prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:52Onsdagen den 19 januariKl. 09.00 - 12.2614.00 - 22.47Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------------1 § Allmänpolitisk debattPartiledardebattAnf. 1 BO ():Fru talman! I har den gamla långbänkenåter kommit till heders. Där sitter de: ,som kommit fram till att valutasamarbetet är bra mensom inte gör något åt det. , som togöver skattesamtalen och gick från stolta deklarationerom årtusendets skattereform till vaga samtal om dentekniska utformningen av energibeskattningen. BjörnRosengren, med middagsbjudningar och samtals-grupper utan resultat. , som intetar tag i skolans problem. , som ser pånär rättstryggheten urholkas, och , sominte ens sitter på bänken, utan enligt en intervju iDagens Nyheter ser sig som en be-traktare lite vid sidan om.På långbänken i sitter en regering sominte har någon klar linje, som inte har någon strategiför framtiden och som saknar en fast utgångspunktför sin politik. Och, fru talman, det är väl också där-för som statsråden lyser med sin frånvaro i de kom-mande dagarnas allmänpolitiska debatt. De har heltenkelt inget att säga.De förslag regeringen lägger fram syftar mest tillatt hålla kvar vid det gamla eller att hindra det nya.Gränserna för regeringen sätts i mycket av LO, varsordförande stolt deklarerade: Visäger nej till allt tal om flexibilitet. Vi står i vägen.Så kväver man den nya tidens entreprenörer.Samtidigt som regeringen sitter stilla eller gårbaklänges förändras samhället allt snabbare. Den nyaekonomin och den nya tekniken öppnar oanade möj-ligheter. Men de är inte givna. Ska de kunna utnyttjasmåste också politiken förändras.Den viktigaste politiska uppgiften är att ska-pa goda förutsättningar för att ta till vara den nyatidens möjligheter och att lägga grunden för tillförsikttill framtiden och trygghet i förändringen. Avgörandeför att lyckas är ett perspektivskifte där politikensförmynderi byts mot myndiga medborgare. Den nyapolitikens utgångspunkt ska vara de enskilda med-borgarna, inte de politiska systemen.Det största hindret för detta skifte är den social-demokratiska regeringen, som sätter partiet ochmakten framför allt. Inte blir politiken mindre passivoch tillbakablickande av att Socialdemokraterna valtVänsterpartiet och som sitt parlamenta-riska stöd. Regeringens hantering av delta-gande i det europeiska valutasamarbetet är ett nästanövertydligt exempel på hur makten satts före med-borgarnas intresse. Avgörande är risken för att splittradet egna partiet.Socialdemokraternas verkställande utskott har nuåtergått till den linje partiet intog under medlem-skapsförhandlingarna . Man har slagit fast att detär bra för att införa euron. Ändå menar manatt vi ska stå kvar utanför. Det kostar, och notan be-talas av medborgarna i form av sämre konkurrens ochdärmed högre priser, högre räntor, sämre förutsätt-ningar för nya jobb och inte minst mindre respekt fördet demokratiska systemet.Regeringens broms- och stoppolitik motiverasemellanåt med att man slår vakt om rättvisa och soli-daritet. Men det är precis tvärtom. De som förlorarmest på att den nya ekonomins möjligheter inte tastill vara är de som har det svårast. Det är de som stårutanför arbetsmarknaden som har förlorat mest påhöga skatter och regleringar som gör att företag ochkunskap flyttar och att jobben inte räcker till. Det ärde som är beroende av bidrag för att kunna betalaskatt som är de största förlorarna i högskattestaten.Det är de som har små eller inga marginaler, barnfa-miljer, pensionärer och många andra, som drabbashårdast när fastighetsskatten höjs med för många hushåll.Trots världens högsta skatter och talet om rättvisaoch solidaritet urholkas statens förmåga att fullföljasina grundläggande uppgifter. Det gäller skolan, somalltför ofta inte förmår ge de kunskaper som krävs iframtiden. Och hårdast drabbas då de elever som harsämst förutsättningar. Det är inte solidaritet.Det gäller rättstryggheten, som har urholkats ge-nom bristande resurser