prot · GO0924 · 2000-11-09 00:00:00 — EU kan genom sitt partnerskapstimulera till att bättre respektera de mänskli-ga rättigheterna. Målet att bli medlem i EU kan utgö-ra en stark drivkraft för fortsatt reformarbete, säkraddemokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna.Sverige och EU måste vara pådrivande för att Turkietska upprätta institutioner som även i praktiken ga-ranterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättighe-ter och skydd för minoriteter.Anf. 89 ():Herr talman! Jag vill börja med att ansluta till detsom ordförande harsagt i sitt anförande om behovet av en debatt om dekonstitutionella frågorna i EU. hände nå-gonting ganska ovanligt i - regeringenfick inte majoritet för sin linje i en i och för sig litenfråga. Oenigheten var då på ett mycket högre plan.Det gällde huruvida ett yttrande kunde tolkas som ettklartecken för ännu mer överstatlighet. Det är enviktig principiell fråga. Därför är det bra att det komupp till debatt på det här sättet.EU är ju en blandning av överstatligt och mellan-statligt. Det innebär att väljarna inte kan utkrävaansvar för en del av de fattade besluten. Detta menarjag är EU:s grundläggande problem. Från , därde flesta EU-institutionerna finns, kommer det ideli-gen förslag om att alltfler frågor ska övertas av EU-institutionerna. Jag kan till viss del förstå det, för denheterogena samling som det blir i EU-sammanhangkan bli mycket kreativ och producera många idéer.Men eftersom så många inom EU-institutionerna harså lite kontakt med väljare och medborgare läggsförslagen i ett uppifrånperspektiv. Förankringen blandmedborgarna är, som jag ser det, mycket svag. EU-maskineriet rullar som en snöboll och blir bara störreoch större utan att befolkningen i kräver det.Som sade förut: Var i hör vifolket ropa efter mer makt till EU? Är det någon somhar sett en bred folklig rörelse som kräver att EU skata över fler beslut från den nationella, kommunalaoch regionala nivån? Ändå rullar det bara på.Det finns en tydlig gång i hur en fråga förs övertill EU:s kompetens. Förslaget kommer från kommis-sionen, eller rättare sagt, från någon som fått kom-missionen att lyssna. Det kan vara rådet, men det kanockså lika gärna vara en lobbyist. Eller är det någotsom kastas in när statscheferna mötskanske för att sy ihop en överenskommelse. Ett ex-empel på detta är stadgan för de grundläggande rät-tigheterna. sitter vi med den, trots att ingen folk-rörelse eller stor medborgargrupp har krävt en sådan.Den diskuterades knappast alls i innan denplötsligt bara fanns där. Många förslag blir först enrekommendation eller en deklaration. Nästa steg ärsamordningen, och till slut kommer det som ett di-rektiv som ska implementeras i den nationella lag-stiftningen.Problemet med det här tillvägagångssättet är attdebatten ofta uteblir. I början är förslaget så harmlöstatt det inte finns några klara ställningstaganden t.ex.här i kammaren. Men man har ändå satt bollen i rull-ningen. Det är mycket få förslag som sedan inte slutarsom ett direktiv.En aktuell fråga som satts i rullning är säker-hetspolitiken, som vi talat om här innan. Det finns iEuropa många olika tolkningar av de beslut som ärfattade. Vi hörde här i kammaren också: Är det ettEU-mandat eller inte? Långt ifrån alla gör sammaförsiktiga tolkning som den gör.Var ska detta sluta? Var vill vi att det ska sluta?Även om man är för att EU ska ta över alltmer börman se beslutprocessen inom EU som ett problem,kanske ett stort problem. En effektiv beslutsprocessmåste innehålla en öppen debatt, möjlighet till an-svarsutkrävande och en stark legitimitet för det be-slutande organet. Finns det någon här som kan sägaatt allt detta passar in på beslutsprocessen inom deneuropeiska unionen?Herr talman! vill jag ta upp en annan frå-ga som vi ser med oro på, och det är densamma somAgneta Brendt tog upp, nämligen och dessstatus som kandidatland. I ett TT-meddelande från kan man läsa: "får besk EU-kritik. Läget iTurkiet har inte förbättrats sedan landet gavs statussom kandidatland till EU . Tvärtom åter-står mycket att göra innan ens får börja för-handla om medlemskap, skriver ien rapport. "Man konstaterar att det har skett vissa förbättring-ar i ord men ej i handling. Kommissionens uttalandeär inte dåligt, men kommissionen väljer här att intenämna förtrycket mot den kurdiska befolkningen. Härfinns glidningen igen. Uppfyllandet av Köpen-hamnskriterierna är ett oeftergivligt krav, och jag villuppmana utrikesministern, även om hon inte är här,att vara mycket klar på denna punkt både i EU-sammanhang och vid sitt kommande besök i . 