prot · GO0924 · 2000-11-09 00:00:00 — Det är en investering i en bättre situa-tion för människor som kan förhindra stora konflikter.Att det blir en debatt just på den militära sidan be-ror på att många glider och inte vill se realiteterna ifråga om vad som fordras i vissa situationer när vi harmisslyckats, när människor lider, när folk förföljs,massakreras och inte får vara i sina hem och när vimåste gå in med emfas för att styra upp en sådansituation som den i Kosovo. Då säger jag att det ärbeklagansvärt men att det måste till. Det är ofta detsom gör att vi fastnar i den diskussionen.Anf. 65 () replik:Herr talman! Om vi hamnar i en situation som deni Kosovo, som exemplifierarmed, har vi självklart misslyckats med tidigare insat-ser. Vi vet ju inte, och vi får sällan facit, om detskulle ha lyckats tidigare med andra metoder. Detkänner vi inte till i Kosovo. Det enda vi vet är att detvar oerhört kostsamt, att det krävde och fortfarandekräver många liv att lösa konflikten på det sätt somskedde.Även om det då inte fanns något alternativ - detär jag enig med om - ser jagdet som ett stort misslyckande att vi inte förmåddehantera de tidiga varningssignaler som kom i tio årstid innan konflikten bröt ut och att vi inte förmåddehantera den med andra medel. Då hade vi kan-ske inte behövt stå med en sönderbombad infrastruk-tur såväl i som i Kosovo, och då hade vi intebehövt se folkfördrivning och massmord av såvälalbaner som serber.Det är svårt att utveckla det här, och jag har intelösningarna. Jag menar bara att vi måste tala mera omdet så att det känns att det finns ett krav från folket utvecklar lika noggranna metoder för den härverksamheten som man har gjort för den militära,som är minutiöst planerad.Anf. 66 ()replik:Herr talman! Det är betydligt billigare att satsapengar och resurser . Jag är övertygad om det.Det är därför som i sin biståndsbudget, idet internationella samarbetet, i de internationellaorganen osv. satsar mer pengar än något annat parti idenna riksdag, just av den anledningen att vi ser möj-ligheten att arbeta preventivt. Det är småpengar i dehär sammanhangen, när alternativet blir att gå inmilitärt.Men var finns engagemanget då? Jag väntar påmer engagemang i det internationella solidaritetsar-betet från alla partier, för det är en billig investering.Anf. 67 ()replik:Herr talman! säger att hanväntar på mer internationellt engagemang. Det låterpositivt, men jag tror att vi har helt olika åsikter omhur det internationella engagemanget ska se ut.Biörsmark vill ju bygga upp ökad militär makt. Vivill jobba för global nedrustning, och inte upprust-ning, som för nu tycks vara en av de vik-tiga delarna i det internationella arbetet.Jag tycker att det är viktigt med fördjupat samar-bete i världen. Men vi ska vara medvetna om att detför fanns vapen i vår värld som kundeförgöra jorden och dess människor om -om! Jag vet inte om man kan bli ihjäl-skjuten mer än en gång - jag tror inte det. Jag tyckeratt det är för mycket.Jag förstår inte varför man ska utöka den militärakapaciteten så att man kan förgöra ännu mer. Det ärinte lösningen, som jag ser det.Anf. 68 ()replik:Herr talman! När det gäller den militära kapacite-ten och nedrustningen i världen finns det ändå signa-ler som visar att vi är på rätt väg totalt. Det finns ettnedrustningsprogram globalt sett. Men sedan gällerdet att ändå ha en viss kapacitet i vissa situationer,som jag har försökt att belysa här, när vi misslyckas.Jag har fortfarande inte fått höra, eller också har jaginte riktigt förstått, vilka instrument vill använda sig av när vi har misslyckats. Viär ju överens om allt det andra - även om jag skullevilja se ett större engagemang från närdet gäller det internationella solidaritetsarbetet ochresurserna till detta. Där tycker jag definitivt att Mil-jöpartiet har tappat tempo. Men när vi har misslyckatsmed det, när vi inte kommer längre och människormördas - vad vill göra då?Anf. 69 ()replik:Herr talman! Det som jag ser som den viktiga de-len är att satsa