prot · GO0945 · 2000-12-12 00:00:00 — Så då kan vi sluta med den.Men det är en annan del som har blivit mer ochmer viktig ju fler människor som har tagit kontaktmed mig, och det handlar om kravet på att det skafinnas ett slags kompetens som gäller för alla därföratt vi i systemet inte ser till att det finns möjligheterför dem som har en lite annorlunda uppsättning avkompetens, en annan mix av kompetens. De kanskeär oerhört praktiska och estetiska och skulle kunna gåin på en högskoleutbildning utifrån dessa ämnen.Men då finns denna spärr, högskolebehörigheten pågymnasieskolan. Och jag menar att det är en fara omvi missar dessa resurser som på sina områden kanvara riktigt bra. Därför skulle jag önska att vi hittadenågot sätt, t.ex. med validering, för att åstadkommanågot annorlunda.Anf. 129 Utbildningsminister () replik:Fru talman! Det är en mycket intressant fråge-ställning som tar upp. Jag menaratt en kvalificerad yrkesutbildning är ett sätt att skapanya typer av utbildningsprogram som ju ligger närahögskolan, och i många fall med mycket aktiva hög-skolor som deltagare, men också mycket nära enarbetsmarknad och ett näringsliv som har visat sigkunna locka nya grupper, inte minst pojkar från ar-betarhem, och erbjuda mycket kvalificerad utbildningoch som i bästa fall också erbjuder en öppen dörr intill högskolan för senare studier. Jag skulle gärna seatt högskolan också funderar mer i dessa termer. Detär naturligtvis ett huvuduppdrag att erbjuda de långahögskoleutbildningarna. Vi har ju sett en mycketstark utveckling när det gäller examinationen på delånga högskoleutbildningarna, och det är bra. Menman får inte förlora värdet i de kortare yrkesinriktadehögskoleutbildningarna. Detta kan nämligen ocksåvara ett sätt att öppna dörren för ett livslångt lärande,där man kan locka nya grupper som kommer in ochfår sina första poäng i högskolan, som sedan går vida-re till ett arbetsliv men som det sedan också är möjligtatt locka tillbaka senare under yrkeslivet. Det kom-mer vi att se ett stort behov av att människor kan göraframöver.Detta ska man koppla till mycketspännande arbete med utbildningskonton där arbets-tagare, arbetsgivare och stat tillsammans i ett treparts-förhållande stimulerar ett sparande till egen individu-ell kompetensutveckling, vilket naturligtvis kommeratt innebära att en ny grupp blir intresserad av hög-skolan i livet. Och högskolan måste förbe-reda sig på de speciella krav och behov som dessamänniskor har när det gäller fort- och vidareutbild-ning och kanske också när det gäller bildning mitt ilivet.Anf. 130 ():Fru talman! Vi har en kraftig utbyggnad av lan-dets högskolor. Det är värdefullt, och det känns sär-skilt angeläget att vi kan nå presumtiva studenter somtidigare har haft svårt att komma i fråga för en högreutbildning. Det finns ett antal fristående högskolorsom har inordnats i det statliga budgetarbetet och somfått i princip stöd för sin verksamhet i likhet med vadsom gäller för den allmänna högskolan.I debatten uppmärksammades stif-telsehögskolorna, att de delvis är på undantag. T.ex.Jönköpings högskola har verkat i ett dynamiskt skede.Den är verksam i ett län med ett näringsliv som ärmycket framåt men som har samma behov som nä-ringslivet i stort i landet, nämligen behov av förnyelseoch innovationer. Där skulle en kreativ forskningkunna bana väg för svenska företagsframgångar. Mendå är det viktigt att goda ekonomiska och andra förut-sättningar ges och att de ges likvärdigt.Det finns dock ett ännu mer besvärande undantag.Det gäller de frikyrkliga teologiska högskolorna. Deär relativt unga skolor. Bara något tiotal år har manhaft examensbehörighet från 80 till 140 poängs nivå.Man har skolor i i , ochÖrebro. Flertalet frikyrkliga samfund står bakom somhuvudmän. Intressant har varit det intresse som sko-lorna har väckt, såväl hos dem som kan räknas tillsamfundens egen intressesfär men också hos andrakyrkor, inte minst har många blivan-de präster som också tillgodogör sig utbildning viddessa tre