90 () replik:Herr talman! Jag vill bara korrigera på en punkt. Det var när han nämnde att detdyker upp frågor helt plötsligt utan att man har fåttmöjlighet att diskutera dem. Då nämnde han säker-hetspolitiken. Där vill jag påpeka att det var en frågasom reglerades i . Där talade manom EU:s försvarspolitik. Vi i var inte med-lemmar när förhandlades fram.Vi blev medlemmar senare, och vi har lyckats, till-sammans med , att se till att det i stället harblivit en fråga om krishantering, där EU nu med denarsenal som faktiskt EU har till sitt förfogande avolika åtgärder effektivt kan delta i krishanteringen.Jag tycker att det är en svensk framgång. Det visarockså på att ett litet land eller ett mellanstort land somSverige kan påverka EU i sin helhet.Anf. 91 () replik:Herr talman! Sade jag på det viset att det baraplötsligt dök upp har jag sagt fel, eller också har Sö-ren Lekberg uppfattat mig fel. Det jag menade varstadgan om de grundläggande rättigheterna. Den dökupp helt plötsligt. Säkerhetspolitiken har diskuterats.Det jag tror på när det gäller säkerhetspolitiken är justdet som sade i sitt anförande, att vibehöver ha en bred och allmän debatt om målet, vartvi är på väg i säkerhetspolitiken. Det är skrivet i så-dana ordalag att vi gör olika tolkningar om vart vi ärpå väg någonstans beroende på var man lyssnar pådet här i Europa.Anf. 92 () replik:Herr talman! Jag tror inte att det är någon störrerisk för att det blir olika tolkningar av det, utan manska läsa vad som står i fördraget och vad som blevresultatet av överläggningarna i och som sedanhar stadfästs - om jag får använda det uttrycket - iHelsingfors. Det blev ett framsteg för , förSverige. Det är klarlagt nu att EU ska koncentrera sigpå Petersbergsuppgifter, för EU har en unik möjlighetjämfört med andra organisationer. Här har man enverktygslåda som man kan använda sig av på etteffektivt sätt för att förhindra uppkomsten av kriseroch för att lösa kriser.Återigen: Det svenska medlemskapet gav ossmöjlighet att påverka en så stor organisation som deneuropeiska unionen.Anf. 93 () replik:Herr talman! Jag menar i alla fall att det finns oli-ka tolkningar ute i om det beslut som finnsom säkerhetspolitiken. Det har besannats när vi harvarit på COSAC-mötena och lyssnat på olika företrä-dare för olika länder som talat om hur de ser på detta.Här i kammaren har vi haft en debatt om, ochnågon har frågat: Är det FN-mandat eller är det FN:srekommendationer som ska gälla? Där har vi enoklarhet, och man kan tolka det lite olika.I IGC ingår frågan om den gemensamma utrikes-och säkerhetspolitiken. Delar av den ska komma inunder omröstning med kvalificerad majoritet. Så visstfinns det folk som tycker att man kan göra mer än detsom har sagt att man kan göra.Anf. 94 ():Herr talman! I går offentliggjordes kommissio-nens årliga genomgång av kandidatländerna. Det varen nedslående läsning för alla som är vänner av ensnabb utvidgning av den europeiska unionen. Center-partiet är vän av en snabb utvidgning. Kommissio-nens genomgång är en tydlig signal till oss som ärövertygade om utvidgningens fördelar om att sättapress på kommissionen för att man ska hålla tempotuppe i utvidgningsprocessen och i förhandlingarnamed kandidatländerna.När kommissionen försöker att förhala och skjutaframför sig de besvärliga frågorna, då måste vi sig-nalera att vi inte godtar detta. Signalerna måste varaklara och entydiga om att vi är beredda