prot · GN09123 · 2000-06-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:123Onsdagen den 7 juniKl. 09.00 - 17.5819.00 - 20.46Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------1 § AvsägelserTredje vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdragen som ledamot i miljö-och jordbruksutskottet, samt som suppleant i och i valberedningen fr.o.m. den 8 juni.Kammaren biföll dessa avsägelser.Tredje vice talmannen meddelade att () anhållit om att bli entledigad från uppdragetsom ledamot av fr.o.m. den 4 september.Kammaren biföll denna ansökan.2 § Meddelande om svar på skriftliga frågorunder sommaruppehålletTredje vice talmannen meddelade att ett medde-lande om svar på skriftliga frågor under sommarup-pehållet delats ut till kammarens ledamöter3 § Meddelande om bordläggningsplenumTredje vice talmannen meddelade att ett medde-lande om bordläggningsplenum tisdagen den 4 julikl. 12.00 delats ut till kammarens ledamöter.4 § Anmälan om inkommen faktapromemoriaom förslag från Europeiska kommissionenTredje vice talmannen anmälde att följande fak-tapromemoria om förslag från Europeiska kommis-sionen inkommit och delats ut till kammarens leda-möter:Förslag till och rådets direktivom ändring för sjunde gången av rådets direktivom tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftningom kosmetiska produkter KOM (2000) 1895 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU20Justitieutskottets betänkande 1999/2000:JuU226 § Fortsatt giltighet av lagen (1995:1292) omtillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd attsända lokalradioFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU12Fortsatt giltighet av lagen (1995:1292) om tillfälligabestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokal-radio.Anf. 1 ():Fru talman! När behöver nya företag ochnya arbetsplatser vill majoriteten i den här kammarenförlänga den lag som förbjuder nya företag och nyaarbetsplatser i radiobranschen. När vi över alla parti-gränser med rätta förfasar oss över hur förtryckarre-gimer i andra länder stänger radiostationer som tillhöroppositionen, vill majoriteten i den här kammarenförlänga den lag som förbjuder nya röster och nyaradiostationer här i Sverige.När förmyndarna talar här i kammaren tillåts ingafler röster i radio. Då tillåts inga fler radiostationer.Vi moderater slåss tillsammans med Folkpartietliberalerna för fria radiostationer. Vi slåss för fristå-ende radiostationer som är fria och obundna och sominte via skönhetstävlingar binds upp i fråga om vadsom får sändas och vad som inte får sändas. Vi slåssför radiostationer som inte binds till ett beroende avden politiska makten.Vi arbetar och kämpar för en radio som är bero-ende av lyssnarna och oberoende av i den här kammaren verkar arbeta förmotsatsen: en radio som är beroende av det politiskasystemet och oberoende av lyssnarna.Det finns, fru talman, skäl att något påminna sighistorien om de fria radiostationerna. Fram till 1993var det förbjudet med privata, reklamfinansieraderadiostationer. Då införde den dåvarande borgerligaregeringen möjligheten att starta och driva privata,reklamfinansierade lokalradiostationer.Beslutet visade sig bli en succé. Drygt 80 stationerstartade, och lyssnarna har ställt sig mycket positivatill dem. Över två miljoner människor lyssnar regel-bundet till de här stationerna.Men direkt efter maktövertagandet 1994 kom kravom att stoppa den fria radion. Då lades det förstaförslaget om stopplag fram. Tack vare moderater ochfolkpartister kunde lagen då vilandeförklaras underett år. Under det året som stopplagen vilade, startades26 nya radiostationer. Om jag har räknat rätt är 25 avdem fortfarande i drift. Det är 25 stationer som hadevarit tysta om majoriteten då hade fått sin viljaigenom. 