prot · GN0987 · 2000-03-28 00:00:00 — Miljöministern nämner häri dagens redogörelse att det har blivit väldigt positivaeffekter och att man har åstadkommit mycket storamiljöförbättringar.Men och reviso-rer skriver ju bl.a. att ett av problemen är att det intefinns någon tydlig uppföljning. Min fråga blir då: HarMiljödepartementet påbörjat någon studie av hur manska kunna göra ordentliga uppföljningar? Även omdet nu är kommunernas ansvar borde det väl ligga påregeringen, när man betalar ut pengar, att också görabedömningen av om miljöeffekterna uppnås ellerinte.Anf. 15 Miljöminister ():Fru talman! Självklart är det viktigt att göra en or-dentlig uppföljning av det som händer, och det görspå departementet i och med att vi analyserar och gårigenom de verksamhetsberättelser som läm-nas in från varje kommun som har fått bidrag. Detsker genom den myndighet som är inrättad för dettaändamål, och det kommer också att ske på annat sättframöver.Jag kan nog lugna alla med att detta är ett pro-gram som - inte minst på grund av den debatt som vihar nu och som vi har haft tidigare - kommer attföljas upp mer hårdhänt än kanske något annat pro-gram. Och det tycker jag är positivt.Anf. 16 () replik:Fru talman! Det är skönt att höra att departemen-tet i alla fall är på väg att se över dessa frågor, för deär väldigt väsentliga.Sedan har jag bara en liten kort fråga till miljömi-nistern. Jag har läst någonstans att miljöministernändå har funderat på att flytta över hela programmettill en sektorsmyndighet. Jag undrar om vi kommeratt få se någonting av det i vårpropositionen eller tillhösten. Då skulle mycket av det som harframkommit när det gäller godtycklighet försvinna.Anf. 17 Miljöminister ():Fru talman! På samma sätt som jag är öppen föratt ta till mig alla synpunkter och eventuell kritik ärjag öppen för att göra en egen självständig bedöm-ning och lägga den till grund för förändringar i pro-grammet. Jag är alltså öppen för att fundera över omman ska lägga programmet någon annanstans än iRegeringskansliet.Än så länge tycker jag inte att det finns några av-görande skäl för att göra den förändringen. Jag tyckeratt det fungerar bra. Dessutom har vi fått till stånd idet närmaste en tradition av att ha bra debatter här ikammaren om den här programmet, vilket jag ocksåtycker är en del av uppföljningen.Sedan vill jag också säga att de som vill kritiseradet här hämtar mycket näring hos Riksrevisionsverketoch hos revisorer. Sedan förstorar manden kritik och de påpekanden som finns nästan intilloigenkännlighet. Jag säger inte att gjort det, men det sker ibland.Glöm då inte att de analyser som har gjorts avRiksrevionsverket och revisorer nästanuteslutande gäller utdelning - första åretsom pengar ur det här programmet utdelades. Jag ärganska säker på att en bedömning , med de för-ändringar som har gjorts under resans gång baseradepå kloka synpunkter som vi har fått, skulle ge ettannat resultat.Anf. 18 () replik:Fru talman! Tack, miljöministern för informatio-nen.Bland de projekt som miljöministern har redogjortför nämndes inledningsvis ett som innebar att enkommun hade fått bidrag för att hålla ängs- och hag-mark öppna och i hävd. Låt oss då först konstatera attdet är bönder som har skapat och hävdatifrågavarande marker under generationer.Då är min fråga: Tycker inte miljöministern attdet skulle ha varit bättre om man hade gett Sverigesbönder jämbördiga förutsättningar med dem somderas kolleger och konkurrenter i andra länder har, såatt de hade kunnat hålla dessa marker öppna på ettmera naturligt sätt i stället för att en kommun medhjälp av statsmedel ska åta sig ifrågavarande uppgift?Anf. 19 Miljöminister ():Fru talman! bönder gör , ochhar gjort, en väldigt värdefull insats för att hålla denhär typen av marker öppna, för att hävda dem. Det ären viktig både miljöpolitisk och kulturpolitisk gärningsom de gör.Jag är också övertygad om att bönderna kommeratt ha en del även i det här projektet. Det kommer inteatt vara några kommunalarbetare