prot · GO0914 · 2000-10-18 00:00:00 — Den socialdemokratiska politikens målär och har alltid varit att skapa ett samhälle präglat avindivider som ges möjlighet att förverkliga sina bästadrömmars sinnelag.Den socialdemokratiska rörelsen skapades i reak-tion mot dem som försvarade den tidiga kapitalis-mens rovdrift på individer. Den skapades i reaktionmot dem som trodde att vinstmaximering förmåddeskapa sådana betingelser att alla fritt kunde välja sinalivsöden. Den skapades av just de människor somhade berövats möjligheten att välja livsprojekt, av justde människor som visste vad arbetslöshet och socialaorättvisor i praktiken betydde, av dem som visste vadden s.k. friheten i fattigdom var värd.Det är ingen slump att en av arbetarrörelsens vik-tigaste sånger rymmer just strofen "stig upp för att slådig fri".På samma sätt reagerar socialdemokratin i dagmot dem som säger att vi ska låta individerna få mermakt utan att ens försöka att göra en seriös analysöver vilka krafter och strukturer det är som egentligenbegränsar flertalet individers möjligheter att styraöver sina liv.Vi socialdemokrater ser strukturer, strukturer somger kvinnor mindre ekonomisk makt. Vi ser strukturersom gör att det är kvinnor som har ansvaret för detobetalda arbetet. Vi ser strukturer som gör att kvinnorsystematiskt utsätts för mer våld i samhället. Vi serstrukturer som skapar ett samhälle ganska långt ifrån"du ska vara den du är".På samma sätt som vi känner avsky inför de klas-sklyftor som finns, eftersom de berövar människorderas livsmöjligheter och individuella livsprojekt ochberövar samhället utvecklingsmöjligheter, ser vi attde klyftor som finns mellan män och kvinnor är ovär-diga ett samhälle som vill låta individerna få inflytan-de och makt över sina liv.Därför måste utgångspunkten för jämställdhets-politiken och budskapet till medborgarna vara:1. Vi är inte nöjda. Det finns mycket kvar att göra.Vi ser problemen.2. Vi ska bekämpa de strukturer som finns kvar ochsom hindrar människors individuella livsval. Viska använda politiken därför att politiken är ettviktigt instrument.Dagens debatt handlar just om ett led i detta arbete,ett steg mot en mer jämställd ekonomisk situationmellan män och kvinnor. Det är uppenbart att kvinnori dag har mindre ekonomiska resurser än män. Detgör dem i större utsträckning beroende av andra. Detär i och för sig ingen ny situation, men att vi har haftett ojämställt samhälle tidigare är inget argument föratt låta detta fortsätta.Löneskillnaderna har naturligtvis flera olika orsaker.Jag har varit inne på det tidigare i debatten. Vi kan seutbildningsnivå, omfattningen av arbete och ansvarför föräldraskap som delförklaringar till detta. Dettaär naturligtvis inte orsaker som är oberoende av kön.Tvärtom visar de ju på ett tydligt sätt bara på denomedvetna könsdiskriminering som finns iarbetslivet och som möter oss alla.Kent , varför är det så självklart att huvud-ansvaret för föräldraskapet, som till är kvinnligti , ska innebära lägre lön?Kent , varför är det så självklart att dekvinnliga anställda i butiken ska jobba deltid, medanden manligt dominerade delen av samma butik skajobba heltid?Kent , varför är det så självklart att kvinn-lig akademisk utbildning ska resultera i lägre lön?Kent , varför ska det vara svårare att somung tjej få jobb därför att man är i den ålder då mankan bli gravid?Varför är det så självklart att vi ska acceptera denormer och de strukturer som vi ser i samhället ,?Se verkligheten, se strukturerna som påverkar vå-ra livsval! Låt dem få chansen attgöra sina egna livsval!En del av skillnaderna går ju inte ens att förklara.Det är därför kommer till undersökning och de sista pro-centen som man kan se där. När man t.o.m. har tagitbort de här andra förklaringarna, som i sig också ärberoende av kön, och det över huvud taget inte finnsnågon annan förklaringsgrund än just könet, då väljerKent att säga att det finns en undersökningsom visar att det här inte är bra. På samma sätt harhan under hela debatten hävdat