25 röster färre hade hörts i det svenska ra-diolandskapet.De områden som då hade saknat alternativ radioär , norra , trestadsområdet, Sköv-de, , , , , , västra och . De hadeinte haft en fri radio om majoriteten då hade fåttsin vilja igenom.Frågan om stopplagen handlar egentligen om hurmycket politiken ska styra över medierna. Vill vi hamedier som står fria från politiken, som är oberoendeav statsmakten, som är oberoende och därmed vågargranska också den politiska makten? Eller vill vi haen radioform som binds upp genom skönhetstävling-ar, genom administrativa granskningar, genom till-ståndsprövningar vid förändring av ägande och pro-graminnehåll - en radioform som därmed riskerar attbli anpasslig och inte vågar ifrågasätta makten?Vi moderater vill ha fri radio. Vi vill ha en radio-form som är oberoende just av den politiska makten,som vågar ifrågasätta och som inte behöver anpassasitt musik- eller programutbud efter de rådande poli-tiska trenderna, utan efter vad lyssnarna faktiskt väl-jer att lyssna till. Man genomför ju lyssnarundersök-ningar och annat.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationen ochkonstaterar att stopplagen har gällt alltför . Denhar hindrat många nya röster i etern. Jag hoppas attden tekniska utvecklingen nu snabbt går framåt, så attden här typen av stopplag bli obsolet när vi själva,genom bredbandsförbindelser och Internetuppkopp-lingar enkelt, billigt och smidigt kan ta in tusentalsradiostationer från hela landet, hela och storadelar av världen utan något politiskt förmynderi.Anf. 2 ():Fru talman! Jag har inte varit med så länge i dethär gamet, men jag förstår att det här ärendet är ettslags favorit i repris. Det är en vana, eller kanskehellre ovana, för att förlänga dens.k. Allt görs i avsikt att förhindra att deradiofrekvenser som finns tillgängliga också blirtillgängliga för sändning. verkar det intebekymra majoriteten att den gång på gång hindrar enökning av yttrandefriheten.Det är som sade, att yttrandefrihetenändå ökar markant genom Internet och andra medier.Det är väl så. Där finns inte någon statlig insyn ellerkontroll. Jag kan erkänna att det finns delar i Internetoch liknande medier som gör en något bekymrad.Men det är än mer bekymmersamt att det harfunnits en stopplag och att den uppenbarligen kom-mer att finnas till. Det är en stopplag motytterligare möjligheter för oss radiolyssnare att få enökad variation.Jag har läst och tagit del av några tidigare debat-ter, men jag ska inte upprepa alla argument utan baranämna några nyckelfraser: förbud för nya radiostatio-ner, inskränkningar i yttrandefriheten, mångfald,konkurrens, etableringsfrihet, Lagrådets tidigare av-styrkande av stopplagen, etc. har jupreciserat en del av detta.Det som kommer sedan, dvs. efter stopplagen, de-batterade vi . Jag gissar attdet inte är någon större idé att ta upp den diskussio-nen igen. Den som vill få argument för och emotskönhetstävlingar, kontra aktioner osv. kan ta del avprotokollet från . Där och av sam-manhanget framgår med all önskvärd tydlighetskiljelinjerna mellan det socialistiska tänkandet ochdet liberala.Den liberala linjen sätter friheten, mångfalden,konkurrensen och konsumenten främst. Politikensuppgift är att skapa bästa möjliga förutsättningar fördet. Mot detta står den socialistiska linjen, som sätterden politiska kontrollen främst och där enskilda aktö-rer får vara med i den utsträckning som de fullgör deroller som politikerna tilldelar dem.Jag yrkar bifall till reservationen.Anf. 3 ():Fru talman! Det här är alltså femte gången somjag är med och debatterar frågan om den kommersi-ella lokalradion i den här kammaren. Det är såledesinte bara en favorit i repris utan möjligen också enföljetong. Den har pågått än vad jag kanöverblicka.Den borgerliga oppositionen - eller rättare sagtModeraterna och - påstår att vi socialde-mokrater och, som de säger, den socialistiska majo-riteten vill begränsa yttrandefriheten och inskränkamångfalden i . är det emellertid så att vihar att diskutera en proposition som möjliggör ökadmångfald. Men den har och LennartKollmats partivänner vilandeförklarat.Om propositionen hade antagits av kammaren den11 april hade vi nu kunnat lämna över 20 nya tillståndtill lokala företag som hade eftersträvat