prot · GN0960 · 2000-02-03 00:00:00 — Jag vill gå ännu längre.Jag vill att ännu fler människor ska kunna få varadelaktiga. Den representativa demokratin är jättevik-tig och ska bevaras. Men vi kan öppna upp och låtafler människor få möjlighet att besluta över sin var-dag och få den makt vi alla behöver.Det kan vara så, statsrådet, att går man ut och frå-gar på det sätt som statsrådet nämnde att hon gjort såär en del 16-åringar lite fundersamma: Kan det möjli-gen vara så att jag kan gå ut och rösta? Det är ju ettstort ansvar. Är det inte så att vi har byggt upp det härsystemet , och att man har tagit bortansvaret från oss när vi växte upp eftersom man harcentraliserat på det här sättet? Det kan vara därförman är främmande.Vore det inte då bättre att öka demokratin och setill att fler får makt och inflytande tidigt? Statsrådetsäger ju i sitt svar att unga människor måste få verk-ligt inflytande över beslut som fattas. Vad är det dåsom statsrådet vill föra fram?Anf. 165 Statsrådet ():Fru talman! Nej, det är sant som . Den lokala nivåns betydelse handlar inte enbartom den representativa demokratins olika arenor ochom möjligheterna att utöva inflytande och vara meddär. Jag håller med om att det också handlar om att sealla övriga former av politisk aktivitet, engagemangoch ansvarstagande som finns runtom i Sverige.Det är också så att bl.a. forskare inom ramen förDemokratiutredningen har analyserat på vilka punktersom svenska befolkningen anser att man harmer att säga till om än för . Det visarsig att områden där olika former av brukarstyrelse harinförts är sådana exempel. Det förtjänar naturligtvisen viss eftertänksamhet och ger oss en signal omnågonting.Samtidigt vill jag säga att jag är den första sombejakar engagemang oavsett - nästan - vilka formerdet tar sig inom lagens råmärken. Men det är också såatt ett engagemang för en enstaka skola, ett engage-mang för att bevara den lokala affären eller ett nät-verk för att skydda miljön på orten på något sätt börlänkas till de beslut som måste fattas någonstans pådemokratisk grund.Därför är det väsentligt att vi fokuserar på den re-presentativa demokratins förmåga att ta hand omdetta engagemang, denna kunskap och denna viljautan att trycka ned andra former av engagemang. Detgäller att se styrkan i både-och.Jag tror att jag slutar där.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på interpellation 1999/2000:183 ometnisk och kulturell mångfaldAnf. 166 Statsrådet ():Fru talman! har ställt ett an-tal frågor om åtgärder för att stärka invandrares del-aktighet i det politiska arbetet. Interpellationen haröverlämnats till mig eftersom några av frågorna lig-ger inom mitt ansvarsområde.Jag kan i stort instämma i den beskrivning somMarianne ger om invandrarnas situationnär det gäller deltagandet i demokratin. Ett av fleraoroande tecken är att valdeltagandet bland utländskamedborgare fortsätter att minska. Det var endast 35 %som deltog i det senaste kommunalvalet. Andelen harminskat för varje val , då utländskamedborgare hade möjlighet att deltai kommunala val i . Det här är ett av fleratecken på att polariseringen i samhället har ökat, ochdet måste vi ta på största allvar.Detta var ett viktigt skäl till att regeringen ome-delbart efter valet beslutade om tilläggs-direktiv till . Den fick i upp-drag att utreda orsakerna till det sjunkande valdelta-gandet och att föreslå åtgärder för att öka medborgar-nas delaktighet och engagemang i det demokratiskasystemet.Demokratiutredningen kommer att redovisa sittarbete . Utredningen har haft sam-råd med rådet för utvärdering av val, somhade ett särskilt uppdrag att utvärdera om, och i såfall på vilket sätt, reformen av det svenska valsystem-et påverkade valdeltagandet val. Utred-ningen har också samrått med , somsärskilt har i uppdrag att undersöka utvecklingen närdet gäller valdeltagandet bland invandrare.