att det finns en modellmed arbetsvärdering som inte har lyckats - ett försök.Man ser det man vill se. ser det han villse. Han vill inte se lyckade exempel. Han vill inte selönediskrimineringen.Det här kan man se på flera olika sätt. Man kan sedet på makronivå och på mikronivå, och man kan sedet i de undersökningar som kvinnliga läkare hargjort, för att ta ett exempel. Man kan visa det i lö-neskillnadsutredning. Det finns alltså ett antal olikasätt. Då måste man vara kritisk mot detta och severkligheten. Vad vill vi göra åt detta? Vad är lös-ningen?En skärpt jämställdhetslag behövs. Det är inte allt.Det handlar om att bryta upp den könssegregeradearbetsmarknaden, absolut. Det görs en del. Det be-hövs kanske göras ännu mer. Men det behövs framförallt en jämställdhetslag som tvingar dem som sätterlöner att betrakta lönerna utifrån ett könsperspektivoch att se och analysera de faktorer som lönesättning-en grundas på, inte bara ta dem för givna och förut-sätta att det som alltid har gällt är det givna och rättautan att diskutera hur ett lönesystem som är rättvist urkönssynpunkt ser ut.Den lag som ska anta är en lagsom klargör och förtydligar vilken skyldighet somfinns i samband med lönesättningen. Denna lagkommer att vara ett verktyg för att korrigera historisktkvarlevande diskriminering.Den lag som ska anta är en lagsom ger förutsättningar och verktyg för att två parterska kunna jobba jämbördigt mot lönediskriminering.Den lag som ska anta ger ett starkareskydd för de personer som har blivit diskriminerade.Den lag som ska anta är ett stort steg irätt riktning i kampen mot orättvisor och mot diskri-minering.Under resans gång har det, som alltid skulle jagvilja säga, framkommit kritik, främst mot bestämmel-sen om lönekartläggning och speciellt från arbetsgi-varsidan. Låt mig ta för att diskute-ra den här frågan. Argumentet mot lagstiftning i den-na del har främst gällt att det ställer krav på en syste-matisk arbetsvärdering som skulle kosta tid ochpengar som den skulle omöjliggöra en merindividuell lönebildning.Det är naturligtvis sant att lönekartläggning inte ärgratis. Det är ett arbete som behöver utföras, ett ar-bete som kostar pengar. Det ska man ha klart för sig.Men, och det är ett viktigt men, utskottet anser:1. Att det , med gällande lag, finns enskyldighet att göra en kartläggning. Man kanhävda att detta är en helt ny kostnad som uppstår.Det bygger i så fall enbart på att man inte gör detsom redan står i gällande lag.2. Att den lagstiftning som föreslås förvisso ären uppskärpning men att den inte, vilket bådeproposition och betänkande understryker, inne-håller ett krav på systematisk arbetsvärdering.3. Att löner knappast sätts utan avseende påarbetets innehåll. Det sker med andra ord redanen arbetsvärdering. Det är flera som har varit in-ne på det tidigare, alltså den mer eller mindreuttalade arbetsvärderingen.Vad lagen innebär är ju ett krav på att ta upp den-na värdering, ta upp den till ytan, visa vad den inne-håller, analysera vad det är man värderar i ett jobb. Vad har det för grunder?Jag vill säga att lagen enbart begär det rimliga: ettkrav på att analysera, att visa vilka osakliga löneskill-nader som finns mellan grupperna och planlägga hurdessa ska kunna avskaffas. Det är inte mer än detrimliga. Det är inte mer än det som är normalt ochriktigt att begära av en anständig arbetsgivare och enarbetstagarorganisation. Det är rimligt.De lokala parterna kommer i detta arbete att hastor frihet att bestämma hur arbetstagarna ska gruppe-ras och hur analysarbetet ska utföras. De lokala par-terna har också en stor frihet att bestämma hur resul-tatet av kartläggningen ska användas.Det saknas inte heller - låt mig komma till deteftersom har varit inne på det fleragånger - goda exempel. Det finns en del exempelsom inte har varit helt lysande, jag håller med om det.Det finns exempel där det har funnits problem ochdär man inte har kommit hela vägen fram. Det gör deti alla modeller som man prövar. Men det finns ocksågoda exempel. Kanske