prot · GN09119 · 2000-05-30 00:00:00 — På vissa hålloch för vissa transporter fungerar ett transportslagbäst medan andra transportslag fungerar bättre påandra håll. Tvärsektoriell planering är därför en nöd-vändighet. Mot bakgrund av detta är det olyckligt attregeringen ännu inte har förmått presentera den såviktiga propositionen om infrastruktur som sedanlänge är utlovad. Förhoppningsvis kommer den någongång i höst.Under 1990-talet har utvecklingen på järnvägensområde varit väldigt snabb. Under 90-talets börjankunde vi se de första X 2000-tågen på våra järnvägar.Och alltfler har insett järnvägensstora miljöfördelar. Jag själv kan se det på Ostkustba-nan, som jag åker . Där har trafikmängdenökat mycket starkt. Det är en väldigt populär linjebland alltfler resenärer. har ocksåSJ:s monopolställning kommit att brytas upp till för-mån för ökad konkurrens. Konkurrensen är till fördelför tågresenärerna, som kan erbjudas bättre tjänsteroch service. Den ökade konkurrensen har också förtdet positiva med sig att SJ och SJ:s personal har för-ändrat sin attityd och inställning till oss resenärer.Centerpartiet anser att det nu är att SJ ombil-das till ett aktiebolag, och vi vet av det sammanträf-fande som trafikutskottet hade med SJ attockså SJ självt vill ta det här steget. Jag tror t.o.m. attdet är en enig styrelse som har gjort den framställ-ningen.Järnvägstrafiken spelar en mycket viktig roll i da-gens och framtidens transportsystem. Det är därför urmånga hänseenden viktigt att slå vakt om järnvägstra-fiken och utveckla den. Ur trafiksäkerhets- och mil-jösynpunkt har järnvägen stora fördelar jämfört medde flesta andra transportslag. En god utveckling avjärnvägstrafiken är således till gagn för oss alla ochäven för framtida generationer.Nu när vi är mitt uppe i en brytningstid mellan detgamla monopolet och den nya konkurrensutsattajärnvägstrafiken går det inte att nog betona vikten avlångsiktiga spelregler för landets tågoperatörer. Lång-siktiga spelregler är avgörande för en rättvis konkur-rens och för att järnvägen ska kunna behålla ochutveckla sin roll i transportsystemet. Denna viktigaförutsättning har tyvärr åsidosatts vid ett flertal till-fällen . Som vi var inne på iden föregående debatten har banavgifter t.ex. påförtstågoperatörer efter det att avtal om trafik tecknats.Det är väldigt olyckligt att ändra spelregler underresans gång, om uttrycket tillåts. Ett annat exempel påatt man går ifrån långsiktiga spelregler och den härhuvudtanken är regeringens agerande i fallet medSydvästen AB. Vi hade också i det fallet en föredrag-ning i trafikutskottet, , som på ett väl-digt tydligt sätt demonstrerade att t.o.m. de som hadeskött regeringens förhandling tyckte att det var när-mast skamligt hur man hanterade Sydvästen. Dethandlade ju om att Sydvästen efter detatt man fick besked om att man fick överta trafikenden fick reda på att det här skulle återgå tillSJ. SJ skulle sedan få tillbaka trafikmonopolet. Nuvet vi alla vilka konsekvenser det agerandet fick förSydvästen AB och dess resenärer. Regeringens age-rande i de här två fallen tycker jag inte främjar enutveckling på det här området. Det är inte acceptabelt.De saker som jag har påpekat riskerar som jag serdet att undergräva tilltron till strävan att på allvar fåin flera seriösa aktörer på det svenska järnvägsnätet.Det är inte utan att man blir fundersam över om rege-ringen verkligen vill ha en framgångsrik konkur-rensutsatt järnvägstrafik med mångfald på området.Jag och bejakar den avreglering somligger till grund för utvecklingen mot en mer konkur-rensutsatt järnvägstrafik. Låt mig bara understryka attdet är väldigt viktigt att övergången från monopol tillkonkurrensutsatt trafik sker på ett sådant sätt att tra-fikförsörjningen i hela landet säkerställs.SJ:s trafikeringsrätt ger SJ ett monopol påalla lönsamma järnvägslinjer. SJ har även rätt att efteratt avtalstiden för upphandlad trafik löpt ut återtatrafikeringsrätten genom att hävda att trafiken kanbedrivas på kommersiella grunder. Det