som går runt pågärdena, utan jag tror att det kommer att kopplas tillbönder som finns i närheten och till att man utnyttjarderas vilja att vara med.Sedan vill jag inte ge mig in i en diskussion huru-vida bönder är konkurrenshämmade gente-mot omvärlden. Det är kanske inte riktigt mitt bord.Anf. 20 () replik:Fru talman! Jag kan alltså inte förvänta mig någotsvar från miljöministern om han ämnar att vidta någraåtgärder inom regeringen för att ge böndermöjligheter att fullgöra den mycket viktiga uppgiftsom jag hoppas att vi är överens om, nämligen atthävda det öppna svenska landskapet som vi alla äls-kar och vill värna?Anf. 21 Miljöminister ():Fru talman! Jovisst vill jag göra det, och det be-talas ju ut ganska mycket stöd till de svenska bönder-na inom ramen för jordbrukspolitiken också för atthävda den här typen av marker och på det sättet varamed och skydda den biologiska mångfalden.Man får nästan intrycket av att att bönderna är en grupp som inte alls i någotsammanhang vill ta emot stöd, bidrag eller subven-tioner från staten. Min bild är väl inte riktigt den-samma. Det har gått utmärkt att av bönder upphandlaolika typer av miljötjänster, och den verksamhetenhoppas jag att vi kan utveckla också i framtiden.Anf. 22 () replik:Fru talman! Det var intressant att höra den här re-dovisningen. Jag förstår att miljöministern är stoltöver arbetet.Dalslands lövskogsplan skulle kosta 37 miljonerav 1,2 miljarder från staten. Det måste vara någonannan som också är stolt som betalar merpartenhär. Från 1,2 miljarder har det blivit 4,3 miljarder.Någon har alltså pungat ut med 2,9 miljarder. Detskulle vara intressant att veta vilka det är.Miljöministern är ju intresserad av att sänka kol-dioxidutsläppen. Då vill jag ställa en fråga. Denkolkraftsverksproducerade el från och Dan-mark som vi begåvas med i och med att vi har stängtkärnkraftverket i , är det något som ligger iplanen att också den ska tas bort på något sätt?Anf. 23 Miljöminister ():Fru talman! Det måste ha undgått mig att vi plöts-ligt har börjat att importera en massa kolkraftsbaseradel. Det har inte jag sett röken av.Det är inte bara så att vi har lagt ned 1.Nu har ju också kärnkraftsindustrin själv lagt nedhalva kraftproduktionen i . Då är det välså att det är regeringen och kärnkraftsindustrin somdelar ansvaret för att vi plötsligt har börjat importeraen massa kolproducerad elkraft. Jag har inte sett tillnågon.I själva verket är det så att vi både ochförrförra året nettoexporterade så mycket el att detmotsvarade två Barsebäcksreaktorer. Men det ärmöjligt att det finns någon nyhet här som har gått migförbi.Anf. 24 () replik:Fru talman! är det så, miljöministern, att desyns inte, så det är inte konstigt att miljöministerninte har sett några utsläpp. Det är ganska svårt att sedem.Jag skulle också vilja fråga en sak när det gällerarbetstillfällen. Det handlade om 15 600 årsarbetstill-fällen. I sitt första inlägg sade miljöministern att hanvar förvånad över att Norrlandskommunerna, gles-bygdskommunerna inte har efterfrågat pengarna. Dåundrar jag om det är så att man vill bidra till arbets-lösheten i Norrlandskommunerna, för jag har enkänsla av att miljön är bättre i glesbygd än i tätort.Anf. 25 Miljöminister ():Fru talman! Det finns ju inget inbyggt syfte attmedverka till arbetslöshet i . Det är klart attav arbetslöshetsskäl hade man kunnat välkomna attdet hade varit fler program från de här delarna avSverige som vi hade kunnat stödja. Då hade man bådefått miljöeffekter och sysselsättningseffekter där dekanske behövs allra mest. Men det lokala investe-ringsprogrammet är inget stöd för i första hand sys-selsättning, även om det finns en koppling mellansysselsättningen, tunga investeringar och miljöverk-samhet, utan det är ett program för att stödja över-gången till ekologisk hållbarhet. Det finns ju andraoch betydligt mer kostnadskrävande program just förarbetslösheten.