prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — Det finns naturligt-vis undantag men det rör sig då om enstaka undantag.Det som varit, och som är, en mycketviktig stödform är transportstödet. För företagen inorra är avståndet till marknaden för varu-och tjänsteproduktion ett av hindren. Transportkost-nadens andel av produktionsvärdet ökar varje år.Transportstödet eliminerar till viss del den nackdelsom de långa transportavstånden innebär.Jag hoppas verkligen att den regionalpolitiska ut-redning som arbetar vänder på alla stenar. Detfinns ett antal klara exempel från andra länder -, m.fl. - på hur utvecklingen vänts isvaga regioner. De har sänkt arbetsgivaravgifternaoch i vissa fall differentierat dessa. Dessutom har degenomfört skatteavdrag för studieskulder och etable-ringar under en begränsad tid.Om nu vårt EU-medlemskap förhindrar differenti-erade arbetsgivaravgifter så går det faktiskt att lösaden saken på annat sätt, t.ex. genom skatteavdrag.Fru talman! Förutom arbetslösheten finns det ettantal samverkande faktorer som gör det svårare att booch leva i glesbygden.En faktor är detta med ständigt höjda energi- ochbränsleskatter. Kallt klimat och långa avstånd innebärhöga kostnader för både företag och hushåll. Det ärinte ovanligt att en normalfamilj med två bilar kör3 000-5 . Skatteavdragen för arbetsre-sor är lika i hela landet. Det missgynnar givetvis demsom bor i glesbygd eftersom de har långa transportav-stånd.En annan faktor är infrastruktursatsningarna.Riksvägarna är hyggliga i norra och jag troratt man kan säga att det gäller som helhet i de glestbebyggda områdena. Det övriga vägnätet, det mindrevägnätet, är dock undermåligt. Minskade anslag fördrift och underhåll, vilket är fallet för , tillolika regioner är oacceptabelt.Ytterligare en faktor är näringslivets, särskilt desmå och medelstora företagens, möjligheter att verkaoch utvecklas. Här måste det förändras. För att klaradetta krävs det klarsynthet, politisk vilja och förmågatill långsiktigt hållbara beslut. Om det är möjligt attklara detta kan vi - det är jag övertygad om - skapaett expansivt näringsliv i glesbygden.Norrbottens industriella potential är stark och denkänner jag väl till. Detta visar sig bl.a. i framgångarnapå internationella uppfinnarmässor där deltagarnafrån har hämtat många guldmedaljer.Dessutom har vi ett universitet som skapar förutsätt-ningar för nyföretagande. Det skapar också förutsätt-ningar på annat sätt genom forskning och kompetens iutbildningen.Möjligheterna finns faktiskt. Men finns den poli-tiska kraften? Tack, fru talman!Anf. 217 ():Fru talman! Det är precis som föregående talarevar inne på: Hjulen rullar i men hela Sverigeväxer inte. Det är kanske det viktigaste perspektivet iden här debatten.Själv kommer jag från . Utvecklingendär liknar utvecklingen i de övriga s.k. skogslänenoch även i andra delar av landet som inte växer isamma takt som de s.k. storstadsregionerna gör.Då kan man fråga sig vad som är kännetecknandeeller gemensamt för de områden som faktiskthalkar efter. Jo, det är att arbetslösheten på mångaställen fortfarande ligger kvar på en relativt hög nivåoch att vi har en negativ befolkningsutveckling. An-delen äldre är stor, som de unga lämnar sinbygd. Jag tror att det är väldigt många som kännerigen just den beskrivningen.Många gånger handlar det också om råvarurikaområden med en basindustri som har en mycket riktradition. Detta utgör navet. För oss ärdet ju ofta fråga om en kapitalintensiv exportindustrisom det är viktigt att värna.Under har man ävenmånga gånger genomgått en ganska genomgripandeoch i många fall smärtsam strukturrationalisering,som dock också har varit nödvändig. Det är i dagmånga bruksorter som egentligen inte riktigt harkunnat hämta sig efter de varsel och nedläggningarsom varit.Det var intressant i går, eller om det var i förrgår,att få ta del av det välfärdsbokslut som forskare vidStockholms universitet presenterade. Man redovisadevad