att tidigt tatag också i de riktigt svåra frågorna. Jag utgår ifrånatt regeringen är beredd att använda sitt inflytande irådet för att sätta press på kommissionen.Ett viktigt led i förberedelsearbetet har varit attinternt inom EU diskutera och genomföra de institu-tionella förändringarna för att EU ska klara av att tain de nya medlemmarna, hitta en modell som är han-terlig för att klara demokratin och att ge alla med-lemsländer inflytande och möjligheter att påverka påett hanterbart sätt. Detta arbete pågår i den regerings-konferens som förhoppningsvis framgångsrikt skakunna avslutas i - flera har ju varitinne på dessa frågor i debatten.EU-nämndens ordförande sade att det är viktigt klarar ut dessa frågor. Jag håller med om det.Men det är också viktigt hur vi klarar ut dem.Från har en viktig utgångspunkt va-rit att värna de små medlemsländernas inflytandesamtidigt som vi varit medvetna om att man måstegodta att de stora länderna måste ha viss kompensa-tion för sin storlek. Det är utifrån denna utgångspunktsom vi tycker att det är viktigt att fästa avseende vidatt varje medlemsland garanteras en kommissionär,även om det innebär ett system med juniorkommis-sionärer. Även om kommissionen inte är en direktmedlemslandsanknuten institution är det viktigt attvarje land finns representerat. Det gäller inte minstför de små länderna.Det är utifrån den utgångspunkten som vi ocksåhar kommit fram till att en ändrad röstviktning är denlämpligaste och mest ändamålsenliga metoden fördetta. Denna bör dock kompletteras med en begräns-ningsregel där det förutom röstviktning ska krävas atten majoritet av medlemsländerna står bakom försla-get för att t.ex. förhindra att en grupp stora länder skakunna köra över små länder. Jag vill fråga om rege-ringen är beredd att driva en sådan linje fortsättnings-vis.Sedan handlar det också om flexibel integration,och då måste jag fråga socialdemokraterna och mode-raterna varför ni är så njuggt inställda till en sådan.När EU-samarbetet förbereds för en omfattande ut-vidgning är det oklokt att avfärda ett samarbete byggtpå en varierande grad av integration mellan med-lemsländerna, alltså en mer flexibel gemenskap.Vi från bejakar en flexibel integra-tion och ser det som en möjlighet att tillåta vissaländer att gå före och stärka samarbetet på vissa om-råden som en utvidgning inte förhalas.Redan inom dagens EU-samarbete finns särskildaundantag och lösningar för enskilda medlemsländer.Således har vårt land t.ex. förbehållit sig rätten attavstå från deltagande i den ekonomiska och monetäraunionen även om vi uppfyller konvergenskraven.Det är viktigt att vi kan avstå från deltagande iden ekonomiska och monetära unionens tredje etapp.Centerpartiet ser ingen anledning att skaansluta sig eller hindra andra stater från att delta i ettsådant samarbete.Herr talman! När vi internt inom unionen kraft-samlat oss och tagit oss samman för att jämka ihoposs och kompromissa om nödvändiga förändringarför att kunna utvidga unionen får vi inte låta kommis-sionens rapport kasta in grus i maskineriet.Utvidgningen av EU - att förena öst och väst - ären historisk uppgift, ett moraliskt imperativ, en poli-tisk nödvändighet och en ekonomisk möjlighet. Låtoss alla se till att detta angelägna uppdrag som åvilarvår tids politiska ledare fullföljs och inte drar ut påtiden. Det är vi skyldiga dagens och morgondagensgenerationer av européer.Anf. 95 () replik:Herr talman! Jag vill svara på dendirekta frågan som gällde vår inställning till flexibelintegration.Syftet med att ingå som medlem i en union är ska söka styrka i de gemensamma handlingslin-jerna och det gemensamma programmet, att alla skavara med. Men det finns inte ett kategoriskt av-ståndstagande från att några går före. Så är det inte påEMU-området där står utanför det tredjesteget och där andra har gått före.Men det kan vara problematiskt på vissa områden,inte minst på säkerhetspolitikens område där manskulle kunna hamna på olika ståndpunkter i en kon-flikt om några valde att