prot · GO0946 · 2000-12-13 00:00:00 — Det var alliansfrihetens syfte under de hår-daste åren under det kalla kriget.Nu finns det anledning, när vi går in ,att faktiskt formulera en ny säkerhetspolitisk doktrin.Om jag uppfattade utrikesministern rätt hade hon eninbjudan till överläggningar kring detta. Det tror jagvore bra. Vi måste erkänna att vi har omfattandebindningar. står inte obundet. Vi är bundnapå två sätt, dels till principer, viktiga principer som vihar skrivit under och som vi arbetar på, dels till andraländer i vårt närområde och i hela där vi byg-ger ett allt tätare samarbete. Därför måste vi natur-ligtvis se till att vår säkerhetspolitiska doktrin åter-speglar realiteterna, inte att vi sitter ett slags nationellisolering. Lite tillspetsat kan man säga att den härsäkerhetspolitiska doktrinen startar i något slags na-tionell egoism, ett isolerat småstadsperspektiv därman ser sig själv och struntar i omvärlden.Vad skulle en sådan doktrin kunna starta i? En så-dan möjlighet vore att säga att man ska bevara frihetoch fred och stärka internationell säkerhet t.ex. medutgångspunkt i principer, ochEuroparådet. Det här är inte så originellt. Om de härprinciperna har faktiskt svenska folket folkomröstat.De fanns med i den folkomröstning vi hade 1994 närvi röstade om EU. Det är en princip som ligger tillgrund för den gemensamma utrikes- och säkerhets-politiken i EU.Det kanske inte vore så dumt när vi har att for-mulera vår egen säkerhetspolitiska doktrin att vi fak-tiskt ställer den i relation till de sätt och de mål somvi har att arbeta på , inte minst som ordförandelandi EU. Betänk att utrikesministern kommer om ett parveckor att vara ordförande och driva den gemensam-ma utrikes- och säkerhetspolitiken inom EU. Det vorealldeles orimligt att ha olika mått, att inte sträva eftersamma saker i det gemensamma arbetet som vi görhemma.Därför är det mycket bra - jag hade själv tänkt fö-reslå att det är dags - att ha överläggningar mellanpartierna för att formulera den säkerhetspolitiskadoktrinen för framtiden. Vi har kommit till ett läge ivår egen utveckling att det är naturligt att ta ett störregrepp, se över detta och anpassa till realiteterna, i ettläge där vi bygger ett starkt samarbete i , iEuropa i sin helhet och inte minst i vårt närområde.För det är, fru talman, vad som pågår. Utrikesminis-tern var inne på det - de olika instrument som vi nubygger i för att kunna förebygga konflikteroch i värsta fall hantera konflikter om de i alla falluppstår. EU:s och Natos utvidgningar är fundamen-tala i det sammanhanget.Sverige driver på inom EU för att de nya demo-kratierna i ska kunna blimedlemmar . Det är angelägetockså att vi välkomnar i vårt eget närområde, Öster-sjöområdet, , , och PolensEU-medlemskap och Natomedlemskap. Visjälva bidrar med säkerhetsfrämjande samarbete i debaltiska länderna för att stärka deras nationella suve-ränitet. Vi moderater menar att det är dags att Est-land, och kommer in i . Vi menar också att det är naturligt att Sverigefullt ut deltar i det europeiska säkerhetsbygget, att viinte står isolerade, att vi inte blir det enda landet iNorden och som i det säkerhetspoli-tiska avseendet står utanför Nato.Det är viktigt att det här säkerhetspolitiska byggetkan fortsätta med svenskt stöd och med svensk aktivhjälp. Då är det också viktigt att vi i vår egen säker-hetspolitik faktiskt drar konsekvenserna av detta.Det beslut som fattades i om att bygga utEU:s förmåga att hantera kriser - och krig höll jag påatt säga - är för oss alla som minns hur det såg ut iBosnien 1995, med Unprofors misslyckanden ochalla döda, oerhört viktigt att vi nu får förmågan atthantera kriser på egen hand inom . Det bordevi ha haft tidigare. Det är välkommet att det kommernu.Anf. 111 ():Fru talman! "Alliansfriheten är vårt viktigastemedel för att även slippa dras in i ett krig.Det vet svenska folket, och därför sluter en överväl-digande majoritet av vårt folk upp kring den militäraalliansfriheten. Den är inte till salu eller förhand-lingsbar. "Så