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Anmälan om fördröjt svar på interpella-tionTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 1999/2000:307Till riksdagenInterpellation 1999/2000:307 av () om rättsväsendet i Kongo-Brazzaville.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 april 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 23 mars 2000UtrikesdepartementetMaj-Inger Klingvall4 § Svar på interpellation 1999/2000:280 omlivskraft i hela landetAnf. 26 Finansminister ():Fru talman! har frågat statsminis-tern om han är beredd att ta initiativ för atthöja reseavdraget, om han är beredd att ta initiativ föratt tillsätta en utredning som bör se över ett nyttlandsbygdsavdrag samt vilka åtgärder han är bereddatt vidta för att kompensera de kostnader som uppstårpå grund av långa avstånd och avsaknad av valfrihet.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Låt mig börja med reseavdraget. Avdragsbeloppetför resor till och från arbetsplatsen med egen bil ärberäknat så att det i princip ska täcka de rörliga kost-naderna för att köra en privat bil, dvs. de kostnadersom är direkt beroende av körd vägsträcka. Beloppethöjdes till per mil.Beloppet hade då legat på . mot bakgrund av att bensinpriserna ökat mednära en krona som regeringen ansåg att det då fannsanledning att justera upp nivån. Eftersom den nyanivån borde bestå bestämdes uppjuste-ringen till per mil. Med hänsyn till statsfi-nanserna och för att ge åtgärden en tillfredsställandefördelningsprofil höjdes gränsen för av-dragsgilla kostnader för resor mellan bostad och ar-betsplats från till . Konstruktionenatt höja dels avdragsbeloppet, dels gränsenför avdragsgilla kostnader innebar att åtgärden fick eninriktning mot dem med förhållandevis långa resormellan bostaden och arbetsplatsen. På detta sätt bidraravdragsregeln också till en effektivare arbetsmarknad.Jag har i ett frågesvar redogjort för att av-dragsbeloppet, enligt prelimi-nära beräkningar, fortfarande täcker de rörliga kost-naderna för resor med egen bil och att den senastetidens höjning av bensinpriset därför inte ger anled-ning att ompröva avdragsbeloppet. Jag ser inte skälatt göra någon annan bedömning.När det gäller frågan om landsbygdsavdrag villjag svara följande. Att bo på landsbygden medförnaturligtvis ofta att utgifterna för resor blir högre än istorstadsregionen. Vi får dock inte glömma bort attmånga utgifter är högre för dem som bor i städer ochtätorter än för dem som bor på landsbygden. Jag tän-ker här särskilt på kostnaden för boende. Jag vill ävenframhålla att skattereglerna så långt det är möjligt börutformas generellt för hela landet. För att åstadkom-ma regional utjämning bör i första hand andra medelän skattereglerna användas. Jag avser därför inte attvidta de åtgärder som begär.Anf. 27 ():Fru talman! Jag tackar finansministern för inter-pellationssvaret, även om det egentligen bara är tvåav de tre ställda frågorna som får ett grundligt svar.Skälet, fru talman, till den här diskussionen är attvi från sida hade begärt att få en sär-skild debatt i den här frågan, en aktuell debatt här ikammaren, men vi fick inte stöd hos de andra partier-na för synen att frågan om de ökade belastningarna påmänniskor som bor på landsbygden förtjänar en all-deles särskild debatt.I det svar som jag har fått av finansministern ärdet ett lite kyligt resonemang kring detta med bilkost-nader och bensinkostnader. Det är ju faktiskt så attmänniskor ute på landsbygden är trängda mot väggenav dessa kostnader. Problemet är att de inte har någraalternativ att välja mellan. Vi som bor i de stora stä-derna med allmänna kommunikationer har ju oftaandra möjligheter, men det har man inte på landsbyg-den. Därför spelar den här frågan en så väldigt storroll.Vi har föreslagit en höjning av avdragen för res-kostnader. Det är det som finansministern nu säger atthan inte är med på. Då vill jag fråga: Vid vilket prispå bensin och andra drivmedel anser finansministernatt det finns skäl att göra en ny bedömning? Det ärdessbättre, fru talman, fråga om kronor och ören, sådet