som hade hänt och pratade bl.a.om att barnafödandet har gått ned, att antalet gamlahar vuxit och väntas öka i allt snabbare takt. Manframhöll att vi har haft ettenormt ras i antalet arbetstillfällen. Man redogjordeför hur det ser ut i kommuner och landsting efternedskärningarna i välfärdssamhället och den hård-hänta budgetsanering som vi har varit tvungna attunderkasta oss.Här framkommer många tendenser som kanskehar drabbat just de här områdena hårdare än andraområden. Det är viktigt för oss politiker att ta till ossdetta, och det är också en utmaning för oss att nujobba med dessa frågor och komma till rätta meddem.Vad ska då göras? Det är många saker som skasamverka. Inom regionalpolitikens område pratar viom den stora och den lilla regionalpolitiken. Denstora regionalpolitiken består av de stora och viktigafrågorna om arbetsmarknad, näringspolitik, in-frastruktur, miljösatsningar, kultursatsningar osv. Detär kanske detta som vi måste satsa på. För den lillaregionalpolitiken har vi bidrag om drygt 3 miljarderkronor att fördela runtom i landet.Jag skulle vilja peka på några områden som jagtror mig veta är viktiga att satsa på. Den offentligasektorn har en stor betydelse inom de områden som vinu pratar om och som måste växa. Den offentligasektorn är en stor arbetsplats. Bra serviceoch god sjukvård är faktiskt också ett viktigt konkur-rensmedel, dels för att dra till sig arbetskraft, dels föratt attrahera företag. Det är självklart också någotsom är bra för kommuninvånarna.När det gäller försörjningen med arbetskraft har viju råkat ut för ganska stora rekryteringsproblem. Detgäller t.ex. inom vården, inom vissa delar av industrinsom söker arbetskraft med en viss kompetens. Det härär ju flaskhalsar som vi måste ta på allvar. Det gälleratt satsa på utbildning och att se till att våra nya hög-skolor och universitet ute i regionerna får de resursersom de behöver.När det gäller den framtida försörjningen inomden offentliga sektorn, vården, omsorgen och möjlig-heterna att ta hand om våra gamla tror jag att en stordel av den arbetskraftsbrist som vi upplever beror påatt arbetena på dessa områden har blivit oattraktiva.Människor drabbas där av stress och blir utslitna. Vihar från sida sagt att vi nu vill börjaarbetet för en arbetstidsförkortning. Vi tror att detfinns många välfärdsvinster att göra på detta. Vi trorockså att detta är ett sätt att få människor att orka varakvar i den här typen av arbeten. Det oerhört viktigtför framtiden att detta görs.Man pratade också om infrastruktur. Också det ärjätteviktigt. Det handlar om att satsa på vägar, om attbygga bredband, om järnvägar osv. Det rör sig ocksåom att underlätta för företagande. Jag tror mig vetavad företagarna vill ha. De säger: Satsa på vägunder-håll, på bra kommunikationer och på kompetensut-veckling! De säger att de vill ha mer kontakt medpolitiker, på lokal nivå och på övriga nivåer. De villha regelförenklingar och hållbara långsiktiga spel-regler.Det är viktigt för oss att ge dem detta, men jagmåste säga att det egentligen inte är så förfärligtmycket prat om skattesänkningar när man pratar medföretagarna ute i bygderna. Det är ingen som säger:Ta bort dubbelbeskattningen! I varje fall säger mandet inte till mig, trots att jag sitter i skatteutskottet.En annan fråga är arbetsmarknaden över gränser-na. Som värmlänning tänker jag då på den norskaarbetsmarknaden. Det behövs regelförenklingar inomtull-, skatte- och socialförsäkringsområdena. Det ärfaktiskt förenat med väldigt många problem att jobbapå andra sidan Kölen, och det är naturligtvis hindersom vi måste ta bort.Vad gäller avdrag för ökade levnadsomkostnadervid arbete på annan ort än bostadsorten vill vi frånVänsterns sida att även den som har ett fast arbete påannan ort ska ha möjlighet att göra sådant avdrag.Det har gjorts vissa lättnader för den som har ett till-fälligt arbete på annan ort, men varför inte ocksåutsträcka detta till att gälla permanent