göra en insats medan andrastår utanför. Det är inte så enkelt att detta gäller allaområden på ett och samma sätt.Anf. 96 () replik:Herr talman! Självfallet finns det möjlighet att re-sa problem på en rad områden. Bäst vore det om mankunde hitta en konstitutionell modell som är långsik-tigt hållbar även i dessa delar. Men om jag uppfattadeViola Furubjelke rätt är man mer benägen att peka påproblem än att se de möjligheter som det innebär atttillåta en flexibel integration.Jag har väldigt svårt att se hur man kan vara vänav en utvidgning och värna den nationella integritetenoch inte arbeta för en sådan lösning.Anf. 97 () replik:Herr talman! Det är ju en del av den debatt somhandlar om ett A- och ett B-lag, något som vi inte villse förverkligat. Jag tycker inte att det ska finnas bättreoch sämre EU-medlemmar. Alla ska kunna vara medi det som man gemensamt bestämmer om. Man skaockså kunna invänta en mogenhetsgrad i de ländersom har vissa svårigheter. Det ska bygga på konsen-sus.Men som jag sade kan det vara fel att kategorisktsäga nej till detta i alla sammanhang. Det kan finnassituationer då det kan vara mindre skadligt för unio-nen, och då får man ta ställning till det.Just på försvars- och säkerhetspolitikens områdeär det några som har sagt sig villiga att forma ettförsvar gemensamt för unionen. Men det skulle kunnavara förkastligt för dem som står utanför och farligtför unionens sammanhållning. Dessa styrkor skulledå kunna användas på ett sätt som andra inte gillar.Man skulle t.ex. kunna hamna på olika sidor i enkonflikt, och detta vore inte bra för unionens fortlev-nad.Anf. 98 ():Herr talman! Jag kan dela far-hågor på det området. Men jag menar att detta ärmöjligt att lösa genom de konstitutionella frågorna,och jag hälsar med tillfredsställelse den nyansering isvaret som jag nu får.Detta med A- och B-lag kan vara en berättigadfråga. Men om man lyckas att klara ut det gemen-samma regelverket på ett vettigt sätt, tror jag att denfarhågan är överdriven. En riktig hantering av fråganom flexibel integration gagnar Europasamarbetet pårätt sätt.Anf. 99 () replik:Herr talman! Jag vill bara kommentera frågan omröstviktningen, som tog upp. Densvenska ståndpunkten har ju faktiskt fastlagts avriksdagen en gång. Inför behandlades ettbetänkande där slog fast de svenska priori-teringarna, och det är ju de som gäller alltjämt. Vi vetockså att efter var man i princip klar överatt det skulle vara en kommissionär per land, att destora länderna skulle släppa ifrån sig en kommissio-när och att de skulle kompenseras med ett antal flerröster i ministerrådet. Från svensk sida har vi i allasammanhang sagt att det är rimligt att så sker, men attinföra dubbla majoriteter och sådana saker har vi varitmycket tveksamma inför. Vår ståndpunkt kvarstår atthär ska man i stället försöka kompensera med röster iministerrådet och inte gå in på krångliga metoder.Anf. 100 () replik:Herr talman! Det är alldeles riktigt, som SörenLekberg säger, att besluten är fattade. I stora delar ärvi väl ensamma. Men pågår ju den här processenoch det kan t.o.m. innebära att som ordföran-deland kan få ta tag i detta om man inte hinner klaraut det, vilket jag hoppas att man gör. Då är det natur-ligtvis viktigt att fortsätta driva frågorna med kraftoch åt det håll som gagnar syftena med och andeme-ningarna i de beslut som är fattade.Jag tycker mig notera att regeringen glider någotpå kraven mellan å ena sida att varje land ska ha enkommissionär och å andra sidan röstviktningsfrågan.Man fäster större vikt vid att varje land ska ha enkommissionär och mindre vikt vid röstviktningen.Det tycker jag är olyckligt, även om jag delar upp-fattningen att man ska ha en kommissionär för varjeland.Men det är naturligtvis viktigt att vi håller ossborta från dubbel majoritet. Den uppfattningen delarjag helt.Anf. 101 () replik:Herr talman! Det är naturligtvis så att regeringenmåste följa det mandat som har lagt fast.Sedan vet ju att vi har möjlighet attdiskutera de här frågorna i kammaren. Berörda