Även om jag i stort instämmer i beskrivning vill jag något nyansera beskriv-ningen om personvalets effekter. Rådet för utvärde-ring av val säger i delbetänkandet Personval1998 att kandidater med utländsk bakgrund har ut-nyttjat personvalsinstrumentet i ungefär samma ut-sträckning som svenska kandidater.Orsaken till att många kandidater har bedrivit eg-na kampanjer är att de ibland har känt ett motståndfrån de lokala partiledningarna. Å andra sidan har deupplevt ett starkt stöd från invandrarföreningar ochfackliga organisationer.Enligt rådets bedömning kan personvalsreformensägas varken ha gynnat eller missgynnat invandrar-kandidaterna. Systemet har visat sig relativt neutralt.En mycket positiv effekt i det här sammanhangetsom rådet pekar på är att invandrarkandidaternaskampanjer har lett till att personer som i övrigt inte ärpolitiskt aktiva har engagerat sig i valrörelsen. För-hoppningsvis kan detta leda till att partierna på längresikt lyckas få med fler personer med invandrarbak-grund i sina organisationer.När det sedan gäller de konkreta frågor som ställer så avser den första fråganåtgärder för att förbättra representationen i nämnde-mannakåren. Här vill jag gärna hänvisa till att rege-ringen tillkallade en särskild utre-dare som ska göra en översyn av krav på svensktmedborgarskap och andra krav relaterade till med-borgarskap i lagstiftningen. Utredaren hade i uppgiftatt identifiera vilka reformbehov som finns.Regeringen beslutade att utred-ningen fr.o.m. ska fortsätta sittarbete som en parlamentarisk kommitté. Samtidigtförlängs tiden för att redovisa uppdraget till den1 december 2000.Jag vill också hänvisa till det interpellationssvarangående nämndemän som justitieminister lämnade här i kammaren den 18 januari.Där aviserar justitieministern att hon överväger attlåta en utredning titta på frågor som rör nämndeman-nainstitutet, bl.a. nämndemannakårens sammansätt-ning.Marianne har också frågat mig vilkaåtgärder regeringen tänker vidta för att stärka invand-rares delaktighet i det politiska arbetet.Regeringen har tillsatt en parlamentariskutredning som enligt sina direktiv ska föreslå åtgärderför att stärka den medborgerliga insynen och delta-gandet i den kommunala demokratin. I direktivenbetonas att samhällets etniska och kulturella mångfaldpå ett bättre sätt än måste avspegla sig bland deförtroendevalda. Utredningen ska därför närmareundersöka vilka särskilda åtgärder som behövs för attöka möjligheterna för personer med utländsk bak-grund att få insyn i och möjligheter att delta i denkommunala demokratin.Det påpekas i direktiven att det låga valdeltagan-det bland utländska medborgare till viss del kan berodels på brist på information och kunskap om politiskapartier, dels på språksvårigheter och begränsadekontakter i samhällslivet. En utgångspunkt för utred-ningen måste därför vara att ingen medborgare skabehöva stå utanför demokratin på grund av bristandekunskaper om t.ex. demokratiska traditioner eller hurdet svenska samhällslivet fungerar.Marianne tredje fråga avser hur rege-ringen avser arbeta för att öka möjligheten till kultu-rell autonomi.Begreppet kulturell autonomi är inte entydigt ochkan tolkas på olika sätt. Jag kan emellertid helt ställamig bakom vad skriver i dettaavsnitt av interpellationen om att "etnisk och kulturellmångfald förutsätter ömsesidig respekt" och att"kulturer kan löpa parallellt och berika varandra ommänniskor är trygga i sin identitet". Likaså delar jaghennes bedömning att "många som invandrat har ettberättigat behov att hitta en egen kombination avkulturella identiteter".Dessa värderingar och bedömningar ligger ocksåtill grund för den svenska integrationspolitiken. Sam-hällets etniska och kulturella mångfald ska tas somutgångspunkt för den generella politikens utformningoch genomförande på alla samhällsområden och påalla nivåer. Härigenom skapas förutsättningar för attalla människor i vårt land, oavsett etnisk eller kultu-rell bakgrund, ska kunna, som , hitta en egen kombination av kulturella iden-titeter.Marianne skriver i detta sammanhangatt grupper som velat starta och driva egna förskolorbaserade