prot · GN0968 · 2000-02-17 00:00:00 — Det är därför man nu står ikö utanför trafikutskottets kansli här uppe i huset ochvill uppvakta från alla möjliga håll. Det gäller intebara skogslänen, utan även , ochandra ställen. Det är alarmerande om man undermine-rar vägnätet på det här sättet.Därför skulle det vara väldigt välkommet mednågra konkreta signaler och besked, gärna i vårpropo-sitionen. Jag lovar att regeringen kan förvänta sig ett100-procentigt stöd från för ett förslagatt verkligen öka anslaget till vägnätet. Det är mycketangeläget. Det är den viktigaste frågan tillsammansmed en satsning på den digitala infrastrukturen.Anf. 83 Statsrådet ():Fru talman! Det är alltid viktigt med god retorik,men det bygger självfallet inga vägar. Det inser helaregeringen. Men detta är inte bara retorik. De åtgärdersom nu vidtas konkret i verkligheten, inte på pappe-ret, genom tillväxtavtalen handlar om att förbättravillkoren för företagande, tillväxt, välfärd och boendeockså i glesbygden.Jag vill understryka att regeringen också tycker attinfrastrukturen på vägar, järnvägar och i det digitalanätet är bland de viktigaste bidragen som staten kanoch måste ta ansvar för när det gäller tillväxten. Detkommer initiativ, och det har gjort det . Jagtycker att frågeställaren ger en väl mörk bild av attingenting har hänt och att allt bara blir eländigare.Det ska komma en större kraftsamling runt in-frastrukturen. Det ansvaret har , ochdet kommer han också att ta under våren.VårdköernaAnf. 84 BO ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en fråga till so-cialministern i hans egenskap av ansvarig för sjuk-vården inom regeringen. Det gäller en av de värstabristerna i svensk sjukvård, nämligen de långa köernatill operationer och behandlingar.På ett annat bristområde inom sjukvården har so-cialministern glädjande nog svängt om från en långtids socialdemokratisk negativism. Jag tänker då påhusläkarfrågan. Det har visserligen inte hänt såmycket ännu, men jag har noterat positiva uttalanden.Vårdköerna är väldigt mycket längre nu och harväxt som vi har haft en socialdemokra-tisk regering. har tiotusentalsmänniskor fått vänta mycket länge på vård. Jag togfram siffror i den senaste statistiken på hur mångasom just nu väntar på en gråstarrsoperation. Det äröver 30 000 människor, framför allt äldre människor.Det är ungefär en fördubbling sedan Socialdemokra-terna tog över ansvaret i vårt land.Min fråga är nu om de som köar och vill ha hjälphar anledning att ha några förhoppningar om att sjuk-vårdsministern tänker svänga om vad gäller den na-tionella vårdgarantin på ett liknande sätt som han harsvängt om i husläkarfrågan.Anf. 85 Socialminister ():Fru talman! Bara upplysningsvis om husläkarfrå-gan: Jag har sagt - och jag upprepar det gärna igen -att tanken bakom och den borgerligaregeringens förslag om husläkare, att etablera enpersonlig relation mellan medborgaren, patienten ochläkaren, var ganska god.Däremot har jag sagt - och det upprepar jag gärnaigen - att såsom förslaget utformades, med fri etable-ringsrätt, höll reformen på att förstöra en del avsvensk sjukvård. Men tanken var viktig och den skavi försöka vidareutveckla i den sjukvårdsplan vi har.När det sedan gäller diskussionen om vårdgaranti-er har det faktiskt gjorts ganska omfattande studieroch analyser av vad den typen av garantier betyder.Man kan konstatera att det inte enbart är till fördel attpolitiker ställer ut garantier. Risken är att man förde-lar resurser på ett felaktigt sätt. Vi får en felaktigprioritering inom vården. Det finns problem inomsjukvården som inte kommer att uppmärksammas.I stället för att lova ut garantier tycker jag att detviktigaste är att man ser till att det finns resurser tillsjukvården så att vi kan arbeta bort köer med merpersonal och mer resurser.Anf. 86 BO ():Fru talman! Vad gäller husläkarfrågan berömdejag socialministern. Jag förstår att han är ovan vid detoch har svårt att hantera det. Men jag tyckte att detfanns skäl att göra det. socialdemokratisknegativism