högskolor.Under senare år har företrädare från den borgerli-ga oppositionen och från och Miljö-partiet motionerat om att eftersträva rättvisa. Redanfrån starten fick dessa högskolor en betydligt mindretilldelning av statliga medel för sin högskoleutbild-ning, och det har sedan hängt kvar, trots att vi hargjort flera framstötar . I årets motion har vipåmint om att så gott som halva stöddedessa propåer , och har mönstret upp-repats. Utskottsmajoriteten, där också Miljöpartietsoch företrädare stött regeringens ne-gativa linje, hänvisar till att man lever med gamlaavtal, underförstått att man får vänta då manmöjligen gör ett nytt avtal.Det som vi motionärer krävt är att skolorna i stats-finansiellt sammanhang skulle få en justering sominnebär att man rättvist kan ge dessa skolor stöd. Detvore rimligt att grundbidraget för helårsstudenterräknades likvärdigt, att lokalbidragen sågs över ienlighet med vad som sker på andra håll och att re-duktionen på per helårsstudent juste-rades.Utbildningsministern talade ju om att det sat-sas mer än , 6 500 miljoner kronorskulle komma i fråga, och då känns det lite konstigtatt man förvägrar några små högskolor rättvisa vill-kor. Det känns faktiskt ovärdigt.Egentligen är det ju en orimlig ordning att statenförutsätter att allmänna och öppna högskolor skafinansieras med medel som till stor del utgörs avfrivilliga bidrag från huvudmännens organisationer,deras medlemmar och sympatisörer. Det kan knap-past vara okänt för regeringen och utskottsmajoritetenatt det rör sig om en huvudmannagrupp, inte särskiltstor till antalet, men som med fullt ut skattade pengarfår samla in , detta föratt skolorna ska fungera för sina av statsmakten ålag-da högskoleuppdrag. Vi har också i motionen pekatpå att andra huvudmän som står bakom friståendehögskolor inte avkrävs personliga offerinsatser för atträtta till det som staten har försummat. Det må varakommuner, industrier, banker eller andra intressenter.Det framstår därför som horribelt när det gäller deenskilda högskolorna med främst teologisk utbildningmen också de som är engagerade i t.ex. högskolekur-ser för mänskliga rättigheter, för att nu nämna endisciplin som blivit mycket uppmärksammad och därsökande stått i kö för att få delta.Vi lever, fru talman, i då samhällsdebatten istort också har tagit upp mer av s.k. mjuka frågor,inte sällan också av existentiell art. Det är uppenbartatt såväl folkliga som vetenskapliga studier kringvärdefrågorna är grundläggande för hela samhället.Att detta behöver ges utrymme såväl i samhällsde-batten som i vetenskaplig forskning torde alla varaöverens om. Därför framstår utskottets nonchalantaavfärdande av motionskravet som högst stötande.När jag berättade om detta förhållande för en kändhögskoleman undslapp han sig kommentaren: Dennaorättvisa är av sådan art att den borde väcka intressehos Diskrimineringsombudsmannen.Fru talman! Utbildningsministern hyllade stöd-partiernas beredvillighet att stödja regeringen och detmå vara honom obetaget - de är inte bara stödjandeutan också lydiga. Statsrådet påstår att opposi-tionen varit "på tvären" och att man "stoppat och sagtnej".För del gör vi nu en satsning på hu-manområdet inom högskolan och föreslår förbättring-ar och ges nya pengar till stora belopp.Det är viktigt och högst rimligt att också nå rättvi-sa och ett utrymme för en rimlig expansion där detfinns ett efterfrågetryck - t.ex. när det gäller de nyahögskolorna med frikyrkan som huvudman. Frånmotionärernas sida har vi inte mycket mer att mobili-sera än argument för rättvisa. Jag vill påstå att det ärförvånande att utskottsmajoriteten med Socialdemo-kraterna i spetsen så hårdnackat bjuder motstånd.Men det synes ingå i ett mönster att det är lättare attnonchalera grupper som inte är särskilt påstridigaeller högljudda. Detta bildar något av ett mönster förhur socialister ser på enskild ideell verksamhet. I endel fall hjälper det inte ens att det är fråga om erkänthög akademisk kvalitet.Den fråga som kan ställas till såväl