prot · GO0910 · 2000-10-12 00:00:00 — Regeringen har lyckligtvis fungeratsom en broms i sammanhanget.Miljöministern nämner ingenting om etanolen.Varför kan inte SEKAB i eller DalaEtanol få skattebefrielse, när man ur biomaterial kantillverka svensk etanol i stället för att importera dåligetanol från och därmed kan skapa hund-ratals nya arbetstillfällen i vårt land? Varför bromsarregeringen detta, dessutom med hjälp från Miljöparti-et? Detta är förvånansvärt.Fru talman! När övertar ordförandeskapeti EU är det angeläget med en tydlig klimat-strategi. bör bl.a. driva frågan om en gemen-sam koldioxidavgift inom unionen. Vi kan inte en-samma ha den typ av avgifter som vi har och tro attsvenska företag då ska klara en hård konkurrens.Klimatkommittén föreslår i linje med ett tidigarekd-förslag ett nationellt klimatråd. Vi tycker att det ärbra.Jag vill, eftersom min talartid är ute, avslutnings-vis önska miljöministern lycka till, inte minst underdet halvår när vi har ordförandeskapet och ska foku-sera på den här typen av frågor. Jag vill också klartdeklarera för och attvi inte längre har tid att chansa. Vi måste ta tecknenoch hoten på allvar, och kommeratt vara aktiva i det sammanhanget.Anf. 15 ():Fru talman! Också tar allvarligt påallt det som har hänt. Vi kommer att jobba mycket förden svenska klimatstrategin. Den ligger mycket väl itiden och har riktat uppmärksamhet på vad som hän-der.Jag ser med förväntan fram emot allt det somKjell här har lovat, men jag oroas över attkoldioxidskatten ska höjas innan vi har fått fram dealternativa bränslena. Får vi inte det inom en snarframtid gör det nästan ingenting om det är översväm-ningar i , för då har vi inte längre råd att bodär.Vem har vilket ansvar? Jag skulle vilja veta vilketansvar staten har, . Du sade att defrågor som vi lyft fram egentligen inte är statliga. Jagskulle också vilja få svar på min fråga hur ni kanställa upp på uttalandet i finansplanen att energiskat-ten ska breddas genom att biobränslen inklu-deras. Jag har här bara återgivit halva uttalandet, menjag vill säga att jag har läst det i dess helhet.Man kan också fundera över de följder som upp-står och hur dessa problem kan lösas. Frågan är om viinte återigen ska gå igenom vad som händer omkommuner och regioner som producerar vattenkraftskulle få tillbaka . Då skullesituationen ha varit betydligt gynnsammareför de kommuner som drabbas, eftersom dessa tillhörproducerande regioner där uppe.Jag har också en fråga till miljöminister . Något som generellt har drabbat många ärskador på enskilda vägar. Enligt uppgifter i åretsbudget har detta inte behandlats. Det finns alltså ingamedel för att bekosta dessa vägskador. Jag skullevilja veta hur miljöministern ser på den frågan.Jag vill säga att det är viktigt att tala omglobalt samarbete, som här har berörts, men att viockså måste utnyttja möjligheterna att samarbetainom EU i dessa frågor.Anf. 16 ():Fru talman! Miljöministern sade i sitt senaste an-förande att det vi i första hand diskuterar ärklimatpolitiken för framtiden. Kanske det ska upp-fattas som en reprimand för att några av oss tog uppen dagsaktuell fråga som gäller dem som är drabbadeunder den här sommaren.Jag är glad att har påbörjat arbetetmed att försöka få till stånd en omprövning av en delvattendomar. Sedan är givetvis jag och Folkpartiethelt överens med alla andra i den här kammaren ochockså utanför att miljöpolitiken på lång sikt är detviktigaste för hela världens överlevnad.Jag vill säga följande till ap-ropå hans kommentar om de borgerliga partiernasuppfattning i miljöfrågor. har i , som jag sade förut, lagt fram en väl ge-nomtänkt strategi för minskning av koldioxidutsläpp-en . Men vi tror t.ex. inte att detär realistiskt att just nu lägga mer beskattning påbensin. Där t.ex. jag bor kan man inte åka annat än bilför att förflytta sig om man inte åker cykel, och detkommer man inte så långt med.Varför inte t.ex. stimulera byte av tvåglasfönstertill treglasfönster? Det lär finnas tvåglasfönster