på att förebygga konflikter. Det gälleratt förebygga konflikter av många olika slag som vikan se . Vi har förebyggande arbete på miljöom-rådet, där bl.a. vattenfrågorna ingår. Hela frågan omrättvis fördelning och rättvis handel är en annan storoch viktig fråga i det här sammanhanget. Om vi skafå en global solidaritet och fred tror jag också att vimåste vara mycket mer öppna mot omvärlden när detgäller rättvis handel.Det som skrämmer mig i det här sammanhanget äratt man nu är på väg att upprusta, att skapa en nymilitärmakt i - och jag har förstått att Folk-partiet är en av de ivriga tillskyndarna till detta - föratt kunna använda internationellt. Det är en väldigtstor skillnad på att å ena sidan vara ett land som haren egen armé, som vi har haft i , men jobbarinternationellt för fred och nedrustning och att å andrasidan, som vi nu kommer att göra, bidra med militär-makt i det här sammanhanget. Det tror jag gör att vårtrovärdighet globalt kommer att minska.Anf. 70 ()replik:Herr talman! undviker mi-nutiöst att ge ett svar på min fråga: Vad gör vi när vihar misslyckats? Inte med ett ord vill ta i den frågan. Allt det andra som talar om - internationellt arbete, attlösa vattenproblem och miljöproblem, rättvisefrågor-na - är vi ju överens om - åtminstone i ord, enligtMarianne . Jag efterlyser fortfarande litemer kraftfullt agerande här i när det gällerresurser till den här delen. Detta klarar vi nämligeninte utan resurser. Vi måste öka biståndet, för det ären bra investering i just det vi diskuterar.Så långt är vi alltså överens - inga problem! Menvad är svaret när vi har misslyckats? När människorkörs bort från sina hem, deras hem bränns ned, demördas, barn blir hemlösa osv. - vad gör vi då? Dethar inte något svar på.Anf. 71 () re-plik:Herr talman! Det var en detalj i det Karl-GöranBiörsmark sade som jag tycker är viktig att någottillrättalägga. EU i sig är ju inte ett organ som hararbetat mot frihandel och öppnare gränser. Tvärtomhar EU arbetat för frihandel, både internt och externt.Även om vi moderater, och jag tror att även delar detta, ville ha nolltullar får vierkänna, när vi ser tillbaka på historia,att EU varit en kraft för frihandel och tagit ned tullni-våer jämfört med hur det var när man hade nationellhandelspolitik.Det är talande att de tre västeuropeiska länder somstår utanför EU på det område där man helt står utan-för, nämligen jordbrukspolitiken, har dubbelt så högatullnivåer som EU.Anf. 72 ()replik:Herr talman! Det är riktigt att EU verkar för fri-handel och har lyckats på vissa områden. Vad jag gavuttryck för och ville understryka var att jag tycker attdet går för långsamt. Inte minst inom tekoindustrinskulle jag vilja se lite högre tempo i det hela. Det vardet jag gav uttryck för.Det finns som sagt en viss oro för att man kom-mer att misslyckas på tekoområdet. På grund av dethär med WTO verkar det inte som om man kommer imål 2005, som planen var och som man har åtagit sig.Det var det jag gav uttryck för.Anf. 73 () re-plik:Herr talman! Det är bra om vi är överens. Då ärdet väl lika bra att vi säger nolltullar, att vi inte ska hanågra tullar över huvud taget på produkter - i förstahand när det gäller men sedan, faktiskt, överhela linjen. Det måste väl vara den rimliga målsätt-ningen.Men som sagt: Vi får inte underkänna EU:s bety-delse i att vara med och göra detta.Anf. 74 ()replik:Herr talman! Det verkar som om är lite mer nöjd med EU:s agerande på det härområdet än vad jag är. Jag är lite mer ivrig och vill halite mer klös, så att säga, i förhandlingarna och iframgången med att komma fram till de här nolltul-larna.Det finns ingenting som lyfter de fattiga ländernamer än att vi får frihandel, att de kan sälja sina varortill oss och att vi från sida inte dumpar prisetgenom att subventionera jordbruksprodukter och hittapå alla möjliga handelshinder. Får de komma till skottoch komma in på den globala marknaden blir det ettenormt resurstillskott för dessa länder. De har ocksåprodukter som är intressanta