prot · GN0979 · 2000-03-14 00:00:00 — När man läser sådant här i tidningen kanman också ställa sig frågan hur de funktionshindradeoch de anhöriga upplever detta.Avslutningsvis vill jag fråga ministern om minis-tern avser att skapa ett utjämningssystem där man iförsta hand tar hänsyn till den funktionshindrade ochskapar förutsättningar för kontraktsskrivningar mellankommunerna.Anf. 65 Statsrådet ():Fru talman! och har ju pekat på precis det som det handlar om,nämligen att med nuvarande system har vi en ovärdigattityd gentemot de funktionshindrade. De blir någotvi handskas med och krigar om mellan kommunerna.Var finns intresset hos de kommuner som harbyggt upp en bra verksamhet riktad till de funktions-hindrade att ta emot fler och ge dem en kvalificeradvård och tillvaro, när de inte ser någon möjlig-het att få kostnadstäckning för de ökade kostnadersom detta för med sig?När man läser sådant som refe-rerade till är det direkt ovärdigt gentemot denna väl-digt utsatta grupp av människor i som harväldigt stort vårdbehov att vi inte har ett systemsom innebär en solidarisk finansiering.Detta är en fråga, , som har diskute-rats, ältats och utretts . befinner vi oss ien situation där vi måste lösa den, och vi måste lösaden på ett solidariskt sätt mellan kommunerna.Maria säger att jag har gett vaga besked.Ja, det är möjligt att jag har gett vaga besked omexakt hur systemet ska vara utformat. Något annatkan kanske inte heller begära eftersomvi är inne i en beredningsprocess där vi tittar igenomremissynpunkterna som har kommit från kommuner-na, och andra intressenter.Men det klara besked som jag har gett är att in-riktningen är entydig. Vi ska lägga fram ett förslagsom kan träda i kraft . Och detbehöver inte komma i vårpropositionen. Det kankomma i en särproposition.Jag tror att det är alldeles nödvändigt för de funk-tionshindrades skull och för att vi ska komma bortfrån den ovärdiga behandling som de utsätts föratt vi får ett fungerande utjämningssystem. Det är minbestämda inriktning att vi ska få ett sådant system attfungera från den 1 januari 2001.Anf. 66 ():Fru talman! Ja, det är ett ovärdigt system när indi-viden inte får stå i fokus. Det har vi varit överens omi diskussionen. Det är väldigt olyckligt när individenfår stå tillbaka för konflikter mellan kommuner. Mendet är det som är problemet med det nya system somförordas av arbetsgruppen, det system som kallas förmodell ett. Det kommer att få precis dessa konsek-venser också fortsättningsvis. Det är därför som jagmed tydlighet har reagerat i den här frågan.Jag tycker att vi kunde titta på några andra sätt,solidariska sätt, precis som statsrådet är inne på. Jagtycker att regeringen borde överväga ett statligtövertagande av LSS-verksamheten. Kommunernaborde ha större svängrum än att vara statens förlängdaarm och få sitta emellan vid bristbehov.Svenska Kommunförbundet har tittat på det häroch menar att verksamheter som är så hårt regleradesom LSS inte bör finansieras med kommunalskatte-medel och generella statsbidrag, eftersom det i prak-tiken inte finns någon möjlighet att pröva dessa ut-gifter i den årliga budgetprocessen. Det logiska ärkanske att kommunerna av staten garanteras tillräck-liga resurser och de nytillskott som krävs för att deska kunna utföra sina skyldigheter enligt LSS.Ett specialdestinerat statsbidrag kan finansierasgenom en motsvarande engångsjustering av det gene-rella statsbidraget till kommunerna. Det är en väg attgå som inte är tillräckligt utredd och prövad.Sedan har jag ett förslag om att man - för attverkligen göra det individuella valet möjligt - skulletitta på ett system som är i enlighet med , dvs.när biståndsbehovet är bedömt ska pengen betalas uttill den enskilde som väljer vem som ska utföratjänsten. har fungerat mycket bra ur den syn-vinkeln.Ta tid, statsrådet, för ett ordentligt genomarbetatförslag där faktorerna är opåverkbara för kommuner-na! Jag upplever det som att det statsrådet säger här äratt det system som föreslås inte