skulle ringa tillsitt moderata kommunalråd i kommun ochfråga hur verkligheten är där. Vad säger omarbetsvärdering som instrument? Det kanske inteskulle skada. Kanske skulle han också ringa till detprivata företaget i ochhöra vad de har gjort och hur det har gått.Sanningen är att i båda de fallen har man jobbatambitiöst. Man har visat vägen framåt. Parterna harvarit överens. Det har minskat löneskillnaderna mel-lan män och kvinnor och det har skapat bra, funge-rande, transparenta och rättvisa lönesystem. Ingen av dem har drabbats av de kostnadsök-ningar som arbetsgivarna centralt har varnat för.Det går således av göra arbetsvärderingar, löne-kartläggningar. Det går att korrigera löner utan denegativa konsekvenser som man här försöker målaupp. Så, : Det går. Varför inte göra enansträngning? Varför inte göra ett försök? Arbetsvär-deringen innebär slutligen också en hjälp för arbets-givare att upptäcka diskriminering och därmed und-vika eventuella lönediskrimineringsfall i domstol.Det är en bred majoritet i arbetsmarknadsut-skottet som ser stora möjligheter i den nya lagstift-ningen. Låt mig ge ett erkännande. Jag tror att detsades tidigare, men jag vill ge ett erkännande tillsåväl som för att de i den härfrågan orkat och vågat stå upp mot en stark arbetsgi-varfront. Jag tycker att det är hedervärt. Jag tyckerockså att det är bra att vi har med Vänstern och Mil-jöpartiet på det här förslaget. Det är det skar-paste vapnet mot osakliga löneskillnader.Utskottet ställer sig i huvudsak bakom regering-ens förslag. Det finns några mindre korrigeringar,några mindre förtydliganden när det gäller möjlighe-ten att använda positiv särbehandling och en del and-ra saker. Jag vill därför med detta yrka bifall till hem-ställan i utskottets betänkande och avslag på samtligareservationer.Det finns som jag sade tidigare en bred majoritetför lagförslaget. De som avviker är delvis Kristdemo-kraterna, som kanske inte har orkat hela vägen fram,tyvärr. Jag tycker att det är lite synd att man inteorkar ta tag i den lönediskriminering som också finnsi den privata sektorn. Jag tycker inte att den är meracceptabel för att den råkar befinna sig där.Men de som avviker rejält är, som traditionenbjuder, . Det är som traditionen bjudereftersom det , ochäven tidigare, är som är det parti somalltid röstar emot en aktiv jämställdhetspolitik. Detmåste någonstans sägas. Fina ord räcker inte, ochModeraterna är värst i den grenen. De pratar om jäm-ställdhet. De pratar om mycket fina åtgärder. Men deförstår väldigt lite av vad det handlar om; att slå sigfri, att bryta strukturer som begränsar.De röstade nej till Thamprofessurerna en gång itiden. Inte fanns det strukturer som hindrade kvinnor iden högre utbildningen. Nej då, det är bara en frågaom kompetens att det råkar vara nio av tio professorersom är män i den svenska universitetsvärlden. Det ärbara individuella val som gör att kvinnor avstår frånhögre forskning.De röstade nej till viktiga delar av kvinnofridsla-gen. Inte behövdes det insatser mot sexuella trakasse-rier. Det var ju inte ens ett dokumenterat problem.Känns argumentationen igen? Det finns inte ens ettdokumenterat problem. Jag tycker mig känna igen detnär det gäller löneskillnader.Vad säger man när Metall har gjort en undersök-ning som visar att någonstans mellan sju och åttaprocent av kvinnorna känner sig sexuellt trakassera-de? Man sade nej. De röstade nej till en maxtaxere-form som gör det fördelaktigt för lågavlönade kvin-nor att klara sin försörjning. Inte finns det strukturersom låser fast lågavlönade kvinnor i den s.k. fattig-domsfällan. Listan skulle kunna göras betydligt läng-re. De röstade nej. De röstar nej.Det ska sägas klart och tydligt att skillnaden isvensk jämställdhetspolitik går mellan dem som seroch vill göra något åt den diskriminering som finnsoch de som talar fint, de som lovar runt men hållertunt, de som prioriterar arbetsgivarintressen framförjämställdhet. Det finns naturligtvis flera orsaker. Mankan fundera på vad det beror