och en släpphänt kriminalpo-litik. Hårdast drabbas de som mest behöver rättssta-tens skydd. Det är heller inte solidaritet.Det är som om tiden i har ståttstilla sedan partiledardebatten . Redandå kritiserades regeringen för att tala, diskutera medpartier man samverkar med och att spela det politiskaspelet, men inte handla. Redan då fanns i riksdagenmöjlighet att åstadkomma en klar majoritet för besluti en rad viktiga framtidsfrågor. Men i stort sett ingen-ting har skett.När vi i går fick ta del av propositionsförteck-ningen stod det klart att långbänken har permanentats.Ingenstans finns förslag som skapar de goda betingel-ser för den nya ekonomins entreprenörer som är engrund för välstånd och trygghet. Ingenstans finnsförslag som leder till den skola i världsklass som göratt våra barn känner att det finns en framtid för alla iSverige. Ingenstans finns förslag som ger rättsväsen-det de förutsättningar som krävs för att rättsstaten skakunna återupprättas. Ingenstans finns förslag om enskattepolitik som syftar till att man ska kunna leva påsin lön.Den IT-proposition som skulle ha varit ett av re-geringens stora höstnummer är kraftigt försenad ochväntas , trots att det är en stor och viktig fråga, ibästa fall komma till i slutet av mars.Fru talman! Jag pekade i partiledardebatten i ok-tober på tre stora och avgörande nationella utmaning-ar. Den första är att skapa de bästa av förutsättningarför den kreativitet, företagsamhet och arbetsamhetsom är grunden för långsiktigt stabil tillväxt och till-räckligt många nya jobb. Överbeskattningen av före-tagande, kapitalbildning och risktagande måste elimi-neras. Arbetsmarknaden måste avregleras. Skolan skaha kunniga, engagerade lärare och präglas av ambi-tionen att ge kunskaper i världsklass. Miljön förforskning och utveckling ska vara internationelltattraktiv.Den andra utmaningen är att skapa den trygghet iförändringen som gör det möjligt att möta framtiden,den framtid som innebär mycket snabba förändringari sig, med optimism och tillförsikt. Grundläggande ärdå den personliga tryggheten som ligger i att kunnaleva på sin lön och känna att det är möjligt att genomegna insatser bygga en bättre framtid. Ansvaret för attfinansiera en bra sjukvård åt alla och en äldreomsorgmed kvalitet och värdighet är gemensam. Alternativsom ger ökad valfrihet och stimulerar konkurrensmåste tas till vara.Rättsväsendet måste få sådana resurser att med-borgarna kan känna den trygghet som är varje rätts-stats yttersta syfte. Förutom dessa resurser krävsockså en familjepolitik som ger trygga barn och enskola som ger dem normer och värderingar, som göratt mycket av det vi ser av våld runtom i samhälletkan förebyggas. Våldet ska bemötas hårt och kraftigt,och det ska förebyggas med hjälp av en bättre famil-jepolitik och en förnuftig skolpolitik.Den tredje utmaningen är att bryta det utanförskapsom drabbat, och riskerar att drabba, hundratusentalsmänniskor i . Framtidens möjligheter skaerbjudas alla. De många människor som har hamnatutanför måste få verktygen att kunna utveckla denegna kraften och förmågan som finns inom varjemänniska. Det är för att möta dessa utmaningar vi skabygga den nya politiken. Målet är ett möjligheternasSverige, där politiken inte reser hinder för människoroch företag men där ingen lämnas i sticket, där varoch en har makt över sin egen vardag, där kunskapeftersträvas och belönas och företagsamheten tillåtsblomstra, där det finns ett gemensamt ansvar när denegna förmågan inte räcker till.