i vårt land. Stimulerar man ettbyte av dem kan vi spara mycket energi. Jag harväckt en motion om det, och den får vi diskuterasenare.Sedan vill jag bara säga till om dettamed att en majoritet i denregionalpolitiska utredningen har avfärdat det. Detutgår redan en nedsättning av avgiften för elkraften idessa områden. Ska vi ha en solidaritet landet över ärdet svårt att ge speciella favörer till vissa grupper.Anf. 17 Miljöminister ():Fru talman! Visst ska vi diskutera det som hände iNorrland . Men huvudrubriken för debattenär ändå klimatpolitiken. Jag tycker att jag har diskute-rat det som hände . Jag förstår inte varför intePer-Richard Moléns parti har begärt en särskild de-batt om själva översvämningarna. har MatzHammarströms parti begärt en debatt om klimatpoli-tiken i anslutning till detta, och den debatten har vihär . Den debatten är oerhört viktig, långsiktigoch nödvändig för oss att föra.Jag vill gärna tala lite grann om det internationellaarbetet, delvis därför att jag är väldigt uppslukad avdet . Det är särskilt den delen av minaarbetsuppgifter som tar den största tiden. Utgångs-punkten kan vara att titta på . liggerväldigt bra till när det gäller utsläppsnivåer. Vi harungefär koldioxid per invånare och år. Det kanman jämföra med andra länder.Jag roade mig med att jämföra den här situationenmed , som har ett rekord på 2,01 ihöjdhopp. Vi diskuterar nu att försöka skärpa ambi-tionen så att vi minskar utsläppen . Om Kaj-sa ökar sitt resultat hamnar hon på2,05. Det är ett väldigt bra resultat.Om vi tittar på ett land som t.ex. , somligger någonstans i mitten av den europeiska ligan,motsvaras det av att det ligger på 1,09 i höjd. Derasåtagande för innebär att de ökar väsentligt,men inte längre än till 1,37. Detta för att illustreravilken unik situation har när det gäller ut-släppsmängden av koldioxid och också lite grannpeka på att det finns väldigt stora skillnader i världen.Det är minst sagt en magnifik uppgift vi står inför,och vi har ett ansvar allihop, inte bara miljöministrar-na, i en värld där utsläppsnivåerna av koldioxid varie-rar från några hundratals kilo per invånare upp tillUSA:s ungefär koldioxid per invånare. OmUSA, sagt inom parentes, hade gått ned till densvenska koldioxidnivån hade de totala utsläppen ivärlden minskat med så mycket som 20 %.I en värld med de skillnaderna i utsläpp, och där-med också skillnader i ekonomisk utvecklingsnivå, ien värld där vi oförståndigt nog har byggt väldigtmycket av vår rikedom, vårt välstånd och vår indust-riella kapacitet på förbrukningar av fossila bränslen,måste vi nu hitta fram till bindande, fasta och starkaregler för hur vi ska kunna vända utvecklingen och fåtill stånd verkliga minskningar av koldioxidutsläppen.Det hastar. Det är bråttom. Vi ser redan nu effekternaav den globala uppvärmningen.Det är en magnifik uppgift. Vi står inför det storaeldprovet på det internationella klimatmötet i iHolland . Vi måste hitta ett sättatt undvika att det skapas en mängd kryphål genoms.k. Vi måste hitta ett sätt att se till att vi fåren stark legalt inriktad sanktionsmöjlighet mot ländersom bryter mot den internationella klimatkonventio-nen och mot Kyotoprotokollets ambitioner när detgäller utsläppsreduktioner.Vi måste hitta ett sätt att se till att vi inte skaparkryphål genom möjligheterna att handla med koldi-oxid och de andra s.k. flexibla mekanismerna. Vimåste göra det i en värld som präglas av stora skill-nader och där det finns väldiga skillnader mellan deolika grupperingarna av länder.Lyckas vi inte kan vi inte heller ratificera proto-kollet , vilket är och EU:s bestämdaambition. Vi kan då inte få till stånd de konkretaåtgärder som krävs, och då kommer hela det interna-tionella klimatarbetet att lida ett allvarligt nederlag.Anf. 18 ():Fru talman! frågade mig: Hur kanMiljöpartiet säga att ska basen breddas så attäven biobränslen omfattas av energiskatt? Hon för-säkrade mig att hon läst hela texten. Men det räckerinte med att läsa, man måste förstå den