sade försvarsminister i riks-dagen den 11 oktober 1995.Nu är den svenska utrikes- och säkerhetspolitikenpå glid. förtalas den svenska alliansfriheten, ochneutralitetspolitiken urholkas.I förespråkar och Folkpar-tiet ett svenskt medlemskap i . För att legitimerasitt ställningstagande påstår man att neutralitetspoliti-ken utgjort ett hinder för klara ställningstaganden.Man påstår att alliansfriheten egentligen aldrig existe-rat. Och man påstår att neutraliteten förlorat all rele-vans i och med sammanbrott.Tyvärr får man ibland stöd av regeringen i miss-krediteringen av neutralitetspolitiken. Så sent som ioktober upprepade här i dendoktrin som ligger till grund för våra säkerhetspoli-tiska avgöranden. När nu utrikesministern tar avståndfrån samma doktrin går man, som vi hörde, modera-terna till mötes. Plötsligt säger sig regeringen hainsett att syftet med alliansfriheten är bredare än att viska kunna stå utanför krig. Har det inte varit så tidiga-re? Det här är ytterligare förtal av den svenska neut-ralitetspolitik som vi tidigare varit överens om.Alliansfriheten har historiskt varit mycket mer änfrånvaron av krig. Neutralitetspolitiken har aldrigenbart handlat om en balansgång mellan två militä-rallianser. Den svenska alliansfriheten och neutrali-tetspolitiken har heller inte inneburit att haravstått från att protestera mot övergrepp. Tvärtom, vihar på grund av neutralitetspolitiken kunnat klart taavstånd från förtryck, krig och orättvisor.Sveriges säkerhetspolitiska doktrin är alliansfriheti fred, med möjlighet till neutralitet vid krig i vårtnärområde. Den främsta förutsättningen för att endoktrin ska fungera är dess trovärdighet.Formellt sett kommer EU knappast att kalla sigför en militärallians . Men huromvärlden kommer att uppfatta unionen är en annansak. Det beror rimligtvis på hur stor styrkan är ochvilket syfte det militära samarbetet har. Enligt EU:smilitära mål ska snabbinsatsstyrkan kunna ingripaupp från . Det betyder attEU:s militära styrka når till eller till Zaire.Vem kan på allvar hävda att detta inte utgör grundenför en militär allians?Naturligtvis kan man hävda att svaret på fråganom huruvida unionen utgör en militärallians eller inteytterst beror på vad man tänker använda den militärastyrkan till. Förutom operationer av fredsbevarandetyp och militärt stöd till humanitära insatser planerarEU för insatser med uppgift att skilja stridande parteråt. Då måste man räkna med mer eller mindre omfat-tande våldsinsatser. Vid svensk medverkan i en sådaninsats kan en sida i en konflikt påstå att med-verkar i en allians som ägnar sig åt angreppskrig,vilket som bekant förbjuder.Därför är frågan om FN-mandat för EU-styrkan såviktig. Och här har regeringen närmast slagit knut påsig själv i sina försök att hävda att EU:s militariseringinte innebär något hot mot alliansfriheten.Formuleringen "i enlighet med prin-ciper" som återfanns i dokumentet från toppmötet iKöln tolkade som att EU inte kommer attgenomföra några militära insatser utan ett FN-mandat, också här i talarstolen.Denna tolkning har inget stöd i officiella skriv-ningar. Ingenstans står det uttryckligen att ett beslut iFN:s säkerhetsråd är en förutsättning för EU:s insat-ser. Nato hävdade ju att bombningarna i Jugoslavienskedde i enlighet med principer. Numeratalar regeringen också mest om att ett FN-mandat ären förutsättning för svenskt deltagande.Vid ett flertal tillfällen har jag i olika samman-hang frågat regeringen om den kan garantera att Sve-rige inte kommer att tvingas att solidariskt finansierainsatser som vi inte vill delta i. Det enda svar jag fåttär att regeringens uppfattning är att vi inte ska betala.Men har ju regeringens uppfattning milt sagt intealltid visat sig vara så mycket värd när de stora ele-fanterna dansar i ministerrådet. Därför vill jag uppre-pa min fråga: Kan utrikesministern garantera att Sve-rige inte kommer att tvingas bidra till militära aktio-ner som vi själva inte deltar i?När regeringen inte ålar sig fram genom oförenli-ga