finns det åtminstone en viss ljuspunkt pådet här området.Sedan har han helt fel i det här med etablerings-frihet. Vad gäller husläkarna var det ju fråga om attgöra det inom ett system där läkarna fick betalt efterhur många patienter de hade. Det blev inte fler svens-kar för att man hade fler husläkare. Men det kan vi tai ett annat sammanhang, socialministern.Så till studien av vad som händer med vårdgaran-tin. Socialministern säger att man vet vad som hän-der. Ja, det gör man. Vi hade långa socialdemokratis-ka köer innan vi fick en borgerlig regering. De för-svann i praktiken när vi hade en borgerlig regering.De har kommit tillbaka under en socialdemokratiskregering.Den stora utredning som socialdemokraterna till-satte, Hälso- och sjukvårdsutredningen, med en soci-aldemokratisk ordförande och socialdemokratiskmajoritet, landade på samma ståndpunkt som jag, attdet var bättre att ha en vårdgaranti av den typ vi hadeän att ha er s.k. behandlingsgaranti.Verkligheten och en analys gjord av en utredningmed socialdemokratisk majoritet har landat på minståndpunkt och inte på socialministerns.Anf. 87 Socialminister ():Fru talman! Jag ska börja med att säga att tankenbakom husläkarsystemet faktiskt var god. Det varavsett som beröm till Bo Könberg.Diskussionen om garantier tror jag alldeles upp-riktigt har förstörts av den enorma mängd garantiersom ställs ut runt om av sjukvårdshuvudmännen. Jagtror att någon har räknat ut att det har ställts ut löftenom nio olika garantier. Det är värdighetsgaranti, be-handlingsgaranti, kontaktgaranti, osv.Jag tror att vi förstör trovärdigheten i sjukvårds-politiken ifall vi förväxlar vårt ansvar att ge resurserför att sjukvården ska fungera med vår möjlighet,apropå retorik, att ställa ut tomma löften om garanti-er.Jag har sagt att det viktigaste nu är att vi kan re-dovisa en plan för hur vi för till sjukvården resurserså att vi kan arbeta bort köerna och göra sjukvårdentillgängligare. Jag tycker att det är bättre än att utlovanya garantier.Sex- och samlevnadsundervisningen i skolanAnf. 88 ():Fru talman! Jag vill knyta an till , men från en annan synvinkel.Det var skrämmande med ,som visar hur porrfilmerna urholkar människovärdet.Radio- och TV-lagen saknar t.ex. incitament omsexuellt våld, sexuellt tvång eller kränkning. StatensBiografbyrå har problem med tolkningsfrågor och harheller inte en lagstiftning om kränkning. Den statligagodkändstämpeln leder till en normering.Jag vill ställa ytterligare en fråga till skolministerIngegerd . Jag tyckte inte att det riktigblev tid till en utvidgning. Om man tänker på skolansmöjligheter att skapa motbilder blir det ett alltmerkrävande arbete för skolan. Ingen skulle kunna tänkasig att sätta upp en porrscen liknande Shocking truth iskolan. Det skulle bli ett ramaskri bland föräldrarna.Men vi kan inte skydda familjerna i våra hem.Ta den granskning som hänvisadetill. Hur vill skolministern arbeta för att få till stånden undervisning i sex och samlevnad om en hälsosamsexualitet med kärlek och ansvar som motbild?Anf. 89 Statsrådet ():Fru talman! Att möta unga människor i något såviktigt som sex och samlevnad är en svår men oerhörtviktig uppgift. En rapport visar att alla som i i skolan kanske inte har de personliga egenska-per som behövs just i det mötet.Under arbetet med värdegrundsprojektet har jagockså haft ett ungdomsråd. En av uppgifterna förungdomsrådet har varit att fundera över hur vi skautforma den framtida sex- och samlevnadsundervis-ningen. Vi kommer att vara färdigamed arbetet. Då kommer vi också att lägga fram enrapport där även det här området kommer att belysas.Som jag tidigare svarade ser vi nuöver detta även i kursplanerna. En framtida uppgift -det är en öppen fråga där jag inte vet svaret - får varaatt fundera över om detta ska vara ett eget ämne ellerom det ska ingå i andra. har rektor ettövergripande ansvar att se till att det finns inom enlång rad olika ämnen.Anf. 90 ():Fru talman! Jag tackar för svaret och känner migtryggare med det.Jag har haft en