också.En invändning som ofta anförs mot skatteväxlingär att skatteunderlaget försvinner när förbrukningenav oönskade ämnen minskar. Vi anser alltså - och dethade upptäckt - att vi måste taut en energiskatt även på biobränslen. Men som enviktig del av vår skattepolitik finns också med attsänka energiskatten och i stället höja koldioxidskat-ten.Kristdemokraten står här i debattenom växthuseffekt och klimatpolitik och talar om ettbussföretag i som får i sänkt ar-betsgivaravgift och i ökad dieselkostnad.Vad kallar man det? tror jag att fråga-de. Jag kallar det ansvarsfull klimatpolitik. Kristde-mokraterna säger att vi måste ta växthusproblemati-ken på allvar, men att vi ska sänka skatten på bensinoch diesel. Vad kallar man det? Jag kallar det hyckle-ri.Den globala uppvärmningen är verkligen enöverlevnadsfråga. Det är gott att vi har en rödgrönbudgetöverenskommelse att påbörja en skatteväxlingmed successivt höjda koldioxidskatter . Jaghoppas verkligen att nästa månads förhandlingar iHaag blir framgångsrika och leder till konkreta re-sultat för miljöns och för framtidens skull.Anf. 19 Miljöminister ():Fru talman! Jag vill återigen tacka föratt ha tagit initiativet till den här debatten. Jag hoppasockså att vi som är här och som är intresserade avklimatfrågan - tyvärr är vi inte så många av riksda-gens ledamöter - också ser behovet av att nu försökaföra ut en bred debatt om klimatfrågan. Vi måste setill att uppmärksamheten på den här frågan ökar föratt det i längden ska vara möjligt för oss att drivaklimatfrågan i vårt eget land men också internatio-nellt.Jag ser lite grann debatten efter översvämningarnai somras som ett genombrott för människors kopplingmellan klimat och den här typen av naturkatastrofer. Iså fall är det bra. Vi måste fortsätta att diskutera kli-matfrågan och olika lösningar.Är det så att det fortfarande finns dem som tvivlarpå sambandet mellan växthusgaser och klimatföränd-ringar skulle jag vilja citera vad vdJohn har sagt när han motiverade att hansföretag hoppade av den lobbyorganisation som olje-industrin tidigare hade för att bekämpa klimatan-strängningarna.Han säger: Det finns nu ett samförstånd blandvärldens ledande vetenskapsmän och seriösa ochvälinformerade människor utanför vetenskapssam-hället om att det finns en märkbar mänsklig påverkanpå klimatet och ett samband mellan koldioxidhaltenoch temperaturökningar.Så i den mån ni till äventyrs inte skulle tro på mig,på eller på andra - tro för Gudsskull på BP:s vd ! Tack, fru talman!Överläggningen var härmed avslutad.2 § Svar på interpellation 2000/01:6 om el- ochfotbojprojektetAnf. 20 Vice statsminister ():Fru talman! har frågat mig huren försöksverksamhet med el- och fotboja kan hjälpakvinnor som misshandlats av sina f.d. män att fåtrygghet i sina nya liv.Inom pågår två projekt omeventuella nya användningsområden för inten-sivövervakning med elektronisk kontroll, s.k. fotboja.Båda är av intresse ur brottsoffersynpunkt. Det enahandlar om att utreda de rättsliga och organisatoriskaförutsättningarna för att inleda en försöksverksamhetmed elektronisk övervakning av män som meddelatsbesöksförbud. Det andra handlar om att användaelektronisk övervakning som ett led i frigivningsför-beredelserna av långtidsdömda. Eftersom jag inte ärhelt säker på vilket av de båda projekten åsyftar kommer jag i mitt svar att beröra dembåda.Brottsförebyggande rådet har på regeringens be-gäran genomfört en förstudie av de praktiska ochtekniska förutsättningarna för en försöksverksamhetmed elektronisk övervakning av män som brutit motbesöksförbud. Rådets bedömning är att den tekniksom finns tillgänglig gör det möjligt att användaelektronisk övervakning vid besöksförbud. Teknikenbör underlätta möjligheterna att beivra brott motlagen om besöksförbud, och den kan också leda tillatt antalet brott av detta slag minskar. Däremot utgörtekniken inte något egentligt skydd för en kvinna ommannen i fråga verkligen har bestämt sig för att skadahenne.Innan ett slutligt ställningstagande