på. Är det så att maninte ser eller att man inte vill se? Eller är det så alltid prioriterar samma åtgärdspaket oavsett vaddet gäller?Man kan naturligtvis säga att det inte spelar såstor roll. Det är fritt fram för alla partier i en demo-krati att tycka vad man vill. Men det hederliga ochanständiga kräver att man redovisar vad man står för,att man inte använder fina ord om någonting somman inte har, att man inte falskt marknadsför denpolitik som man faktiskt bedriver. Det allvarliga ärmåhända roll i en eventuellt blivandeborgerlig regering. Därför är det välgörande att någrahär har tagit så tydligt avstånd från den jäm-ställdhetspolitik som förespråkar.Det vore bra att få ännu tydligare besked på denpunkten: Är politik en möjlig politik ien eventuell borgerlig regering? Jag tror att det vorevälgörande. Det skulle sända en tydlig signal till alladem som undrar. Ser den moderata politiken proble-men? Vill den moderata politiken åtgärda problemen?Vill den moderata politiken bidra till att du som med-borgare ska kunna vara den du är?För oss socialdemokrater är budskapet klart: Ståpå er alla ni som vill vara som ni är! Slå er fria såmycket det går! Bryt och utmana, och lita på att visom är här ska utmana. Utmana de strukturer sombegränsar och inskränker. Utmana dem som i dagsitter på privilegierna och makten. Utmana de existe-rande lönesystemen som vi gör här . Utmana förett samhälle som ger utrymme för individen. Utmanaför att man ska kunna vara den man vill vara. Utmanaför att skapa lika förutsättningar mellan män ochkvinnor.Anf. 64 () replik:Fru talman! Det var ett stort försvar för den kol-lektivistiska politiken. Ingenting sades om jämställd-het genom den mänskliga individen.Jag började mitt tal med att säga att jag haren 24-årig dotter. För mig är det självklart att dennadotter ska ges samma möjligheter som en man. Det ärsjälvklart att hon och hennes blivande man ska kunnavälja vem av dem som ska vara hemma när de fårbarn. Det är självklart att om någon ska jobba deltidär det de själva som ska få avgöra vem av dem somska jobba deltid. Jag tycker också att det är självklartatt det ska ges samma möjligheter för kvinnor somför män att bli chefer. Det är för mig självklart.Men skillnaden mellan och mig äratt jag inte tycker att man ska lagstifta om dessa sa-ker. Jag tycker inte att man ska lagstifta om hur långtid som män respektive kvinnor ska vara hemma vidbarns födelse. Det tycker jag att individerna självaska avgöra. Det är en viktig och monumental skillnad.Förslaget om maxtaxa är också ett typiskt social-demokratiskt förslag. Man ger människor möjlighetatt välja bara en typ av barnomsorg, dvs. den kollek-tiva barnomsorgen. Man ger inte människor möjlig-heter att välja olika typer av barnomsorg, eftersomdet är bara en gren som man gynnar.Det är så typiskt att man genom kvotering och ge-nom kollektiva beslut tar ifrån individerna de möjlig-heter som de har. Att det sedan är olikheter i samhäl-let tror jag att vi alla kan vara överens om. Men detsom jag framför allt har vänt mig emot är föreslår införandet av en lag, trots att man vet har väldigt många emot sig. Man har gjort försökt.ex. när det gäller , och manhar gjort försök i och konstaterat att dettainte går, att det kostar oerhört mycket pengar och attmodellerna inte fungerar. Trots det ska detta genom-föras.Låt mig, fru talman, bara nämna att när det gällerVäxjöexemplet så inför man detta frivilligt utan nå-gon lagstiftning.Anf. 65 () replik:Fru talman! Jag vet inte om riktigtlyssnade på det tal som jag höll här tidigare. Det varförvisso lite långt, men det hade kanske varit bra omhan hade lyssnat på innebörden i det.Det är en stor skillnad i synen på vad det är somgör det möjligt för människor, individer, att fritt välja.Vi socialdemokrater tror ju exempelvis att det är enbra fungerande familjepolitik, barnbidrag, utjämnademöjligheter och möjlighet för fler att välja. Vi tror atten jämställdhetslagstiftning som förbjuder diskrimi-nering i anställningsförfarandet är ett sätt