positioner väljer man ofta tystnad framför en öp-pen debatt och diskussion. Tyvärr har man ocksåvisat att man ibland aktivt vill tysta kritiska röster iden säkerhetspolitiska debatten. Regeringen har be-slutat dra in bidragen till Kvinnor för Fred och tillTransnationella och framtids-forskning - två organisationer som har varit kritiskaröster i den säkerhetspolitiska debatten.Fru talman! Utvecklingen av EU till en union medmilitär kraft har gått snabbt. I valrörelsen sadesocialdemokraterna ingenting om det militära samar-betet inom EU. I valrörelsen inför EU-parlamentsvalet försökte man på alla sätt att talaom att toppmötet i inte hade kommit fram tilldet som man hade kommit fram till.Det svenska folket har inte haft någon som helstmöjlighet att ta ställning till den omorientering avsvensk säkerhetspolitik som regeringen håller på attgenomföra. Detta är ohederligt.Vänsterpartiet menar att deltagande iEU:s militära samarbete borde underställas en folk-omröstning. Låt svenska medborgare avgöra om vårsäkerhetspolitik och vår säkerhetspolitiska doktrin ärgammalmodig och felaktig. Våga ta debatten i ställetför att huka eller förvränga!Anf. 112 ():Fru talman! Jag tycker att man har all respekt förLars när han talar om en militär del och omen civil del. Men är det nog få i den härkammaren som tror att en civil del alltid skulle haräckt till eller skulle komma att räckatill.Därför kvarstår frågan till både : Vad vill ni ha, om krisen är där, omkonflikten är där? Vill ni inte ha några som helstfredsframtvingande möjligheter för en union, det EUsom vi är med i?Jag kan förstå att ni inte vill det, för ni vill ju att visak lämna EU. Det är klart att det är ett dilemma attvilja ha något gemensamt med någonting som maninte vill vara i gemenskap med.Alternativet har framskymtat. Det är ett fortsattberoende av , av majoriteter i den amerikanskakongressen. Men jag har ofantligt svårt för att tro attdet är och idé.Man kan säga nej till det mesta, men någon gångmåste man också säga ja. Och vad säger ni ja till?Jag erinrade mig här när jag lyssnade den skämt-samma bilden från på en svensk med enpratbubbla. Han sade: Vi är beredda att kämpa tillsista amerikanen, och därför skickar vi ett fältlasarett.Nu vet jag att och medall rätt säger . Men på något vis tycker jag att detär ett enkelt sätt att smita undan, för ni vet, och vi vet,att det då handlar om säkerhetsrådet. Där sitter ju endiktatur. Därför kan man inte förvänta att säkerhets-rådet snabbt ska göra insatser när det uppstår en kon-flikt eller behov av fredsframtvingande insatser iEuropa. Och, som sagt, vad har säkerhetsrådet förresurser att sätta in i ett akut läge?Jag har lagt märke till att man då ofta talar omOSSE, som om det skulle vara alldeles enkelt att fåihop några besked snabbt, för det är ofta det som dethandlar om, i synnerhet om man vill arbeta förebyg-gande. Då ska man alltså göra upp med ,, osv. Jag tror inte heller attdetta är alldeles enkelt.Fru talman! Jag tycker att vi måste få besked nufrån både och : Vad vill niha?Sedan ligger det en hel del i den kritik som försfram av och även av om attregeringen naturligtvis har suddat i dessa frågor. Manhar varit lite ängslig för att inte få folkopinionen medsig.Nog är det lite komiskt att här höraom neutraliteten i regeringsförklaringen för att sedanvia får besked om att den inte längregäller. Det är inte så många veckor sedan som viskrev september, fru talman. Och vem vet, så små-ningom kanske avslöjar att Perssonhar varit ute på en exposé och bestämt sig för att dethär med alliansfriheten inte heller är vad det har varit.Under alla omständigheter går det att hävda attNato inte är vad det har varit, och att rela-tioner till Nato inte är vad de var för 10 eller 20år sedan.Jag vet väldigt väl - och det vet ju alla - att EUinte är någon militärallians. Man ska naturligtvis hållaisär EU och Nato, men under alla omständigheterkommer vi att vara allierade med vissa Natoländer idet gemensamma EU-försvaret, eller vad man nu skakalla