heller får de önskadeeffekterna när det gäller att komma till rätta med detsom vi är överens om är ett ovärdigt system. Då tyck-er jag att det är viktigt att inte förhasta sig och läggafram någonting som kommer att skapa negativa kon-sekvenser och som sår split och splittring för lång tidframöver. Vi är alla väl medvetna om vad dåligasystem kan ställa till med.Arbetsgruppens egna reservationer och remissin-stansernas kritik är värda att ta på allvar för att manska få till stånd ett långsiktigt uthålligt system. Därförhoppas jag att det inte kommer något förslag i vår-propositionen och att man inte lägger fram ett förslagsom träder 2001. Det får inte bli så vägle-dande att man lägger fram någonting som inte är tillgagn för individen och som inte blir solidariskt finan-sierat.Anf. 67 Statsrådet ():Fru talman! Det som verkligen inte skulle vara tillgagn för de funktionshindrade är ju att man fortsätteratt utreda ytterligare . Jag sade i mitt förrainlägg att detta har utretts , , ochman har ännu inte kommit fram till någonting. Vi harprövat den ena vägen efter den andra och alla förslaghar blivit utsatta för kritik. Vi måste komma fram nu.Det som är på gång är en bristande solidaritet och ettbristande ansvarstagande mellan kommuner när detgäller denna utsatta grupp funktionshindrade.Därmed har jag inte sagt att det är exakt det för-slag som arbetsgruppen har lagt fram. Vi bereder nuförslaget utifrån de remissynpunkter som har kommitin. Jag kan ändå konstatera att det finns många re-missinstanser som är positiva till modellen i huvud-drag.Från Kommunförbundet har man sagt att det istället ska införas ett specialdestinerat statsbidrag.Detta är jag något tveksam till. Vi har ju andra verk-samheter som är hårt reglerade från statens sida, ex-empelvis inom hälso- och sjukvården och skolan, somvi har hanterat inom ramen för ett utjämningssystemoch kompletterat med generella statsbidrag för att gekommunerna frihet att själva göra prioriteringar.Min bestämda ambition är att kunna lägga framett förslag som träder i kraft . Detär orimliga förhållanden där de funktionshind-rade kommer i kläm.Jag stöter på väldigt många representanter förkommuner när jag reser runtom i landet som säger tillmig: Ni måste göra någonting. Vi klarar inte längreav att bära kostnaderna.Nu är det ett tjafs om folkbokföringen också. Vikan inte låta det här rulla till, för då tappar vikontrollen helt över situationen.Än en gång: Mitt svar är att vår ambition är attlägga fram ett förslag som ska kunna träda i kraft den1 januari 2001.Anf. 68 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för debatten,och jag hoppas att några av de synpunkter som harframförts här kan tas till vara i det beredningsarbetesom regeringen förmodligen håller på med.Jag skulle vilja upprepa två frågor som jag tyckerinte har blivit tillräckligt belysta av statsrådet.För det första: Menar statsrådet att det förslag somarbetsgruppen har kommit fram till håller måttet vadgäller att sätta individen i fokus, eller riskerar det attbli split och splittring mellan kommuner?För det andra den fråga som jag ställde i allraförsta frågeomgången och som jag inte fick någotsvar på: Är de ekonomiska konsekvenserna av modellett för kommunerna rimliga med tanke på hur storasummor det handlar om som ska överföras mellankommuner?Anf. 69 Statsrådet ():Fru talman! får ursäkta mig, menvi sitter just nu och bereder det här förslaget och tittarpå de synpunkter som har kommit in både från dekommuner som får betala till systemet och från dekommuner som får ett positivt utfall av systemet. Vihåller på att analysera synpunkterna och berederfrågan.Jag återkommer med det förslag som regeringenska lägga på bord när vi har bearbetatmaterialet. Jag kan inte ge några exakta besked i dagom hur det slutliga förslaget blir utformat. Men am-bitionen och inriktningen är klar: Vi ska lösa proble-met med ett utjämningssystem som kan träda i kraftden 1 januari 2001.