är uppenbartatt regelverket som ger SJ denna rätt att plocka russi-nen ur kakan avskräcker andra aktörer från att görasatsningar. Denna ordning främjar inte den behövligakonkurrensen och försvårar möjligheterna att finnanya trafiklösningar och öka mångfalden.Regeringens och trafikutskottets förslag innebärvissa uppluckringar i den nuvarande förordningen omstatens spåranläggningar. Så långt kunde kanskeallting vara frid och fröjd. Från sidaställer vi oss dock frågande till om dessa förändringarär tillräckliga för att skapa goda villkor för alla trafi-koperatörer. Att låta SJ:s konkurrenter få möjlighetatt trafikera bara det som SJ betraktar som olönsam-ma linjer, medan SJ får fortsatt monopol på de lön-samma linjerna, är naturligtvis i längden inte rimligt,särskilt som SJ efter detta förslags genomförande intelängre är ett affärsverk. Konkurrensen bör därförheller inte begränsas till bara de olönsamma linjerna.Centerpartiet vill ha en konkurrensutsatt persontrafikpå alla järnvägslinjer. Återigen vill jag dock betonaatt det är oerhört viktigt att denna övergång sker påett sådant sätt att trafikförsörjningen i hela landetgaranteras.Av ett flertal anledningar vill vi också betona attövergången till denna konkurrensutsatta persontrafikpå alla linjer ska ske stegvis och med en långsiktigplanering. En stegvis övergång är bra för både tå-goperatörerna och resenärerna. Den framförhållningsom en stegvis övergång innebär ger alla aktörer påmarknaden tid att förbereda sig för den förändradesituationen. kan man upprätthålla en godtrafikförsörjning.Det viktiga , som vi ser det, är att ge besked omatt järnvägstrafiken kommer att konkurrensutsättasoch att man fortsätter denna utveckling. Långsiktigabesked kommer att stimulera nya och befintliga tå-goperatörer. Med klara och långsiktiga besked kom-mer vi att få en större mängd operatörer som villbedriva trafik på järnvägen. Och det är mycket posi-tivt. Jag yrkar i detta sammanhang bifalltill reservation 3.I samband med att SJ bolagiseras är det ocksåviktigt att slå fast att stationer, terminaler och andragemensamma funktioner kan upplåtas till alla opera-törer på ett konkurrensneutralt sätt, vilket flera av deföregående talarna också varit inne på. Det finns storanledning att även för dessa funktioner eftersträva ettsystem som liknar det som gäller för spårsystemen,alltså det som ligger utanför SJ:s kontroll. Att lösadenna fråga på ett bra sätt är mycket viktigt, och detpåpekar vi i ett särskilt yttrande i detta betänkande.Jag ska säga några avslutande ord om det som ipropositionen betraktas som m.m., nämligen svenskåkerinäring. Den brottas i likhet med t.ex. det svenskajordbruket med en situation med avsevärt högre kost-nader än sina konkurrenter. I längden är detta intehållbart. Likvärdiga konkurrensvillkor är ett måsteom åkerinäringen i ska kunna konkurrera pålikvärdiga villkor. Och måste man eftersträva att fåned kostnaderna. Jag och har mångagånger påpekat vikten av att företagande inte skastoppas på grund av krångliga regler och försvårandeomständigheter. Precis som företagande i övrigtmåste åkerinäringen få enklare regler. Det säger sigsjälvt att åkerinäringen också, som jag inledningsvisvar inne på, är beroende av en god vägstandard, attdet går att komma fram på de vägar som står till för-fogande. Åkerier drabbas av stora kostnader på grundav dåliga och ibland helt undermåliga vägar. Det harvi sett när vi har varit ute och rest med trafikutskotteti landet. Jag är övertygad om att alla håller med migpå den punkten.Från sida accepterar vi inte en ord-ning där företag och privatpersoner drabbas av ökadekostnader för att staten inte har tagit sitt ansvar förinfrastrukturen. Och infrastrukturen är i det samman-hanget ett statligt ansvar om vi verkligen vill åstad-komma likvärdiga villkor.Fru talman! Jag vill avsluta mitt anförande medatt också yrka bifall till reservation 9.Anf. 97 () re-plik:Fru talman! sjunger avreglering-ens lov. Men om konkurrensutsättningen och upp-handlingen av