prot · GN09123 · 2000-06-07 00:00:00 — 201 () replik:Fru talman! Vi är många som har besökt platserdär skarv är en sanitär olägenhet. På de platserna,sund, , Sörmlandsskärgård, vid de större insjöarna, har vi gett länssty-relserna fria händer att fatta beslut om vilken skydds-situation samhället ska inta gentemot den formen avinkräktning. Det är en av anledningarna till att vi intetyckte att vi skulle ställa oss bakom ett tillkännagi-vande i den här situationen. Vi vet att skarv är ensanitär olägenhet på många ställen, men där de intehar blivit det är vi inte intresserade av allmän jakt påskarv. Skyddssituationen fungerar hyfsat bra i deområden där skarven är en sanitär olägenhet. Vi fårfölja utvecklingen.Vad var den andra frågan, ? Denhar jag glömt. Vi får ta den saken i korridorerna!Anf. 202 () replik:Fru talman! Jag kan hjälpa till och påminna Mi-chael om den frågan. Jag har samma fråga.Vi har hört säga två tre gångeratt medlen från jaktkorten oavkortat ska gå till jägar-nas verksamhet. Men så står det inte i propositionen,. Där står precis tvärtom, nämligenatt förbehåller sig rätten att tapengar ur jaktvårdsfonden för att betala de kostnadersom finns för administration. Eftersom så klart har en annan uppfattning instämmer jag iEskil förslag att rösta på reservation 13som handlar om det säger ska gälla.Fru talman! Det är klartext när att vi har fattat ett politiskt beslut när vi anseratt småviltsjakten är ett allmänt angeläget intresse ochatt vi ska ha bestämt att det är så utan att läsa Sveri-ges grundlag - där det står någonting helt annat. Detär klargörande att säger så i dettasammanhang. Frågan uppstår då på vilket sätt, Mi-chael , populationen av hare, skogsfågel osv.påverkas genom en samordnad jakt.Anf. 203 () replik:Fru talman! Tack, , för att jag harfått möjlighet att svara på frågan som och har tagit upp.Vi går in i en ny situation när det gäller att an-vända jaktkortslösarnas medel. Vi har det gamla bak-om oss, dvs. där vi plockade ut ett belopp till organi-sationerna så att de praktiskt taget själva kunde avgö-ra hur resurserna skulle användas. Vi går in i en nysituation. Vi lämnar det gamla. Vi går in i en situationdär myndigheterna och jägarnas organisationer till-sammans med jägarkåren ska bestämma vilken in-riktning det ska vara på en långsiktig jaktpolitik. I denfrågan har myndigheterna bakåt i tiden inte lagt sig isärskilt mycket. Det håller myndigheterna med om,och det framgår av svaren från remissinstanserna.När vi satt och diskuterade hur vi skulle utformaförslaget bedömde vi att det är rimligt att ge departe-mentet möjlighet att anställa en person eller få resur-ser för att ta fram schysta beslutsunderlag för atttillsammans med de aktiva organisationerna ta framen långsiktig jaktpolitik. Vi tyckte att det var rimligtoch det ligger i linje med att det är bra för det vilda,jägarkåren och verksamheten. Därför finns dennapassus med. Jag ser inte det som en konfiskation.Anf. 204 () replik:Fru talman! säger nu plötsligtnågonting annat än vad han har sagt tidigare. Omregeringen för att betala den gemensamma administ-rationen tar ut pengar ur i det här fallet en fond somjägarna betalar till, är jaktkorten med ens inget annatän en jaktskatt.Michael kan väl i nästa replik svara påfrågan på vilket sätt en samordnad jakt påverkar po-pulationerna av småvilt.Låt mig också fråga vad anserom det sätt på vilket departement och naturvårdsverkhar behandlat frågan om skyddsjakt på varg. Tyckerinte att det vore att införarätt till nödvärn också mot varg?Anf. 205 () replik:Fru talman! Jag tycker som socialdemokrat inteatt det är aktuellt just nu med rätt till nödvärn motvarg. Jag ser framför mig en vargstam om möjligen200 djur . Jag tror att vi i vårt land harplats för 200 djur, om vi inte har dem på samma stäl-le. Jag menar inte att vare sig ellerMichael är kompetenta att bestämma om enviss varg ger rätt till nödvärn, utan jag känner störreförtroende till att expertis och myndighetspersonertillsammans med de