det.Vi har inget emot att man fortfar att använda ut-trycket alliansfrihet. Men det gäller nog att se till attinte vissa ord eller uttryck blir så sakrosankta attmänniskor blir förvånade och häpna eftersom detrodde att orden betydde någonting annat än vadverkligheten visar att de betyder.EU är, som sagt, ingen militärallians. Det är sant.Men ska överbefälhavaren, , varaordförande i , och det vet jaginte om någon vill protestera emot. Det vore kanskerakare att påstå att detta inte innebär ett ordinärtmedlemskap i , men vore det nog kloktatt lägga till att ännu inte bör bli medlem iNato, för ingen av oss vet hur det ser ut om fem ellertio år.Det räcker för att framstå en gnutta historiskt visatt erinra om det som utrikesministern tog upp inled-ningsvis om hur det såg ut . Då hadedet som vi alla - eller de flesta av oss - säger i dagtett sig märkligt om det då hade sagts.Anf. 113 ():Fru talman! Jag vill inledningsvis välkomna utri-kesministerns tydliga besked om det fortsatta arbetemed den svenska säkerhetspolitiken. De nygamlakonflikter som har uppstått efter murens fall har tyd-ligt visat att den gamla tidens säkerhetsarrangemanghar sina svårigheter.Under lång tid visste den demokratiska världeninte hur man skulle hantera konflikterna i Europa.Men har vi ändå sett en utveckling där männi-skors rättigheter kommit att väga tyngre än diktato-rers och staters möjlighet att gömma sig bakom suve-räniteten. Om än komplicerat och svårtär detta en välkommen utveckling.Fru talman! Svensk säkerhetspolitik måste utfor-mas så att det framgår att vi tar ansvar för både vårtnärområdes och hela fred och säkerhet. I densituation som råder är det naturligt att deltarsom en aktiv och engagerad partner i det arbetet, attvi inte stillatigande ser på när människor far illa iinbördeskrig och konflikter på vår kontinent.När situationen ser ljusare ut , då ärfrågan om man ska återgå till det inåt-blickande hållning och vägra se möjligheterna attvärna människor i stället för makthavare. Svaretmåste ju vara nej. Det innebär inte att vi övergeralliansfriheten. Det finns inget som talar för att ettsvenskt medlemskap i skulle öka vår säkerhet.Det finns inte heller något stöd för att EU ska ut-vecklas till en militärallians. och flera andraländer kommer att hindra en sådan utveckling.Miljöpartiets och beskrivningstämmer förstås inte med verkligheten. Det är entydlig skillnad mellan att kunna hantera kriser och attingå i en militärallians. Ni i och Vänster-partiet är beredda att offra det ena för att förhindra detandra. Det är ingen ansvarsfull politik.Den svenska alliansfriheten bidrar aktivt till attförbättra säkerheten runt . Genom vår posi-tion kan vi tillsammans med arbeta för attnärmare och mer förtroligt skapa samarbete mellanÖstersjöstaterna, , Nato och EU. Mycket ärgjort, och mycket återstår att göra. Det är naturligtvisregeringens sak att se till att på rätt sätt hålla i EU:sordförandeklubba i den frågan under nästa halvår.Fru talman! Vår alliansfria hållning ger oss ut-rymme att inta olika förhållningssätt om mot all för-modan en konflikt skulle bryta ut. Utöver neutrali-tetsoptionen finns exempelvis möjligheten att ageraför att dämpa konflikten eller för att skapa fred i en-ligt med EU:s Peterbergsuppgifter.Att ensidigt hävda att alliansfriheten måste ledatill neutralitet i händelse av krig är att blunda förverkligheten som den ser ur med politiska, moraliskaoch känslomässiga åtaganden inom ramen för EU ochrunt . Alltmer talar för att neutralitetsoptio-nen blir allt mindre sannolik, även om den fortfarandefinns. Att skrota alliansfriheten för att neutralitetsop-tionen försvagats är dock lite grann att skjuta på pia-nisten.Fru talman! har tillsammans medregeringen tagit ansvar för att dra slutsatser av attutvecklingen i vår omvärld har förändrats. Hela dennya inriktningen av det svenska försvaret har handlatom just det. Vår förmåga att hantera kriser ökar sä-kerheten i vårt närområde. Det är naturligt att detarbetet fortsätter genom tydliga besked