trafik leder till att det blir svårare attuppfylla de trafiksäkerhetsmål och de miljömål somvi har fattat beslut om i , vilket är då vikti-gast? Jag undrar det mot bakgrund av hur det har gåttmed i och Sydvästen påVästkustbanan. Är det inte färre människor som ut-nyttjar spårbundna transporter och i allt större ut-sträckning måste förlita sig på vägen som alternativför sina transporter, antingen det sker med buss ellermed personbil? Vilket är då viktigast, uppfyllandet avdessa mål eller avregleringen? Jag undrar vilket SvenBergström prioriterar högst.Anf. 98 () replik:Fru talman! Det är väl att ta i, , att säga att jag sjunger avregleringens lov. Detfinns andra partier i den här kammaren som är oerhörtmycket snabbare och som till varje pris vill avregleraoch nästan hur som helst. Vi betonar ju väldigt starkti vår motion och i vår reservation att detta är en ut-veckling som vi tror kommer. Vi bejakar den. Men visäger att den måste vara långsiktig. Den ska ske steg-vis så att alla aktörer får besked . Därför ärdet, precis som vi var inne på i den tidigare debatten,så oerhört olyckligt när man i efterhand ändrar förut-sättningar.Målen för trafiken, bl.a. miljömålen som jag vetatt och jag värnar väldigt starktom, behöver inte komma i konflikt med avregleringenom den sker på ett långsiktigt sätt. Jag håller medKarin om att exemplen här i Stock-holm och exemplet Sydvästen är olyckliga och skadaravregleringen och mångfalden på järnvägens område.Och naturligtvis ligger ansvaret för detta på dem somhar haft ansvaret för hur detta har genomförts. I falletSydvästen tycker jag att den föredragning som vi ficki trafikutskottet var oerhört tydlig. Det var närmastskamligt hur detta hade gått till tyckte han som hadehaft ansvar för regeringens förhandling. Han skämdesför att ha varit delaktig i det. Och det var ord och ingavisor, tycker jag, som visar att det inte får gå till pådet sättet utan att det naturligtvis måste ske på ett sättsom är mera framåtriktat och som gör att man ser tillatt denna verksamhet fungerar.Anf. 99 () re-plik:Fru talman! är regeringen inte företrädd härmed en egen representant. Men jag måste faktisktförsvara regeringen när det gäller Sydvästen. I frågaom detta var det två principer som stod mot varandra- SJ:s förmåga att bygga upp en effektiv transporttri-angel med tåg Stockholm-Oslo-Köpenhamn står imotsättning till att man lämnar bort trafiken på endelsträcka. SJ kan knappast förväntas ta ansvar förnågra längre strategiska grepp om man inte har fulltansvar för denna sträcka hela vägen. Då tycker jag attregeringen fattade ett klokt beslut i fråga om detta.När det gäller utvecklingen i så trorjag att de flesta människor här inte riktigt känner attkollektivtrafiken har blivit stärkt. Jag förstod på SvenBergström att han kanske höll med om detta. Men ärSven då beredd att biträda en utredning avdetta? Om konsekvenserna av avregleringen gör attdet blir svårt att uppfylla målen, är det då inte intres-sant för oss att få veta vilket som är fallet innan vifortsätter och avvecklar ytterligare ansvar och lämnaröver detta till privata entreprenörer att efter eget skönuppfylla dessa trafikregler? Jag tror inte att männi-skor i känner igen sig i den verklighet sombeskrivs här i kammaren från talarstolen . ÄrSven beredd att biträda ett sådant förslagtill utredning av konsekvenserna av avregleringen?Anf. 100 () replik:Fru talman! Om det vore som säger, att detta är konsekvenser av avreglering-en, då vore jag naturligtvis den förste att sätta sökar-ljuset på vad det var som var fel. Men det är interiktigt så enkelt. Varför det har gått snett i dessa fallhandlar ju om att det har varit snabba ryck, att det vardåligt förberett och att det var aningslöst på sina håll.Det var kanske också förhoppningar som inte kundetillgodoses hos dem som faktiskt lämnade in anbud.Men när det gäller Sydvästen håller jag absolutinte med om beskrivningen.Det var ju faktiskt SJ som betraktade detta som enolönsam linje och därför initierade att den