människor som lever i områdendär det börjar bli för trångt kan välja ut en enskildvarg som får jagas.Vi har kommit så pass långt att vi har möj-lighet att ta beslut om skyddsjakt på en enskild indi-vid. Jag tycker att det är bra. Det är bra för varg-stammen, och det ger även en signal till oroliga män-niskor som bor i vargområden. Vi kan plocka bortnågon enskild individ som vi vet ställer till problem.Nödvärnsjakt på varg är ännu inte aktuell för migoch oss, men däremot är det numera aktuellt medskyddsjakt också när det gäller varg.Anf. 206 () re-plik:Fru talman! Också jag kommer att knyta an till detsom tidigare repliktalare har frågat om. Jag vill förstoch främst säga att jag delar regeringens uppfattningom hur medel ur jaktvårdsfonden ska fördelas. Jagtycker att det förslag som föreligger är bra. Jag hop-pas också att jägarna anser att det är fullt skäligt attbidrag går t.ex. till Statens veterinärmedicinska an-stalt för att den ska titta på varför insända döda vildadjur har dött. Jag hoppas också att man anser det varafullt skäligt att polismyndigheten får pengar ur jakt-vårdsfonden för att spåra skadade vilda djur i naturen,likaväl som det är skäligt att Naturskyddsföreningensom tidigare får en halv miljon bl.a. för att jobba medhotade arter. Även de kan ibland behöva viss viltvård.Jag har två frågor till . För detförsta skriver regeringen i sitt förslag att den anser attnär det gäller småviltet påverkas bestånden ytterst liteav jakt. Man menar att andra saker påverkar popula-tionerna mera, klimat osv., bl.a. beroende på att små-viltet har ganska hög reproduktionsförmåga. Mananför i propositionen också att man mellan områdendär det har varit jakt respektive inte har varit jakt intekan se någon större skillnad i populationerna.Detta är grunden för regeringens ståndpunkt. Ibetänkandet anför utskottsmajoriteten bestående av s,v och c att jakt under vissa förhållanden kan påverkaarter av småvilt. Jag vill veta vad om detta.För det andra: På vilket sätt påverkas populatio-nerna av de här arterna av samordningen av jakten?Anf. 207 () replik:Fru talman! När man samarbetar i ett projektkommer man överens om ett område, förhoppnings-vis men inte alltid i enighet, där man kan dra åt sam-ma håll. Vi menar från majoritetens sida att därestman vill dra åt samma håll för att få en positiv ut-veckling av allt vilt, gör man gemensamma åtagandenav olika slag. Det kan gälla viltvatten, stödutfodring,viltåkrar och jaktavstående. Man kan bestämma sigför att lägga jakttrycket på en annan del av ett områ-de. Man kan förvalta även småvilt i ett större område.Då kan man få ett större genomslag, och man kanmånga gånger se en snabbare utveckling av det vilda.Samarbete är en av de viktigaste faktorerna. Manska hjälpas åt med att dra åt samma håll. Det främjarviltvården och det vilda.Anf. 208 () re-plik:Fru talman! Det var inget svar på frågorna. Jagtolkar detta så att anser att en sam-ordning av småviltsjakten påverkar viltet. Det måstebetyda att det som står i betänkandet är det rätta,nämligen att jakt kan påverka småviltets individantal.Jag är då mycket förvånad över att inte driver att vi får en samordning av ripjakten ifjällen. bedrivs den utan någon som helst sam-ordning. Man tittar inte alls på hur populationerna serut och försöker inte på något sätt få ett jämnt jakt-tryck. Vi har i motion efter motion tillsammans medjägare och med ornitologer lagt fram förslagtill en ekologiskt hållbar ripjakt, som innebär att manförsöker att samordna jakten lite bättre.Det har i utskottets betänkande slagits fast attjakt påverkar småviltspopulationen. Jag tycker, Mi-chael , att det är dags att ripjakten blir bättreorganiserad också i Sverige.Jag skulle också vilja ställa en annan fråga. Detstår på s. 70-71 i propositionen att det är markägarenoch jakträttshavaren som svarar för den praktiskajakten och viltvården. De har alltså huvudansvaret.Michael är så angelägen att vara Jägareför-bundet till lags att man nästan funderar över om hansitter i dess