-ternet och som äger frihet att växla mellan ett otalTV-kanaler att själva kunna välja och ställa krav gör ivarje fall inte den svenska rödmelerade regeringen.Herr talman! Regeringen sitter fast i en maktkoa-lition som fäller ned bommarna så fort någon vågaryttra sig om en reform som inte drar åt kollektivismoch förmynderi.Nu ska, såvitt jag förstår, tvingasdra på sig den vänsterknäppta tvångskappa som Gud-run inte ville ha men som vänsterpartikon-gressen i skickade med henne för att kränga påGöran - som vill avskaffakapitalismen och som snor sig som ormar i rödmy-restackar när de ska förklara vad det betyder, Väns-terpartiet som fortfar att tro att ju högre skatter och jumer som förstatligas, desto bättre är det. Arme GöranPersson!Kom loss, ! Det är vår - ja, rentavsommar - . Det går inte att lägga töm ochbetsel på medborgare som lever i ett kunskapssam-hälle och i en alltmer internationell och globaliseradtillvaro, hur mycket man än ropar på detta från och vänsterpartikongresser.Morgondagens verklighet sjuder av valmöjlighe-ter för individen. Vi kan knappast fantisera, tror jag,om hur individer och hushåll framöver kommer attkänna sig oberoende. Internationaliseringen ellerglobaliseringen kan ingen socialdemokratisk nationellregering hejda. Det krävs respekt för individens fri-het. Och det fordras att den etiska kompassen funge-rar hos oss alla när möjligheternas gränser nära nogutplånas.Det går inte att ens bitvis sitta fast i sådana tokeri-er som att kapitalismen ska avskaffas eller att svens-ken ska ha överförmyndare när övriga européer fåruppleva sig vara betrodda.Mona har förstås rätt när hon säger attskatter ska sänkas. Det finns ingen annan väg, sägerhon. Globaliseringen tvingar att sänka kapi-tal- och förmögenhetsskatterna. Och det är relativtbråttom. Så talar en av näringsministrarna. Det ärklart att man när man läser det kan fråga sig om detinte finns en ideologisk gräns mellan . uppmanade ju ossatt inse att det finns en sådan gräns. Där finns dentydligen.Ja, som vi alla vet: har världens högstaskattetryck. Det har bl.a. lett till att svenska experterskattebefrias medan utländska experter verksamma iSverige särbehandlas med skattesubventioner. Det harlett till att 17 av landets 18 aktiemiljardärer av rege-ringen befriats från förmögenhetsskatt på sina aktier.Finns det ingen ideologisk gränslinje däremellan? Dethar lett till att det är vanliga hederliga och sparsammamedborgare som straffbeskattas därför att de levt somvi politiker önskar att de ska leva. Det har lett till attmånga fruktar att statsministern ska fortsätta att hållafastighetsägare på sträckbänken.Herr talman! behöver få uppleva att med-borgare myndigförklaras och att individer och famil-jer äger statsmaktens förtroende. Staten är till förmedborgarna och inte medborgarna för staten.Den som tror att svensken kommer att erbjudasökad frihet och större förtroende när nu skata nacksving på måste ha frikopplat sig frånallt vad verkligheten visar.(Applåder)Anf. 27 () re-plik:Herr talman! berättelse om denstulna cykeln pekar på problem som otvetydigt finns ivårt välfärdssamhälle. I årets budget ökar vi kraftigtresurserna till polis- och rättsväsendet. Framför alltnärpolisen tror jag är viktig i de här sammanhangen.Men det handlar inte bara om detta. Det här är ju eneffekt av ett samhällsklimat som har väldigt mångadiffusa orsaker.En viktig orsak är, tror jag, det höga samhällstem-pot. Jag tänker då på stressen, ekonomismen och deökade klyftorna mellan människor ekonomiskt ochsocialt. De som stal cykeln hör säkert till de ungdo-mar som inte ens kan drömma om att någonsin få rådatt köpa en cykel för . Vi behöver alltså enbättre fördelningspolitik i . Vi behöver ha mertid för barnen; det är alldeles riktigt. Bästa sättet att fåmer tid för barnen, att få mer tid för föräldrar