för oss och som vi kanköpa och de tjäna pengar på. Det är så vi ska lyftadem.Anf. 75 ():Herr talman! Jag kan också konstatera att när detgäller det svenska ordförandeskapet råder det en bredsamsyn i den här debatten. Det gäller också rege-ringskonferensen och det stundande toppmötet i är en stor enighet här bakom förhoppningen attförhandlingen i ska kunna avslutas som det ärtänkt och att unionen därmed ska kunna vara bereddatt ta emot nya medlemsländer enligt den tidtabellsom sattes upp i Helsingfors.Jag tänkte ta upp en annan aspekt som jag har ta-git upp tidigare här. När man gör det är det alltid enrisk att man blir betraktad som något slags papegoja.Jag tror dock att flera talare har berört dessa aspekterförut. Det gäller de nationella parlamentens roll i EU-samarbetet. Många har talat om bristande legitimitetemellanåt och att det måste föras en debatt närmarebefolkningen i medlemsländerna. Där tror jag, ochjag vet att de flesta i riksdag delar den upp-fattningen, att de nationella parlamenten spelar roll.Vi har i och i riksdag nyligengenomfört en översyn som har landat hos . Vi hoppas naturligtvis att det snartkommer förslag till beslut som gör att vi kan skärpavår egen roll i det sammanhanget. Det är ju utan tve-kan så att EU-frågor är utrikesfrågor. Deär inte en angelägenhet för utrikesutskottet eller , utan de är en angelägenhet för hela riksda-gen. Det är naturligtvis angeläget att ochdess organ kommer in tidigt i processen, kan varamed och forma besluten och se till att de så småning-om blir så bra som möjligt. Det har ett stort demokra-tiskt värde.Vi har inte velat störa debatten inför med attföra fram nya, radikala förslag. Det skulle snabbtriskera att processen skulle stannas upp. Det är nuviktigare än någonsin att Nicetoppmötet resulterar iett förslag till ett nytt fördrag som möjliggör att nyamedlemsländer kan anslutas. Men efter , och viär ju snart där, hoppas jag att vi kan få till stånd enbred och visionär debatt om EU:s konstitutionellafrågor. Jag tror att det är nödvändigt.Om den här unionen ska fungera med flera med-lemmar, så måste man se på den konstitutionellauppbyggnaden och hitta rationella former för det ochframför allt se till att EU-arbetet får en demokratiskförankring. Det handlar om att som en tidningsmaka-re, en journalist, försöka sammanfatta det hela. Detgäller då att fånga upp och följa upp det som ,och har diskuterat.Jag tror för egen del att vägen till ökad legitimitetför EU-samarbetet inte går via att ge Europaparla-mentet mer inflytande. Det är i stället de nationellaparlamenten som måste få mer att säga till om. Jagtror personligen att man skulle kunna diskutera möj-ligheten att ge parlamenten en initiativrätt. ärdet ju formellt så att initiativrätten ligger hos kom-missionen. Men vi vet ju att det i reella sammanhangär ministerrådet och framför allt Europeiska rådetmen även som kan ta initiativ ochföra fram förslag till kommissionen, som kommissio-nen sedan lägger fram. Jag tror att det skulle vara avstort värde att även de nationella parlamenten emel-lanåt kunde samla sig och lägga fram förslag på be-slutsborden som EU:s institutioner sedan skulle varaskyldiga att behandla.En annan fråga i detta sammanhang handlar omden andra kammaren, det som engång lanserade. Detta har missförståtts på många hålloch kanter. Jag tror nämligen att hans utgångspunkthar varit att han har upptäckt hur svårt det är att gelegitimitet till . I och med att maninförde direktvalet så klipptes banden till de natio-nella parlamenten av. Jag tror att bakgrunden till hansförslag är att han vill knyta ihop banden igen ochdärav diskussionen om den andra kammaren. Jagtycker att det är en intressant diskussion som vi skafölja upp. Jag tror att det går att hitta en konstruktivlinje i detta sammanhang som innebär att de natio-nella parlamenten får inflytande i viktiga centralafrågor, t.ex. budgetfrågor.För att denna debatt ska kunna bli visionär ochbred så hoppas jag också att vi i kan få tillstånd lite institutionella