borde vara lätt att säga att man vid ett visst ben-sinpris är beredd att göra en förändring av reskost-nadsavdraget.När det gäller den andra frågan om landsbygdsav-drag säger finansministern att det kostar mycket attbo i stan, och det kan jag intyga. Det är naturligtvispå det sättet. Men han säger också att skattereglernabör vara generella för hela landet och att man skaanvända andra medel än skattereglerna för den regio-nala utjämningen. Vad tänker han då på?Jag tror t.ex. att det är så att man runtom i landetbehöver ha tillgång till det som vi gemensamt kännersom bredband, tillgång till informationstekniken idess allra djupaste mening. Det är väl ett gott exem-pel. Är finansministern beredd och intresserad av attt.ex. genom en utförsäljning och användning av re-surser från se till att man i hela landet får till-gång till den nya tekniken? Det är då inte ett skattein-strument utan ett annat instrument att använda. Minfråga är alltså om det är en av de möjligheter somfinansministern skulle vara beredd att välja.Jag har dessutom, fru talman, i min tredje frågaberört tillgången till service i hela landet. Jag tror atten av de mest grundläggande frågor för människorsom bor på landsbygden är tillgången till grundser-vice, tillgång till bank, post, polis och allt detta somär en del av vår vardag . Dessbättre får denåsikten stöd av i en utredning somman redovisar just kring dessa frågor. pekar på att man i opinionsundersök-ningar kan se att grundservice är det som människormest behöver.Min fråga är alltså: Är finansministern beredd attmedverka till en lagstiftning om en statligt garanteradgrundservice runtom i hela landet som en del i attskapa livskraft i hela landet?Anf. 28 ():Fru talman! Jag tycker att det är alldeles utomor-dentligt att har ställt den här interpel-lationen. Han och hans parti behöver inte känna sigensamma. Vi från tycker nämligenockså att det är oerhört centralt att lyfta fram lands-bygdsfrågorna och att få mer debatter kring sådanthär. Organisationen i både ochriksdagen är kanske inte riktigt bra. Det blir ingensamlad bild därför att olika delar ligger på olika de-partement och i olika utskott. En förbättring där ärnog något som vi får diskutera.Sedan gäller det finansministern och svaret här.Ett populärt uttryck har ju uttryck-et sjukdomsinsikt varit. Men när jag läser finansmi-nisterns svar undrar jag om han har sjukdomsinsiktvad gäller situationen på landsbygden, som faktisktblöder . Här krävs det politisk handlingskraft föratt få en vändning och en förändring.Lennart pekar i sin interpellation på ettantal förslag som skulle kunna medverka till en upp-ryckning av situationen. Jordbruket är givetvis basenför landsbygden men det gäller att lätta på skatterygg-säcken - det gäller också andra åtgärder - för att intetynga lantbruket. Det handlar då om att inte dra instatlig service och om att satsa också på de traditio-nella vägarna så att vi verkligen har en infrastruktursom fungerar; detta för att kunna både bo och arbetapå landsbygden. Det handlar definitivt också om attinte höja arbetsgivaravgifterna i delar av ,som ju har skett på senare tid.Jag ska inte utnyttja hela min talartid utan avslutarmed en rätt kort frågeställning. Finansministern av-slutar sitt svar med att konstatera att det i första handär andra medel än skatteregler som ska användas förregional utjämning. Han tänker inte göra något åt detsom har föreslagit. Inledningsvis varjag inne på att det saknas sjukdomsinsikt om att detfaktiskt är nödvändigt med handling , för annars fårvi en ännu kraftfullare klyvning av med enkoncentration till några storstadsområden och med enutglesning på landsbygden. En sådan utveckling kanfinansministern ju inte vilja ha. Tvärtom handlar detom att hitta politiska och andra mekanismer som göratt hela landet, att vi tillsammans, kan gå framåt.Landsbygden får definitivt inte lämnas på efterkäl-ken.Anf. 29 Finansminister ():Fru talman! Jag tror att det som upp om en form av servicegaranti måste