knä. Man slår fast att en myndighet. Vad ska det då göra?Anf. 209 () replik:Fru talman! När det gäller förvaltningen av små-vilt på statens mark ovanför odlingsgränsen har Gud-run hävdat att det är upplåtelseformen somdet är fel på. Vi lämnar möjlighet för hela Sverigesbefolkning att utan att behöva stå och tumma på kep-sen komma ut och uppleva jaktsituationen ovanförodlingsgränsen. Då är det upplåtelseformen det är felpå. Då tänker inte på det vilda.Jag ser en stor möjlighet att vi skakunna se en samordnad förvaltning av det småviltsom finns ovanför odlingsgränsen. Vi har treolika system: ett för , ett för Västerbottenoch ett för . Om visstehur jag jobbar med att få länsstyrelserna att förstå attde måste dra åt samma håll. På så sätt kan vi få enförvaltning av småviltsstammarna ovanför odlings-gränsen som fungerar på ett bra sätt. Det är viktigt drar åt samma håll.Det är klart att huvudansvaret för jakten ligger påmarkägaren och jakträttsinnehavaren. De har att till-sammans i viltvårdsområdet eller tillsammans medsina grannar utveckla jakten. Men jag ser jägarnasorganisationer - båda två - som ett oerhört viktigtopinionsinstrument. De kan tillsammans med jägarkå-ren bedriva studiecirklar i utbildning av eftersöks-hundar och viltspårning. Man kan tillsammans ikommundelarna och ute i länen lära ut sina erfaren-heter, allt för att i slutändan främja viltstammarna.Det är den uppgift som jag vill ge de folkrörelser somarbetar med den här typen av frågor. Jag tycker att detär ett angeläget jägarintresse att det här fungerar.Anf. 210 ():Fru talman! Det är intressant att följa den här de-batten där vi diskuterar betänkandet Jaktens villkor.Men ibland får man en känsla av att betänkandetheter Nya hinder för jakten. Så är det alltså inte.Betänkandet bygger på en utredning med sammanamn. En av uppgifterna för ensamutredaren har varitatt undersöka förutsättningarna för att underlättabildandet av jaktvårdsområden och vi vet vad resul-tatet är.För det första är det första gången som jag deltar ien jaktpolitisk debatt och jag måste säga att det är ennegativ upplevelse - inte debatten här men det somhar föregått den. Jag trodde inte att organisationersom ska använda medlen utnyttjar tidskrifter ochkopieringsapparater till att sprida sådana falsarier ochvilseledande uppgifter som vi fått vara med om. Jagtrodde faktiskt inte att något sådant förekom. Men attfå igenom två färdigskrivna identiska motioner här ikammaren är väl i och för sig en framgång.Jag vill utgå från ett mer verklighetsnära perspek-tiv och behöver ingen information av nämnda slagfrån berörd tidskrift. Inte heller behöver jag lobbyis-ter. Jag har erfarenhet av jakt i sex olika länoch har jag varit en av 4 000 förtroendevaldasom jobbat med de här frågorna. Jag betackar mig fördet sätt på vilket man fått information från visst håll. Istället tror jag att verkligheten är en god bakgrund fören sådan här diskussion. Jag har dock stor respekt föratt vi ser olika på jakten i landet, från nord till syd.När man i mitt län, , har 1 300deltagare på opinionsmöten mot och den allra största majoriteten är mark-ägare är det klart att jag tar till mig det. Det ger ju endel av erfarenhetsbakgrunden.För det andra är, i likhet med vad har sagt, huvudförändringen och det vi skafokusera på att vi får mycket starkare majoritetsreglerför bildandet av områden. Det blir alltså svårare attbilda områden och lättare att upplösa sådana. Dettycker jag att vi ska vara överens om.Dagens jaktvårdsområden, som benämningen är, består av 124 000 markägare och omfattar 7miljoner hektar.För det tredje gör man när det gäller småviltsjak-ten en tjäder av en fjäder. Här finns nämligen ingetfolkligt krav på en sådan här förändring, utan det helaär konstruerat utifrån ett lagtekniskt resonemang. Intepå något ställe, inte i något län, där man har bra om-råden har jag hört krav om att plocka ut småviltjak-ten. Det hela är fullständigt gripet ur det teoretiskalagverket.För en mycket stor majoritet av de 124 