mångfald ochvarit lokalt förankrade i de regioner som stationernaskulle ha funnits i. har ni vilandeförklarat detta.Det är alltså ni som har inskränkt yttrandefriheten.Det är ni som har inskränkt mångfalden. Det är nisom har begränsat möjligheterna för nya företag attstarta - inte vi.Ingvar från sade häri kammaren att detta är en politik somligger på gränsen till sandlådenivå. Han riktade sig dåtill . Den gången underströk jag att jagdelade den åsikten.Jag menar att tes går att testa. Voredet så att de olika 23, 24 eller 25 stationerna somsenast auktionerades ut var av den art som han påstår,dvs. att de hade bidragit till mångfalden, varit lokalatill sin karaktär och skapat nya arbetsplatser - då hadesäkert det argumentet kunnat föras fram med vissbravur.Tyvärr är det inte så. Merparten av dessa stationerär rikstäckande nätverksradiostationer, som inte harbidragit till några anställningar att tala om. Ingenenda av de senast utauktionerade är lokala till sinkaraktär utan ingår i de riksnätverk som byggs upp avfyra stycken mer eller mindre monopolliknande före-tag. Det har inte bidragit till mångfalden i ,snarare till enfalden.Detta bevisas av den rapport som kom härom-veckan. Undersökningen som redovisas där är utfördav Kungl. Tekniska högskolan i på upp-drag av musikkompositörer. I rapportenkonstaterar man att musikutbudet visserligen har ökatmen att det är samma låtar som spelas om och omigen. Man exemplifierar detta på ett utomordentligtsätt. Jag ska läsa ur rapporten: Det totala antalet spel-ningar på var 153 031stycken. Men antalet låtar var bara 762, vilket innebäratt varje låt i genomsnitt spelades 201 gånger.När startade spelades likamånga stycken som , men de spelades betydligtfärre gånger, drygt 2 000 gånger.Samma tendens finns i alla rikstäckande nätverks-radiostationer, och samma tendens finns även i Sveri-ges Radios P3 och P4. Man försöker göra musikutbu-det smalare och mer lättsmält. Det här är en allvarligtendens. Det handlar ju inte om att öka mångfalden,utan det handlar i hög grad om att fånga lyssnarnaunder för att försöka få dem till sinstation.Jag har inget emot att man här i kammaren disku-terar möjligheten att etablera en kommersiell riksra-dio, eller ett par stationer. Men vi ska ju diskuterakommersiell lokal radio. Och en sådan är ju till sinkaraktär just lokal.Vi har väldigt få kommersiella lokalradiostationer- tyvärr. Vi skulle behöva betydligt fler, precis somman har i , i , i - japrecis som man har i de allra flesta länder vi kanjämföra oss med. Man har lokala tillstånd som utgestill lokala stationer. De är inte rikstäckande eller nät-verksuppburna. Däremot kan man givetvis diskuteraom ska få konkurrens på riksnätet.Men det är en helt annan fråga, som inte har aktuali-serats i den här propositionen.Propositionen har lett till dels en vilandeförkla-ring, dels vårt krav om att förlänga stopplagen.Jag ska fråga om han kan verifierasitt påstående från inledningsanförandet. Hur mångaav de 24 senast utauktionerade stationerna är uppbur-na av särskilda företag och har skapat en lokal syssel-sättning på sina respektive orter?Jag vill också ställa en annan fråga till . Har tagit del av den vetenskapligarapport som kom ?Jag yrkar alltså bifall till förslaget om en förläng-ning av stopplagen. Jag hoppas att vi under den tidenkan hitta nya, konstruktiva grepp tillsammans medandra partier som också vill öka mångfalden i Sveri-ge.Anf. 4 () replik:Fru talman! Först till frågan om antalet företagoch antalet arbetsplatser. Det är i formell mening 25företag som driver radiostationer som inte hadefunnits om majoriteten hade fått sin vilja igenomredan från början.Jag har inte siffrorna med mig, men om jag minnsrätt finns det mellan 18 och 20 arbetsplatser inomdessa 25 formella företag - med reservation förglömska. Det handlar om ett antal arbetsplatser, ettantal företag och ett antal röster i radion som hartillkommit - trots socialdemokraterna, inte tack varedem.Den här debatten handlar väldigt mycket om