kan göras tillom en försöksverksamhet bör inledas måste de rätts-liga förutsättningarna för elektronisk övervakning vidbesöksförbud utredas noga. I detta sammanhang börman också undersöka andra alternativ för att förbättramöjligheterna till att ett besöksförbud efterlevs lik-som för vad vi kan göra i övrigt för att förbättraskyddet för utsatta kvinnor. Dessa frågor övervägs förnärvarande inom . Avsikten äratt redovisa detta arbete i en departementspromemo-ria, som beräknas vara klar kommande årsskifte.Först när den har varit ute på remiss kan ställning tastill om en försöksverksamhet bör inledas. Men jagvill framhålla att uppdraget till självfallet föranleddes av regeringens intresseför en sådan möjlighet.När det gäller det andra projektet - användning avelektronisk övervakning som ett led i frigivningsför-beredelserna av långtidsdömda - har arbetet hunnitlite längre. I en departementspromemoria som förnärvarande remissbehandlas föreslås att en försöks-verksamhet med en sådan inriktning ska inledas nästaår. Förslaget är en följd av den ökade medvetenhetenav vikten av att på olika sätt förebygga återfall i brott.En stor del av dem som friges från ett fängelsestraffåterfaller i brott. Det måste vi försöka förhindra bl.a.genom att bli bättre på att tillvarata de möjligheter tillpåverkan och förändring som anstaltsvistelsen ger.I promemorian föreslås en treårig försöksverk-samhet med ett intensifierat arbete för att underlättade intagnas övergång från anstaltsliv till ett liv i fri-het. Det innebär bl.a. att frigivningssituationen förvarje intagen ska utredas och planeras på ett struktu-rerat sätt och i samarbete med den intagne, berördamyndigheter, organisationer och enskilda.Inom ramen för försöksverksamheten ska lång-tidsdömda få möjlighet att efter ansökan och indivi-duell prövning verkställa högst av straf-fet före villkorlig frigivning genom inten-sivövervakning med elektronisk kontroll, s.k. fotboja.Tekniken med intensivövervakning gör det möjligtför en intagen att tillbringa före vill-korlig frigivning utanför anstalten och ägna sig åtarbete eller någon annan form av sysselsättning sam-tidigt som han eller hon kan stå under effektiv över-vakning och få del av den hjälp och det stöd somkriminalvården och andra ansvariga myndigheter kanerbjuda. Detta innebär stora möjligheter till social ochpersonlig träning under kontrollerade former. Denintagnes övergång från anstaltsliv till ett liv i frihetkan därmed underlättas, och det är min förhoppningatt detta ska bidra till att minska risken för återfall ibrott.Det är i sammanhanget viktigt att betona att möj-ligheten att verkställa sista delen av straffet genomintensivövervakning med elektronisk kontroll är be-gränsad. Det ska alltid göras en individuell prövning,och medgivande till sådan verkställighet får inte läm-nas om det kan befaras att den intagne kommer attavvika, återfalla i brott eller missbruka alkohol, nar-kotika eller andra beroendeframkallande medel. Densom sammanbor med den dömde måste också sam-tycka till verkställigheten.Självfallet bör verkställigheten inte heller ske i detgemensamma hemmet om brottet riktar sig mot enfamiljemedlem.Inom ska man nu noga stu-dera vad remissinstanserna anfört över förslaget, ochjag hoppas att regeringen kanlägga fram en proposition om en försöksverksamhetmed ett intensifierat arbete för att underlätta de intag-nas övergång från anstaltsliv till ett liv i frihet. Jag ärövertygad om att det inte minst ur brottsoffersyn-punkt är av stor betydelse att övergången mellananstalt och frihet sker successivt och under kontrolle-rade former.Anf. 21 ():Fru talman! Jag vill tacka ministern för svaret. Or-saken till att jag skrev interpellationen var att alla viriksdagsledamöter har fått bok ! om hur det är att vara misshandlad. Detgäller just detta att ens före detta som misshandlat enhelt plötsligt står där, och att man blir så rädd för atthan helt plötsligt kommer nära en själv och barnetigen.Vi kan vara stolta i över