arbete?Någonting som också är oerhört viktigt är att haett underifrånperspektiv när vi jobbar med de regio-nala frågorna. Sprängkraften, kunnandet och enga-gemanget finns ofta hos de människor som lever ochverkar i sin egen bygd. Jag hoppas att de tillväxtavtalsom vi nu arbetar på ska kunna skrivas på ett sådantsätt att människor känner sig delaktiga. Det gäller enprocess, och det riktas mycket kritik mot avtalen, menvi får som politiker ta ansvar för att processen ge-nomförs på ett bra sätt.Anf. 218 ():Fru talman! Jag ska uppehålla mig lite grann vidbefolkningsfrågan, vid näringslivsutveckling och vidarbetsmarknadspolitik. Vi får se vad talartiden räckertill.Befolkningsminskningen i oroar osskristdemokrater väldigt mycket. Också jag bor i ettglesbygdslän, . När man jämför syd-östra med t.ex. och Västerbottenfinner man att vi faktiskt har minskat mer i folk-mängd än de båda Norrlandslänen tillsammans.Det visar sig att det är de mindre tätorterna somsläpper ifrån sig dem som flyttar till studieorterna.Det är i huvudsak studerande som flyttar. Det visarsig att glesbygden är relativt oberörd, men det är äldremänniskor som bor där, och de blir allt äldre.Det här är bekymmersamt, och jag har funderatmycket på vad som kan göras åt det. Jag har ingenpatentlösning, men köpte jag en video-kassett med filmen . När jag tittade påden fick jag se hur smålänningarna flyttade till . När de sökte upp en ny bop-lats valde de en fin liten kulle vid iMinnesota.Så är det väl också. Den som kan välja bostadsortpå landsbygden gör det. Kan man välja att bo på enhöjd vid vatten gör man det. Detta är också bakgrun-den till den motion som några av oss kristdemokraterväckte om att man skulle kunna lätta på dis-pensreglerna för strandskyddet för att kunna erbjudaattraktiva boendemiljöer. I varje fall har vi i mitt länmånga stränder och många sådana platser som kan haen attraktionskraft.Detta skulle inte lösa problemet men en liten bitav det. Tillsammans med en bättre tillgång till bred-band för datakommunikation skulle det kanske kunnabidra något till att flera flyttar ut på landsbygden ochtill att en hel del stannar kvar.Jag kommer så till näringslivsutvecklingen. Jagsade i ett anförande att en framsyntregionalpolitik måste ta sin utgångspunkt i en genuinförståelse av företagandets villkor. Detta framhölls ien reservation vid det betänkande som vi då debatte-rade.Regional politik är ju i långa stycken att främjaföretagande generellt - inom tjänstesektorn, inomkulturverksamhet, inom tillverkningsindustri osv. -och kanske speciellt småföretagande.Kjell-Olof skrev en debattartikel före nyår -jag tror att det var - där han skrevatt facket måste acceptera vinst i företag för att vi skafå en produktivitetsutveckling. Ja, det har inte varit sådåligt att driva företag i ur företagens synvin-kel, men ur företagarens är det mera bekymmersamt.Det är faktiskt så att det är företagaren som mångagånger behöver vinsten, och min erfarenhet är attföretagaren då återinvesterar vinsten somhan eller hon skulle kunna ta ut. Detär ett exempel på genuin förståelse för företagandetsvillkor.Vi väntar på att Småföretagsdelegationens förslagska genomföras. Det är en del av dem som har ge-nomförts, det vet jag, men vi väntar på att betydligtfler ska få genomslagskraft. Vi tror att det skulle varaen bra regionalpolitik.Sören Gyll sade på och20-årsjubileum att det är tre skatter som han vill sän-ka: inkomstskatten, förmögenhetsskatten och dubbel-beskattningen av aktier. Han sade också att inkomst-skatten är dyr och svår och att det är betydligt enklaremed förmögenhetsskatten och dubbelbeskattningenav aktier. Ja, de två skatterna skulle också symbolise-ra en förståelse för företagandets villkor om mantittade på dem, förändrade dem och sänkte dem.Huvudmålet för arbetsmarknadspolitiken och ock-så för näringspolitiken är ju att få ned arbetslöshetenoch få människor i sysselsättning. Regionalpolitikendelas ju vanligtvis i två delar: den stora och den lilla.Olle berörde en del av den stora regional-politiken när det gäller infrastrukturen. Jag vill hellrehär röra lite vid den lilla regionalpolitiken, och denkan man ju dela i två delar också: den nationella ochden EU-finansierade.I den nationella har vi nu fått del av de pengarsom vi ska använda i länen till regionalpolitiska åt-gärder. , där jag hör hemma och sittermed i , har fått beviljat för år 20008,9 miljoner i anslag och 12,2 miljoner i bemyndi-gande. När vi nu lyssnar med tjänstemännen och berdem titta på det här, slår det så att det vi har beslutat1999 intecknar så mycket av anslaget att detinte finns mer än styvt en miljon att betala ut i kon-tanter. Resten är intecknat. Det här bekymrar ossväldigt. ska dessa pengar, 1,2 miljoner av8,9 miljoner, användas till medfinansiering i tillväx-tavtalet. Man ska frigöra pengar av tillväxtkapitalet,och de här pengarna ska användas till medfinansie-ring där. Det finns ju ingenting för oss i Kronobergslän att satsa på tillväxtavtalet som jag ser det.Jag tittade lite grann på övriga landet. Jag har nuinte hört med några andra länsstyrelser hur mycket dehar intecknat av årets pengar, men det bekymrar mig.Jag tror att det är ungefär likadant som i vårt län, ochdå är jag väldigt bekymrad för hur det går med till-växtavtalen. Tillväxtkapitalet finns, men det dispone-rar vi inte så enkelt. Det gäller att frigöra de pengar-na. Det här är faktiskt inte så enkelt, så jag ser svårig-heterna i att få fart på regionalpolitiken. Därtill kom-mer, som vi läste i gårdagens , attstrukturfondspengarna i den EU-finansierade delen ärlåsta fram till på grund av, som manskriver, schabbel i förhandlingarna med EU.Ja, det ser inte så enkelt ut. Jag hoppas att detljusnar något, men jag ser svårigheten med regional-politiken framöver. Tillväxtavtalen, som vi hoppadesså mycket på, ser jag svårigheter att få till att bli densuccé som vi alla hade hoppats.Anf. 219 () replik:Fru talman! Jag fäste mig lite vid det som HaraldBergström sade i sitt anförande om att det är så cent-ralt för regional utveckling att förbättra företagarnasvillkor. var väldigt bekymrad överatt det inte händer någonting utifrån Småföretagarde-legationens förslag.Nu finns det ju ändå i en bilaga till årets budget-proposition uppradat vad man har gjort, vad som ärpå gång och vad man kommer att göra. Sedan kanman läsa vidare vad gäller skattesidan att vi har för-bättrat möjligheterna att göra avsättningar till periodi-seringsfonder, vi har sett över och ändrat jordbruketsenergibeskattning, vi ser över stoppreglerna, vi kom-mer att se över regler för generationsskifte i företagoch det är lättare att få F-skattsedel. Listan är långoch arbete pågår. Jag undrar om inte har tagit till sig de delarna.Anf. 220 () re-plik:Fru talman! Jag nämnde också att det har införtsen del - bortemot en tredjedel av villkoren tror jagvisst att det är - men det räcker inte. Det är de enklaredelarna, , som är införda. De merabetydelsefulla återstår. Där har vi t.ex. det här medbeskattningen på kapital och dubbelbeskattningen påaktier, vilket också gäller små företag.Anf. 221 ():Fru talman! Jag kommer också från ochser att det är god uppslutning från här ikammaren just . Jag vill tala om obalanserna ibefolkningsutvecklingen, därför att detta är negativt idubbel bemärkelse.Vi vet att avfolkningen stärker glesheten samtidigtsom inflyttningen till några större städer skapar allt-mer trängsel, negativ påverkan på miljön och socialaproblem, bl.a. segregering och anonymitet. Proble-men är uppenbara och kostsamma för vårt land.Nuvarande flyttvåg tycker vi också leder till ka-pitalförstöring av stora mått. I många samhällen stårbostadshus och skolhus tomma. Bostadsfastighetersom byggdes för sedan rivs. som byggdes står tomma.Tron på att bygderna åter ska kunna befolkas är justnu i gungning, och största ansvaret för det här anservi att regeringen har.Den avfolkning som sker drabbar inte baraglesbygden