000 mark-ägarna handlar det inte om en inskränkning utan omen förstärkning av rätten att få gå ut och jaga medandra på större arealer; det är läget.Jag fick en direkt fråga från ocheftersom jag hört av tre grupper av människor vill jaggärna fråga : För vilken av de härgrupperna skulle det vara bra att splittra upp marker-na för småviltjakt? Kan det vara bra för en litenmarkägare som jag som har ? Kan det varabra för jägaren utan mark som just har skaffat endrivande hund? Kan det vara bra för de ägare tillstugbyar och hotell som har ringt mig och som säljerjaktkort till gäster och turister? Jag väntar med spän-ning på svar.För det fjärde gäller det organisationsfrågan. Bådei denna kammare och i utskottet finns det en storsakkunskap då det gäller lantbrukets organisationer.Jag har gjort jämförelser och har ett par alternativaexempel där man säger att organisationerna ska jäm-ställas. Tänk om någon skulle säga till utskottetsvärderade ordförande, som tyvärr ska sluta: Säg tillLRF att dela upp uppgifterna mellan sig och Småbru-kare i Väst, för det är ändamålsenligt. Ungefär så ärdet med proportionerna i det här sammanhanget. Manjämför 7 anställda i med 128 anställda ihela landet liksom närmare 200 000 medlemmar med15 000 medlemmar.I betänkandet föreslås mer pengar till den lilla or-ganisationen, och flera ska dela på jaktvårdsfondensmedel. Där skulle vi kunna ha en lång debatt. Själv-fallet gör de drygt 4 000 förtroendevalda redan eninsats som - med - värderas till 300miljoner kronor. Det är klart att det då är litemagstarkt att påstå att jägarna också ska betala t.ex.SVA men det är en annan diskussion som vi får ta enannan gång. I organisationsfrågan sägs det att denstörre organisationen ska ha ett huvudansvar. Detinnebär ju att man inte ensam har ansvaret. Nog omdetta.För det femte har vi rovdjursfrågorna. Vi får sä-kert ytterligare en debatt om dessa. Vi ska ha en rov-djursstam som ska leva i balans och med acceptansfrån lokalbefolkning, areella näringar och rennäring.Vi måste få till stånd en rovdjursförvaltning då vi harenats om en rovdjurspolicy. Därefter borde med lätt-het besluten kunna föras till länsnivå där vi har dennya länsviltnämnden och därmed en form av demo-kratisk förankring vad gäller de parter som berörs avjakten.För det sjätte gäller det viltövervakningen ochviltforskningen som vi berör i en reservation. Det ärsynnerligen viktigt att även medel ur jaktvårdsfondenkan gå till viltövervakning och viltforskning. Vi haren värdefull kompetens i vårt land att ta till vara.Detta får inte spolieras.För det sjunde och slutligen vill jag beträffandesälstammen säga följande. talar omett liv i balans - i havet och utefter kusterna. Jag troratt man då har verkligheten mycket långt bakom sig.I förrgår fick jag besked från forskarna hosVärldsnaturfonden på finska sidan som den gångnahelgen uppmärksammade en anhopning av 1 600sälar på den finska sidan och 460 sälar på Västerbot-tenssidan, i nära anslutning till varandra.Genom bristen på beslut - det fattas alltså bådehandlingskraft och beslut - har en hel yrkesgrupputarmats, åtminstone längs . Konfe-renserna avlöser varandra men måste någontinghända. Vi har en stor mängd sälar men jag kan inte sedet som en merit att fortsätta med att ösa pengar ihavet. Tillkännagivandet går således i rätt riktning.Eftersom utskottets ordförande harfunderat över älgjakten skulle jag vilja bidra till hansfundering genom att ställa en undrande fråga till DanEricsson. Är för eller mot produktions-anpassad älgjakt?Allra sist yrkar jag bifall till reservationerna 12och 22.Anf. 211 () replik:Fru talman! Jag bad förklara var-för jakt på hare, räv eller skogsfågel är av så allmäntintresse och så angeläget att det motiverar inskränktäganderätt. svar är ungefär goddag-yxskaft. Han svarar nämligen med en fråga om dennatvångsbildning är bra för ett hotell som vill sälja jakt-kort, eller vad det nu var.Jag vill gärna upprepa vad jag i kvällhar sagt: Det är alldeles utmärkt med samarbete ochsamordning