prot · GO0920 · 2000-10-27 00:00:00 — Det gäller alltså sådana kostnader som företa-get skulle ha täckt om det inte försatts i konkurs.Denna försäkringslösning kan förebygga att fastig-heter med miljöföroreningar lämnas herrelösa.Som jag redan har sagt måste man överväga pro-blemet med herrelösa fastigheter. Det är flera aspek-ter som måste beaktas, bl.a. konkursrättslig hänsyn,miljöhänsyn, även kulturmiljön, och - som i det fallRigmor tar upp - bostadspolitisk hänsyn.Det gäller att hitta en lösning som håller.I pågår en pro-bleminventering. Den ska läggas till grund för deöverväganden som krävs, bl.a. när man tar ställningtill vilket ansvar staten bör ha. I departementet plane-rar vi också en hearing om saken. Det är möjligt attövervägandena leder till att en statlig utredning börtillsättas.Jag anser att de problem som finns måste få enlösning.Anf. 56 ():Herr talman! Tack, justitieministern, för svaret påmin interpellation. Jag säger också välkommen hit.Speciellt i tonen och i andemeningen i svaret kanjag både höra och se att justitieministern förstår pro-blemet och har för avsikt att finna en lösning förherrelösa fastigheter. Det är egentligen inte heller enny fråga. I ett tiotal år har man varit uppmärksam påproblemet.Som jag ser det finns det i min fråga två aspekterpå en lösning.Den ena är långsiktig. Vi har en lagstiftningsom gör det möjligt att markområden med eller utanhus med lagens hjälp kan fastställas som herrelösa.Den andra aspekten är det kortsiktiga problemsom gäller det aktuella området i Söderfors.Jag vill börja med att ge min syn på det långsikti-ga problemet. Självklart måste lagstiftningen ses överoch ändras. Det får inte finnas herrelös mark i Sveri-ge. Det måste finnas en ägare som har ansvaret fulltut.Jag delar helt justitieministerns syn att detta måstelösas, sett ur fler aspekter. Det gäller juridiska spörs-mål. Det handlar även om miljö, om kultur, om bo-stadspolitik, sett med såväl fysiska som sociala ögon.Säkerligen behövs det en grundlig utredning somser över den lagstiftning som detta berör. Jordabalkenoch är två aktuella lagar.Jag välkomnar den hearing i ämnet som departe-mentet planerar, och jag undrar när den kommer. Jagstöder ministern i planerna att finna en långsiktiglösning. Jag utesluter inte heller att det behövs enplanminister på nytt. Det skulle vara intressant atthöra vad justitieministern har att säga om det. Enplanminister skulle ha ett övergripande ansvar för allmark i Sverige.Att förändra lagstiftningen tar tid. När sätter justi-tieministern i gång det arbetet, och hur kandet arbetet få ta? Nej, aldrig tyck-er jag.Anf. 57 Justitieminister ():Herr talman! Jag tackar för välkomnandet. Förmig är alla frågor nya, men jag ska ändå försöka gesvar på frågorna.Vad gäller de långsiktiga frågorna pågår ett arbetejust , och en hearing är att vänta före årsskiftet.Sedan var det det kortsiktiga aktuella problemet.Det är lyckligtvis inte så vanligt med det problemet,men här har vi ett problem. Såvitt jag förstår är fas-tigheterna i inte i sådant skick att det före-ligger en allvarlig risk för människors hälsa elleregendom. Men om situationen förändras före arbetetär klart, ska kommunen genom räddningstjänstenvidta de åtgärder som behövs. Det gäller även dessaherrelösa fastigheter. Jag tror att vi är överens om vadsom behöver göras.Anf. 58 ():Herr talman! Jag vill taupp det kortsiktiga problemet, nämligen området iSöderfors. Jag känner området väl. Jag har varitkommunalråd i kommunen i fyra mandatperioder.Området kräver sin lösning omgående. När som helstkan en olycka ske i området. Det går inte att hindrabarn att besöka området, som är minst sagt för-skräckligt.Jag förstår av ministerns svar att ministern intehar varit där och sett området med egna ögonen. Jagvill uppmana ministern att åka dit och se områdetmed egna ögon. Gå omkring i området och känn hurmiljön är. Kom överens med kommunpolitikerna omhur man ska dela på ansvaret att sanera området ochatt finna en bra lösning på ägarförhållandena. Kom-munen