förändringar för detta. Det ärmånga som har efterlyst att som engång jobbade skulle återuppstå. Jag har förstått attregeringen intensivt funderar på att hitta någon nyform. Och jag skulle verkligen välkomna att vi fickett parlamentariskt organ eller ett organ med parla-mentariskt inflytande som skulle kunna ge oss dennainput, eftersom det behövs i den europeiska diskus-sionen här i riksdagen.Anf. 76 ()replik:Herr talman! Jag tycker att det är bra att SörenLekberg tar upp de konstitutionella frågorna. Jag blevdock lite förvånad när han sade att man vill väntamed dessa diskussioner till efter mötet i . Mendet är ju de facto så att det är då som stora delar avdetta spikas, vilket innebär att vi efteråt visserligenkan diskutera det, men vi har ju inget inflytande påhur det ska se ut.Jag skulle gärna vilja höra lite grann om hur SörenLekberg tänker sig det folkliga inflytandet. Vad somhåller på att ske är ju att man får mindre av folkligtinflytande inom EU. Det blir färre och färre som ärmed och fattar besluten. Det är svårt för oss här iriksdagen att följa vad som är på gång. Och funde-rar jag på hur vanliga över huvud taget skakunna följa frågorna och veta vad som är på gång,särskilt som man tycker att man inte vill störa proces-sen utan kan föra debatten efteråt.Anf. 77 () replik:Herr talman! Det är intressant att som tillhör ett parti som är motståndare till ettsvenskt medlemskap i unionen vill deltaaktivt när det gäller de konstitutionella frågorna inomEU.När det gäller mötet i så vet vi alla vad dethandlar om, nämligen de s.k. Amsterdamresterna. Om vi inte gör det så kan vi integenomföra utvidgningen av unionen. Därför måste viklara ut detta , koncentrera oss på det, fokusera pådet. Därefter har vi möjlighet att ta upp det som endel redan nu kallar för Niceresterna. Då tycker jag attvi i ska kosta på oss att föra en bred visionärdebatt om hur vi vill ha det i den framtida europeiskaunionen.Anf. 78 ()replik:Herr talman! Jag är inte så helt övertygad om attmänniskor vet vad Amsterdamresterna är. Det vet vialla, säger . Men jag undrar om vanligaSvenssons vet att det blir mer av överstatlighet, flyttar fler beslut till överstatlig nivå, att det kanbli så att varje land inte får en egen kommissionär ochatt det också kan innebära färre EU-parlamentarikerfrån svenskt håll som en del i det hela.Frågorna är ganska komplicerade i sig. Det inne-bär att det egentligen behövs mer debatt och intemindre. Det är därför som jag är orolig. Hur tror soci-aldemokraterna att de ska få svenska folket med sig iEU-sammanhangen om man inte öppet och i störreutsträckning drar i gång debatter och diskussioner omframtiden? Och där kan man också knyta an till detsom händer på den militära sidan, där det i rasandetakt sker någonting som under diskussionerna omAmsterdamfördraget över huvud taget inte var aktu-ellt.Anf. 79 () replik:Herr talman! blandar inväldigt mycket här. Men hon är faktiskt lite motsägel-sefull och varnar för väldigt mycket överstatlighet.Vad det handlar om nu inför mötet i vet ju vi ikammaren mycket väl, nämligen de återstående frå-getecken som måste rätas ut för att unionen ska kunnata emot flera nya medlemmar. Det måste vi klara ut.Vi är ju överens om att unionen ska vara öppen utåt.Det handlar inte om att öka överstatligheten.Det märkliga med reso-nemang är ju att på andra områden, närdet gäller miljöfrågor och skattefrågor, faktiskt villöka överstatligheten. Vi ska i denna diskussion försö-ka hålla oss till vad den ska handla om. Och det somjag tycker är viktigast nu är att vi klarar av mötet iNice. Sedan får vi ha en bred diskussion om detframtida EU och om hur det ska utformas för att få såstor demokratisk förankring som möjligt.Anf. 80 () replik:Herr talman! Jag undrar om man ändå inte fårväldigt många målkonflikter när man egentligen fattarbesluten i fel ordning. Man säger att man först måstegöra det praktiska, det som behöver göras för attutvidga. Sedan får man se hur man vill göra avväg-ningarna mellan