faktisktskulle handlas upp. Om SJ i ett tidigt skede hade sagtatt detta var en nyckelsträcka för SJ:s planering fördenna triangel Köpenhamn-Oslo-Stockholm så hadedetta aldrig kommit ut för upphandling, och då hadeSJ haft chansen.Men att först lämna ut det och sedan vara med vidanbudsförfarandet, som ju SJ var, och inte kunnapresentera ett så attraktivt bud att man får trafiken föratt därefter komma och säga att nej, nu vill vi hatillbaka det i alla fall eftersom vi har trafikeringsrät-ten - och detta efter det att den nye operatö-ren får beskedet - är en parodi på mångfald, konkur-rensutsättning och avreglering.Anf. 101 ():Fru talman! I betänkandet behandlas framför alltfrågan om att SJ ska göras om från affärsdrivandeverk till statligt bolag. Vi i liberalerna ärtveksamma till statliga bolag. Det staten äger skastyras demokratiskt och med full öppenhet och insynför medborgarna. Dessutom finns det mycket somstaten över huvud taget inte ska ägna sig åt men som sker i statliga bolag. Endast verksamheter somkan räknas till den absoluta kärnverksamheten ellersom är motiverade av t.ex. socialpolitiska skäl bör fådrivas som statliga bolag.Från dessa synpunkter borde det vara logiskt förFolkpartiet att rakt avvisa en bolagisering av SJ. Detär dock inte så lätt att ta ställning i frågan utan beaktar järnvägssektorns roll i . Järn-vägstrafiken har , precis som regering-en skriver i propositionen, genomgått en positiv ut-veckling. Det svenska järnvägsnätet kan snart fira150-årsjubileum. Utbyggnaden under 1800-taletssenare hälft var av avgörande betydelse för att Sveri-ge kunde gå från bondesamhälle till att bli ett mo-dernt industri- och välfärdssamhälle.Under flera årtionden dömdes järn-vägen ut och åtskilliga järnvägssträckor lades ned. upplever järnvägen en ny vår och vi ser järnvä-gen som ett energieffektivt och trafiksäkert transport-system.Fru talman! fattade, på initiativ av denborgerliga regeringen, ett beslut om avreglering avjärnvägstrafiken . Dessvärre hade Social-demokraterna efter sitt maktövertagande hösten 1994inte mod att genomföra detta beslut, främst av ideo-logiska skäl. Konsekvenserna av SJ:s fortsatta domi-nans på persontrafikområdet syntes tydligt efterhand.Biljettpriserna och rabattreglerna krånglades till så attdet blev svårt för vanligt folk att resa med tåg.Folkpartiet liberalerna anser att en fortsatt avreg-lering av järnvägstrafiken medför stora fördelar.Konkurrens gynnar kunder och sektorns mo-dernisering och attraktionskraft. Erfarenheterna hit-tills av konkurrensen vid länstrafikhuvudmännensupphandling är att trafikkostnaderna har kunnat sän-kas avsevärt, till nytta för såväl skattebetalarna somresenärerna. Nya operatörer har också kunnat etablerasig, och ett stelt monopolsystem har kunnat ersättasmed flexibilitet och modernare företagsformer.Under det senaste året är det därför med glädjesom vi kan konstatera att flera järnvägssträckor nukörs av annan huvudman än SJ. Det gäller t.ex. trafi-ken i övre samt pendeltågstrafiken i Stock-holms län. Detta är positivt och bör kunna komplette-ras med att samtliga järnvägssträckor konkurrensut-sätts.Riksdagen bör därför besluta om en omedelbaravreglering av all persontrafik på järnväg. Regeringenvågar inte gå hela vägen i propositionen utan föreslårendast att SJ:s trafikeringsrätt ska kunna inskränkaspå de ställen där staten handlat upp trafiken.Banverket bör i sin policy sträva efter att främjakonkurrens på järnvägarna genom att se till att för-delning av tåglägen genomförs på ett neutralt sätt.Det får inte bli så att SJ:s trafik har företräde framförandra operatörer. På en helt konkurrensutsatt järn-vägsmarknad finns det vissa skäl för att låta SJ bli ettstatligt bolag. Det behövs som ett led för att SJ bättreska kunna fungera som aktör på en konkurrensutsattjärnvägsmarknad.Det är därför som vi i kan godta enbolagisering av SJ endast på vissa villkor. För detförsta anser vi, som redan nämnts, att måstebesluta om en avreglering av all järnvägstrafik i Sve-rige. För det