har gjort ett bra arbete. Kommunen har gåtttill domstol och har fått ett klart uttalande att varkenkommunen eller staten är ägare. Man står vid nolligen.Det kostar mycket att sanera området. Det handlarom sju jättestora hyresfastigheter som är fullständigtruinerade.Om det hade funnits möjlighet att använda sig avhjälpmedel i debatterna i skulle jag ha visatstora foton på området Hästhagen. Ni skulle då ha fåttse - både herr talman och herr justitieminister - för-fallna stora hyreshus som inrymmer ca 150 lägenhe-ter, belägna i ett förvildat och igenvuxet buskageom-råde. Som kontrast finns det ett fint villaområde somär direkt granne med Hästhagen.Jag är övertygad om att justitieministern när hanfick se fotona skulle tvivla på att området var i Sveri-ge, speciellt om jag på bilderna hade lyckats fånga demilitärer som i går använde området för övningar.Det ser krigshärjat ut! Jag ska ge ministern en tid-ningsartikel efter debatten, så att han kan få en glimtav detta.Jag skulle också ha valt att spela upp det reportagesom presenterade i går. Det var bely-sande för hur området ser ut och hur befolkningenupplever det. Man pratar om att det går att hittaknark, vapen och fullt med glassplitter. Det är enfullständigt osund miljö.Men det finns också något positivt. Om områdetsaneras kan det bli fint igen. Det aktuella herrelösaområdet måste saneras omgående!Justitieministern pekar i sitt svar på de möjlighetersom finns i statens budget för att hjälpa att saneraområdet. Det finns lokala investeringsbidrag, och detfinns även marksaneringspengar. Vad jag förstårfinns det också en justitieminister som ser problemetför första gången och som är beredd att göra någon-ting åt det. Jag tror att det går att komma fram snabbthär.Staten måste ta sin del i ansvaret, likaväl somkommunen också måste visa omsorg om kommunin-vånarna.Hur ämnar justitieministern lösa det aktuella pro-blemet i området i ?Anf. 59 Justitieminister ():Herr talman! Såsom området nu beskrivs torde detvara uppenbart att det faktiskt föreligger allvarlig riskför människors hälsa och egendom. Om det är så,måste kommunen genom räddningstjänsten vidtaåtgärder. Det är riktigt att jag inte har någon närmareinformation, men jag tar gärna del av tidningsartikelnoch ytterligare information från . 60 ():Herr talman! är jag lite envis! Jag önskar ettsvar på hur justitieministern ser på möjligheterna attvia statens budget få till stånd en sanering. Det talasom att det kostar att riva husenoch sanera området. Det är mycket pengar i en kom-mun av Tierps storlek med ca 20 000 invånare.Jag antar att man kan vara flexibel i det politiskaarbetet och hjälpa till. Jag tror inte att kommunen harsökt investeringspengar för miljöåtgärder. Men Tierpskommun har lyckats att skapa en kraftfull lösning förden ekonomiska ställningen, och kommunen har varitlyhörd för statens krav på en budget i balans. Därföranser jag att staten har ett ansvar att se tillatt utöver de pengar som faktiskt finns lösa proble-met. Jag hoppas att justitieministern svarar mig att detär möjligt och att han så snabbt som möjligt tar endirekt kontakt med de socialdemokratiska kommunal-råden i kommunen.Anf. 61 Justitieminister ():Herr talman! Med risk för att även jag är envisupprepar jag att jag inte kan ge något sådant löfte häroch . Jag får återigen hänvisa till kommunen ochräddningstjänsten. Men jag tar gärna del av den in-formation som finns efter debatten. Jagkan inte ge något besked eller löfte nu.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 2000/01:46 om be-söksförbudslagenAnf. 