diskussion med ungdoms-minister om veckotidningarnas stil-bildande roll. Jag ställde då en fråga till henne omforskning för att få veta mer om varifrån ungdomarhämtar sina förebilder. Hon sade då att hon skulle tamed sig frågan till sin kollega. Det kanske är eller kulturministern som ska ta tagi denna forskning. Det finns väldigt lite.Språket i skolan blir oroande om man tar efternedsättande och nedvärderande attityder från den härtypen av filmer. Man kunde införa begreppet empatiatt arbeta med i skolan. Vi har också den förloradeföräldrarollen och egentligen även statsministernstystnad om familjen i regeringsförklaringen.Jag tackar skolministern för att detta arbete gårvidare och för att vi i värdegrundsarbetet kan fortsättamed samlevnadsundervisningen på ett positivt sätt.Anf. 91 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att det är viktigt, och dettycker hela regeringen, att familjen är delaktig när detgäller den fostran av barnen som skola eller förskolastår för. Jag har också sagt att värderingsfrå-gor inte kan gälla separat för skolan. De gäller församhället och de gäller för föräldrarna.Frågor om sex och samlevnad kan ur många as-pekter, som jag tidigare sade, vara känsliga. Det kanhandla om etisk bakgrund, det kan handla om att mansjälv inom familjen inte pratar om sådana frågor. Detär en viktig uppgift för skolan att fundera över hur vimöter föräldrarna, över frågan om på vilket sätt vikan både informera och våga prata om dylika saker.Det är viktigt att diskutera det som finns tillgängligtför barn i olika skrifter och på våra kanaler eller i detsom finns att hyra. Det är viktigt att vi vuxna vågar sedet som vi kanske ibland blundar för.FörsvarsnedläggningarAnf. 92 ():Fru talman! Jag har en fråga till försvarsministern.Hur ser försvarsministern på det faktum att led-ningen för Försvarsmakten, Högkvarteret, redan in-nan ett eventuellt riksdagsbeslut fattas den 23 marsger tydliga order till förband som regeringen harföreslagit ska avvecklas om att man med fullintensitet ska påbörja avvecklingen av såväl personalsom materiel? Det framgår tydligt av ÖB:s förbere-dande omstruktureringsorder som nådde förbandsche-ferna i anslutning , dvs. mer än tre måna-der innan eventuellt riksdagsbeslut fattas.Är det verkligen upp till militärledningen att tainitiativ av den kalibern?Anf. 93 Försvarsminister ():Fru talman! Jag känner inte närmare till utform-ningen av den order som överbefälhavaren har getttill förbandscheferna. Regeringen kommer efter detatt regeringen har erhållit beslut att i änd-ring av regleringsbrev eller på annat sätt ange förFörsvarsmakten hur och att beslut skagenomföras. Jag kan inte ge bakgrunden till överbe-fälhavarens förberedelser för detta när det gäller vil-ken legal status överbefälhavaren där stöder sig på.Anf. 94 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Men i praktikenhåller ordern redan på att verka fullt ut ute på vissaberörda förband. Mängder av officerare slutar, ochdet gäller inte bara de förband som föreslås bli av-vecklade utan även andra förband.Jag tycker, herr försvarsminister, att detta är väl-digt olyckligt. Inte minst anser jag att det är demo-kratiskt oacceptabelt att man negligerar den demo-kratiska processen i detta avseende.Anf. 95 Försvarsminister ():Fru talman! Regeringen kommer att ge anvisning-ar till myndigheterna efter beslut. Det somsker i Försvarsmakten sker på Överbefälhava-rens order, och det är också han som har anledning attdå redovisa vilka rättsliga och andra utgångspunktersom han har.Anf. 96 var sista frågan vid denna frågestund. Jag villtacka regeringens ledamöter liksom leda-möter för er medverkan. Jag vill även tacka er pååhörarläktaren som har intresserat er för frågestun-den. Därmed är frågestunden avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av andrevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 15.03 då interpellationsdebatterna skulle återupp-tas.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 15.03.6 § (forts. från 4 §) Svar på interpellation1999/2000:123 om ämnet religionskunskap igrundskolanAnf. 