andra måste det tydligt uttalas att enbolagisering av SJ ska ses som ett första steg mot enförsäljning. För det tredje måste SJ:s verksamhetkoncentreras till kärnområden, dvs. de verksamhetersom drivs och som inte direkt handlar om attjärnvägstrafiken ska säljas av.Fru talman! några ord om åkerinäringenssituation, som också tas upp i betänkandet. Folkparti-et anser att det är bra att regeringen äntligen harsamlat sig och presenterar ett program för åkerinä-ringen - en näring som dras med problemet att kost-nadsläget är betydligt högre i än i omvärlden.Vidare är det bra att branschen och regeringen till-sammans ska diskutera situationen i en arbetsgrupp.Men i övrigt kännetecknas regeringens 14-punktsprogram av många vackra ord om vad sombehöver göras och av att frågor ska utredas och ana-lyseras.Från sida anser vi att det är angelägetatt åtgärder skyndsamt vidtas för att ge bättre villkorför åkerinäringen. Det gäller att se till att de svenskaåkarnas kostnadsläge inte är högre än EU-snittet.Detta kan uppnås om politik för fler jobbgenom företag genomförs. Speciellt viktigt är det attarbetsgivaravgifterna kan sänkas. Av största betydel-se är också att det svenska vägnätet håller en sådanstandard i hela landet att åkerinäringen inte tvingaslåta sina fordon stå stilla ,främst . Det måste varamöjligt att bli åkeriägare där man själv vill. Dettagäller inte minst i glesbygdsområdena i norra , , och Dalsland.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tionerna 2 och 9 som medverkat till.Anf. 102 () re-plik:Fru talman! Jag måste få en sak utredd. Först fickvi höra om negativa effekter av avregleringen -krångel med biljettsystem, svårigheter med bokningav resor osv. Men sedan sade att vimåste fortsätta med avregleringen därför att den kange så positiva effekter och man får ned kostnadernagenom att effektivisera trafiken på detta sätt.Men vi i trafikutskottet har ju haft ett resonemang.Är det inte så att kostnaderna för upphandlingen ochsjälva konkurrensutsättningen liksom administratio-nen kring det hela är ganska stora? Är säker på att de effektivitetsvinster som kanuppnås är större än vad kostnaderna för själva avreg-leringen är? Jag måste alltså få det utrett.Anf. 103 () replik:Fru talman! Jag tar det sista först. Ingen av oss idenna kammare kan väl säga sig vara hundraprocen-tigt säker på allting. Det tycker jag att vi ska kunnaerkänna och vidhålla. Men vi kan väl ha hopp och troom att något ska kunna bli bra och även bättre.Det sades här att vi sagt att vi ena stunden villeavreglera och i nästa kanske inte ville göra det. Vi haralltså en vision om att göra något och då försöker vistarta det. Men om inte allting fungerar från förstastund måste vi vara villiga att, och kunna, erkänna attvi försöker göra det bättre.Det är stora saker som har hänt och det är fortfa-rande stora saker som kommer att hända när det gäl-ler detta område. Vi måste räkna med att det tar sintid innan allting sätter sig. Det viktiga i sammanhang-et är, som tidigare sade, att det gälleratt från början få de rätta villkoren. Man måste redanfrån början få de rätta möjligheterna att genomföra ensak för att det hela ska bli bra. Jag tror att KarinSvensson väldigt väl vet att det är så.Anf. 104 () re-plik:Fru talman! Jag delar verkligen uppfattningen omatt ha hopp om och en tro på att allting blir bra. Mendå måste man kanske också fundera på under vilkaförutsättningar det kan bli bra.Kenth Skårvik och jag satt båda med i där vi lät utvärdera . Ett utländskt konsultföretag - jag tror att detheter Price Water - jämförde SJ med järnvägsföretagpå andra håll i världen och kom fram till att vi sanno-likt hade det effektivaste järnvägsföretaget i helavärlden. Alla andra krävde större subsidier än vadvårt järnvägsföretag behövde. behöver vi inte ensge dem detta.Jag har svårt att tro att man med denna utgångs-punkt ska få det att bli bättre. Det är också mot denbakgrunden som ett enigt trafikutskott föreslagitRiksdagens revisorer att titta på om inte kostnadernaför