om vart visträvar. Utrikesministerns besked är viktigt och gerförutsättningar för att också skakunna bidra konstruktivt till säkerheten i hela Europa.Fru talman! och age-rande är fullständigt obegripligt. Man kritiserar ochangriper dem som tar ansvar för en trygg utveckling ihela , arbetar för att bryta ned misstron ochöka samarbetet och som vill att ska vara medoch ta ansvar när kriser utbryter. ochMiljöpartiets alternativ är utanförskap och isolering,misstro och maktspråk. Det inger inget förtroende.Det är en väg som ökar otryggheten i och iSverige.Det finns många utmaningar att ta sig an för attöka säkerheten i . Ett alliansfritt men öppet,samarbetsvilligt och konstruktivt kan vara enviktig del i det arbetet. Jag ser gärna den här debattensom ett startskott för ett sådant fortsatt arbete om hurvi formulerar och utnyttjar säkerhetspolitiken på2000-talet.Anf. 114 ():Fru talman! Utrikesministern inbjuder till samtal.Jag välkomnar alla tillfällen där vi får utveckla varförvi tycker att begreppet alliansfrihet är förlegat på2000-talet.Alliansfritt är ingen relevant beskrivning av ettland som har trupper utomlands under Natobefäl, somsamövar med Nato inom Partnerskap för fred, somhar officerare i Natostaberna och en svensk ambassadinne på Natoområdet i . har om treveckor en svensk general som leder uppbyggnaden aven gemensam europeisk militärstyrka på 60 000 manoch har inlett ett tätt vapenindustriellt samarbete medfem Natoländer som vår egen försvarsin-dustri till mycket stor del ägs av intressen i Natolän-der.I ett viktigt avseende håller jag med Miljöpartietoch . Regeringen säger inte hela san-ningen om vad som sker med svensk säkerhetspo-litik och alliansfrihet. Jag tycker att det är bra attSverige överger alliansfriheten. Men vi bör naturligt-vis göra det öppet efter en ärlig och tydlig debatt ochinte i det fördolda, kamouflerat av hyckleri och bort-förklaringar.Den styrka som EU nu bygger upp planerar ochövar inte bara för de minröjningsinsatser som GöranPersson talade om utan för långt större och freds-framtvingande insatser. försäkrar svens-ka folket både här och vid andra tillfällen att denaldrig ska användas för fredsframtvingande insatserutan FN-mandat. Det är inte EU:s politik.Nej, stopp, säger de andra EU-länderna när detkommer på tal. Ska vi skriva in i reglerna att -Kommunistkina, diktatorerna i - ska ha veto-rätt för den här styrkan ska användas? Vi skaarbeta i anda, men vi ska naturligtvisinte ge vetorätt.Jag tycker att det är en mycket rimlig uppfattning.Vi har sett att FN inte kan samla sig tillatt ge ett mandat. Vi såg det i Kosovo. Den protesterade inte. Viser det t.ex. i norra , där Nato nu gör en insats föratt skydda kurderna. Om EU ombads överta den ope-rationen är det väl inte orimligt att vi kommer att göradet. Men där finns inget FN-mandat. Exemplen ärmånga.Fler och fler inser att alliansfrihet efter vårt EU-medlemskap och vårt täta Natosamarbete håller på attbli ett tomt skal. Vi borde enligt meningbli medlemmar i . Banden mellan ochNordamerikas demokratier - det vi brukar kalla dentransatlantiska länken - har haft en enorm betydelseför friheten och demokratin i vår del av världen.Alla som kan något om 1900-talets historia bordeinse det. Den länken kunde besegra det kej-serliga . Den länken bidrog i hög grad till attHitler besegrades. Den länken bidrog till att Sovje-timperiet krossades efter det . Den länkenbesegrade diktatur i två krig och stoppadeSaddam ockupation av . Allt dettahar haft stor betydelse också för , även om vi istor utsträckning har valt att stå vid sidan om.USA:s försvarsminister varnade häromdagenåterigen för riskerna med att den europeiska styrkanbyggs upp utan täta och förtroendefulla band till Na-to. Den varningen är befogad. Det finns krafter påbåda sidor av som vill klippa av den trans-atlantiska länken. Det vore en säkerhetspolitisk kata-strof. Att skapa en klyfta mellan världens mest ut-vecklade demokratier är det sämsta vi skulle kunnagöra.Nu är den stora säkerhetspolitiska