diskute-ras i perspektivet av den kommunala självstyrelsen.Jag tror inte att kommunerna i första hand skulle varabetjänta av att staten preciserar och ger oerhört detal-jerade riktlinjer för hur varenda del av den servicesom ska finnas på olika håll i landet ska se ut.Naturligtvis ska vi ha en nationell välfärdspolitikdär detta med vård, skola och omsorg samt andraobligatoriska uppgifter för kommunerna ska uppfyl-las, oavsett om det gäller i storstad eller om det gällerpå landsbygden, i glesbygden eller någon annanstansi vårt land. Jag är inte så övertygad om att kommu-nerna vill att staten ska pilla i varje liten serviceinsatsoch i varje serviceåtagande som kommunerna skagöra, utan det måste finnas ett mått av självstyrelseockså där. Jag tror inte att och jagbehöver vara oense om att det i allra högsta grad är enfråga för kommunerna och kommunalpolitikerna attgöra avvägningar.Resursinstrumentet för detta är det mest intres-santa, nämligen den kommunala skatteutjämningen -den skatte- och kostnadsutjämning som vi har för attge just kommuner med sämre villkor lika goda förut-sättningar som andra kommuner.Under 90-talet då vi hade en oerhört kärv ekono-mi och då det gick dåligt , framför allt ibörjan av 90-talet under den borgerliga regeringen,lyckades vi ändå genom vårt välfärdssystem se till attvälfärden utvecklades lika bra på landsbygden och påmindre orter som exempelvis i storstadsområdena.Det visar att vi har ett väl fungerande välfärdssystem.Reseavdragen tror jag kanske inte är den väg somska väljas om man speciellt vill gynna landsbygden.Utifrån en utredning som kom ärdet faktiskt så, när det gäller de reseavdrag som vi har och om vi skulle göra förändringar där, att200 000 personer i , och Malmöskulle gynnas. Däremot skulle bara ungefär 26 000personer i glesbygden, huvudsakligen i ,gynnas. Därför är väl ett reseavdrag lika mycket ettavdrag som gynnar storstadsbor. Ja, kanske gynnardet storstadsbor ännu mer än det gynnar glesbygds-bor. Från den synpunkten är det alltså inte effektivtom man nu särskilt vill gynna glesbygden.Detta hänger ihop med att det beträffande arbets-resorna på olika håll i landet faktiskt är en ganskajämn spridning. till de län där man enligt densenaste undersökningen - - hadede längsta arbetsresorna så var det faktiskt i Jämtlandoch som folk hade de längsta arbetsresor-na, per person och dag.Jag är överens med om att det somlandsbygden nog har störst nytta av fram-över är en kombination av en rejäl satsning på bred-band och IT men också på väginvesteringar och enbra upprustning av vårt vägnät. Det tror jag är de tvåstora framgångarna för våra mindre kommuner ochför landsbygden. Jag tror inte att det huvudsakligen ärfråga om att hitta pengar på det ena eller det andrasättet, utan det är fråga om att hitta en bra, fungerandesamverkan mellan statens insatser - regeringen kom-mer att presentera sådana insatser i en IT-proposition - och de insatser som marknaden etable-rar. Jag tror alltså att en god samverkan mellan mark-naden och staten kan ge landsbygden betydligt bättrevillkor för framtiden.Anf. 30 ():Fru talman! Finansministern berättar här om vadsom inte skulle fungera som åtgärder när det gällerkvaliteten på verksamheter och livet på landsbygdenmen vi är inte särskilt betjänta av att veta vad sominte fungerar. Det kan väl inte ha undgått finansmi-nistern att människor på landsbygden är oroliga bl.a.