på språklig eller religiös grund har förhind-rats att göra detta. Jag vill poängtera att lagstiftningenpå området inte hindrar en kommun att ge tillstånd attdriva sådana förskolor då kraven på god kvalitet ochsäkerhet är uppfyllda. Det finns alltså i lagstiftningeningen grund för att avslå en ansökan på grund avsådana skäl som nämner. Detfinns dock ingen skyldighet för en kommun att lämnabidrag till en enskild förskola.Avslutningsvis vill jag betona att ökad etnisk ochkulturell mångfald är nödvändigt för att bryta segre-gationen och fördjupa vår demokrati.Det är viktigt att vi höjer kompetensen och tro-värdigheten hos våra myndigheter. Många arbetsgiva-re, däribland statliga, går miste om den kanske mestkvalificerade arbetssökande till en viss tjänst därföratt personer med utländsk bakgrund av olika anled-ningar bortsorteras och ibland rentav diskrimineras.Det är angeläget att myndigheterna rekryterar per-soner med utländsk bakgrund för att staten ska kunnavara ett föredöme som arbetsgivare men också för attmyndigheterna inte ska gå miste om den kompetenssom personer med utländsk bakgrund besitter. Det ärockså viktigt att medborgarna kan känna igen sig närde besöker myndigheter. Sedan ett drygt år tillbakaställer regeringen därför krav på myndigheterna att deska redovisa vilka åtgärder som har vidtagits ellerplaneras för att öka den etniska och kulturella mång-falden bland personalen.När stora grupper av invånare står utanför sam-hällsgemenskapen, saknar inflytande och delaktighetså är demokratin svag. För att stärka och fördjupademokratin måste i stället segregationen hävas. Vi haren skyldighet att garantera att den medborgerligarätten till makt, inflytande, deltagande och delaktighettillkommer alla - oavsett exempelvis etnisk bak-grund.Dessutom har samhällsutvecklingen allt att vinnapå att bättre ta till vara de positiva aspekterna på denökade etniska och kulturella mångfalden i vårt land.Besluten blir helt enkelt bättre om fler perspektivbeaktas och olika erfarenheter kommer till tals. Det ärdärför jag anser det vara en rikedom att det bor män-niskor med många olika etniska och kulturella tillhö-righeter i vårt land. Men denna rikedom förslösas närsegregationen breder ut sig.Anf. 167 ():Fru talman! Tack så mycket för det långa och om-fattande svaret. Det var mycket välvilligt men liteföga konkret. Vi delar ju uppfattningar, och vi ser juproblemen - där är vi överens. Och jag vet att det ärsvårt att veta vad man ska göra. Svaret andas att vibollar frågorna in i utredningar, och sedan får utred-ningarna tilläggsdirektiv, sedan blir det förlängt, ochsedan händer det inte så mycket. Det tar tid. Och jagmåste säga att jag är otålig, och det är jag därför attdessa frågor ju inte är nya på något sätt. Frågan omvåra nya svenskars situation och integration är jugammal och har stötts och blötts och hardiskuterats på så många olika sätt. Jag vet inte hurmånga gånger som jag har tagit upp den med andraministrar i denna kammare.Jag satt själv med Invandrarpolitiska kommitténför . Vi diskuterade denna problematikom integration osv. utifrån en mängd olika aspekter.Utredningen lade fram förslag. Det tog , ochsedan genomfördes några förslag men andra inte. Vikände redan då att vi var sent ute, att vi på något sättbalanserade på någon sorts krutdurk av utanförskap,arbetslöshet och segregation, vilket är särskilt allvar-ligt när det gäller ungdomar - detta också i ljuset avatt de stora flyktingströmmarna kom till islutet av 80-talet och . Det var dåvi hade den stora anstormningen, och det var då somvi var tvungna att göra någonting. Vi tappar så myck-et när det inte händer någonting.Jag säger detta därför att de nya svenskarnas lågavaldeltagande och bristande demokratiska engage-mang ju hänger ihop med helheten. Det hänger juihop med vårt flyktingmottagande och vår integra-tionspolitik.Trots att vi har haft en ganska hetsig de-batt om volymerna när det gäller flyktingmottagandeti så har det funnits och finns en stor