(Applåder)Anf. 2 () replik:Fru talman och alla ni som lyssnar på radio, tittarpå TV och sitter på läktaren och kikar! "Man skakunna leva på sin lön! ", sade . Jag tyck-er att jag som riksdagsledamot, och säkert ni somsitter framför mig, mycket väl kan leva på vår lön.Den är ganska hög.Hur kommer det sig då att och Mo-deraterna i första rummet vill sänka skatten för ossoch inte för dem som inte kan leva på sin lön, nämli-gen låginkomsttagare? Det är klokt att kunna leva påsin lön. Men med utgångspunkt i det ska skatten sän-kas för låginkomsttagare, min bäste ,inte för oss med höga inkomster. Det behövs en brafördelningsprofil i skatteskalan, och visst ska mankunna leva på sin lön.Det ska vara en skola i världsklass. Hur ser enskola i världsklass ut? Jag tror att det bl.a. behövsmånga vuxna i skolan. Det behövs bra lärare, hyggli-ga löner och många vuxna som kan bekräfta barnen iskolan. Det finns hur många undersökningar somhelst, , som visar att det viktigaste föross människor, och det allra viktigaste för barnen,utan all jämförelse, är att bli bekräftad. Hur ska bar-nen bli bekräftade i så stora klasser som blir följdenav den moderata politiken, där man hellre sänkerskatter i t.ex. än satsar pengarna i skolan?Det finns ett visst samband - hur ironisk BoLundgren än vill verka - med en bra skola medmånga vuxna och där barnen blir sedda och den skattsom tas ut för att satsa på skolan. Vore det inte bättreatt i , med det blåa systemskiftet, satsa merpå skolan och barnen i stället för att sänka skatten?Bo Lundgren tog också upp frågan om fastighets-skatten. Jag ska treva efter en gemensam nämnare.Det är alltid bra om det går att hitta gemensammanämnare. Om man investerar i sitt hus genom attinstallera solfångare, gör någon form av miljöinveste-ring eller byter till treglasfönster och på så sätt försö-ker få ned energiförbrukningen - som alla tycker skasänkas - händer någonting , nämligen attfastighetsskatten ökar. Skulle och jagkunna komma överens om att åtminstone det felet skarättas till? Om goda miljöinvesteringar görs ska fas-tighetsskatten inte öka. Det ska löna sig att göra degoda miljöinvesteringarna. Kan vi vara överens omdet?Anf. 3 BO () replik:Fru talman! Visst kan och jag dis-kutera fastighetsskatten. Men hans ambitioner är såbegränsade - han tycker ju om höga skatter. Vi villsuccessivt slopa fastighetsskatten, och vi kan alltiddiskutera hur vi ska göra.Sedan till de andra två frågeställningarna, nämli-gen att leva på sin lön och en skola i världsklass. Ärdet några motsättningar mellan de två målen? Nej!Om det hade varit så att höga skatter, , var en förutsättning för en braskola och för andra tjänster hade vi inte haft någraproblem med skolan i . Vi har ju världenshögsta skatter, och ändå har vi problem med skolan,äldreomsorgen, med rättstryggheten - för att ta någraexempel. Det är det som gör att den samhällsmodellBirger och förespråkar harmisslyckats.Vi måste se till att sänka skatten med in-riktning på vanliga människor med låga och medel-stora inkomster och som drabbas hårdast av de högaskatterna. Vi ska ju också sänka skatten så att forska-re och andra som flyttar från stannar kvar iSverige. Det är två skilda motiv. Skattesänkningarnastyngdpunkt är att skapa förutsättningar för vanligamänniskor att leva och försörja sig på sitt eget arbete.En skola i världsklass är mycket en fråga om attskapa bra förutsättningar för en arbetsmiljö, för ord-ning och reda, för respekt för kunskapen och för kun-niga och engagerade lärare som känner att de villgöra en insats. Det är där bristerna finns, och dem villBirger inte göra någonting åt.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jodå, låt oss lägga om retoriken. Dethandlar inte i första hand om att leva på sin lön. Detvar inte det som var det viktiga. Det viktiga var attsänka skatter. Det låter bra retoriskt att säga att manska kunna leva på sin lön, men sedan gömmer BoLundgren undan att han vill sänka skatten radikalt föross med höga inkomster.Det finns inget absolut samband mellan högaskatter i en kommun och en bra skola. Så enkelt är detinte. Men det underlättar, trots allt, om det finnspengar till en bra skola. Det underlättar, trots allt, attkunna anställa fler vuxna om det finns ekonomiskaresurser att göra det. Det borde vi vara överens om.I bor zulufolket. När en zuluman ellerzulukvinna träffar en annan zuluman eller zulukvinnahälsar de på varande med följande ord: "Zaku . "Det betyder: "Jag ser dig." Då svarar den som blirtilltalad: "Zikhona." Det