att ge flermänniskor möjligheter till de jobb och till den för-sörjning som de behöver. Det tycker inte . yrkar ju avslag på förslaget tillden lagstiftning som skulle ge unga tjejer större rät-tigheter när de blir diskriminerade vid anställningar.Det är ju verkligheten.Då säger att vi inte behöver någonlagstiftning och att det bästa ju är om alla är snällaoch goda ändå. Ja, det är det absolut bästa. Men nukanske inte alla är snälla och goda från början, KentOlsson. Det kanske är så att vi har lagstiftning påandra områden därför att alla inte är snälla och goda.Där brukar inte ha något emot det. Mendet är just i denna fråga som tycker attdet ska råda anarki och vara fritt fram att göra detsom arbetsgivaren tycker. Sedan säger han att det intefinns några goda exempel, och när det väl finns ettgott exempel så handlar det om att man gör det frivil-ligt. Ja, det är jättebra. Men det skulle vara ännu bätt-re om fler hade gjort det, eftersom vi då hade kommittill rätta med den lönediskriminering som finns. Pro-blemet är ju att pratar och pratar meninte gör något och inte föreslår något. Han är nöjdmed det system och den struktur som finns. Ring BoFrank och fråga hur det går. Det är en bra idé.Anf. 66 TALMANNEN:Jag vill uppmana talarna att hålla sig till talarti-derna.Anf. 67 () replik:Fru talman! Låt mig först ta ett exempel frånMartin tidigare regering - är sällan som man har sett ett f.d. statsråd såskarpt tillrättavisa sin egen regering. Jag tror aldrigatt jag har läst en artikel som är så skarp - hon haralltså suttit i den socialdemokratiska regeringen - ochdet är hennes syn på den lag som vi ska fatta beslutom . Det är alltså inte så att jag som moderat stårensam i fråga om detta.Martin var precis som jag inne på vad vikunde göra mot våldet i samhället. När det gällerdetta upplever jag att pratar väldigtmycket. Vi noterar att det inte blir fler poliser, vilketvi från moderat håll har föreslagit. Åklagarna får inteden hjälp som de behöver. Vi anser också att lagstift-ningen måste ses över för att straffen för våldsbrottska skärpas. Detta kommer inte, och om det kommerså kommer det väldigt sent. Det är en sak att stå ochprata om att man behöver hjälpa kvinnor som råkar utför våld. Men det är en annan sak att göra något iverkligheten. Därför förväntar vi oss att regeringenkommer med förslag ganska snabbt.Sedan finns det en monumental skillnad mellanMartin och min syn på saker och ting. Jagtror faktiskt på individen, och jag tror, precis sommånga fackliga företrädare säger, att vi är påväg mot att utjämna genom de överenskommelsersom finns. Det finns ett ramavtal enligt vilket löneninte ska bero på kön. Varför inte låta detta fortsätta?Varför ska man genomföra en lag som de flesta re-missinstanser helt går emot? Detta är den stora fråganför dagen.Sedan tycker jag, som jag har sagt förut, att det ärlite fånigt att stå och påstå att moderater inte skullevara för jämställdhet. Det är vi absolut. Jag tycker attdet är oerhört viktigt att min dotter får precis sammachanser som här i livet om hon såskulle vilja.Anf. 68 () replik:Fru talman! Jag tror säkert att Bo, Per, ,, och vad de andra i den moderata partiled-ningen heter är jätteduktiga på jämställdhet. Jag be-tvivlar inte alls detta. Men problemet är ju att när manväger politikområden så glömmer man bort jäm-ställdheten. Det är ju så. Det är ju alltid så i moderatpolitik att när jämställdhet står mot något annat förmoderaterna viktigare område - sänkning av skatten,privatisering, avreglering - så är det ingen tvekan omvar man landar. Om jämställdheten står mot arbetsgi-varnas fria anställningsrätt så är det ingen tvekan omvar landar - den fria anställningsrätten.Det är lite symtomatiskt att inte enssvarar på dessa frågor. Jag ska med glädje svara påKent frågor. Vi ser med allvar på det våldsom finns mot kvinnor. Vi satsar mer på poliser. Visatsar mer på åklagarväsendet. Vi satsar mer på helajustitieväsendet. Vi gör det. Vi gör en omfattandereform för kvinnofrid i samhället. Vi är