utbildnings-ministern och Socialdemokraterna som deras stöd-partier är om man är nöjd med situationen att år efterår behandla små men högt kvalificerade högskolororättvist.Besparingsperioden är förbi, förkunnar statsrådetÖstros. Han upprepar det . Men åtstram-ningens svångrem sätts på några små nya högskolor.Jag frågar återigen: Är och Miljöpartietnöjda med en sådan ordning? Är er uppgivenhet idenna rättvisefråga ett offer i budgetbehandlingeneller är det fråga om ideologiska motiv?Fru talman! Jag vädjar om att man också från par-tier vars företrädare ingår i den avslagsyrkande majo-riteten gör ett undantag och biträder de yrkanden somförs fram i reservation 5 under mom. 29, som jag beratt få yrka bifall till.Anf. 131 ():Fru talman! Jag har begärt ordet för att uttryckamissnöje över att motionen om Östersjöuniversitetetinte har fått en positiv behandling.Vad är då Östersjöuniversitetet? Jo, 160 universi-tet och högskolor har bildat ett nätverk runt . Det nätverket har som främsta uppgift och syfteatt sprida kunskaper om Östersjöproblemen.Sedan 1974 har varit med om att byggaupp arbete för att bevaraÖstersjöns miljö. har undertecknat -det skedde 1992 - konvention som trädde ikraft och som innebär juridiskt bindandeöverenskommelser om att bl.a. upphöra med dump-ning till sjöss. Överenskommelsen gäller också över-gödningen och användandet av miljöfarliga ämnen.En av största insatser för att sprida kun-skaper på det här området är att samordna när detgäller Östersjöuniversitetet. Genom kurser, organise-rade av Östersjöuniversitetet, har ett mycket stortantal studenter inom t.ex. biologi, teknik, statsveten-skap, ekonomi och lärarutbildningar fått kunskaperom frågor som rör miljö; detta i ett biolo-giskt, ekonomiskt och politiskt perspektiv. Östersjöu-niversitetet är beroende av finansiellt stöd från andrakällor än den akademiska världen. Men den störstafinansiären, , tänker upphöra med att stödja verk-samheten.Därför menar jag och att bor-de ta sitt utlovade ansvar för natur ochmiljö och fortsätta att administrera Östersjöuniversi-tetet, även om det sker på annat sätt än genom Sida.Och visst vore det något att visa upp då vi harvårt EU-ordförandeskap!Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 9.Barns och ungdomars lärandeAnf. 132 (m):Fru talman! Med hänvisning till kammarens ar-betsbelastning har jag kortat ned mitt anförande rättrejält, så jag ber om ursäkt om det inte är lika nyanse-rat som det brukar vara. Jag vill också säga att jagkommer att undvika att ta repliker, även om jag älskaratt debattera. Jag lovar dock inte att jag lyckas medatt hålla denna ambition.Det budgetförslag som den socialdemokratiskaregeringen har lagt fram när det gäller barns ochungdomars lärande är ett, enligt min mening, sorgligtaktstycke. Om det övergripande målet för politikom-rådet - denna nya uppfinning - ska gälla, dvs. attSverige ska vara en ledande kunskapsnation sompräglas av utbildning av hög kvalitet, verkar det ivarje fall inte gälla och gymnasiet. Detsaknas krafttag för att komma till rätta med de otill-räckliga resultat i och gymnasiet som vifår så många rapporter om.Kammaren har debatterat maxtaxan. Jagska inte upprepa vår kritik av förslaget i ett familje-politiskt perspektiv. Men som utbildningssatsning ärsänkta avgifter inom barnomsorgen knappast lösning-en på några problem. allmän förskolakommer inte heller att rätta till förhållandet att tusen-tals elever lämnar utan att kunna läsa,skriva och räkna ordentligt. Ingen forskning visar attdet är just avsaknaden av pedagogisk förskoleverk-samhet för ytterligare några procent barn som är or-saken till att har fått allt större problem.Vi moderater tror att förkoleverksamheten kan ut-vecklas. Med ett gediget pedagogiskt innehåll finnsdet mycket att vinna när det gäller att ta vara på demindre barnens förmåga att lära. Därför lade vi för-slaget om utveckling av en frivillig barnskola. Någrapedagogiska idéer eller ambitioner när det gäller denallmänna förskolan har regeringen inte