betyder, slarvigt översatt:"Okej, du ser mig. Då finns jag till." Att bli bekräftad är det viktigaste för barn.Vi behöver mer Zaku i den svenska skolan, dvs.betydligt mycket mer bekräftelse. Vi behöver braskolor som får kosta, med många vuxna så attbarn blir sedda. Det är bättre att satsa på trygga barn än dåliga fängelser i morgon.Anf. 5 BO () replik:Fru talman! Det viktiga är att skapa förutsättning-ar för den som har arbete att kunna försörja sig på sinarbetsinkomst.Jag såg en uppgift att vart sjätte för-skolebarn lever i en familj vars inkomster ligger un-der socialbidragsnivån. Detta är inte acceptabelt. Detär därför vi måste sänka skatten för vanliga männi-skor med låga och normala inkomster. Det är det somär huvudinriktningen på en förnuftig skattepolitik.Vi ska också skapa förutsättningar för den sominte har ett jobb att få ett jobb. De jobben ska vara såvälbetalda som möjligt. Vi måste skapa förutsättning-ar för att stoppa flytten av företag och kunskaper.Sedan var det skolan. Ni jobbar ihop med rege-ringen. Ni har ett delat ansvar. Men det finns ingenproposition som talar om hur vi ska skapa de arbets-betingelser i skolan som gör att vi kan ta till vara detfaktum att vi i inte har särskilt många flerelever per lärare utan färre än i många länder. Viligger bra till i det avseendet.Det stora problemet i skolan är att vi har lämnatlärarna i sticket, att vi har accepterat oordning ochoreda på många platser. Att våga ta tag i det, att vågase de goda exemplen, är det viktigaste vi kan göra fördet viktigaste vi har, våra barn.Anf. 6 () replik:Fru talman! sade, alldeles riktigt, attska vi kunna ta den moderna tekniken i bruk måstepolitiken förändras. Han klagade, berättigat, på att IT-propositionen är försenad och inte har kommit i dentakt som man kunde förvänta sig. Jag tror att BoLundgren och måste ta IT-frågan påstörre allvar och beskriva hur man har tänkt sig attden nya tekniken ska kunna komma i bruk.Det är en teknik, fru talman, som kanske är denmest spännande vi har stått inför och som kommer attmöjliggöra att vi har en verksamhet, ett näringslivoch en blomstring runtom i landet. Men det bygger påförutsättningen att den når alla människor, och nåralla människor , under det att vi kan ha enkonkurrens, en stimulerande konkurrens, mellan olikaaktörer. Jag tror att det är på det sättet, fru talman, måste se till att ha en infrastruktur som dels ärlätt tillgänglig, i stora, breda stråk över landet, delsförmår nå ut till enskilda hushåll och enskilda företag.Jag undrar om kan berätta hur har tänkt att detta ska gå till. Ska detvara en fri marknad som opererar, eller ska det varaett samhälleligt ansvar? Om det är ett samhälleligtansvar, hur ska vi då få resurser att klara av den kan-ske viktigaste strukturinvesteringen, den viktigasteåtgärd vi kan vidta för att, som efterly-ser, driva en politik som regeringen inte driver, för attdriva en politik som leder till att vi kan ta en ny, vik-tig teknik i anspråk?Anf. 7 BO () replik:Fru talman! Det är viktiga problemställningar somLennart tar upp, och det är en viktig diskus-sion. Jag tror att huvudinriktningen måste vara att låtaden fria marknaden etablera de olika tekniker, deolika förutsättningar som behövs. Sedan kan det varaett allmänt ansvar att se till att ingen lämnas utanförheller i det avseendet.Erfarenheten av ett totalt statligt engagemang påden här typen av områden är ju förskräckande. Detdigitala marknätet i TV är ett monument över dessamisslyckanden. Vi ska nog när det gäller den härtypen av infrastruktur vara försiktiga med att säga attdet ska vara ett allmänt statligt ansvar att bygga utden. Däremot ska vi se till att ingen lämnas utanför.Anf. 8 () replik:Fru talman! uttrycker en ambitionsom kanske kan vara riktig, men jag tycker att hanhar fel. När det gäller "den här typen av infrastruk-tur", som säger, är det ett samhälleligtansvar. Man kan jämföra med gator och vägar i lan-det. Det är en typ av infrastruktur som det är rimligtatt samhället tar