och po-sitiv majoritet för att vi ska kunna erbjuda människorskydd i vårt land. Det är vi överens om. Men proble-met har varit att när människor väl har kommit hit såhar vi behandlat dem som om de behövde skydd närde kom hit också. Jag vill säga det. Vi har tagit handom dem, vi har beskyddat dem, vi har tyckt synd omdem, och vi har inte tillåtit människor att arbeta.Detta har vi haft en debatt om. Och närmänniskor nästan mot förmodan lyckas då har viblivit nästan lite bestörta, och det har funnits avund-sjuka i samhället. Detta handlar om attityder i helasamhället, det riktar sig inte direkt mot regeringen.Jag känner många invandrare. Jag känner bl.a. enung iransk kvinna som en gång sade till mig:Varför tycker ni svenskar bara om oss när det ärsynd om oss?Jag har tänkt på det, och det liggerså mycket i det egentligen. För när någon lyckas dåblir vi faktiskt lite avundsjuka. Men det är också ettmisslyckande. Vi har inte vågat lägga ansvaret på denya svenskarna att ta vara på sin egen situation. Dethar varit för mycket av omhändertagande, och detsade vi också i den här utredningen, och det var viganska överens om.Jag påstår att utan ansvar så blir man aldrig del-aktig i samhället. Detta hänger så mycket ihop, ochdet är där som vi har missat något i ren välvilja. Jagbrukar säga att vi har varit lite dumsnälla . Vivill väl, men det har inte gått så bra. vet viatt dessa människor som har kommit hit är företag-samma, kunniga och ofta välutbildade. Och oavsettom de är välutbildade eller inte så är det människormed energi, kraft och företagsamhet som lyckaskomma hit. Det är ju en sådan resurs, och vi missarden så mycket.Jag ska ställa några frågor, men jag får återkommasedan.Jag tycker t.ex. inte att det är rimligt att nämnde-mannakåren inte speglar befolkning. Jaghoppas att justitieministern nu verkligen tillsätter enutredning som ska behandla frågan om medborgar-skap och att den kommer att behandlas med förtur.Jag återkommer i nästa inlägg för att kommenterasvaret ytterligare och för att ställa frågor.Anf. 168 Statsrådet ():Fru talman! Det tar tid, och jag är otålig, sägerMarianne . Jag tillhör väl också den kate-gorin. Och det är lätt att konstatera att vi kanskeser att vi är sent ute i en del avseenden.Samtidigt är det också så att vi har ett annatläge än vad vi hade . Vi har ettläge som det handlar om att ta vara på. Jag tror att vihar möjligheter att förändra situationen i dag.Jag tänkte med några få ord beskriva vad jag ser,och det anknyter till behovet av att ta ansvar i sam-hället som en oundgänglig ingrediens i att vara med-borgare i ett demokratiskt samhälle.Vi har talat oerhörtmycket om arbetslöshet, och vi har haft en oerhörtstor arbetslöshet. Vi har haft en otrygghet på arbets-marknaden som har betytt mycket särskilt för gruppersom har sämre möjligheter än andra attgöra sig gällande i det svenska samhället, bl.a. in-vandrare.Om vi ser till hur den svenska befolkningenssammansättning ser ut och om vi ser till hur arbets-kraften ser ut, så inser vi att det och åren fram-över finns ett oerhört stort behov av att rekrytera ochnyanställa människor för att ersätta alla de människorsom kommer att gå i pension.Och vi har inte riktigt så många ungdomar i arbetsförålder för att täcka detta glapp. har vi i dagungefär 268 000 människor som är öppet arbetslösa iSverige. Och om vi inte, där vi kan, använder oss avdenna situation för att rekrytera och anställa männi-skor med invandrarbakgrund i t.ex. offentlig verk-samhet så missar vi ett gyllene tillfälle, vilket voreoerhört synd.Jag är därför oerhört glad över att kunna säga attvi från regeringens sida ställerkrav på våra myndigheter att arbeta för en ökad etniskmångfald, för fler invandrare i offentlig verksamhet.Precis som säger måste denoffentliga verksamheten - oavsett om vi pratar ompolisen eller om vi pratar om skolan eller vad det nukan vara - återspegla den svenska befolkningenssammansättning. Jag är faktiskt hoppfull och tror attvi nu har ett läge som