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1999/2000:273 ombostäders utformningAnf. 70 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilkaåtgärder jag avser vidta för att öka möjligheterna tillkvinnors deltagande i planering av bostäders utform-ning. Vidare har frågat vilkadirektiv jag är beredd att ge den utredning som ska seöver frågan om möjligheter till s.k. ägarlägenheter.Bostadspolitiken är en väsentlig del av välfärds-politiken. Rätten till en god bostad till en rimlig kost-nad är ett viktigt mål för samhällets insatser på detbostadspolitiska området. Dagens och framtidensbostadssökande ska kunna erbjudas fullvärdiga bo-städer inom ett allsidigt och väl sammansatt bostads-bestånd som möter olika hushålls behov. Inte minstför att skapa förutsättningar för ökad integration ärdet viktigt att det i bostadsområdena finns en bland-ning av olika upplåtelseformer.Utformningen av bostäder och boendemiljöer,bostädernas lokalisering i förhållande till andra verk-samheter och möjligheterna att förflytta sig mellanstadens och bygdens olika delar påverkar på ett avgö-rande sätt villkoren för mäns och kvinnors vardagsliv.Det är därför viktigt att kvinnors delvis annorlundaerfarenheter, värderingar och prioriteringar i störreutsträckning får påverka bostadsplaneringen ochbostädernas utformning.Inom flertalet organisationer och folkvalda organsom är knutna till samhällsbyggandet råder en mycketskev maktfördelning till kvinnornas nackdel. Kvinnorär till stor del frånvarande vid de beslut som utövarett avgörande inflytande på människors vardagsliv.Så är t.ex. av styrelseledamöterna i kvinnor. Ett ökat inflytande för kvinnoröver boende och planering är därför främst en demo-kratifråga, men kan också ses som ett viktigt led i ettförstärkt brukarinflytande.Som jag i olika sammanhang framhållit anser jagatt det är angeläget att kommunerna i större utsträck-ning engagerar sig i bostadsförsörjningsfrågorna.Förbättrade möjligheter för kvinnor att delta i bo-stadsplaneringen och i planeringen av bostädernasutformning är också frågor som i första hand måstelösas på den lokala nivån.Avslutningsvis tar jag upp frågan om direktiventill utredningen om ägarlägenheter. Jag räknar med attregeringen kommer att besluta om direktiv till utred-ningen inom den närmaste månaden. I utredarensuppdrag kommer troligen att ingå att se på i vilkenutsträckning ägarlägenheter - vid en jämförelse medhyreslägenheter och bostadsrättslägenheter - germöjlighet att vidmakthålla eller öka kvaliteten i bo-endet.Anf. 71 ():Fru talman! Tack för svaret, statsrådet till att jag vill ställa denna interpellationär att jag tycker att bostadsmarknaden alltmerhamnar i ekonomiska diskussioner. Jag har läst un-dersökningen De boendes användning och värderingav nya lägenheter av och , som publicerades . Jag tycker att dentar upp många intressanta aspekter vad gäller olikahushåll med skilda krav, för det är ju faktiskt så att enbostad ofta bebos av olika hushåll efter varandra ochatt dessa har skilda krav. Det intressanta är också hurmycket tid man använder i bostaden.Enligt undersökningen förvärvsarbetar drygt 40 %av de boende, var fjärde studerar, går i förskola ellerskola. Anmärkningsvärt är att av de boen-de vistas i bostaden större delen av sin vakna tid. Detär alltså drygt tre av tio som är i bostaden i principhela sina vakna tid. har svarat att något fysiskteller psykiskt handikapp finns. Den största gruppenhandlar om personer med astma- och allergiproblem.Här har t.ex. innemiljön mycket stor betydelse. Där-för skulle jag vilja vädja till bostadsministern attskapa ett nationellt program, Det sunda huset. Jag hardiskuterat detta med miljöministern.Kraven på bostäder ändras . När man ti-digare har talat om kvinnors roll i bostadsutformning-en har det mycket handlat om badrum och kök. Menden undersökning som jag hänvisar till visar på attkökens roll håller på att tonas ned. Endast en femtedelväljer köket som favoritplats. Däremot får badrummethögst betyg. Hälften anger vardagsrummet som