97 ():Fru talman! Det är klart att regeringen formellthar rätt att fastställa förändringar i de kursplaner somman har i den svenska skolan. Frågan om deras för-ändringar är mycket viktig och måste diskuteras brett.Kursplanerna har ju läroplanen som grund, och omdet blir en väsentlig ändring i kursplanen kanske dett.o.m. strider mot det som står i läroplanen och motläroplanens anda. Då är det naturligtvis inte accepta-belt att detta beslutas bara i regeringen.När detta sätt att arbeta genomfördes , att re-geringen skulle fastställa kursplanerna och riksdagenbeslutade det, stod det i propositionen att man tänkersig att en kursplanekultur ska utvecklas som innebäratt det är en bred diskussion om eventuella föränd-ringar i kursplanerna.Det exempel som har tagit upp härtyder inte på att en sådan kursplanekultur med bredadiskussioner har tillämpats. Det har varit mycketsparsamma breda debatter om religionskunskapsäm-nets förändringar. Det är klart att om man gör en såstor förändring att man rent terminologiskt döper omett ämne eller tonar ned undervisningen i de olikareligionerna - i detta fall kristendomen - och i ställetbetonar att det är släktskapen som man ska diskutera,vilket man naturligtvis har diskuterat i undervisning-en tidigare, men inte betonar motsvarande föränd-ringar när det gäller de andra religionerna, då verkardet som om detta skulle vara någonting som skullebehöva diskuteras mer, eftersom riktlinjerna i läro-planen inte var skrivna på det sättet.Nu gäller detta inte bara religion. Jag har fåttmånga reaktioner från matematiklärare på t.ex. gym-nasiet som beskriver hur kursplanerna inte hängerihop och att de skulle ha velat vara med och diskuteramoment på lägre nivå som man inte behöver läsa.Ändå måste man läsa dem trots att man kanske inteläser de frivilliga högre kurserna, osv. Det finns mas-sor av saker som skulle behöva diskuteras.Min slutsats blir att denna kursplanekultur somman så stolt talade om inte harutvecklats. lades förslagen till revideradekursplaner ut på nätet . Många lärarejobbar i skolorna men inte och inte , och många är på andra håll.Det var därför den absolut sämsta tänkbara tiden fören bred kursplanediskussion. Och över huvud tagethar vi inte sett att har initierat några or-dentliga seminarier, arbetsgrupper, fortbildningsdagareller konferensdagar där lärarna och de professionellafår vara med i debatten.Jag skulle också vilja höra en tydlig deklarationfrån skolministern hur hon tänker se till att professio-nella skolmänniskor, allmänheten och politiker iframtiden inte får uppleva att de i efterhand får redapå viktiga kursplaneförändringar.Anf. 98 Statsrådet ():Fru talman! Denna interpellation, och interpel-lanterna, berör egentligen två delar. Den första delenhandlar om huruvida vi ska ändra på gällande förord-ning, dvs. det sätt som vi har att hantera kursplaner,att det är som tar fram dem och att detdärefter är regeringen som fattar beslut.Det som jag har gjort är att helt ha den inriktningsom fastställer. Är det så att riksdagenvill ändra på detta, tror jag inte att det räcker att föraden debatten enbart vid en interpellationsdebatt. Frå-gan är av större art. Men jag har givetvis lyssnat påvad interpellanterna har sagt.Sedan kommer vi till frågan om de olika kurspla-nerna. har i sitt arbete med revideringenav kursplanerna samarbetat med experter och refe-rensgrupper samt haft ett stort och brett remissförfa-rande.I arbetet med religionskunskapsämnet har under-sökningen om tillämpning av nuvarande kursplangenomförts av högskolorna i och Luleå.Experter vid har sedan utarbetat förslagsom presenterats för en referensgrupp som lämnatsynpunkter. Referensgruppen ansåg att förslaget varbra, eftersom det lämnar utrymme för lärarens profes-sionalitet. Gruppen såg det som positivt att förslagetbetonade religionens upplevelsemässiga och estetiskadimension och ville att kunskaper om världsreligionerskulle lyftas fram tydligare. Det