presenterat.Ofta får man dessutom höra om förskolan att verk-samheten inte får bli för "skollik". Förskoleklassernahar t.o.m. kritiserats för att vara det. Man säger istället att barn måste få leka. Jag undrar vad regering-en och andra tror att barn gör om de inte är i försko-lan.Vad jag vill komma fram till är att vi inte behövervare sig förskolan eller skolan för att barn ska leka.Förskola och skola har ett annat syfte, nämligen attmed hjälp av pedagogiskt utbildad personal, profes-sionella, ge barn vad ingen annan kan förmedla ellerlocka fram. Förskolan och skolan ska dessutom varaen miljö som uppmuntrar nyfikenheten och viljan attlära mer och som bidrar till elevernas fostran.Vi moderater värnar om skolan som en professio-nell och en stimulerande miljöför varje barns personliga utveckling och kunskap-sväxt. I det perspektivet är lärarbristen ett stort be-kymmer, men också bristande lärarkunskaper. Våruppfattning leder fram till att skolan måste moderni-seras som arbetsplats. Det handlar om skolklimatetmen också om nödvändigheten av fortsatt och stärktsatsning på IT i skolan.IT i skolan är så mycket mer än datorer ochgrundutbildning för lärare. Det handlar om pedago-gisk utveckling, om behovet av att arbeta mer syste-matiskt med elevernas förmåga till kritisk granskning.Jag tror att när många ser ITIS-satsningen somnågot avklarat har vi bara börjat. Den moderna in-formationstekniken omvandlar samhället på ett sågenomgripande sätt att det tvingar inte minst skolanatt tänka om och tänka nytt.Det är svårt för många barn i skolan . Mobb-ning och allmän oordning finns på många håll. Faktabelägger allvaret när det gäller skolans inre arbets-miljö. En hel del framkom i debatten om mobbninghär i kammaren . Ett annat exempel som jagbara vill nämna är ljudnivån. En undersökning frånSahlgrenska sjukhuset i visar att av 7-åringarna har eller har haft känningar av sus-ningar och andra oljud i öronen, dvs. De haren kronisk hörselskada. Var fjärde person som drab-bas av svår tinnitus, det är ett stort bekymmer, ärlärare. Oväsendet överstiger alla normer och är iblanddirekt skadligt. Det här finns det konkreta rapporterom.Socialdemokraternas svar på skolans bekymmerär ett nytt statsbidrag för fler vuxna i skolan. Smakapå orden "fler vuxna". Här krävs minsann inga hög-skolestudier eller examina, nej, extrapengar kan manfå bara man anställer vuxna. Vilka signaler skickardet? Måste man också ha mer pengar för att få tyst iklassen?Vi moderater anser inte det. Skolan har för mångaanställda som saknar utbildning för det arbete de skautföra. Det behövs inte fler vuxna i största allmänhet,men väl fler riktigt utbildade lärare och andra. Detbehövs ledarskap och ett fungerande samarbete medhemmen.Intressant med förslaget är dock att regeringen nuanser att staten måste gå in med riktade pengar tillskolan. Vi håller med om det. Men i stället för attgöra som socialdemokraterna och styra innehållet ochgöra projekt, vill vi moderater värna skolornas egen-makt. Det är ute i de enskilda skolorna man kan be-döma hur resurserna bäst används. Det ska inte varaförmåga att fylla i projektansökningar och gulla meddepartementet som ska avgöra var pengar hamnar. Vimoderater föreslår raka rör direkt till skolorna, utanpekpinnar. Vårt förslag innebär en förstärkning avanslaget till skolan. Dessutom tycker vi att huvudde-len av resurserna till skolorna ska gå just den vägen,dvs. att det inte bara är ett riktat bidrag.För oss moderater är kärnan i de reformer vi villse att värna utbildningens kvalitet genom att ge eleveroch föräldrar rätt att välja skola och rektorer, lärareoch andra i skolorna ökad frihet att finna vägar att nåbättre resultat.Statens uppgift är att ange målen och se till resul-taten. Därför krävs förändringar när det gäller myn-dighetsstrukturen. Vi föreslår att och samman och att ett nytt fristående utvärde-ringsinstitut byggs upp. Ett skolverk vars generaldi-rektör skriver debattartiklar med ministern har inteden självständighet och det