att vi har fått enså bra kvinnofridsproposition, och över allt det arbetesom man gör i våra kvinnojourer. Om vi inte ska låsa in de hotade kvinnornaoch barnen i polishusen så måste vi nu stoppa defarliga männen.Jag läste om elbojprojektet i Ds 2000:37. Jag vetatt fotbojor inte ger skydd för kvinnor, menhar man hört bilar tjuta så vet man att man kan väckanästan ett helt bostadsområde. Det tror jag skullestoppa den hotande mannen - att han hörs. Framförallt skulle det här visa att vi i samhället ställer upp förden misshandlade kvinnan och säger: Vi ska göra alltvi kan för att skydda dig och barnet om din f.d. manhotar dig, därför att det är en kriminell handling.Detta gäller även om man bryter mot besöksför-budet. Därför vill jag också att kvinnor, eller rättaresagt män som har besöksförbud, ska få vara med i ettsådant här projekt så att vi har möjlighet att utvärderaoch kunna dra erfarenheter av detta.För kvinnor som lever med män som intefortsätter att hota dem finns det farligaste hotet i daginte på gatan eller på jobbet, utan det är den f.d. man-nen som inte slutar att hota kvinnan och barnet. Där-för måste vi göra någonting, och då tycker jag attfotbojor är ett sådant förslag.Det är detta som jag vill att ministern ska verkaför. Då kan också känna att hennesbok - den som hon har skickat till alla riksdagsleda-möter - har gjort nytta.Anf. 22 ():Fru talman! Våldet fortsätter, sade - och det gör det ju verkligen. har den här typen av våld, dvs. våld mot kvinnor,ökat med någonstans mellan 5 och varjeår. Hur stort våldet mot kvinnorär är det ingen som vet. Vi vet att 20 000 våldstillfäl-len anmäls . Men det finns de, t.ex. , som talar om en tjugo gånger så hög siffra.Det är ganska förfärande, milt sagt.Vi vet alltså inte hur stort våldet är, men vi vet attvåldet i vissa fall har ändrat karaktär. vardet, jag ska inte kalla det gentlemannamässigt, mendet var så att män av olika skäl inte slog ovanförnacken på kvinnor. Men numera slår man våldsam-mare och över hela kroppen.Man kan se på hur många som bryter mot besöks-förbudet. Över hundra gånger grips enkvinna, och i många fall hennes barn, av rädsla ellerkänner sig rädda - en faktisk rädsla - därför att de härmännen söker upp dem och även fortsätter misshan-deln.Jag tror att flera med mig har svårt att sätta sig in ihur oerhört svår den här situationen är. Därför tar jagkraft ifrån den här svarta boken och läser en liten diktsom står i den:Jag har hämtat på dagisvi promenerar genom parkenbetraktar alla kala trädsom spretar sagolikt i lampljusetdet svartnar tidigt så här årsdå plötsligt och utan omsvep står du därsom sprungen ur mörkretmed vansinnig blickoch fäktande armarjag: muren mellan barnet och digdu: murbräckanbarnets skrik: hjärtskärandeatt jag inte dödade digmedan jag kundeIbland behöver vi poeter och poesin som hjälp föratt förstå vad det är frågan om. Hundra gånger varjedag bryts alltså besöksförbudet. Och kan fotbojorvara en väg, men bara en bland många.Ibland sägs det i debatten att en fotboja på man-nen invaggar kvinnan i en falsk trygghet eftersommannen ändå kan bryta mot besöksförbudet och poli-sen inte hinner komma . Det är naturligtvis sant.Men jag tror ändå att fotbojan är en väg, inte för attkvinnan ska känna en trygghet utan för att det såsmåningom ska bli lättare att sakföra mannen. Om detblir lättare att sakföra mannen är förhoppningen denatt färre män kanske finner det värt att bryta motbesöksförbudet. Av det skälet tycker jag att fotbojanär en bra metod. Men jag vill understryka att det baraär en väg att gå. Regeringen borde lägga förslag pååtskilliga fler vägar för att stävja denna fruktansvärdahandling.I detta anförande instämde ().Anf. 23 Vice statsminister ():Fru talman! Vi kan konstatera att det finns ettmycket utbrett och omfattande våld mot kvinnor i justden här situationen, och vi är överens om hur upprö-rande det är. Det är lite synd att det just nu bara ärkvinnor som deltar i debatten. Men det kan väl varaså att vi som kvinnor