rätt stoltaöver det. Man kan diskutera om det är tillräckligt ellerom det behöver göras mer. Men vi gör det. Problemetär ju att över huvud taget inte berör detsom den här debatten handlar om, nämligen vad mo-deraterna gör för att stärka jämställdheten när detgäller lönediskriminering, anställningsvillkor ochjämställdheten i arbetslivet mellan män och kvinnor.Kent svar till de kvinnor som är diskrimine-rade är ju att de ska försöka med en annan arbetsgiva-re som är lite snällare och lite godare. Något stöd ilagen har de inte. Det har de ingen nytta av. Det fårde inte av . Det är ett klart och tydligtbesked till landets kvinnor. Det är inte mycket mer attsäga om det. Det är ett ärligt och hederligt besked.Ingen lag - kvinnorna är utlämnade till arbetsmark-nadens och arbetsgivarens välvilja. Tack så mycketför det beskedet, . 69 () re-plik:Fru talman! Jag måste ge det er-kännandet att han i många stycken är en lysanderetoriker. Det enda som man kanske utifrån det skullebeklaga är att han inte sjöng inledningsfrasen. Dethade suttit fint. Men mellan allt prat och mellan allretorik står kylan kvar, sedan hemma i sprang jag påen kvinna som jag inte vet vad hon heter. Hon komfram till mig och sade: Du - hon hade sinlille parvel med sig - jag har alltid tyckt att ni krist-demokrater har fel. Hur kunde ni tjata om vårdnads-bidrag? Men har jag varit mamma ,och jag vill vara hemma ytterligare ett tag. Varför kaninte vi få bestämma det själva?Det är ju det som är det intressanta, . Han sjunger en vacker sång. Han talar om indi-videns frihet. Det är väldigt vackert att höra. Jag skasäkert tolka det som att socialdemokratin med allthögre hastighet närmar sig mitten. Men kvar blir ändåsanningen, och det är att ni är kollektivister. Kvar blirsanningen, maxtaxa, som gör att människor inte fården frihet vars lov sjöng så vackert.Vad vill vi kristdemokrater? Vi vill ha en jäm-ställdhetslag. Vi vill ha ett barnomsorgskonto så attjust individerna får välja så vackert som sjöng. Sedan vill vi höja garantibeloppet. Detvore ju trevligt om ni följde oss i fråga om detta.Målet ska ju vara att folk har möjlighet att välja -även om man råkar vara ung kvinna som vill varamamma. Egentligen är väl paradoxen när det gällerhela inledningsanförande att i hanssocialdemokratiska får alla fritt välja, baraman inte just är ung mamma som vill vara hemmamed sitt barn.Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag instämmer med om att det skulle ha varit ännu trevligare om jaghade kunnat sjunga inledningsfraserna. Tyvärr har jagvarken röst eller förmåga att göra det.Individens frihet - ja, det är riktigt, i den bemär-kelsen att det delvis är det som skiljer oss socialde-mokrater från borgerliga partier. I det avseendet trorjag alltså inte alls att vi närmar oss mitten, snararetvärtom. Vår syn är att det finns strukturer, modelleroch orsaker i samhället i stort som påverkar och styrindividens möjligheter. Det är därför som vi säger attdet ibland behövs kollektivistiska metoder och medelför att kunna bereda största möjliga frihet.Sedan är det klart att det, som på i den här frågan, ibland finns motstridandeintressen. Det ideala hade självklart varit att alla kun-de bestämma fritt och att det inte fanns några be-gränsningar. Men verkligheten är nu inte riktigt så-dan, vare sig statsfinansiellt eller arbetsmarknadsmäs-sigt, att det är fråga om ett riktigt fritt val.Självfallet kan både kvinnor och män stannahemma hur länge de vill. Frågan är vad man ska göranär det gäller de offentliga resurserna. Jag tror attmaxtaxan är en reform som bereder dels möjligheterför kvinnor och män på arbetsmarknaden, dels enbättre ekonomisk situation för familjerna när detgäller möjligheterna att bestämma hur de vill till-bringa tiden - om de vill ha mer tid med barnen, mertid på dagis eller vad den enskilda familjen nu vill.Det är en ganska bra reform just i perspektivet indivi-dens frihet.Magnus pratar om att han och kristde-mokraterna vill förstärka jämställdhetslagen och detär bra.