oväld som krävs. Tänkom motsvarighet skulle göragemensam sak med !I vår vision kan elever och föräldrar få besked omde egna resultaten i förhållande till undervisningensmål men också vilken kvalitet olika skolor erbjuder. Ivår vision kan fristående utvärderingar tjäna somunderlag för sakliga debatter om de svårigheter ochmöjligheter som utbildning ständigt möter.Till skillnad från socialdemokraterna är vi mode-rater inte fixerade vid vem som driver skolor. Vårutgångspunkt är att varje barn måste kunna få denbästa utbildningen, och vi tror att det kräver mång-fald.Vi tycker inte heller att man ska experimentera förmycket med sådant som fungerar bra. Ett exempel påpolitisk klåfingrighet var beslutet att stänga special-skolorna. och ska bli resur-scenter. Så långt är allt väl. Men att handikappadebarn bara undantagsvis och under kortare perioderska kunna få undervisning av de specialutbildadepedagoger som finns i dessa skolor säger vi nej till.Vi lägger pengar för att slippa den här utvecklingen.Vi moderater ser också de svenska utlandsskolor-na som en resurs. Vimoderater har tidigare avvisat de åtstramningar soci-aldemokraterna gjort, och vi föreslår även extramedel. Vi vill att svenskar som tar jobb utomlandsska komma hem och tycka att detkänns bra. Därför är det en god sak att se till att derasbarn kan gå i svensk skola om de önskar. Dessutomgör de svenska skolorna utomlands mycket reklamför vår syn och vårt sätt att arbeta med undervisning.Fru talman! Gymnasieskolan är ett sorgebarn påmånga sätt. Resultaten är mediokra, och många ung-domar slås ut direkt. Med socialdemokratisk retorikkallas det höjda ambitioner. Men att en av tre elever iårskurs 3 1998/99 lämnade gymnasieskolan utanbehörighet för högskolestudier kan också, som påpekat, ses som ett uttryck för ineffekti-vitet. Rapporten påpekar att elever väljer att inte ta utbetyg för att vara säkra på att få möjlighet att förbätt-ra betygen på komvux. Man frågar också om det igymnasiet inte finns inneboende kvalitetsproblem.Färre elever än går igenomett traditionellt studieförberedande program. De po-tentiella NT-studenterna räcker bara till att fylla entredjedel av högskoleplatserna till ingenjörs- ochnaturvetarutbildningar. Bland eleverna som gått ettyrkesförberedande program var det bara varannansom jobbade eller studerade sena-re.Jag tycker att det är bra att regeringen ökar antalettimmar i gymnasieskolan, men det behövs mer ge-nomgripande förändringar. pekar påatt kostnaderna för de problem jag nämnt och en heldel andra är väldigt stora. Tänk vad vi skulle kunnagöra med 20 miljarder om vi i stället fick satsa dempå ökad kvalitet i skolan, på speciallärare, böcker ochmycket annat. I en sådan jämförelse är regeringensförslag om särskilt statsbidrag litet och priset för denförda skolpolitiken alldeles för högt.Anf. 133 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Fru talman! Det är en stor och allvarlig uppgift atthär i kammaren få vara med och debattera den svens-ka skolan. Här finns alla möjligheter. Skolan möterbarnen, följer deras inhämtande av kunskaper, serderas utveckling och har en stor påverkansroll. Tyvärrhar senare tidens mediedebatt inte så mycket handlatom de möjligheter som skolan har utan hur usel denär. har varit mycket resultatfixerad.Givetvis är det bra med fixering på resultat, menkvalitetsuppföljningen är det viktigaste.Det stora problemet med den svenska skolan ärdock de stora olikheterna i landet. Att komma till enbra skola är som att vinna högsta vinsten i ett lotteri.Och det finns de som drar nitlotten vid val av skola.Det är detta som är vår politiska uppgift att lösa. Därregeringen misslyckas måste vi från oppositionen gåin och visa på alternativ. Det är dock förödande förseriösa, välmeriterade, mycket kompetenta lärare somlägger sin själ och sin kraft i skolan att ständigt mötasav epitetet en misslyckad skola. Jag vill verkligenönska lärarna lycka till i de pågående löneförhand-lingarna.Först några ord om förskolan.Debatten om den