ett ansvar för, genom att upplåta åtolika aktörer att under fri konkurrens se till att dennainfrastruktur kommer till användning.Det här är just en sådan infrastruktur. Det är vik-tigt att staten, samhället, tar ansvar för att den kom-mer till stånd - annars kommer den inte att bli av, ochframför allt kommer den att lämna många grupper isamhället utanför.Att jag talar om den här frågan, fru talman, somkan tyckas vara en delfråga, kanske en teknisk fråga,beror på att den är mycket stor. Det är det jag tyckeratt och bör ta på allvar.Den är mycket stor för detta samhälles utveckling.Jag tycker att man ska vara beredd att avsätta mångatiotals miljarder i samhälleliga, statliga pengar för attåstadkomma den här infrastrukturen. Man måsteockså vara beredd att se till att den når längst ut.Jag läste i tidningen en helt korrektiakttagelse att glesbygden kan missa utbyggnaden avbredbandsanslutning, dvs. orter långt borta och hus-håll utanför tätorter. Vi får inte åstadkomma detta attvi en gång till har ett tudelat fenomen i samhället.Min uppmaning till är i klartext:Sälj ! Se till att börsintroducera ! Ta losspengarna därifrån! Ta 60 miljarder av de resursernaoch sätt dem i en rejäl bredbandsutbyggnad i når alla människor, alla hushåll och alla arbets-platser! Låt oss enas om att göra det, !Anf. 9 BO () replik:Fru talman! En liten kommentar: om statens , statens tillgångar. Det är skat-tebetalarnas pengar, de svenska medborgarnas till-gångar, vi talar om. Vi ska vara rädda om dem.Det finns två aspekter på varför staten inte skablanda sig i sådant som marknaden kan klara bättre.Titta på de annonser och affischer som finns omhur Bredbandsbolaget bygger ut! Varför ska vi betaladeras kostnader? Det finns ingen anledning. Men vi ska se till att det som är ettsamhälleligt, gemensamt ansvar gäller alla och attingen lämnas utanför.Under flera år har vi i föreslagit att manska använda resurser för att bygga ut detta till allaskolor. Där finns ju en bra förutsättning för att gåvidare. För att skolorna i grunden ska kunna fungeraväl ska de ha en bra möjlighet att utnyttja den nyatekniken. Där ges också möjligheter till det andra.Att nu säga att skattebetalarnas pengar ska använ-das för att bygga ut sådant som företag gör och somkan betalas på annat sätt är fel. Staten har ett ansvar,och det är att se till att ingen lämnas utanför, att den-na nya väsentliga och viktiga teknik verkligen ut-nyttjas bra för alla.Anf. 10 () replik:Fru talman! Det var intressant att höra på BoLundgren, som talade om att ingenting har hänt, atttiden har stått stilla och att allt har hamnat i långbänk.Sedan talade om vad han talade om ioktober . Det var just inget mer - det varsamma klagan.Tiden kanske har stått stilla, men det finns en delfrågor som rör på sig. Jag ska ta fasta på en sak somBo Lundgren sade.Bo Lundgren talade om myndiga medborgare, attvi ska ha myndiga medborgare. Det tycker jag också.Då undrar jag: Hur stämmer det här överens med eromsvängning i synen på hur vi ska lösa frågan om ettsvenskt medlemskap i den europeiska och monetäraunionen, EMU?Där hade tidigare uppfattningen attmyndiga medborgare skulle avgöra detta i en folkom-röstning, om skulle gå med eller inte. Vihade, glädjande nog, samma uppfattning i den frågan,just utifrån ett perspektiv på medborgarna som myn-diga och kloka. De hade också förespeglats att denhär frågan skulle avgöras i särskild ordning. harModeraterna och ändrat uppfattning,såvitt jag förstår, och tycker inte längre att medbor-garna är myndiga nog att avgöra den frågan.Min fråga är naturligtvis: Hur kommer detta sig,?Anf. 11 BO () replik:Fru talman! Att jag säger samma sak som för någ-ra månader sedan beror på att ingenting har hänt ochpå att problemen är kvar. Det har ett stort ansvar för som stödparti till bromsklos-sen oss moderater är det inget problem. Vi har re-dovisat för svenska folket, våra väljare och alla andravar vi står. Vi tycker att ska ta ställning föratt snabbt delta i euroområdet, för det är bra för