favo-ritplats. Undersökningen visar också att folk har trött-nat på det vanliga och vill ha okonventionella lös-ningar. Likriktningen har varit alldeles för påfallande.Det finns flera frågor kring användbarhet, tillgänglig-het, mångsidighet, valfrihet, karaktär, ytekonomi osv.Fru talman! Med anledning av detta måste det va-ra fel att beskatta bostäder som görs. Att t.ex.energibesparande åtgärder ger högre fastighetsskattkan inte vara genomtänkt politik, inte heller att läggapå värdeökning för en diskmaskin som är högre äninköpspriset. Vi måste ju anpassa oss till människorsnya levnadsvanor. Det blir ju också ett straff motjämställdheten att praktiska hjälpmedel i hemmetbeskattas.Det var skrämmande siffror som bostadsministernredovisade. Men samma undersökning visar att 90 avSABO-företagen inte har en enda kvinna i sina styrel-ser, så det går att hitta ännu värre ting.Vidare säger normaliseringsprincipen att personermed funktionshinder ska kunna leva ett värdigt liv,vilket ställer krav på bostäder. IT-utvecklingen öpp-nar nya möjligheter och ställer andra krav på bostä-der. Statusen höjs i många bostadsområden.Jag skulle vilja fråga hur ministern ser på fråganom kvinnors roll. Jag har fått svar från kommunernaoch SABO-företagen. I alla departement ska det jufinnas en policy för mainstreaming och även inom detområde som räknas till bostadsministerns. Jag tror attkvinnorna har mycket att göra här. Läser vi t.ex. kän-da författare får vi ofta veta mycket om barndoms-hemmet. Det gäller uppväxtmiljön, som är oerhörtviktig. Där spelar fortfarande kvinnorna en väldigtstor roll.Anf. 72 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att det här är en viktig in-terpellation. Det är ju traditionellt så att de här, omjag uttrycker det så, hårda områdena som stadsplane-ring, bostadsfrågor, gatufrågor och tekniska förvalt-ningar, har varit väldigt mansdominerade. Så är detockså fortfarande.Jag nämnde i mitt svar siffror på hur det ser ut iSABO-företagen. Det är klart att de politiska partier-na där har ett mycket stort ansvar på den lokala,kommunala nivån för att se till att vi får en jämnkönsfördelning. Jag ska inte skryta med socialdemo-kraternas andel när det gäller SABO-företagen. Denligger på kvinnor, och det är naturligtvis fördåligt. ligger något sämre till medbara kvinnor. Så visst har vi på olika håll, bådeUlla-Britt och jag, anledning att se till att viökar kvinnornas representation i de beslutande orga-nen ute i kommunerna, där de väsentliga samhälls-planeringsfrågorna och bostadsfrågorna avgörs. Detansvaret måste vi gemensamt ta på oss.Jag kan också dela uppfatt-ning att vi ibland när vi pratar om bostadspolitik ochbyggande är väldigt inriktade på ekonomin. Vi kan-ske inte för ett resonemang omkring kvalitets- ochfunktionskraven och omkring den förändring somsker i fråga om attityden till boendets funktion. Dethar ju skett väldigt mycket.Ulla-Britt åberopar den undersökningsom har gjorts inom ramen för ett uppdrag som har fått från regeringen. Där visas det klart attden typ av lägenheter som vi byggde på 60-, 70- och80-talen, och delvis bygger fortfarande, kanske intealla gånger stämmer så väl överens med den efterfrå-gan och de krav på innehåll som de bostadssökandehar.En spännande diskussion kring kvalitets- ochfunktionskraven är vi alltså betjänta av inom ramenför den bostadspolitiska debatten.Anf. 73 ():Fru talman! svar gör mig sti-mulerad att fortsätta. Jag har inte riktigt fått svar pådetta med mainstreaming-tanken på regeringsnivå.Det är väldigt viktigt att i kommunerna och överalltverka för detta. Men om det t.ex. saknas kvinnligaexperter på bostadsområdet, har ministern försökt attfå tag på utländska kvinnliga experter? Har mansträckt sig längre än att konstatera att det är svårt?Jag undrar också på vilket sätt statsrådet förkommunerna har påtalat deras ansvar för att aktiverakvinnor i bostadsutformingen. Det finns många frågordär kvinnor behöver och måste påverka. Ett områdeär