vi kanske inte tidigare haft närdet gäller att förbättra situationen. Arbete är en ound-gänglig ingrediens i en människas liv som aktiv med-borgare i det svenska samhället - åtminstone för deallra flesta. Jag är, som sagt, hoppfull.Anf. 169 ():Fru talman! Jag tänkte också komma till det härmed arbete och arbetslöshet. Ja, situationen är somden är. Men kommer jag ihåg hur det var på80-talet när vi inte hade någon arbetslöshet. Däremothade vi invandrarakademiker. Jag satt då i utbild-ningsutskottet och vi jobbade mycket med invandra-rakademiker som inte fick jobb trots att många avdem t.o.m. hade fått sin utbildning här i . Dekunde svenska utmärkt. Men de fick inte jobb trots attdet var brist på folk. Jag hoppas att det nu är en annansituation. Jag hoppas också att vi verkligen har lärtoss något av detta.Svaret andas en klädsam självkritik - att statligamyndigheter är ganska dåliga i sammanhanget och nu har krav på dem att avrapportera. Men hur ärdet egentligen med ? Hur ser det utdär? Har ni någon statistik på hur det ser ut där? Jagskulle inte tro att det är jättebra. Jag ser inte så mångai mina kontakter med men det är enfråga för sig.Jag vet inte om jag riktar mig till rätt person mendet handlar också om en sak som vi alla måste disku-tera eftersom den har med demokratin att göra. Detgäller begreppet invandrare som ju diskuteras. Vilketord ska vi egentligen använda? Detta är alltså engammal diskussion. Integrationsministern har ju varitaktuell i samband med en utredning som kommit medett förslag.Ska vi inte kalla de människor som har kommit hitför svenskar? De är faktiskt svenskar när de harkommit hit. Vi kan kalla dem för nya svenskar ellerför första generationens svenskar eller andra genera-tionens svenskar. Det är åtminstone bättre än att kalladem för andra generationens invandrare som är ettfullständigt bisarrt begrepp. ställer vi i vårtspråk människor utanför. Jag tror att det har betydel-se. Jag skulle gärna vilja ha en kommentar från de-mokratiministern om hur hon ser på det här begrep-pet.Sedan ska jag ta upp en annan sak som kanskeockså ligger lite utanför ämnet. Det handlar om de-mokratin. Jag tänker på det lokala självstyret. Jag harflera gånger skrivit motioner om att man i områdendär det finns många nya svenskar, där det är en stordominans av dem och där vi vet att servicen ofta varitdålig och att det varit stora problem, skulle lämnaöver ett större ansvar på människorna själva när detgäller att ta hand om det egna kvarteret eller den egnastadsdelen. Man skulle ge dem möjligheter att ta handom de resurser som ändå skulle gå dit, just för att låtadem hantera saker på egen hand. Då skulle det demo-kratiska intresset väckas; det är jag alldeles säker på.Jag vet att det inte skulle vara problemfritt menmed tanke på av utredningar kunde väl dettavara värt att utredas. Det handlar alltså om hantering-en för att ge människor ett större självstyre så långtman kan sträcka sig. Det gäller egentligen även vissalagändringar. Jag tror att människor på det här sättetskulle lära sig saker och få väldigt mycket på köpet.Jag har tagit upp detta till debatt med flera minist-rar och de har nog tyckt att det varit ganska bra meningenting har hänt så jag vill bolla över frågan igen.Skulle detta alltså kunna vara något för att främjademokratin?Man kan säkert tycka att det här behöver göras påmånga fler ställen men vi skulle kanske kunna göraett försök i invandrartäta områden.Anf. 170 Statsrådet ():Fru talman! Vad gäller frågan om Regeringskans-liet och invandrarna vet jag inte exakt hur det står till.Det skulle säkert kunna vara mycket bättre.Däremot kan jag svara att även RK som en del avförvaltningen har ambitionen att blimycket bättre på området och har en arbetsgrupp somarbetar med frågan. Förhoppningsvis kommer ande-len människor med invandrarbakgrund att i framtidenöka också på . Det ska vi se till attden gör. Det gäller också förvaltningen i övrigt.Begreppet invandrare måste jag nog, tyvärr, avståfrån att