62 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att pröva elektronisk övervakning av demän som bryter mot utfärdat besöksförbud. Han harockså frågat mig om jag är beredd att skärpa straffsat-serna för brott mot besöksförbudslagen.Det är oacceptabelt att kvinnor utsättsför en partners våld och att hemmet för många kvin-nor är den farligaste miljön att vistas i. Våldet motkvinnor är något som angår oss alla. Detta är, somJeppe säkert vet, utgångspunkten för mitt ochregeringens arbete i dessa frågor.Regeringens inställning har också kommit tillklart uttryck genom kvinnofridsreformen, som är ettsamlat åtgärdsprogram mot mäns våld mot kvinnor.Det omfattar, förutom lagstiftning, en mängd åtgärderför att förebygga mäns våld mot kvinnor. Det omfat-tar också åtgärder för att utsatta kvinnor ska bemötaspå ett bättre sätt och få ett bättre stöd.Genom ett brett och långsiktigt arbete inom allasamhällssektorer och på alla nivåer ska mäns våldmot kvinnor bekämpas. Myndigheter som berörs hargemensamma uppdrag av betydelse i sammanhanget.De ska regelbundet redovisa sina insatser till rege-ringen. Vissa myndigheter har också fått särskildauppdrag. Vidare finns det inom eninterdepartemental arbetsgrupp som följer upp kvin-nofridsreformen.Jag kan nämna ett exempel på hur myndigheternakan arbeta med dessa frågor: Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen har på regeringens uppdrag settöver rutinerna i ärenden om besöksförbud. Arbetethar skett i en gemensam arbetsgrupp, som bl.a. harlämnat förslag om informations- och kvalitetssäk-ringsrutiner. Dessa förslag arbetar nu myndigheternavidare med inom ramen för utvecklingsinsatser somrör våld mot kvinnor. har ocksåutarbetat en brottsofferhandbok som man tänker an-vända i polisutbildningen.Som nämner i sin interpellationhar på regeringens begärangenomfört en förstudie av de praktiska och tekniskaförutsättningarna för en försöksverksamhet medelektronisk övervakning av män som brutit mot be-söksförbud.Rådets bedömning är att den teknik som i tillgänglig gör det möjligt att använda elektro-nisk övervakning vid besöksförbud. Tekniken börunderlätta möjligheterna att beivra brott mot lagenom besöksförbud. Den kan också leda till att antaletbrott av detta slag minskar. Däremot utgör teknikeninte något egentligt skydd för en kvinna om mannen ifråga verkligen har bestämt sig för att skada henne.Innan man kan ta slutlig ställning till om en för-söksverksamhet bör inledas måste de rättsliga förut-sättningarna för elektronisk övervakning vid besöks-förbud utredas noga. I detta sammanhang bör manockså undersöka andra alternativ för att förbättramöjligheterna till att ett besöksförbud efterlevs, lik-som vad som i övrigt kan göras för att förbättra skyd-det för utsatta kvinnor. Ett sådant arbete pågår förnärvarande inom . En viktigutgångspunkt är att åtgärderna som ska skydda kvin-nan inte ska inskränka hennes rörelsefrihet eller in-kräkta på hennes integritet. I stället övervägs åtgärdersom begränsar mannens rörelsefrihet. Även ett even-tuellt behov av straffskärpning vid brott mot besöks-förbudslagen övervägs, liksom andra ändringar ilagen. Avsikten är att redovisa detta arbete i en de-partementspromemoria . När den har varitute på remiss kommer vi att ta ställning till om enförsöksverksamhet bör inledas.Anf. 63 ():Herr talman! Inledningsvis vill jag tacka ministernför svaret.Vi är naturligtvis överens om att det är oaccepta-belt att kvinnor utsätts för våld från sinpartner eller f.d. partner och att hemmet för mångakvinnor har blivit en farlig miljö att vistas i. Varje årmördas ca 25 kvinnor av närstående män. Hur mångakvinnor som misshandlas vet man inte, men närmare20 000 fall anmäls varje år.I är det ca 2 400 män som får besöksför-bud ålagt av domstol. Följaktligen är det lika mångakvinnor, oftast med barn, som varje timme av dygnetplågas av oro och rädsla. Antalet brott mot besöks-förbudslagen uppgick till ca 3 200.Det är i och för sig ett framsteg att ministern i sittsvar utlovar en departementspromemoria våren 2001.Men när promemorian först ska ut på remiss ochministern först därefter tar ställning till en försöks-verksamhet, ja, då finns det anledning att befara att deskärpningar mot dem som bryter mot besöksförbudetkan dröja ytterligare , i det fall vi inte byterjustitieminister 2002.I min interpellation använder jag ordet långbänk,och jag är rädd för att det blir just långbänk. Förslagetom elektronisk övervakning