t.ex. brottsförebyggandet. Det var en enkät med10 000 personer som hade tillfrågats om vad som varviktigast för boendet. Att det ska vara tryggt ochsäkert hamnade högst upp på listan. Den här under-sökningen gjordes i nordvästra , i Göte-borg, , , , , ochÖstersund. Jag har diskuterat den här frågan tillsam-mans med och statsrådet tidigare.Jag tycker att det är intressant. Bland de äldre fram-kom att gott rykte för ett bostadsområde var mycketviktigt.När vi nu håller på med t.ex. ombyggnads- ochförtätningsverksamhet, vi behöver bygga mycket,kommer vi också in på olika miljöer som många villbevara. Jag vill faktiskt påstå att männen har rivit förmycket. Det är möjligt att kvinnorna också har skuld idetta, för vi har inte stått där och sett till att husen intekunnat rivas. Det är viktigt att de kulturhistoriska ochestetiska miljöerna inte äventyras.Arkitekturen är ett uttryck för olika tiders livsstiloch levnadsförhållanden. Då är det viktigt att dethandlingsprogram som antog våren 1998för arkitektur, formgivning och design verkligen fårgenomslagskraft. Det har också visat sig att vackra,tilltalande miljöer klarar sig längre från klotter ochannan förstörelse. Jag har sett att en av 90-taletsverkliga kriskommuner, , har ställt ut ettsextiotal skulpturer och andra konstverk på ett områ-de. Det har gjort väldigt mycket för områdets status.Under mångmiljonprojektets uppbyggnadstid för-svann ju det sköna och det vackra. Det skulle varasnabbt och effektivt. Det får vi reparera när detgäller segregationen, miljöförstöringen och fulheten.Det är skönt att man har börjar använda lite merfantasi igen, för ett samhälle måste vara livfullt ochinbjudande.Jag blev därför väldigt förvånad när jag lästeHögskoleverkets krav för en arkitektexamen. Först nuinför kräver man i arkitektexa-men att det ska ingå att kunna förvalta och förnya,krav på långsiktig ekologisk hållbarhet samt krav påkvalitet och skönhet. Det har alltså kommit så sent.Sedan, fru talman, var det frågan om ägarlägen-heter. Vi frågar ju nu stående om detta eftersom vimåste få bra svar. Jag får till svar att direktiven kom-mer att innehålla kvalitet. Men det står ingenting omekonomi och stimulans. Det här är faktiskt en formsom har diskuterats . Det ären upplåtelseform som finns i , ,, , , osv. Man skullevilja veta lite mer än bara om kvaliteten. Man skullevilja veta om boendet kan bli billigare, om pantvärdetför lägenheter, om brukarinflytande och om huruvidasamhällsekomomin uppmuntras genom detta pågrund av att man tar egna lån och sparar till insatseroch så.Slutligen undrar jag: Finns det någon heltäckandeundersökning som visar hur människor i olika skedenav livet vill bo eller är det att ta fram en sådan?Anf. 74 Statsrådet ():Fru talman! Det är möjligt att regeringen harmycket att säga till om och ett stort inflytande. Iblandär det nog så. Men när det gäller att utse kommunaltförtroendevalda tror jag att ansvaret ska ligga på depolitiska partierna. Det är väl bra att Ulla-BrittHagström går tillbaka till sitt eget parti och säger attdet inte duger att av styrelseledamöterna i är kvinnor medan resten, , är män.Det är ett konkret, praktiskt exempel på något somUlla-Britt kan ta itu med inom sitt egetparti. Jag lovar att jag ska göra vad jag kan inom mittparti.Det är alldeles uppenbart att de här traditionella,tekniska samhällsplanerande verksamheterna hardominerats av män i alltför stor utsträckning. Här harvi ett stort ansvar gemensamt för att se till att vi får enjämn könsfördelning och kan ta till vara de delvisandra intressen och erfarenheter som kvinnor har pådet här området och kan tillföra samhällsplaneringenoch bostadsbyggandet.Jag ska inte kommentera alla de frågeställningarsom har varit inne på. När detgäller ägarlägenheterna räknar jag alltså med att rege-ringen kan anta direktiv inom de närmaste månader-na. Vi ska belysa ägarlägenheterna ur många aspek-ter. Jag har i mitt svar på interpellationen bara tagitupp kvalitetsaspekterna eftersom det var det sominterpellationen