vadmångfald är. Vem avgör vad som är mångfald? Mankan ju fråga lyssnarna på , i ellernorra om de tycker att mångfalden har ökateller minskat genom de fria radiostationer som KenthHögströms partikamrater ville stoppa.Tittar man på lyssnarundersökningarna, ser manatt det är solklart - många av lyssnarna väljer de nya,fria radiostationerna. De kan välja själva, eftersomdet kom nya stationer. vill inte låtadem välja själva. vill vara förmyn-dare åt dem. Det är inte vi i som ska avgöravad som är mångfald för de enskilda lyssnarna. Detklarar de själva.Anf. 5 () replik:Fru talman! Mångfald i etern är något som varjelands regering eller riksdag bestämmer reglerna för -så även vi. Vi önskar en mångfald. Vi önskar mångalokala radiostationer som ger ett mångfacetterat ochpluralistiskt utbud till . Vi vill ha en stark ochfrån staten oberoende riksradio, en public service-radio, som garanterar att hela tar del av ettnyhetsutbud och ett musikutbud som vi anser varakvalitativt.Men den lokala kommersiella radion som vi gärnaser etableras på många ställen har inte en chans,därför att de radiostationer som är etablerade haretablerats med hjälp av penningen, med hjälp av högaauktionsinropspriser, genom nätverksbyggande. Ocheftersom jag satt på dendagen som dessa stationer auktionerades ut, vilketOla redogjorde för, vet jag att merparten,nästan alla, ropades in av tre företag, i och för sig viabulvaner, juridiskt komplicerade bulvanförbindelserdär man upplät en penningpåse till någon enskildperson som dagen efter sålde sitt tillstånd till dessariksnätsorganisationer. Det var alltså en ren undermi-nering av den proposition som ladefram i i syfte att skapa mångfald. Vi fick istället en monopolliknande riksnätverksradio. Det varinte meningen. Jag kan aldrig tänka mig att BirgitFriggebo hade det syftet när hon lade fram den pro-positionen i kammaren 1993. Men effekten är den-samma.Anf. 6 () replik:Fru talman! konstaterar att medmångfald så är det många stationer. För mig är mång-fald också att stationerna själva får avgöra pro-graminnehåll och ägande och själva forma sin radio,inte att vi från den politiska nivån styr utbudet ochformerna för dem.Det är intressant att höra att när om riksradion så talar han om stark och obero-ende. Men när han talar om den radio som borde varaoberoende, den som inte finansieras med licensmedelsom uttaxeras med tvång härifrån , då tarhan inte ordet oberoende i sin mun, utan då handlardet om en stark politisk styrning, om att det är politi-ken som ska avgöra innehåll, programformer ochannat. Det är ju den radio som är reklamfinansierad,som är privatägd och som är fristående från politikensom borde vara just oberoende att forma sin egenverklighet.Tänk om vi skulle översätta re-sonemang till tidningsvärlden, att det är politiken somska avgöra innehållet och formatet för de olika tid-ningarna. Jag tror inte att någon i den här kammarenskulle vilja ha ett sådant samhälle. Men på radio- ochTV-sidan argumenterar majoriteten friskt för en starkpolitisk styrning av formatet.Anf. 7 () replik:Fru talman! Nej, det är naturligtvis inte så somOla påstår, att vi från majoritetens sidaskulle vilja ha en ökad politisering och styrning avradio, TV eller tidningar. Tryckfrihetsförordningen,yttrandefrihetsgrundlagen och alla de grundlagar somreglerar detta område är för oss heliga, och jag tror attde är det för de flesta i den här kammaren.Med andra ord måste politikerna i stället se till attde frekvenser som vi har till förfogande inom dettafrekvensområde ställs till de företags förfogande somär lokala till sin karaktär och som vill spegla sin regi-on och sitt lokala förhållande. Det är alltså rimligakrav som vilken politisk kammare som helst kanställa på sitt frekvensutrymme. Sedan lägger sig intepolitikerna i.Jag noterade av svar på min frågaatt de 25 företag, alltså de juridiska personerna, somropade in de 25 frekvenserna sedermera har gått ihopoch blivit nätverk. Det finns inga företag, , utan vi har ökat riksnätverksbyggandet, vi