liksom med verksamhet över ägande-gränserna. Tillika är jag övertygad om att detta funge-rar bäst om det sker bäst på frivillig väg. Det gällervare sig det är fråga om jaktvård och vilt som gåröver gränserna eller det är fråga om fiskevård ochfisk som går över gränserna.Jag har hjälpt till vid bildandet av många fiske-vårdsområden och min erfarenhet är att det fungerarmycket bra - ja, bäst - om bildandet sker på frivilligväg. Men den springande punkten i diskussio-nen mellan oss och - trist nog, skulle jag vilja säga -är detta med att inte värna den enskildaäganderätten. Har inga dubier mot deså pass lösa boliner som vi nu pratar om beträffandesamordningen av småviltjakt och som det i och försig är fråga om i och med dagens lagstiftning? Denplump som vi har i det protokolleträttfärdigar ju inte att vi inte ändrar på detta. Och harÅke inga dubier mot att just Centerpartietnu bidrar till att den här möjligheten till tvångslag-stiftning består genom röstförklaring till-sammans med resten av majoriteten?Anf. 212 () replik:Fru talman! Detta har berörts tidi-gare här . Men jag uppfattar inte en sådan in-skränkning. Som jag har uppfattat verkligheten - ochden har styrt mig - så är detta inte någon inskränk-ning att tala om. I de län som jag känner till har dettanämligen betytt utökade jaktmöjligheter. Detta kan vise på olika sätt - det är fullt klart.När det gäller tolkningen av propositionens namn,Jaktens villkor, så har vi fått väldigt många belägg förhur det blir om man splittrar markerna. Det blir svårtatt över huvud taget bedriva jakt.Vi kan föra den här diskussionen länge, men jaghar som sagt inte uppfattat att det är en inskränkningsom vi talar om.Anf. 213 () replik:Fru talman! Då nödgas jag att upplysa om att den lagstiftning som majoriteten står ibegrepp att rösta om kommer att innebäradenna möjlighet: om jag inte vill delta i den samord-nade jakten på småvilt trots att mina grannar vill göradet, så tvingas jag att göra det. Och jag får accepteraatt de i den andra delen av jaktvårdsområdet jagar påmin mark, antingen jag vill det eller inte.Nu kom med den motivering somjag har fastnat vid och hakat upp mig på i det betän-kande som tydligen också parti stårbakom. Det står:Vidare bör det ingrepp i markägandet som sam-ordningen innebär enligt utskottets uppfattning vägasmot det faktum att den berörda markägaren får möj-lighet att jaga inom hela det område som viltområdes-föreningen omfattar.Tack så mycket! Jag får alltså svaret: Vi kommervisserligen att tvinga oss på, och jaga på din mark,men i stället får du jaga på vår mark också antingendu vill eller inte.Anf. 214 () replik:Fru talman! När det gäller jaktens villkor så ärdetta klart en korrekt beskrivning. Det innebär dethär. Men huvudförändringen, den stora förändringen,är de ändrade majoritetsreglerna. Jag tror inte att detkommer till särskilt många jaktvårdsområden ytterli-gare. Man måste uppfylla huvudreglerna för bildan-det, och det gäller som sagt en stor andel.Jag stannar där på den punkten.Anf. 215 () re-plik:Fru talman! Man blir lite förvånad. Här står jägareoch talar om att det är fantastiskt bra med samordningav jakten, för vem vill splittra markerna osv. Men omdet nu är så bra - varför kan man då inte lita på fri-villigheten? Varför skulle några jägare vilja splittrajakten på ett sådant sätt att den inte går att bedriva?Det skulle jag gärna vilja ha svar på. Om det är så bramed samordning av småviltsjakten - varför måste detdå vara en tvångslag runt det?Detta är väldigt förvånande, måste jag säga somicke jägare. Det finns ingenting i det regeringsförslagsom har lagts fram som omöjliggör en samordning avsmåviltsjakten på frivillig basis. Varför var Center-partiet tvunget att gå ihop med ochSocialdemokraterna om just en tvångslag? Det är judet som detta handlar om. Det finns ingen här somanser att man inte ska få samordna småviltsjakten omman vill.När det gäller säl kan jag säga att den motion somdetta baseras på är skriven av mig och en person somhar