av män med besöksför-bud kom i betänkanderedan 1995.BRÅ lämnade för rapportenElektronisk övervakning vid besöksförbud, och Justi-tiedepartementet har haft gott om tid att, som det ståri svaret, utreda de rättsliga förutsättningarna för elek-tronisk övervakning vid besöksförbud. Under tidensom det övervägs och utreds lever många kvinnor ochbarn i ständig skräck.I sitt svar tar ministern också upp den s.k. kvinno-fridsreformen. Även jag välkomnar denna. Men ty-värr har den hitintills inte fungerat så som i alla falljag hade hoppats på. Den utvärdering av grov kvinno-fridskränkning som BRÅ gjort under detta år tyckerjag faktiskt ger mig rätt. Det är få som åtalas för dettabrott. Av tusen anmälningar har bara lett tillåtal. Vid flertalet av de fällande domarna har miss-handeln av kvinnan varit ganska grov.Jag hade större förhoppningar på den nya lagstift-ningen. Jag förväntade mig att upprepade kränkning-ar, även sådana som var för sig kan anses som någotmindre grova, skulle kunna leda till fällande domarför grov kvinnofridskränkning.I rapporten som BRÅ har gjort över kvinnofrids-kränkningen skriver man: Avsikten med den nyabestämmelsen var att bedöma mindre grova menupprepade brott mot samma kvinna som ett allvarligtbrott. Resultatet av denna undersökning visar att dettasyfte inte har uppnåtts, eftersom de män som dömshar begått förhållandevis grova brott.Jag tycker att det kan vara på sin plats att ställa enfråga till den nye justitieministern. Han bör ju rimli-gen få en rivstart och komma med nyheter och litemera fart när det gäller dessa frågor. Det är viktigt dådet är många i som lider under denna plåga.Vi är överens om att kvinnofridsreformen var bra,men vi kanske inte är överens om hur den fungerar.Jag tycker att den fungerar för dåligt.Min fråga är: Anser justitieministern att lagstift-ningen då det gäller grov kvinnofridskränkning hitin-tills fungerat tillfredsställande? Om ministern intetycker så, förväntar jag mig ingen långbänk utan ensnabb reaktion.Anf. 64 ():Herr talman! Det är väl känt att misshandel avkvinnor inom familjen oftast inte är en engångsföre-teelse, utan tvärtom har en benägenhet att accelerera.Tyvärr får vi återkommande bevis för detta. Förravintern fick vi uppleva att en kvinna i Helsingborgmördades av sin make. Maken avtjänade ett fängelse-straff för tidigare misshandel av kvinnan och gjordesig skyldig till mordet under en permission.Helt uppenbart var kvinnan orolig för sig och sinfamiljs säkerhet under mannens permissioner. Vid detaktuella tillfället hade hon, då hon informerats ommannens permission, bett sin moder att vara hos hen-ne och barnen . Tyvärr räckte inte dettaför att hindra den tragiska händelsen.Vi moderater har i en motion fört fram förslagetatt misshandlade kvinnor ska erbjudas en kontaktper-son. Enligt vår mening måste polis och övriga inblan-dade myndigheter, som genom en anmälan kommer ikontakt med kvinnor som utsatts för våld, bli betyd-ligt bättre på att upprätthålla kontakten med kvinnor-na. En stödperson, förslagsvis hämtad från poliseneller sociala myndigheter, skulle ha till uppgift attfungera som ett moraliskt stöd men också, genom attbesitta nödvändig kompetens, fortlöpande kunnavärdera och ompröva kvinnans behov av skydd.Därför vill jag fråga om justitieministern är be-redd att arbeta för genomförande av det moderataförslaget om stödperson för misshandlade kvinnor.Anf. 65 ():Herr talman! Jag skulle vilja informera justitiemi-nistern om att justitieutskottet har varit på en studie-resa i . Vi var uppdelade i tvågrupper, en grupp som tittade på polisens verksamhetoch en som tittade på kriminalvårdens. Jag tillhördeden grupp som tittade på polisens verksamhet. Detkanske verkar lite långsökt att jag står och berättar dethär när vi talar om besöksförbud för män.Men vi fick möjligheten att åka med i en polisbil iMontreal. Där har man infört datorer i alla polisbilarså att man direkt kan slå upp en bils registrerings-nummer och se vem som är ägare m.m. Längst ned pådenna lilla