utmaningen attöverbrygga klyftan åt öster, inte att gräva en ny väs-terut. Det ankommer på som EU-ordförandeatt lösa det problemet. Det kan visa sig vara det lång-siktigt allra viktigaste utmaningen under vårt ordför-andeskap. Då talar vi naturligtvis med långt störretrovärdighet om vi själva är Natomedlemmar.Om man - som jag hoppas att regeringen kommeratt göra - försvarar den transatlantiska länken görman det trovärdigare om man själv vill vara en del avden. Det kan vi bli om vi stöder den motion somFolkpartiet har väckt här i och som snartska behandlas. I den föreslår ett svensktNatomedlemskap.Svenska folket har rätt att få veta hela sanningenom vår säkerhetspolitik. Dit hör att begreppet allians-frihet håller på att förlora sin innebörd. Dit hör ocksåatt ett svenskt Natomedlemskap skulle vara både bästför och för freden och demokratin i resten avvärlden.Anf. 115 Utrikesminister ():Fru talman! Här kan vi ser hur alliansfriheten an-grips från två håll.Det gäller dels dem som vill upphäva den, somLars som var uppe och gjorde en långplädering för varför borde gå med i Nato.Vad innebär då det egentligen för säkerhets-politik? Jo, det innebär att det är här iSveriges riksdag som man fattar besluten om ifallsvenskar ska delta i krigsinsatser. De besluten kanfattas i , i eller någon annanstansruntom i världen. Det är inte riksdag somlängre bestämmer om ska delta i krig.Det innebär också att vi riskerar att rucka på sta-biliteten i vår del av världen trots att vi alla vet attsäkerhetsmönstren ännu inte riktigt har satt sig här.Det skulle inte öka säkerheten för , skulle också innebära att inte längrekan spela den roll som vi t.ex. gör när det gäller kärn-vapennedrustningen. T.o.m. Natoländer kan ju iblandtycka att det är väldigt bra att ett land utanför Natokan driva på kärnvapennedrustningen.Detta var det ena angreppet mot alliansfriheten.Det andra angreppet ser vi hos dem som i och försig säger att de stöder alliansfriheten, men samtidigtförklarar att inte är alliansfritt och därmedundergräver alliansfrihetens trovärdighet. Detta har vihört exempel på både från och frånVänstern.Lars sade att jag inte sade någontingom alliansfrihetens innehåll. Jag förklarade väldigtbestämt att den militära alliansfriheten består. Jagägnade också en stor del av mitt tal åt detta att vi skaha en bredare förklaring och beskrivning av allians-frihetens syfte. Den ska inte bara syfta till att vi skakunna vara neutrala i händelse av krig i vårt närområ-de.Jag tycker att både och Vänstern omni menar allvar med att ni tror på alliansfriheten inteborde vara rädda för att då också delta i en debatt omatt alliansfriheten faktiskt har ett vidare och ett breda-re syfte än att ska kunna förklara sig neutralt.Det har vi faktiskt inte gjort sedan andra världskriget.Nästa fråga gäller EU och krishanteringen i EU.Den första och den viktigaste säkerhetsaspektenpå EU kommer vi inte att beröra här . Det ärutvidgningen - att ena öst och väst.Den andra delen som handlar om säkerheten i Eu-ropa är den krishantering som EU nu bygger upp.Den står på tre ben: det militära, som vi har talat om,och det civila, där har varit drivande och därdet bl.a. har handlat om hur vi ska få tillräckligtmånga poliser och tillräckligt stora räddningsstyrkorsom kan ställa upp i katastrofsituationer. Det harockså handlat om det förebyggande, som är det tredjebenet. Vi fick en första rapport nu till , och vikommer att göra en rapport under det svenska ordför-andeskapet.Nu ifrågasätts detta av och Vänstern.De säger: Detta innebär ju att EU också kan ageralångt utanför EU:s gränser. Ja - det är klart att om FNkallar så ska EU kunna ställa upp! Vi har resurser ochFN har legitimitet och ansvar. har varitoerhört intresserad av ett samarbete med EU när detgäller krishanteringen. Varför vill ochVänstern förneka FN de resurserna?Anf. 116 ():Fru talman! Det är uppenbarligen svårt för mångaav talarna att diskutera det konkreta innehållet isvensk alliansfrihet.Jag ska ändå svara på tidigare frå-ga.