över bensinkostnader, bensinpriser, och reskostnader.Detta är ju en av de absolut viktigaste frågorna förmänniskor som bor ute på landet. Rimligen måsteman ha ett förhållningssätt till det, ett svar på det -såvitt man inte tror att alla där ute ljuger, och så är detju inte.Det gäller också frågan om lokal service. Vad jag,fru talman, refererar till är - jag säger det återigen -en undersökning som har bett SIFOatt göra och som kom . De två absolut tyngstapunkterna som människor säger sig vilja ha är lokalservice och lägre bensinpriser. Det är två avgörandeoch viktiga frågor för människor - kanske inte förkommunerna men det spelar mindre roll. Jag talar omde människor som bor där ute, inte om hur kommu-nerna uppfattar saker och ting.Det handlar alltså i stället om vad människor upp-fattar och det gäller då just behovet av att få behållalokal service. Det är klart att man alltid kan säga attdet är fråga om en angelägenhet men så ärdet inte. Det finns ju statlig service i form av Posten,polisen och sådana verksamheter. Visst skulle detvara möjligt att lagstifta där och säga att det ska fin-nas en viss garanterad grundservice gällande sådantsom staten kan vara delaktig i runtom ute i landet.Visst skulle det alltså vara möjligt, om man nu vill hadet på det sättet.Det är klart att man skulle kunna ha ett mer posi-tivt och ett mer offensivt förhållningssätt till de res-kostnader som människor har. Ofta behövs det tvåbilar och det är långa transportsträckor för olika än-damål som inte hänger samman med förvärvsin-komsten.Vad man blir lite besvärad av är just att finansmi-nistern över huvud taget inte vill ha någon åsikt. Hansäger att det kostar att bo också i storstäder, Ja, detgör det och där kan vi ha olika förhållningssätt ochdet kan vi åtgärda på olika sätt. Men här gäller det litespeciella kostnader för människor runtom i landet.Ytterligare ett exempel är kvaliteten på vägarna.Detta är minst lika viktigt och hänger för all delsamman med kostnaderna för att transportera sig. Detmåste naturligtvis finnas en likvärdig standard påvägarna runtom i landet. Det finns ju ställen därvägarna inte är farbara just för de människor somsärskilt har det behovet.Sedan, fru talman, är det intressant att höra fi-nansministern analysera detta med IT, bredband ochmarknad respektive stat. ska vi tydligen hitta ensamverkan mellan marknad och stat för att se till attfå ut bredband och IT längst ut i de finmaskiga näten.Tror verkligen finansministern på detta? Tror finans-ministern att marknaden kommer att ta ansvar förutbyggnaden av det finmaskiga IT-nätet längst ut påden landsbygd som så väl behöver tillgång till justden här tekniken? Tror finansministern verkligen pådet och tycker han egentligen inte själv att den mestangelägna och den riktigaste åtgärden skulle vara omstaten genom en proposition talade om attdet är ett statligt ansvar att se till att infrastrukturenfungerar, att bredband når alla?Kan man vänta sig att det finns ett sådant innehålli IT-proposition ? Eller blir det mest ettdunkelt resonemang om gemensamt ansvar mellanolika aktörer?Anf. 31 ():Fru talman! Det var ett par positiva besked somfinansministern tydligt gav här. Det gällde satsningenpå IT och bredband och satsningen på vägar, som jagser fram emot i vårpropositionen. Jag ser fram emotatt det ligger ett ordentligt paket där.Här vill jag bara understryka, fru talman, att jagtror att det är väldigt viktigt att ha en balans i in-frastruktursatsningarna så att inte, i dessa IT-tider, devanliga vägarna, landsvägarna och grusvägarnakommer i strykklass. IT och nödvändigheten i densatsningen i alla ära, men finns det inte också möjlig-het att rent fysiskt transportera sig kommer inte detatt hjälpa. Det måste finnas farbara vägar, goda vägar,för både näringsliv och privatpersoner på landsbyg-den, så det var positivt.Men, fru talman, jag tror inte att detta räcker. Detär här jag fortfarande undrar - jag fick inget svar pådet - om insikten har trängt igenom i regeringen omde stora problem som landsbygden faktiskt leverunder . Det är nödvändigt, som jag ser det, att nuarbeta fram ett ordentligt paket. Man tar ett antalpunkter för att stärka landsbygdssidan. LennartDaléus har pekat på några i sin interpellation. Jag harlyft fram jordbruket som näring och talat om hur manska backa upp det genom att åtminstone få likvärdigakonkurrensvillkor ur skattehänseende. Det handlarockså, som var inne på, om den stat-liga servicen, om att vi inte avlövar den utan om att vifår en samordning så att man faktiskt når långt ut pålandsbygden med denna service.