datorn finns en kod som anger om perso-nen finns i kriminalregistret eller inte.När jag var ute och åkte i polisbilen såg vi en bilsom cirkulerade runt ett kvarter , vilketgjorde att poliserna slog in registreringsnumret ochfick koden att vederbörande var kriminellt belastad.Man kan då trycka på ytterligare en knapp på datornför att se vilka brott personen har dömts för.Då var det en person som cirkulerade runt med sinbil och som hade besöksförbud hos sin f.d. hustru.Det var då lätt för polisen att stoppa vederbörandeoch direkt säga till honom: försvinner du härifrån,annars vidtar vi andra åtgärder.Det här ser jag som ett led i detta med ny teknikför poliser. Det tror jag att justitieministern och viandra kommer att diskutera längre fram i debatten,för vi moderater har skrivit en särskild motion somenbart handlar om poliser och deras olika möjligheter.Där har vi bl.a. tagit upp detta med datorer som nyteknik för poliser.Det var i denna debatt som jag gärna ville ge ettexempel på hur bra det var även för det här ändamå-let, att kunna användas vid besöksförbud. Då undrarjag om justitieministern har varit i kontakt med dethär eller redan nu kanske har en uppfattning om attpolisens arbetsredskap behöver förnyas, att de bör fåbättre teknik och kanske datorer i sina respektivepolisbilar.Anf. 66 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill bara först tala om vad sominryms i den departementspromemoria som finnsoch vilka frågor som utreds. Det man gör är alltså attutreda de rättsliga förutsättningarna för intensivöver-vakning med elektronisk kontroll i samband medbesöksförbud. Också andra sätt att åstadkomma ettökat skydd övervägs.Åtgärder som ska skydda kvinnan ska inte i förstahand inskränka hennes rörelsefrihet eller inkräkta påhennes integritet. Åtgärder för att mannens rörelsefri-het ska begränsas utreds, t.ex. att åstadkomma enändring i lagen om besöksförbud så att ett besöksför-bud kan avse ett större geografiskt område. Behovetav ändringar i straffskalan vid överträdelse av besöks-förbud, liksom andra ändringar i den lagen, övervägsockså. T.ex. övervägs de rättsliga förutsättningarnaför att avvisa en angripande man från hans och kvin-nans gemensamma bostad.Det är en lång rad av olika frågor som utreds, ochdet ska alltså vara klart . Det är väl lite detsom är poängen med en departementspromemoria,och alla de här frågorna är alltså i allra högsta gradmycket aktuella. Jag tycker att det vore fel att inteinvänta det här.Beträffande de farhågor som kommer från JeppeJohnsson kan jag inte uttala mig om vad som händer . Jag kan i alla fall konstatera att det verkar finnasmycket samsyn i frågan, och jag tycker inte att manska se riktigt så pessimistiskt på det som gäller frågan till mig om hur brottet grovkvinnofridskränkning fungerar i domstol vet jag attåklagare och polis tar det här på mycket stort allvar.Jag har kunnat konstatera det. Om ändå inte lagenssyften uppnås, och man har ju fått ändra den vid etttillfälle tidigare, så måste man självklart göra en änd-ring. Men frågan tas på mycket stort allvar av vårapoliser och åklagare.Sedan var det frågan om kontaktperson. Jag villbara erinra om att gjordes en ändring isocialtjänstlagen där man betonar socialtjänstensansvar. Där finns det vissa möjligheter. även inom brottsofferpropositionen.Slutligen vill jag säga om det som upp att just dessa saker också är aktuella på de-partementet.Anf. 67 ():Herr talman! Att det utreds på departementet vetjag, liksom att detta har gjorts . Jag kan natur-ligtvis inte lasta nuvarande justitieministern för att detinte har hänt så mycket, men det här svaret fick jagför ganska länge sedan. Det är kanske väldigt svårafrågor, men jag tycker att det tar . Kvinno-fridsreformen har ju BRÅ faktiskt utvärderat.Ministern tycker inte att man ska se pessimistisktpå det här. Jag hör till de människor som i de flestasammanhang är ganska optimistiska och glada. Mennär jag ser hur kvinnor behandlas, och att det fortsät-ter, så kan jag inte använda ett sådant