att träf-fa sina barn, är att sänka arbetstiden.Maxtaxan - eller mixtaxan, som den väl egentli-gen ska kallas eftersom vi nu kombinerar ett pro-centtak med ett krontal - är fördelningspolitiskt bättreän Socialdemokraternas ursprungliga modell. Enviktig sak att betona är att mixtaxan inte på något sättpåverkar de fristående alternativen eftersom de leverpå bidrag från kommunerna. I och med att de kom-munala kostnaderna för barnomsorgen ökar kommerockså bidragen till de fristående alternativen att öka.Alf kan när det gäller fristående alter-nativ inom skola och barnomsorg vara lugn. Miljö-partiet står fortfarande fast vid den linjen och kommeratt värna möjligheterna för de fristående alternativenäven framöver.Jag har en fråga till och det gäller dåen annan sak, nämligen EMU. lyckadestrumma ihop en EMU-positiv kristdemokratisk majo-ritet genom att lansera EMU som ett sätt att motverkamammon, penningens och habegärets gud. Jag ställermig lite frågande till det. Kan verkligen ett genomEMU ännu mer integrerat EU fungera som en motvikttill ? Finns det något som helst tecken på ettsådant motviktande ? Svaret måste rimligen blinej. Det finns ingenting som tyder på någon direktambition inom EU att reglera marknadskrafternas friaframfart.Ett politiskt inflytande över ekonomin innebärinte med nödvändighet kommunism eller socialism.Vad som krävs är att det politiska systemet har rätten,intresset för och förmågan att formulera de spelreglersom kapitalet har att följa. Dessutom handlar det ommodet att föreslå bromsande åtgärder på områden därmarknaden fungerar lite väl friktionsfritt och därfrihet är detsamma som hänsynslöshet.En möjlighet som diskuterats länge är Tobinskat-ten, en omsättningsskatt på valutatransaktioner. Jagundrar om anser att Tobinskattenär en bra metod - att alltså bromsa valutaspekulatio-nerna och att få in skatteintäkter som kan användastill bistånd inom FN-systemets ram - eller om AlfSvensson och har andra förslag föratt bekämpa mammon.Anf. 28 () replik:Herr talman! Först vill jag hälsa Hammarströmvälkommen till den nya uppgiften att företräda Miljö-partiet här under partiledardebatterna.Jag har förståelse för att behöverupp och två sina händer efter att ha gjort upp medSocialdemokraterna om maxtaxan. Den går nämligenpå tvärs mot vad ni har gått ut och sagt förut i det häravseendet.Kom nu inte och dribbla. När ett barn har fyllt ettår, , så upphör föräldraförsäkringen. Dåfinns det de som vill ordna barnomsorg på ett annatsätt än det som regeringen, ministrar och ni föreskri-ver. De får intet av de här miljarderna - fortsättnings-vis intet och noll, !Sedan får man använda vilka omskrivningar somhelst, och sedan kan man gå upp här som och säga: Vi står inte för förmynderi. Men det ärklart att det är förmynderi när vissa får noll, och and-ra, som rättar in sig i ledet, får rejäla skattesänkningar- i synnerhet om de har rejält höga löner.Folk är icke dumma. Folk begriper, och folk serigenom. Ni har sålt er i detta avseende för något somär mindre än en grynvälling när det gäller familjepo-litiken. Det gör mig häpen.Jag skulle väldigt gärna vilja ta upp frågan omEMU, men det låter sig icke göras i en kort replik pånågra få minuter. Det får vi ta vid ett annat tillfälle.Det är inte enkelt med EMU. Det är inte bara för-delar - det är också nackdelar. Men när man har vägtde här skålarna mot varandra så är det min ärligaövertygelse att bör vara med i det EMU somfinns.Sedan är det ju förfärande lätt att göra som Ham-marström, och som kongressen gjorde där i Vadstena.Ni bara fyllde på, och fyllde på och fyllde på! Närnågon frågade: Vad kostar detta? så sade ni: Det harvi ingen aning om!Den repliken har funnits förr i samhällsdebatten,men då har den funnits där i skämtsammanhang. Aktaer för att hamna där!(Applåder)Anf. 29 () re-plik:Herr talman!