nationalstaterna och EU, som - detska vi inte fördölja - håller på att bli mycket meröverstatlig än för fem eller . Och målet förde sydeuropeiska staterna har ju varit att göra organi-sationen överstatlig.Då vill jag fråga: Räds inte litegrann att börja med det praktiska och inte föra denmer generella diskussionen först? Det brukar inte ledatill så bra beslut.Anf. 81 () replik:Herr talman! Nej, jag är inte rädd för den diskus-sionen. Det är i detta sammanhang inte fråga om att tadet i fel ordning. Vi vet ju att man under förhandling-arna i var nästan framme vid en lösning.Men man orkade inte slutföra förhandling-arna om de s.k. Amsterdamresterna, dvs. antaletkommissionärer, röstviktningen och möjligheten attutöka antalet beslut med kvalificerad majoritet i stäl-let för med enhällighet. Detta var frågor som varkända då, och riksdag hade faktiskt tidigareställt sig bakom de ståndpunkter som gällde infördessa förhandlingar.Om vi nu vill ha utvidgningen, som ju alla såvarmt har talat om , måste vi se till att Amster-damförhandlingen kan slutföras i . Det är först dåsom vi kan få utvidgningen. Går vi tillbaka kommerutvidgningen att försenas en lång tid framåt.Anf. 82 () replik:Herr talman! Mankom fram till sådant som, folkligt uttryckt, ofta ledertill hästhandel - det är makt och inflytande som manska byta. Jag tror att sådana frågor mycket lättarelöses ifall alla först har tagit ställning till principernaoch sedan till röstreglerna. Jag vet att det kan leda försening av utvidgningen men man hade kunnatgöra detta mycket bättre genom att se till att handel,arbetskraft och sådant lättare hade kunnat flytta, utanatt först utvidga EU. Vi kommer att få enorma pro-blem där på grund av jordbrukspolitiken. Vad somhänder i gör det hela ännu svårare.Anf. 83 () replik:Herr talman! Jag delar absolut inte uppfattningenatt är ett misslyckande. Amsterdamför-handlingen ledde bl.a. fram till en ökad klarhet vadgäller EU:s roll. Den ledde ju fram till sysselsätt-ningskapitlet och till att man fokuserade arbetet iunionen på det som angår dess medborgare, alltsåfrågor som gäller sysselsättning, miljö och jämställd-het samt konsumentfrågor. var såledesinget misslyckande. ska vi slutföra det som blevöver där och se till att unionen kan ta emot nya med-lemmar.Anf. 84 () re-plik:Herr talman! Jag noterade anty-dan om att det eventuellt kan bli en ny . Jag är en av dem som i fyra hartjatat om att vi borde ha haft enmöjlighet att parlamentariskt, tillsammans med bl.a.forskare och experter, belysa EU-frågor. Därför blevjag mycket glad när antydde att rege-ringen kanske kan tänka sig att tillsätta en sådan härkommitté.När det gäller diskussionen om EU:s framtidastruktur är det nog klokt att ha en bred debatt efterNice. Men är det viktigt att vi i Västeuropainte på något sätt försöker ge en känsla av att vi skaklara av denna debatt innan östeuropéerna kommerin. Kandidatländerna från Central- och Östeuropamåste också finnas med i processen. Vi ska inteskynda så fort i detta sammanhang att vi ger en känslaav att västeuropéerna så att säga fixar till EU innan denya länderna från tillkommer.Att göra så vore nog olyckligt. Dessutom skulle detkunna innebära ett nytt hinder för utvidgningen.Anf. 85 () replik:Herr talman! Avsikten med mitt inlägg var inte attvi efter snabbt skulle ha en visionär debatt ochatt vi skulle få den avslutad innan nya medlemmarkommer in. Jag ser det mer så att en lyckosam för-handling i innebär startskottet för en debatt somkommer att ta - en bred debatt i riksdagenoch runtom i om hur vi vill ha EU utformatför framtiden. Jag här helt övertygad om att det intehandlar om en regeringskonferens som ska avslu-tas, utan det kommer flera regeringskonferenserframöver.Anf. 86 () re-plik:Herr talman! Tack för det svaret! Kan vi få i gången ny som stimulerar en grundligoch djup debatt här hemma, tillsammans med denuvarande EU-medlemmarna och kandidatländerna,då kan vi få en ganska fin process. Men det kommeratt dröja inte utan ganska rejält många