berörde.Fru talman! Det behövs fler kvinnor inom sam-hällsbyggandet och samhällsplaneringen. Det har depolitiska partierna ett stort ansvar för.Anf. 75 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet . Jag skagärna gå tillbaka till mitt parti och öka dessa 10 %.Men jag vill ha med mig ministerns mainstreaming-koncept. Jag vill veta hur regeringen tänker arbetavidare för att få in kvinnor på alla områden. Det gäl-ler ju även regeringens experter som man använder iolika sammanhang. Jag ska inte ta upp det här och ,man jag har exempel som visar att det inte har kom-mit in kvinnor fast det självklart skulle ha varit så.Men får jag svar på detta med mainstreaming-konceptet ska jag givetvis gå tillbaka till mitt egetparti. Det är väldigt viktigt.I vårt parti driver vi också de frågor som jag nugärna skulle vilja sluta med att nämna för bostadsmi-nistern. Det handlar om familjerna. Det är bara 60 %av barnfamiljerna som har råd att ge varje barn etteget rum. Det hör ju också till detta med bostädernasutformning, till interpellationen, alltså den trång-boddhet som har uppstått bland familjer som villbo centralt i storstäderna. Svårast är det för ensambo-ende föräldrar som saknar ekonomisk bärkraft.Födelsetalen i är de lägsta sedan tillkomst . Jag menar nu inte att bo-stadsministern ska lösa den frågan också. Men jagtror att bostadsproblematiken och även bostadsbidra-gens utformning kan ha en viss roll i om man vågaroch önskar föda barn eller inte.Vi får jobba tillsammans med dessa frågor. Tackför en intressant debatt och ministerns engagemang.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återArbetsmarknadsutskottets betänkande1999/2000:AU5Justitieutskottets betänkanden /2000:JuU9 ochJuU10Socialutskottets betänkanden /2000:SoU10 ochSoU6-SoU8Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden1999/2000:MJU8 och MJU1115 § BordläggningAnmäldes och bordladesMotionermed anledning av prop. 1999/2000:64 Polissamarbetem.m. med anledning av anslutning tillSchengen1999/2000:Ju16 av Tom ()1999/2000:Ju17 av m.fl. (m)1999/2000:Ju18 av m.fl. (v)1999/2000:Ju19 av ()1999/2000:Ju20 av ()1999/2000:Ju21 av m.fl. (mp)1999/2000:Ju22 av och ()16 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 13 mars1999/2000:288 av () till miljö-minister /2000:289 av () till miljömi-nister 1-diesel1999/2000:290 av () till jord-bruksminister av ekologiskt uppfödda djurden 14 mars1999/2000:291 av () tillsocialminister i äldreomsorgen1999/2000:292 av () till justitieminis-ter mellan polis och sociala myndigheter1999/2000:293 av () till närings-minister flygplatsInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 21 mars.17 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 10 mars1999/2000:682 av () till nä-ringsminister /2000:683 av () till närings-minister småskaliga elproduktionens framtid1999/2000:684 av () till utbild-ningsminister vid universitet och högskolor1999/2000:685 av () till näringsmi-nister /2000:686 av () till kulturmi-nister service-televisionens integritet1999/2000:687 av () till miljömi-nister djur och äventyrsturisterden 13 mars1999/2000:688 av () till justitiemi-nister på fängelserna1999/2000:689 av () till statsrådetMona SahlinTillfälliga arbetstillstånd för säsongsarbetare1999/2000:690 av () till närings-minister 14 mars1999/2000:691 av () till nä-ringsminister villkor1999/2000:692 av () till justitieministerLaila FreivaldsPlatsbrist på fängelserna1999/2000:693 av () till finansmi-nister för friskvårdFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 21 mars.18 § Anmälan om skriftligt svar på frågaAnmäldes att skriftligt svar på följande fråga in-kommitden 14 mars1999/2000:663 av andre vice talman () till statsrådet för invandrareSvaret redovisas i bilaga som fogas till riksdagenssnabbprotokoll tisdagen den 21 mars.19 § Kammaren åtskildes kl. 19.00.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början till ajourne-ringen ochav tredje vice talmannen därefter till sammanträdetsslut.