allmänna förskolan har förts avGunilla Tjernberg här i kammaren den 23 november.Jag ska dock återigen beröra några delar.Regeringens förslag om maxtaxa kommer att ledatill att barnen vistas på dagis och får mindretid med sina föräldrar. En färsk undersökning sägerdessutom att det är stressen som gör att så få barnföds i . Ett stort antal kommuner kom-mer att få ökade kostnader för barnomsorgen ävenmed den statliga subventionen inräknad. Det kankomma att beskära skolans budget. Denna styrning avbarnomsorgsform är ytterligare ett slag mot denkommunala självstyrelsen och visar på en smygsoci-alisering utan like.Förslagets vinnare är högavlönade föräldrar ochförlorarna barnen. Maxtaxan innebär att familjer medhöga inkomster kan få en avgiftssänkning i storleks-ordningen . För en ensamståendeundersköterska däremot blir förändringen högst mar-ginell. Regeringen står för en likriktning som stridermot socialismens tanke att ge extra stöd till svaga ochutsatta grupper. Regeringen ger till dem som redanhar.Det största problemet kommer dock att bli de sto-ra barngrupperna, med personal som blir allt merstressad och sliten. Förslaget om maxtaxa är såledeskontraproduktivt, då den troliga effekten blir ned-dragningar av förskoleverksamhet i form av störrebarngrupper. Jag har själv haft mina fyra barn pådagis och upplevt det mycket positivt. Det var underden tid då det fanns gränser för hur många barn somkunde finnas på varje avdelning. är de gränsernaförsvunna för länge sedan. Regeringen har över hu-vud taget inte tänkt på att den lägre taxan också ledertill en större efterfrågan. Jag ska inte stanna längrevid detta eftersom detta är en skoldebatt, men jag ärmycket rädd att skolans budget kommer att beskärasgenom detta. Vi kristdemokrater har dragit bort rege-ringens 150 miljoner för att ge ökade resurser inomett annat anslag för att öka valfriheten för föräldrarnaoch för att få ett bättre familjepolitiskt förslag sominnehåller ett barnomsorgskonto, avdragsrätt förbarnomsorgskostnader och fri etableringsrätt.Man skulle man få mer för pengarna och störrerättvisa. Därför yrkar jag redan nu bifall till reserva-tion 5, den del som avser mom. 15.Fru talman! förstod tidigt be-hovet av en värdegrund som vilar på den etik somförvaltats av tradition och västerländsk huma-nism. Det har haft och har stor betydelse att dennavärdegrund är inskriven i våra läroplaner.Det värdegrundsarbete som skolministern sedanbyggt på med har varit mycket värdefullt och harbetydelse för skolans demokratiska fostran. Det ärdock viktigt att värdegrunden står fast vid den kristnaetiken för att inte framstå som ett flummigt budskapsom kan stå för vad som helst. Det är nämligen vär-degrunden som är garanten för att man ska slippafrämlingsfientlighet, rasism och mobbning i skolan.Om detta hade vi en debatt, där behovet av en landsomfattande kampanjmot mobbning för att ingen enda ska kunna känna signedvärderad och kränkt. Denna debatt begärdes avKristdemokraterna.I går såg jag filmen på bio. Med 30-årig lärarerfarenhet är jag mycket bekymrad över attsjuåringar kan se filmen om de har sällskap mednågon som fyllt . Elvaåringar kan själva se den.En film med parodierade våldtäkter, misshandel,stympningar och sexuellt övervåld kan inte försvaras,även om argumentet är att det är en parodi som drivermed våldsinslag i andra filmer.Filmen var mycket sjuk och det är inte rimligt attförutsätta att elvaåringar ska kunna avgöra vad som ärparodi. I filmen fick man se allt från ett avhuggetbröst till ett avskuret huvud som slängs i en pappers-korg.De sexuella inslagen är perversa med inslag därkönshåret först körs av med en motorsåg för att förbe-reda samlaget. Språket innehåller allt från att "desexuellt utsvultna väntar på lammkött" till att någonska strimlas och hackas till tärningar. Också de reli-giösa värdena nedvärderas genom att uttryck som"onanera med ett krucifix" används.När jag började undersöka mera fick jag veta attdenna film har ungdomar redan laddat ned på sindator.