harökat monopoltendenserna, och vi har ökat enfalden ietern genom detta i stället för att öka mångfalden somjag tror att en stark majoritet i denna kammare vill.Min fundering, , är: Varför envisas nimed att obstruera en möjlighet att bevisa vår proposi-tions möjligheter? Jo, ni är rädda för att en lokal, vitaloch pluralistisk radio ska innebära precis motsatsentill det som har förkärlek för, nämligenenfald i etern.Anf. 8 ():Fru talman! har enligt min me-ning på ett utomordentligt klokt och väl avvägt sättförsvarat majoritetens ståndpunkt. Jag vill emellertidfoga till några ytterligare saker.När går på som värst lever hanverkligen upp till den gamla, utslitna och kända histo-rien om politikern i vars manus partikansliet har skri-vit: Argumenten är svaga, höj rösten.Ola säger att när behöver jobbkommer man med en stopplag, att man vill förbjudanya röster genom en stopplag och att man vill hindraatt det finns en radio oberoende av genomstopplagen.Det är ju eget agerande, tillsam-mans med , som försätter oss i situationenatt stopplagen bör förlängas, därför att om vi nu inteförlängde stopplagen så skulle ju de möjliga fre-kvensutrymmen som skulle säljas ut enligt de nyaregler som föreslås i propositionen säljas ut enligt degamla reglerna, eftersom et consorteshar sett till att detta är vilande. Därigenom är det juOla , som mycket riktigtpåpekar, och hans moderater med stöd av Folkpartietsom ju förlänger denna pina, så att säga, eller förhind-rar att det blir fler lokalradiostationer.Fru talman! älskar att använda ut-trycket att han är för fri radio. Men vad är det somsäger att en folkrörelse som söker ett tillstånd mensom kanske inte har mycket pengar men har ett braidéinnehåll och verkligen vill öka mångfalden medt.ex. en kanal som kanske har en frireligiös karaktäreller som kanske vill rikta in sig på idrottsrörelseneller något annat skulle vara mera ofri därför att deninte har lika mycket pengar som och andraoch att skulle representera friheten? Det ären argumentation som säger att frihet är det som styrsenbart av pengar, medan det för vilka man för framandra krav och andra idéer är ofritt. Det är en i san-ning märklig argumentation.Fru talman! Vi har ju nu radiostationer som harfått sina tillstånd genom den rent kommersiella meto-den. Då måste man ställa frågan: Om de nu är såväldigt fria, varför hör man inte talas om dessa statio-ner i samhällsdebatten? Varför har dessa stationer,som är så fria och mångfaldsfrämjande, inte granskatmakthavare eller andra missförhållanden i samhället?Det är ju det gamla som hållerpå med en sådan granskande verksamhet.Jo, det är därför att man vill smekamedhårs, att man vill föra till torgs ett ensidigt mu-sikutbud. Det är i huvudsak som harvisat med hänvisning till en vetenskaplig undersök-ning ett likriktat och strömlinjeformat musikutbudoch sedan korta nyheter av lokal karaktär som skaursäkta att man ändå kan kallas lokalradio. Men detförs inte mycket av någon granskande journalistikeller ges några kritiska analyser av någon som hartillfört samhällsdebatten särskilt mycket. Det vore braom det vore så, men så är det inte därför att det är justde här, av en anledning drivna nätverksorganisatio-nerna som så eftertryckligt dominerar hela markna-den. Det är alltså ganska mycket fraser och nonsen-sargument som vi får höra från moderat håll när vigranskar detta i sak.Det är därför tråkigt att konstatera att genom denhär varianten av s.k. filibusterpolitik tvingas vi, för attden lagstiftning som majoritet vill se för-verkligad på området ska ha någon effekt, att förlängastopplagen ytterligare en period.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till hem-ställan i utskottets betänkande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §. )7 § Ändring i arvodeslagenFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU22Ändring i arvodeslagen (försl. 