ut-skott har diskuterat dem. I följer vi juförhandlingarna nära. Vi har en särskild grupp inomEU-nämnden som i detalj följer förhandlingarna ochfår därigenom möjlighet att ta del av re-sultaten.Men i det här skedet ska vi naturligtvis inte gå utoch rucka på de svenska ståndpunkterna. Vi ska hållafast vid det som vi sade tidigare, att det ska vara enkommissionär för varje land, att de stora länderna skaha kompensation när det gäller röstviktningen. Närdet gäller det förstärkta samarbetet, som också kallasför flexibel integration, ska vi vara försiktiga. Det ärju den svenska utgångspunkten.Anf. 102 () replik:Herr talman! Det är riktigt, och del-tar ju i överläggningarna. Vi för dialogen vidare till-sammans med regeringen och de andra partierna i enandemening som jag tycker att vi är ense om när detgäller att försöka driva dessa frågor på ett sådant sättatt man undviker att ta in begreppet om dubbla majo-riteter, vilket skulle vara det allra sämsta ur vår ochalla små länders synpunkt. Vi har sagt att det är vik-tigt att införa en begränsningsregel.Anledningen till att jag tar upp frågan i debattenär att jag vill höra synpunkter, men också att allmän-heten ska få kännedom om hur vi diskuterar eftersomvi oftast gör det i slutna sammanträdesrum. Det ärviktigt att vi kan ha en bred debatt även om de kon-stitutionella frågorna. Det är mitt syfte.Anf. 103 ():Herr talman! EU står inför en rad stora och svårautmaningar . Jämställdhetsfrågan ären stor utmaning.Generellt sett är kvinnor kraftigt underrepresente-rade inom de flesta av och institutioner.Detta måste ändras, och här menar jag att kankomma att spela en viktig roll. Även om de politiskaområden som sannolikt betyder mest för jämställd-heten, t.ex. välfärdspolitiken, bör ligga kvar på natio-nell nivå, kan EU på olika sätt bidra till en mer pro-gressiv utveckling när det gäller jämställdheten. Detkan t.ex. handla om att fortsätta att motverka diskri-minering i arbetslivet och att föregå med gott exem-pel i unionsorganens egna personal- och utnämnings-politik.Men ett av de mest akuta och svårhanterliga pro-blemen för EU just nu menar jag och många medmig, inte minst här i talarstolennyligen, är ju handeln med flickor och kvinnor. Vissaväljer att kalla det trafficking, andra kallar det för vitslavhandel. Vad vi än väljer att benämna det, kan vialla enas om att det är en omskakande och fullkomligtoacceptabel behandling av kvinnor som pågår. Pro-stitution och handel med kvinnor har förekommitunder världen över, men det specifika äratt handeln kraftigt kommit att öka i Europa.Det finns inga exakta siffror på antalet be-rörda kvinnor och mörkertalet anses vara mycketstort. Vissa uppgifter pekar dock på att det är upp tilltvå miljoner kvinnor som utnyttjas sexuellt.Vidare tyder andra uppgifter på att kvinnohandelnglobalt sett beräknas omsätta ca 7 miljarder dollarårligen, vilket motsvarar 60-70 miljarder svenskakronor. De kvinnor som lyckas fly från de vidrigaförhållandena fångas ofta in igen. Antingen dödas deeller säljs till en annan handlare. Många av dessaflickor är . Flickorna och kvinnorna lockasofta in i prostitutionen av kriminella organisationer pågrundval av falska löften om guld och gröna skogar,dvs. löften om seriösa jobb och en bättre framtid.I är det framför allt östeuropeiska och rys-ka kvinnor som skickas till olika länder i föratt arbeta som prostituerade. En del av kvinnorna harsålts till handlare av sina familjer, andra kvinnor harkidnappats av handelssyndikat. Frivilligorganisatio-nerna rapporterar också om flera exempel på kvinnorfrån EU som kidnappas och säljs till andra världsde-lar.I är handeln med kvinnor klart styrd avprofessionella internationella ligor och utgör en stordel av den organiserade brottsligheten. Många avkvinnorna har sålts till bordeller i länder i Europeiskaunionen, medan andra kvinnor hamnar i sexindustrin iandra länder. Flera EU-länder används också somgenomfartsländer för handeln.Herr talman! finns detkonventioner som förbjuder