betonades dock attkursplanerna inte får tappa tonvikten på svenskaförhållanden.Därefter har förslagen gått ut på remiss i form avutskick direkt till utvalda remissinstanser. Även, somdet alltid är när något går ut på remiss, andra harberetts möjlighet att komma med synpunkter. Försla-gen har också funnits på Internet. Sedan har syn-punkterna bearbetats av och sedan lämnatstill regeringen för beredning och beslut. är dettahos regeringen.I de inlägg som de olika interpellanterna nu hargjort i ämnet ser jag en del av den bearbetningsfassom jag befinner mig i nu på departementet.Vi ska lämna ifrån oss vårt förslag den 2 mars.Det är givetvis så att vi också har följt den allmännaopinionen och att vi till departementet får in olikamänniskors uppfattning och syn. Det gäller då intebara ämnet religionskunskap utan det gäller överhuvud taget många av de olika kursplanerna.Anf. 99 (m):Fru talman! Ja, interpellationen handlar om tvåsaker. Det skulle dock vara mig främmande att före-slå en ändring i ordningen när det gäller hur man skaarbeta med att ta fram kursplaner. Det påpekar jagockså i interpellationen.Däremot är det naturligtvis så att om man princi-piellt ändrar grunden för ett ämne, som det uttrycks iläroplanspropositionen, kan regeringen, anser jag,inte ändra det utan att ånyo får ta ställningtill den principiella grund som funnits för läroplanenoch beskrivningen av de ämnen som det ska ges un-dervisning i.Därmed kommer vi till fråga 2 när man ska tittapå förslagen. Det är min uppfattning att det finnsmycket som talar för att man just när det gäller deförändringar som föreslås för ämnet religionskunskapär så att säga i kanten av, mycket nära, att bryta motden grund som ändå har slagit fast. Dess-utom var det här ett av de ämnen som diskuteradesallra mest när läroplanen och läroplansarbetet bedrevsinför Lpo 94.Skolministern säger nu att i beredningen av dethär fanns synpunkten att förslag var bradärför att det ger utrymme för lärarnas professionali-tet. Jag var lite grann inne på detta i mitt förra inlägg.Det är just här som vi har problemet. De flesta läraresom ska undervisa i religionskunskap och användakursplanen är inte professionella i ämnet - de har inteen religionskunskapsutbildning i botten.Jag tror att en del av vad experterna här har kom-mit fram till krånglar till det hela. Jag gav ett exem-pel. Jag är inte tvärsäker på att flertalet lärare i densvenska på rak arm tänker till kring vaddet handlar om när man pratar om abrahamitiskatraditioner. Invändningar från många kristna organi-sationer handlar om följande: Om man ska peka pådet mångkulturella samhället, varför har man då heltplötsligt glömt bort en rad religioner? Det kan man juundra, för detta är knappast rimligt.Jag har också tittat lite grann på webben för att sevad säger. Det visar sig att man är uteefter ganska stora förändringar. Bl.a. föreslås, enligtden version som jag har läst, i en skrivning att manska ändra från "kristendom" till "de religiösa traditio-ner som dominerat "; detta därför att man villfå med exempelvis fornnordisk tro och judendom.Jag vet att vi haft en fornnordisk tro och jag vet attjudendom har förekommit i viss utsträckning också iSverige men det är svårt att påstå att det här är dendominerande religiösa kraft som bildat vårt kulturarv.Där är ju kristendomen bra mycket starkare. Jag tyck-er att man måste ta intryck av det.I andra skrivningar sägs det att man vill gå bortfrån detaljer. Där har man lyckats med konststycket,vilket fascinerar mig, att radera ut hela . I denursprungliga kursplan som finns och som jag tyckerär riktig, sägs det att när man har gått i denobligatoriska skolan ska man kunna några berättelsereller något om kristendomen utifrån bok.Detta har vi lagt ned mycket resurser på. Vi vet attdetta har stor betydelse. Jag tycker inte att det är enliten detalj. Här går lite väl långt. Jagkänner att det är nödvändigt att ändå få ett besked omvad som är regeringens avsikt.Man kan botanisera på det här sättet och jag tyck-er att man ska