1999/2000:RFK2).Anf. 9 ():Fru talman! Som ensam liten motionär i den härfrågan skulle man kanske få känslan av att vara totaltensam - ensam om ståndpunkten att vissa arbetsupp-gifter i ska arvoderas extra, ensam om atttycka att politiker inte ska sätta sina egna arvoden.Det är ju detta som KU:s betänkande nr 22 handlarom.Det är alldeles riktigt att jag är ensam av 349 riks-dagsledamöter om att tycka så här. Och det må såvara. Det är självklart inte så populärt bland kolleger-na, det har jag förstått i korridor-diskussionerna.Men det har inte fått mig att ändra åsikt. Jag kän-ner mig inte ensam i den här frågan. Landet består juinte enbart av 349 riksdagsledamöter.Jag försöker som politiker, oavsett vilken politisknivå det handlar om, att hålla en linje i mina åsikteroch mitt agerande. Här har jag min linje. Den driverjag , och den driver jag i de politiska uppdrag jaghar i hemlänet, Dalarna.Jag ansåg då jag skrev motionen, och jag anserfortfarande, att i uppdraget som riksdagsledamot somi dag arvoderas med ska vissaarbetsuppgifter ingå. I de uppgifter och uppdrag somdiskuteras i detta betänkande finns sådana uppdrag.Jag anser nämligen att om man exempelvis sitter iden nya riksdagsstyrelsen kommer det arbetet attutföras som man bör vara här i huset.Jag vill göra alla uppmärksamma på och påminnaom hur tongångarna gick då medierna för några årsedan gjorde en s.k. granskning av vad vi riksdagsle-damöter gjorde, hur vi varit i talarsto-len, hur vi interpellerat, motionerat ochställt frågor, som varje ledamot gjort.Jag har därmed inte sagt att dessa uppgifter är ettmått på hur hårt var och en arbetar. Men då den härundersökningen presenterades - jag tror att det var iDagens Nyheter - kommenterade vissa ledamöter justmed uppdrag i direktionen att man arbetade där ochinte hann med övrig verksamhet. Hinner man nu medbättre för att man arvoderar de nya uppdragen?Knappast.Kommentaren att direktionsjobbet tog tid och tartid var det ingen som ifrågasatte. Alltså kan man draslutsatsen att det är rätt naturligt att en ledamot somkommer att hamna i den nya riksdagsstyrelsen intehinner att vara lika aktiv på andra områden som le-damöter som inte är med.Den ledamot som inte är med kanske ägnar sin tid- och kanske ännu mer tid - åt andra också viktigaarbetsuppgifter som man har som riksdagsledamot.Det ena arbetet ger x kronor, kanske i extraarvode . Det andra arbetet ger inget arvode.Jag tycker att det här är fel, och därav min motion.Jag tycker också att höjningarna är en bra grund förfolk som vill öka på politikerföraktet och prata omdet.Jag menar att om jag är vald som riksdagsledamothar jag ett arvode där jag förutsätts och förväntas görasaker och ting. Jag förutsätts vara här ett visst antaltimmar , självklart kopplat till uppdrag ocksåpå hemmaplan och på andra orter i landet.Det finns också en förlängning när det gäller dethär betänkandet. Det är uppdrag som utförs underriksdagsveckorna och som finns, om uttrycket tillåts,utanför huset. Jag har själv haft ett sådant uppdrag.Det var välbetalt, och jag blev förvånad när jag fickuppdraget att det över huvud taget fanns ett stortarvode för uppgiften. Det är en fråga som inte kom-mer med i det här betänkandet, men som berör riks-dagsområdet. Vi vet också att det finns en klar hierar-ki i utnämningen till många av de uppdrag som nuska arvoderas.Fru talman! Jag tycker också att man får en aningfadd smak i den politiska munnen då vi politikersjälva ska bestämma om våra egna arvoden. Jag be-klagar att inte den s.k. som sättervåra riksdagsarvoden också har fått den här frågan.Ett beslut där skulle ha känts betydligt mera rätt. Nukan det i princip vara ledamöter som har varit medoch utrett frågan och som föreslår arvoden si eller såsom sedan kommer att uppbära nämnda arvoden. Detkänns inte bra - inte för mig. Andra må tycka annat.Men det ändrar inte min inställning. Att vi politikersätter våra egna löner och arvoden är något som i allafall för mig tar emot kraftigt. Andra må som sagt halättare att göra det. Men det hjälper inte mig.Fru talman! Det kliar förstås i fingrarna att yrkabifall till min motion K29.