handel med kvinnor ochbarn. Men på grund av brottets internationella karak-tär är det ofta mycket problematiskt att upprätthållabestämmelserna eftersom nationella domstolar oftasaknar befogenheter att göra något åt det.Vi i efterlyser ett mer omfattande po-lissamarbete, framför allt genom Europol. Informa-tionskampanjer som riktar sig mot potentiella offer ärockså betydelsefulla.Vi i menar att det är mycket angelägetoch viktigt att i högre grad agerar kraftfulltmot denna människorättsvidriga handel. harunder sitt kommande ordförandeskap i EU nu en reellmöjlighet att aktivt visa att vi från svenskt håll tar denhär frågan på största allvar.Jag är väldigt glad över att regeringen kommer attföra upp denna viktiga fråga högt på den politiskadagordningen under ordförandeskapet. Jag hoppasverkligen att regeringen vid det svenska ordförande-skapets slut har lagt fram förslag till en rad åtgärderför att få stopp på kvinnohandeln. Det räcker inte medvälmenande resolutioner. Kommer inga konkretaförslag är vi många som blir mycket besvikna.Anf. 104 ():Herr talman! Vi är alla konsumenter med ellermot vår vilja. Redan för mycket, mycket länge sedanlärde vi oss vilka varor vi skulle samla och vad viskulle göra med dem för att få föda, kläder eller bo-städer.Ju mer vi har civiliserat oss desto mer har vi en-gagerat oss i att förvärva nya kunskaper om metoderoch material. är det få av oss som självatillverkar det vi behöver. Intresset har därför förskju-tits mer mot kunskap om de produkter som vi köper.I dag har vi tillgång till mycket information. Ändåkan vi inte lita ens på det vi äter. Jag tänker då när-mast på det som just händer i med BSE-smittat kött som kan föranleda att människor blirsjuka. Trots ökad kunskap blir människor sjuka ellerskadas av dåliga produkter varje dag.Jag är därför mycket glad att , kom-missionär för hälsa och konsumentskydd, introduce-rade en kampanj riktad mot ungdomar om frågor somgäller just livsmedelssäkerhet när han deltog i kon-sumentmässan i för ettpar veckor sedan.Boken , med recept och råd med an-knytning till livsmedelssäkerhet, kommer att spridastill skolelever, och för allmänheten finns en hemsidapå Internet med information.Fru talman! Det är av vikt att komma ihåg attkonsumentfrågor inte endast baseras på lägsta pris.Konsumenterna vill också ha reda på hur varan pro-duceras. Är den miljövänligt förpackad? Är den till-verkad av barn? Är den tillverkad av arbetare medfackliga fri- och rättigheter?Fru talman! Det finns som sagt många frågor somintresserar konsumenterna. Det gäller inte minst mil-jön.Vägtransporterna ökar explosionsartat i Europa.Samtidigt förlorar järnvägen marknadsandelar. Dennautveckling är ohållbar och är inte alls vad upplystakonsumenter väntar sig av den nya teknikens Europa.Mycket av det gods som körs på långtradarekors och tvärs över hela måste i stället kunnaföras över till järnväg. Transporternas påverkan påmiljön är en av de stora utmaningar som EU-ländernahar att arbeta med. Konsumenterna kan dra sitt stråtill stacken genom att skaffa sig kunskap om hurvarorna transporteras och välja därefter.Krafttag måste alltså tas för att underlätta förgodstransporter på järnvägen. I praktiken utesluternationella regler andra järnvägsföretag än lan-dets egna genom tekniska och administrativa hinderoch genom höga banavgifter.EU har en fri marknad med fria vägtrans-porter, fri flygtrafik och fri sjöfart men en nationelltskyddad järnvägstrafik. Många medlemsländer slårnogsamt vakt om sina gamla järnvägsbolag i ställetför att snabba på utvecklingen mot en gemensam ocheffektiv järnvägstrafik så att länderna kan forsla varorpå ett hållbart sätt genom Europa.Fru talman! Vi har numera också fått helt nya bu-tiker, våra egna hem. Genom elektronisk handel medhjälp av dator kan vi numera beställa det mesta frånjulgranar till cd-skivor.För att denna handel ska kännas bekväm och sä-ker måste kunderna få tillgång till ordentlig informa-tion om varor och leveranser men också säkra betal-ningssätt.