Sve-rige och bra för svenskarna. Problemet, som kankräva en folkomröstning, är andra partier och deraslegitimitet gentemot sina väljare och svenska folket.Men för oss är folkomröstning inget självändamål omman klart och tydligt talar om vad man vill åstad-komma.Låt mig sedan, , fråga en sak ap-ropå myndiga medborgare. är ju enav förmyndarna. Jag tycker också att människor skaha en chans att välja arbetstid och om de har barneller känner sig trötta kunna minska arbetstiden. Manska kunna jobba mer om man vill. Men GudrunSchyman säger att vi ska ha en lagstadgad arbetstids-förkortning. Hon ska bestämma över alla andra. Var-för inte sänka skatten så att människor har råd attjobba mindre om de vill och tycker att det är stimule-rande och jobba mer om de vill det?Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag ska återkomma till arbetstiderna imitt nästa inlägg. Men frågan om myndighet ochmedlemskap i tycker jag är intressant. Vi rösta-de om huruvida skulle gå med i unionen ellerinte. Det var en folkomröstning. Vi var vi överens omatt det var en stor och viktig politisk fråga och attmedborgarna skulle få säga sitt. Från ja-sidan - mo-deraterna, socialdemokraterna och också andra - sademan då att frågan om den ekonomiska och monetäraunionen skulle tas sedan i särskild ordning. Medbor-garna skulle få säga sitt.Det är inte bara medlemmar i ett politiskt partisom ska få säga sitt, utan det är hela svenska folket.Alla röstberättigade ska få säga sitt. Alla är intemedlemmar i ett politiskt parti, och det finns olikaåsikter i de politiska partierna.Tycker att det rimmar väl med sy-nen på medborgarna som myndiga att vi i denna riks-dag skulle bestämma i denna stora viktiga politiskafråga? Det är en avgörande fråga för fram-tid. Kan vi här uppfatta oss som så representativa iden frågan att vi skulle kunna bestämma? Inte vet jagvilket parti ni skulle få med er på att över huvudet påfolk klubba igenom en så stor och viktig politiskfråga utan att ha frågat medborgarna. Är detta att sepå människor som myndiga?Anf. 13 BO () replik:Fru talman! Vi har deklarerat var vi står ända se-dan 1994. Då var vi som var för ett EU-medlemskapfaktiskt överens om att inriktningen var att Sverigeskulle delta men att fattar ett beslut. Soci-aldemokraterna har ett problem, och det problemetmed legitimiteten får ta upp medGöran . Det kan ni diskutera inom ert samar-bete.Jag kommer tillbaka till min fråga. Varför villGudrun bestämma åt alla andra och intemyndigförklara medborgarna? Varför inte sänkaskatten rejält för vanliga människor och låta den somvill jobba mindre och se till att han eller hon kan göradet rent ekonomiskt? Varför inte se till så att den somvill jobba mer får ett bättre utbyte av att göra det?Anf. 14 ():Fru talman! Jag ska ta upp den tråden igen ochtala om myndiga medborgare. Det finns en sak somoroar mig, som oroar Vänstern och som jag tror oroarflera som sysslar med politik, nämligen just att det ärså många människor som inte är delaktiga och sominte känner sig myndigförklarade i förhållande till osspolitiker. Det är ett allmänt problem. Jag ser inte attdet är ett höger-vänster-problem, utan det är ett all-mänt problem att så många människor känner sigutanför och omyndigförklarade i förhållande till denpolitiska dagordningen. Det handlar inte om det somär människors vardag.Nu har vi hört lite om delar av människors vardagnär vi har diskuterat IT-tekniken, osv., men det finnsändå en väl grundad demokratisk uppfattning i Sveri-ge om att människor ska vara med. Vi bygger vårdemokrati på delaktighet, på många människorssamtal och engagemang, och vår representativa de-mokrati ska också bygga på en faktiskt representati-vitet.Vad gör vi då när så många människor inte kännersig representerade? Det tycker jag är en fråga som vibör diskutera seriöst.Jag tror också att det sätt som politik ofta bedrivspå i - vi har sett exempel på det den sistatiden med utspel och maktpolitik - i sig gör att män-niskor ännu mer vänder sig från politiken.