göra det därför att i den målstyrdaskola som vi har är kursplanerna oerhört cent-rala. Det är ju det som lärare och andra har att hållasig till. Jag vill inte att vi ska gå in och beskriva de-taljer men jag tycker att , kristendomen och endel annat är oerhört centrala saker. Jag är rädd för attvi, om det hela nyanseras för mycket, riskerar atttappa bort fundamenta. Det är, tror jag, väldigt viktigtatt barn och ungdomar får goda kunskaper om religi-on och annat.Sedan finns det en formulering i sammanhangetsom är helt fantastisk. Tyvärr hinner jag inte ta uppden nu men det handlar om att man vill gå ifrån attprata om kristna värderingar för att i stället diskuteralivsåskådning - men det är ju vad religion handlarom.Anf. 100 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Fru talman! Jag skulle vilja vädja till skolministerIngegerd om att se över det här i Rege-ringskansliet och behålla kristendomens särställning.Slutjusteringen i det nyaste dokumentet skrämmermig. Det står där: I målen att uppnå görs skrivningar-na om kristendomens påverkan värdemässigt neutralt.Jag menar att det inte är förenligt att ha ett värde-grundsarbete och sedan vara värdemässigt neutral.Om lärarna har sagt att det är stora krav - om kra-ven alltså anses vara för högt ställda - bör man tittanärmare på tillämpningen, på hur mycket tid somavsätts i skolan för just religionsundervisningen. Itidigare utredningar har jag sett att den saken iblandfuskas bort. Får man inte tid blir det ju svårt att hinnamed.Ingegerd och jag var under fråge-stunden inne på detta med stilbildande. Jag tycker attjag fick ett mycket bra svar. håller det på att blifråga om allt annat än kristna traditioner. Den gylleneregeln om kärleksbudet understryker empatin. Våraungdomar hamnar i ett vakuum och får sin normbild-ning t.ex. genom Rederiet och . Bibelnsopas under mattan. Då blir vi avtrubbade. Det är i ensådan miljö, i en miljö utan värden, som jag menar attgruppvåldtäkterna blir ett faktum till följd av detgrova porrutbudet. Eleverna får inte chansen att byg-ga upp ett självförtroende och en förmåga till empatioch fantasi.Om ungdomarna inte får tillgång till den religionsom svensk tradition bygger på blir det mycket svårtatt relatera till andra religioner och att göra jämförel-ser. Det här är ett måste för att motverka mobbning,främlingsfientlighet, rasism och nazism. 101 ():Fru talman! Det är mycket som är sunt som sagtshär. Om skolministern tar med sig allt detta får vi nogen förändrad produkt när det gäller kursplanen förreligionskunskapsämnet.Jag kan inte låta bli att koppla detta till den forsk-ning som finns om människans grundläggande behov.På många håll inom den pedagogiska forskningen,som är det som jag mest känner till, har man lyft framatt varje människa består av ande, kropp och själ.Man upplever saker som inte kan förtydligas medpersonligheten och rent kunskapande i form av närva-ro, i relationer och i den skolanda etc. som finns. Detär väl det här mer djupa i mänskliga relationer somman i värdegrundsarbetet också jobbar med.Här har religionen en stor betydelse när det gälleratt lägga fast referenspunkter - att man behandlarandra som man själv vill bli behandlad, att man talarom vikten av att det finns kärlek och värme omkringoss osv. Det är där som vi bygger upp tryggheten.På något vis känner jag att med värdegrundsarbe-tet skulle religionskunskapsämnet, kopplat till kris-tendomen, ha fått en starkare position än som jag, ochmånga med mig, nu befarar blir fallet, nämligen attden kristna traditionen får en svagare position i reli-gionskunskapsämnet i och med det förslag som före-ligger.Därför skulle de kristna traditionerna varabaskunskapen för religionskunskapsämnet där manutgår från de referenspunkter som där finns och ock-så, självfallet, speglar andra religioner och utvecklarkunnandet kring det här.Hur tänker skolministern kring detta? Finns det enmöjlighet till utökning - att våga sig på att skriva omkristendomen som ett slags baskunskap i religions-kunskapsämnet?