lämna några kommenterar om eftersom detinte är min fråga. Det skulle inte vara rätt av mig atthär försöka anlägga särskilda synpunkter på det. Menjag instämmer i det som sägerom hur vi benämner varandra. Med vilka ord vi be-möter varandra har naturligtvis oerhört stor betydelseså det är viktigt att vi gör rätt.Sedan har vi frågan om den offentliga förvalt-ningen, särskilt där den har varit dålig. Kanske skulleman, som ett försök att förbättra den men också somett led i en decentralisering och ett ökat lokalt själv-styre, överlåta den på befolkningen. Det är en storfråga. Ja, det är en stor fråga som spänner över mångaområden. Mycket av det här är framför allt kommu-nala frågor.Det finns olika orsaker till att offentlig servicekanske inte är bra. I de fall där det handlar om bris-tande skatteunderlag eller om att kommunerna harhaft svårt att få pengarna att räcka till och därför hartvingats prioritera och avstå från saker som manegentligen insett behövs i längden gäller det egentli-gen två olika saker.Dels handlar det om resurser och om tillräckligtmed insatser för att ha en samhällelig service värdnamnet överallt där människor behöver den.Dels handlar det om att med decentralisering kun-na öka människors makt över sin vardag. Där händersaker runtom i . Vi ser ju att mångaideella föreningar, idrottsföreningar och andra före-ningar tar egna initiativ och sluter avtal med kommu-ner. De tar också hand om och sköter olika delar avden kommunala verksamheten, ofta med mycket gottresultat.Jag tror dock inte att de båda frågorna nödvän-digtvis med fördel ska kopplas samman. Man måstenog fundera lite grann över vad som är orsaken tillden bristfälliga servicen i en del områden innan manväljer just den lösning som övrigt finns det många aspekter på de frågeställ-ningar som tar upp. För egen deltycker jag att det är angeläget att med några ord up-pehålla mig vid valdeltagandet, som jag inledningsvispratade om. Valdeltagandet kan tyckas som ointres-sant. Ett 80-procentigt valdeltagande i svenska riks-dagsval är väl ingen fara, kan man tycka. Nej, det ärdet inte. Men i vissa bostadsområden och i vissakommundelar i ligger valdeltagandet under30 %. Detta är en tickande bomb. Det innebär enoerhörd oro om vi inte lyckas ändrapå detta. Där tror jag att vi måste sätta in våra aktivi-teter och prioriteringar för att försöka åstadkommaförändringar.Anf. 171 ():Fru talman! Just valdeltagandet är det utlösande iden här debatten men jag tror att det handlar om såmycket mer. Vi kan inte bara säga: Du ska gå ochrösta den och . I stället måste man känna:Jag är med i samhället och känner ett ansvar. Jagbehövs och min röst behövs i det här samhället. Menman känner inte det utan man känner ett utanförskapoch att man inte har makt över vardagen, att man intehar den möjligheten. Passiviteten har funnits en långtid. Det är svårt att bryta den på en gång - det vet vialla - men vi får inte ge upp. Därför tycker jag att enutredning om ytterligare lokalt självstyre skulle kunnavara en sak. Jag tror inte att det går att bara rätt uppoch ned fatta beslut, utan det är i så fall nödvändigtatt utreda. Det är alltså en sak som jag skulle viljaskicka med.Sedan har vi detta med kulturell autonomi, för-skolor, friskolor etc. Jag tror att det är väldigt viktigtatt man, för att kunna möta andra, är trygg i sin egenkultur. Det gäller oss likaväl som det gäller dem somkommer till oss.När man känner sig utanför drivs man tillbaka tillsin egen gamla kultur, och det kan ibland ta sig gans-ka förfärliga uttryck. Vi vet ju hur det är med ungaflickor och så, men den diskussionen hinner vi intemed . Därför är det viktigt att man ger signaler tillkommunerna om att detta är ganska angeläget. Finnsdet önskemål om att t.ex. starta förskolor och skolorsom är kulturella är det viktigt att man har en positivinställning till detta. Signalerna är viktiga.Vi vet att vi kan ha lite olika åsikter om friskolorkontra allmänna skolor, men där finns det regler atthålla sig till.