känner detta särskilt starkt. Jaghoppas att många män har samma inställning.Vi har ju försökt att lagstifta på olika sätt för attkvinnofriden också ska vara en realitet. Vi kan kom-ma en bit på vägen, men vi måste naturligtvis göramer . Besöksförbudet är en metod, men dåmåste man också se till att det upprätthålls. Fotbojankan kanske vara en metod. Många tror ju på den. Detvar därför som fick i upp-drag av regeringen att titta på detta. Jag hoppas ska kunna gå vidare på det sättet.Jag tror att det är så som båda debattörerna här harsagt att det ändå förhindrar en man att utöva det härvåldet. Man vet ju att det kommer att bli så mycketlättare att bevisa att det har skett, just därför att manvet var vederbörande är någonstans. Det är klart attdet inte hindrar i alla lägen. Det ska vi också ha klartför oss.Detta är också ett uttryck för ett synsätt. I vårtskydd av kvinnorna kan vi inte bygga murar runtomoch isolera kvinnorna. Vi måste titta mer på vad vikan göra för att försvåra för männen att begå de härhandlingarna. Det är just den strategin som har gjortatt den här analysen av möjlig användning av fotbojaär så viktig. Det handlar också om andra möjligheter,. Det sade jag också i mitt interpellations-svar. Vi undersöker också andra möjligheter att för-hindra män att begå dessa brott.Alla som har goda förslag är mycket välkomna attkomma med dem. Lagstiftarna har kommit en bit påväg, men mer behöver göras.Anf. 24 ():Fru talman! Jag var med och star-tade kvinnojourrörelsen i . Jag var aktiv underett tiotal år på kvinnojouren på Kvinnohuset och Allakvinnors hus i . Jag tycker att vi har blivitväldigt bra på lagstiftning, och vi har tydligt talat omatt vi inte accepterar det här våldet. Men det är fortfa-rande så att det finns män som fortsätter att slå. Jagtror inte, precis som jag sade förut, att det finns såmycket mer man kan göra för att skydda kvinnornaom det inte är så att vi ska låsa in dem i polishusen,och det är det ju ingen som tycker. måste vi foku-sera på männen.Då tror jag att vi måste pröva olika saker. Jag trorinte att strängare straff är någon lösning. Man skasjälvfallet kunna bli dömd till ett vårdprogram, fåhjälp att komma till rätta med sina aggressioner ochfå hjälp med de problem man naturligtvis har i för-hållandet till sin f.d. fru och även de gemensammabarnen. Men jag tror ändå att vi måste se de kvinnorsom lever under det här hotet. Den dikt som var bak-grunden till att jag skrev den här interpellationenvisar ju att kvinnor lever under det här hotet, och detär inte acceptabelt.Det är därför som vi måste pröva många olika al-ternativ. Vi måste våga göra det. Sedan kanske inteallting är bra, men vi måste pröva. Vi måste vändaden här attityden och säga att vi inte accepterar attmän slår kvinnor. Jag tror att fotbojor är en sak somkan visa att vi tar nästa steg.Jag tror att jättegärna skulle viljaatt jag som avslutning lämnar över den här bokensom jag har fått till så att hon kanhämta inspiration från den och framför allt kan lämnaöver den till vår nya justitieminister.Anf. 25 ():Fru talman! Nej, statsrådet, självfallet ska vi inteisolera kvinnorna. Det är inte de som ska bära bördanav att vara förföljda. Det är männen som ska bära denbördan.Statsrådet ville också ha lite tips på åtgärder somman kan vidta. sade att vi inte skaskärpa lagstiftningen. Jag tror att vi borde skärpalagstiftningen åtminstone i ett fall, och det gällerbesöksförbuden. är högsta straffsatsen ett år.Den borde dubblas enligt mitt förmenande. Dessutomborde straffet besöksförbud dömas ut i betydligt flerfall än vad som faktiskt sker. Det beror ju på vad visom lagstiftare har skrivit i lagen och förorden.Sedan tycker jag att det ska vara självklart attvarje kvinna får en stödperson. Jag tror att värdet aven stödperson är starkast för alla våra invandrarkvin-nor som har extra bekymmer att hitta rätt genomsamhället när det gäller den här typen av misshandel.Misshandlande män kan dömas till villkorlig domoch samhällstjänst.