jobbat som tullare utefter Norrland-skusten och har mycket stor erfarenhet av säl.Man kan konstatera att den försöksjakt som be-drevs visade att det var mycket svårt att jaga säl.Det är ett litet huvud som guppar, och man ska oftaskjuta från ett rörligt föremål - en båt. Två sälforska-re hoppade av därför att de ansåg att försöket varoetiskt.Från sida har vi stor förståelse förfisket utefter kusten. Vi anser att man ska försökahitta former både för att kunna ha kvar ett lokalt fiskeoch även säl. Därför har vi varit så angelägna att setill att man, som säger, kastar pengari sjön. Vi anser nämligen att om samhället vill bevarasäl, varg, lo, björn eller vad det nu vara må - tranoreller någonting annat - så är det ett angeläget allmäntintresse, och ska pengar utgå från statskassan. Detär det som har varit vår utgångspunkt när vi, som ÅkeSandström säger, kastar pengar i sjön.Vi anser också att det är rätt när man t.ex. medstatliga medel ser till att konflikterna mellan varg ochfårägare undanröjs. Vargen respekterar elstängsel.Det går alltså, om man vill.Anf. 216 () replik:Fru talman! I första hand värnade jag yrkesfiskar-na också. Det är detta som inte är möjligt. Beträffan-de sälen har vi nu släppt det hela så långt att jag per-sonligen inte tror att det är möjligt att komma till rättamed problemen - hur vi än gör.Vi har startat ett stort projekt upp efter Norrland-skusten tillsammans med , där man tar vara påden gamla kulturen, fångstredskapen, kunnandet ochallt detta. Men problemet är att det är en generationför sent att lära sig säljakt på det riktiga, gamla sättet.Ska vi få fram medel till alla skador, och låta rov-djur och sälar - jag räknar sälen till rovdjuren - för-öka sig fritt så kommer det att behövas mycket peng-ar på det kontot. Det är fullt klart.Anf. 217 () re-plik:Fru talman! Jag fick inte svar på frågan - vilketjag tycker är ganska förvånande - om varför ÅkeSandström inte förutsätter att jägarna kommer attsamordna småviltsjakten frivilligt, om det nu är så attdet finns så mycket fördelar med samordning av jak-ten. Det tycker jag är en mycket viktig fråga. Omsamordning av småviltsjakten är viktig för att intesplittra marker och för att göra jakten effektivare ochbättre - varför måste det vara en tvångslag?Det är ganska intressant att konstatera att de somär intresserade av detta allmänna intresse är färre ändem som är organiserade i rid- och hästverksamheten.Jakten är ett fritidsintresse - ett fritidsintressesom jag har respekt för. Men om småviltsjakten kananses som ett angeläget allmänt intresse så måste välÅke hålla med om det som vi kvinnor iganska stor utsträckning ägnar oss åt - det finns enmajoritet av män i jägarkåren och en majoritet avkvinnor bland människor som håller på med hästaroch ridning - också i många lägen måste anses somett angeläget allmänt intresse. Eller hur?Anf. 218 () replik:Fru talman! Jag har varit med och drivit fram me-del och insatser för ridning också, men det hör interiktigt till det här ämnet.Det hela är fortfarande frivilligt. Det bildas, ochdet kommer att bildas, viltvårdsområden. Det kom-mer fortfarande att finnas många jägare som föredraratt sitta på en egen torva och skjuta efter något smaltskifte - det ingår kanske mer i älgjaktensuppläggning.Jag har aldrig uttryckt mig på det sättet att all jaktmåste samordnas. Men möjligheten ska ändå finnas iviltvårdsområdena. Den andra delen är fullkomligtmöjlig fortsättningsvis också.Anf. 219 () replik:Fru talman! Anledningen till att jag begärde replikvar att jag fick en direkt fråga om vad jag ansåg attproduktionsanpassad älgjakt var.Jag måste säga, fru talman, att jag var väldigt lug-nad efter besked tidigare om äl-gjakten. Han såg ingen anledning att som det utveck-lar sig nu ta några nya initiativ, utan han ville låtasmåmarksägarna fortsätta bedriva sin älgjakt. ärjag betydligt mer bekymrad, efter frågan från ÅkeSandström. Jag vet nämligen vad som ligger bakom. "Produktionsanpassad älgjakt" är ett mantra som haranvänts .