årinnan man mer kommer in i en beslutsfas beträffandedet som följer av den här debatten.Anf. 87 () replik:Herr talman! Om det blir en i ti-digare skepnad eller form kan jag naturligtvis intelova. Men såvitt jag förstår finns det ett stort intresseför att hitta en form för att inrätta ett organ som kanförse och intresserade riksdagsledamöter ochockså intresserade samhällsdebattörer över huvudtaget med material, bränsle, för en bred debatt omEuropafrågorna och framför allt om uppbyggnaden avden europeiska unionen.Anf. 88 ():Herr talman! besökte jag och femandra riksdagsledamöter . Vi arbetar i för mänskliga rättigheter i . Vikunde konstatera att en hel del har hänt sedan vi besökte landet men att detfortfarande råder stora brister när det gäller mänskligarättigheter. Till de positiva inslagen hör de offentligainstitutionernas ansträngningar för att komma till rättamed den bristande efterlevnaden av detta medmänskliga rättigheter.Trots vittgående löften från den turkiska regering-en om reformer har de förbättringar som ge-nomförts varit små. En förändring av lagstiftningenhar påbörjats och en nationell kommitté har tagit framett program för utbildning i ämnet mänskliga rättig-heter. Det är dock ett beslut som ännu inte fått någotgenomslag i praktisk politik och ute bland männi-skorna.Ordföranden för människorättsorganisa-tion står nu åtalad för att tillsammans med flera andraha gett ut en antologi om yttrandefrihet. Han riskerarmellan 7 ½ och fängelse.Undantagstillståndet för sydöstra har änen gång förlängts trots att PKK nuhar lagt ned vapnen. Det här undantagstillståndetförhindrar en normal och mycket efterlängtad ut-veckling i området. stoppar gåvoroch stöd från NGO:er till sydöstra , av oför-klarliga skäl. Behoven är nämligen mycket stora ochakuta.En svensk organisation som ansökt om att fåskicka sjukvårdsmateriel och handikapphjälpmedeltill den kommunala hälsovårdscentralen i Diyarbakirhar t.ex. fått avslag. Ett tiotal NGO:er somönskat få hjälpa till med uppbyggnaden av nedbrändabyar får inte alls svar från ministern. Detta motverkaren fredlig utveckling av det här fattiga fastställde vid sitt möte i Köpen-hamn vissa kriterier för bedömning avländer som önskar bli medlemmar i . Dessa s.k.Köpenhamnskriterier innebär att tillträdande staterska ha rättsstatens karakteristiska kännetecken, dvs.demokrati, respekt för lagar och mänskliga rättighetersamt skydd och respekt för minoriteters rättigheter,fungerande marknadsekonomier och förmåga atthantera konkurrensen och marknadskrafterna inomunionen.Ett land som önskar bli medlem måste alltså upp-fylla de krav på en rättsstat som ställs på befintligamedlemsstater och kunna delta i det rättsliga samar-betet inom unionen.Sverige har under det kommande halvåret ett stortansvar för att genom EU verka för att upp-fyller Köpenhamnskriterierna och ge kurdiska, assy-riska/syrianska och övriga minoriteters politiska or-ganisationer möjlighet att fritt verka i det turkiskasamhället. Minoriteternas egendomsrätt och kulturarvbör skyddas i enlighet med internationella åtaganden.Herr talman! En fredlig utveckling i sydöstra och hävandet av undantagstillståndet är av storvikt för hela regionen. När situationen i området nuförbättrats ges möjligheter för den turkiska regeringenatt, delvis med stöd från EU, satsa på ekonomisk ochsocial utveckling i regionen.Det är möjligt att flytta tillbaka till de byarsom tidigare evakuerats, men för detta krävs ekono-miskt stöd till de familjer som drabbats. EU måsteagera för att i första hand kompenserar dessafamiljer. bör dessutom under ordförandeska-pet verka för att EU försöker få till stånd en fredligutveckling i sydöstra och en lösning av kurd-frågan och av situationen för övriga minoriteter. Frå-gor som rör avväpning, demobilisering och reintegre-ring är viktiga för en lösning av denna konflikt.Herr talman! Åtgärder som förbättrar yttrandefri-heten i är angelägna. och EU börfortsatt uppmuntra den turkiska regeringen till refor-mer på detta område.