ord som att jagskulle se positivt på det hela. Det är en värld som äroerhört negativ som vi faktiskt måste ta tag i.Händelsen som jag beskriver i början av min in-terpellation fick i en lokaltidning hemma följanderubrik, jag upprepar den: Kvinnan skars i halsen. Honöverfölls på krogen av sin f.d. pojkvän. Han miss-tänks för mordförsök. Mannen hade besöksförbud.Sådana händelser kommer att fortsätta inträffa i vårtland, och kvinnor kommer också att dödas av mänmed besöksförbud. kommer män att brytamot besöksförbud utan att man kan komma åt attdöma dem för det.Erfarenheterna från ger ganska positiva sig-naler om den elektroniska övervakningen. Det ärprecis som ministern säger; den som har bestämt sigför att märka eller döda en kvinna har alla möjlighe-ter. Men den elektroniska övervakningen ger i mångafall kvinnan en tidsfrist. Hade hon haft ett larm somhade utlösts den här i såhade hon kanske kunnat sätta sig i säkerhet på restau-rangen.Övervakning med elektronisk fotboja avslöjarnämligen om man bryter mot besöksförbudet. Det ären viktig poäng. Tekniken har en avskräckande funk-tion. Det är en mycket viktig poäng. Fotbojan utgördessutom en ständig påminnelse för männen om all-varet i besöksförbudet. Och det har ett symbolvärdeför kvinnan, som upplever att samhället äntligen görnågot konkret och ställer upp för henne.Herr talman! Jag vill ha ett rättssystem som kon-centrerar sig på brottsoffrets behov i stället för gär-ningsmannens. Kvinnomisshandel är ingenolyckshändelse. Misshandeln inträffar på grund av enmänniskas medvetna beslut att kränka en annan män-niska. Även om det i många fall är droger inblandademåste man ta ansvar för sina handlingar. Varje indi-vids ansvar för sina gärningar utgör den moraliskagrunden för statens rätt att utdöma straff. Straffen förbrott mot kvinnor behöver ses över. Samhället måstege en tydlig signal om att våld, framför allt mot kvin-nor, inte accepteras. Skärpta straff bör kunna bidra tillökad trygghet för de kvinnor som lever under ständi-ga hot.Herr talman! fastslog den5 januari att det är rätt att döma till villkorlig dommed samhällstjänst då någon misshandlat en närstå-ende kvinna. Jag var inte med på rättegången men idomskälen står det: I enlighet med hovrättens domhar N.N. gjort sig skyldig till misshandel som inte ärringa.Herr talman! Jag anser att lagen måste ändras såatt denna typ av påföljd inte ska komma i fråga vidbrott av den här typen. Delar justitieministern minuppfattning och tänker justitieministern ta initiativ ändring av nu gällande lagstiftning? Villkorligdom och samhällstjänst ska användas där det hörhemma, inte vid misshandel av närstående kvinnordär misshandeln av domstolen bedöms som interinga.Anf. 68 ():Herr talman! Det gläder mig att höra att departe-mentspromemorian bl.a. kommer att innehålla över-väganden om stödperson. Detta gör jag med tanke påatt vi även hade ett sådant förslag i riksdagenoch då blev nedröstade bl.a. beroende på att social-demokraterna inte tyckte att vårt förslag var särskiltbra. Jag hoppas att övervägandet också kommer attresultera i förslag. Vad som däremot är bekymret äratt här kommer det, om jag uppfattar det rätt, en de-partementspromemoria . Sedan ska dennabehandlas, beredas. Det brukar inte gå särskilt fort.Under tiden har vi kvinna på kvinna som utsätts förmisshandel.Det borde inte vara så svårt med tanke på det somvi har sett, bl.a. i Helsingborgsfallet, att ta ställningtill om det är rimligt att kvinnor som anmäler miss-handel på närstående direkt ska få en stödperson. Förmig är det självklart att säga att vi måste ordna dettaså att vi slipper en upprepning av denna typ av fall.Helsingborgsfallet är, tror jag, ett väldigt typisktfall som visar behovet. Det var en familj där allamedlemmar kom från ett asiatiskt land. De hademycket dåliga svenska språkkunskaper och ingenkunskap om det svenska samhället. Det var en kvinnasom var helt utlämnad till sin misshandlande man ochsom inte visste vart hon skulle vända sig när mannenvar på permission.