utan även landsbygd, små samhällen ochmindre städer. Den försämrade service som specielltdrabbar landsbygden har också kraftigt bidragit tillflykten. Att ungdomar flyttar är helt normalt; det harde alltid gjort. Men det som är oroande är att deinte återvänder efter utbildning och efter att de harprövat sina vingar på andra ställen. Antalet välutbil-dade som söker sig utanför de större städerna minskartill följd av uteblivna satsningar på många områden,bl.a. infrastrukturen.Det här har medfört att vi har kommit in i en ne-gativ spiral. Många tjänster inom både privat ochoffentlig sektor kan man inte tillsätta med behöriga.Skolor ute i landet lider brist på lärare. Sjukvårdenhar brist på sjuksköterskor och läkare. har svårt att rekrytera personalinom sjukvården. Det här hotar naturligtvis på siktbåde sjukhus och vårdcentraler. Tillgänglig sjukvårdav en bra kvalitet är en viktig del i en bra regionalpo-litik.Samhällets grundläggande service betyder väldigtmycket för företag och även för den offentliga sek-torns personal. Utan sjukhus, omsorgsverksamhet,skola, post, bank m.m. blir det allt svårare att lockamänniskor till de här orterna. Bra kommunikationerär också avgörande. Urusla vägar, som vi i Värmlandhar stor erfarenhet av, påskyndar naturligtvis den härnegativa utvecklingen. Det är staten som har ansvarför infrastrukturen.Upprustning och kontinuerligt underhåll av väg-nätet är oerhört viktigt. Bättre vägar är högt priorite-rat inom . Vi anvisar därför 750 miljonerextra i budget . Regeringen måstetillskjuta ytterligare medel. Annars kommer vägkapi-talet att vara totalt förbrukat. Trafiksäkerheten ärredan i dag kraftigt nedsatt på många vägar. Sprickor,djupa hål, kraftiga sättningar i vägbanan är ganskavanligt längs många av länsvägar ochriksvägar.Nollvisionen i trafiken är längre borta nu än år1997 när beslutet fattades. ökade döds-fallen i trafiken till 570, dvs. med 30 personer frånåret före. Uteblivna vägförbättringar ökar också sam-hällets kostnader för döda och skadade i trafiken. Ca20 miljarder beräknas människors lidande kosta.Den totala arbetslösheten i är ca8,. Den öppna arbetslösheten var i länet vid års-skiftet högre än . Extremthög arbetslöshet har kommun med 13,6 %.Vi i har ambitionen att ta vara på lan-dets tillgångar och stimulera fram arbetstillfällen ävenute på landsbygden. Men vi tror inte att enbart ar-betsmarknadsåtgärder ska lösa problemen, utan vi villockså se andra åtgärder.För att människor ska få lättare att stanna kvar fö-reslår vi bl.a. kommunala skatteutjämningar, somman är beroende av, reseavdrag för att underlätta,utlokalisering av statlig verksamhet som underbyggeroch tillför verksamhet till lokala samhällen och infö-rande av hushållstjänster. Utse gärna tillförsökslän. Landsbygden är mycket känslig för kon-junktursvackor eller omstruktureringar av verksam-heter, mycket mer känslig än de större städerna.En självklar grund för ett aktivt företagande ärstabila spelregler. Den återställarpolitik som präglat1990-talet har varit olycklig i de fall där man harförsämrat för företag som har fått förbättring-ar. Jantelagen - du ska inte tro att du är något - somhar varit väl utbredd i har varit hämmande förmånga kreativa människor.Tillväxtavtalen är det senaste förslaget till hur re-gionerna ska utvecklas. Det är stora pengar, totalt 19miljarder. Pengar som finns inom en rad olika bud-getposter ska nu fördelas på alla län. För Värmlandsdel innebär det 1 miljard som tillsammans med bidragfrån kommuner och landsting, företag och EU växertill 2,25 miljarder. Det är gott och väl med pengar,men det måste också kompletteras med mer före-tagarvänligt klimat.När det gäller myndigheternas roll är det förstasom borde aktualiseras att varje myndighet bordeåläggas att redovisa och genomföra en strategi för ettförbättrat företagsklimat. Vi kan t.ex. börja med attfastställa att ett beslut som en seriös företagare erhål-ler från en myndighet år 1 inte