avregleringen överstiger effektivitetsvinsterna isammanhanget.Vidare undrar jag om inte erforsamma sak som jag när vi i trafikutskottet var i Eng-land. Där har man haft på sig. Vikunde ju inte se att man investerade långsiktigt för attgöra det bättre för resenärerna eller för att höjareskvaliteten och koordinera biljettsystem och tider.Vi kunde knappast säga att kollektivtrafiken hade höjtsin kvalitet särskilt mycket. Så hopp och tro är väl bramen man måste nog också fatta kloka beslut för attdet ska gå åt rätt håll.Anf. 105 () replik:Fru talman! Jag hoppas och tror att vi fattar klokabeslut i denna kammare. Vi ska från vår sida, frånFolkpartiet liberalernas sida, se till att vi är med ochfattar kloka beslut.Vi såg kanske vissa problem i , men jaghoppas att de engelska politikerna klarar sin del därborta, så ska vi försöka klara vår här.Det är helt klart från första början att det är givetatt det inte har fungerat i vissa lägen när detgäller järnvägstrafiken och privatiseringen. Men jagär helt övertygad om att om vi får arbeta i lugn och romed detta, får fatta de beslut som behövs för att göradet bättre, så kommer avregleringen att fungera även iSverige framöver. Jag är helt övertygad om det.Anf. 106 ():Fru talman! Egentligen skulle man kunna börjaanförandet om detta betänkande med orden: att varaeller inte vara kvar som järnvägsoperatör i Sverige.Det är ungefär detta det handlar om - om SJ har enframtid som järnvägsoperatör i det här landet.Jag vill börja med att säga några ord om betän-kandet. Det är väldigt välskrivet. Det ger en bra bildav järnvägsutvecklingen här i landet. Eftersom för-fattaren, , sitter här i kammaren villjag passa på att från utskottet tacka dig för det härvälskrivna dokumentet.Dokumentet beskriver som sagt hela järnvägstra-fikens utveckling från den första järnvägen som var iVärmland, . Den öppnades 1849.Vidare går man igenom hur de privata järnvägarnasammanfördes till det som ett tag kallades helasvenska folkets järnväg, alltså SJ. trafikpo-litiska beslut skapade vi ett banverk, och SJ fick en-bart kvar ett affärsverk för driften. står vi här. SJhar av allt tågresande i landet.Det här betänkandet handlar också - en del de-battörer har lite nedslående och på ett negativt sättkallat det för "med mera" - om åkerinäringen i vissutsträckning. Det är ett program som regeringen harskrivit ihop i princip tillsammans med näringen. Dethandlar om ett antal andra yrkestrafikfrågor.Min första fråga till mina meddebattörer är: Vadskulle man kalla betänkandet i så fall? Ska man kalladet för Ändrad verksamhetsform för SJ, program föråkerinäringen och andra motioner i yrkestrafikfrågor?Räcker inte m.m.? Jag tycker inte om detta nedlåtan-de "med mera" och tycker att ni ska sluta att användadet. Det är viktigare vad texten innehåller.Huvudfrågan, fru talman, är ändock att vara ellerinte vara kvar som ett av bästa järnvägsföre-tag. SJ har alltmer utsatts för konkurrens.Från början var det de andra trafikslagen - lastbilar,bussar och båtar osv. - men i ganskastor utsträckning också andra tågoperatörer. Det harlett till att av alla tågresor utförs av SJ.De tågoperatörer SJ konkurrerar med är inte hellervilka bolag som helst, utan bolag med ganska storautlandsintressen. Ta t.ex. från Eng-land, från där franska staten ärdelägare. Det är de som SJ nu ska konkurrera medoch vara lika god operatör som de andra. Där finnsstora och starka ekonomiska intressen som konkurre-rar med SJ. Därför är det nödvändigt att SJ nu ocksåfår bedriva sin verksamhet med samma förutsättning-ar som övriga operatörer.Då kan man naturligtvis fråga sig om SJ inte kangöra det under den verksamhetsform som det i daghar. Jag vill nog svara nej på den frågan. Det gårtyvärr inte. Affärsverksformen tillkom redan 1911.Det är en mycket byråkratisk form att driva verksam-het i. Visserligen har man en stor rörelsefrihet vadgäller den ekonomiska redovisningen, men i denövriga beslutsprocessen ska t.o.m. vi i riksdagenegentligen in för de stora övergripande besluten.