ska ändras av en annanmyndighet år 5. Vi anser att det är företagarfientligtatt ändra spelreglerna i efterhand. Här har regeringenett oerhört stort ansvar att förordningar och regelverkgår att tolka ute hos länsstyrelser och skattemyndig-heter.Vi i har också en speciell förkärlekför de allra minsta företagen. Därför anser vi att för-enklade regler är mycket viktigt för just dem. De ärkänsliga för en omfattande byråkrati. Det tar tid, detkräver ibland specialisthjälp och det kostar pengar.En mer positiv och öppen attityd från samhällets sidagentemot företag i allmänhet och innovationer ochentreprenörskap i synnerhet är livsviktigt nu och iframtiden.Fler kvinnliga företagare måste också vara enmålsättning. Med rådgivning och tillgång till de stat-liga medel som finns disponibla kan det bli en störrebredd i företagandet. Här vill jag visa på goda resultatsom har nåtts i just genom extra satsningarpå kvinnligt företagande. Bland de nya företagarna iVärmland är kvinnor. Det är högre andel än ilandet i övrigt som ligger på . Tyvärr harnyföretagandet minskat totalt med 9,3 %.Det är bekymmersamt.En högaktuell fråga gäller socialdemokraternasinställning till att kunna sätta enmans- och familjefö-retag i blockad och därmed äventyra dem. Tänk på attdet är 600 000 företagare och att av dessa ärenmansföretagare. Jag tycker att vi ska vara rädda omdem.Anf. 222 ():Fru talman! Jag vill börja med att passa på tillfäl-let att kanske lite okonventionellt tacka för den finalunchen vi bjöds på . Jag tycker att det är en fintradition som jag hoppas att vi får ha kvar.Så till ärendet. Det har bara gått knappt fem veck-or sedan vi senast debatterade regionalpolitiska frågorhär i kammaren. Alltså har det inte hänt särskiltmycket. Jag ska därför bara ta upp några viktiga frå-gor och inte försöka göra en heltäckande beskrivningav dagsläget.Den regionalpolitiska utredningen, där jag ingår,arbetar för fullt på att försöka nå fram till ett förslagom en regionalpolitik som håller framåt,och jag är optimistisk nog att tro att vi skalyckas arbeta fram ett förslag som alla politiska parti-er ska kunna ställa sig bakom. Jag kan garantera, OlleLindström, att vi i utredningen försöker vända på allastenar vi kan se. Vi kan inte med politiska beslutklara alla problem, men vi kan åtminstone hitta för-slag till hur en bra grund ska kunna se ut, en grundsom hela landet - både tillväxtregioner och andra -ska kunna ta ett gemensamt ansvar för.Vi i tror inte på en regionalpolitik däralla besluten kommenderas uppifrån. Vi måste i stäl-let gå över till en lokal mobiliseringspolitik där regio-nalpolitikens mål uppnås genom att vi satsar på denenskilda människan och hennes förmåga till skapan-de. Varje region har sina styrkor, sina unika möjlig-heter, och de kan bara tas till vara genom lokala initi-ativ. Tyngdpunkten ska ligga i decentralisering, ny-etableringar, förbättring av småföretagens villkor osv.Och en sådan politik kan föras både i glesbygd och istorstadsområdenas s.k. problemförorter.Nyligen har vi fått befolkningssiffror från SCB,som många talat om. Tror man att enbart antalet in-vånare på en plats eller i en region är det som skaparen bra miljö kan man lätt tappa modet. Jag tycker attutvecklingen är oroande, men vi bör ändå lägga påminnet att den största omflyttningen trots allt skerinom de olika arbetsmarknadsregionerna. Om vi villha ökad befolkning tror jag att det egentligen finns enenda lösning - att acceptera och arbeta för ökad in-vandring från andra länder. Det tipset fick jag avprofessor från i sambandmed ett demokratiseminarium i i höstas.En oerhört viktig förutsättning för att hela landetska fungera är som många, jag tror alla, har påpekatkommunikationerna. Jag ska här koncentrera mig påvägnätet. Alldeles speciella problem finns i Värm-land, , och de fem Norrlandslänen.Länsstyrelserna i och har gemen-samt presenterat ett material om läget i just de sexlänen. Där sägs att medelstilldelningen i de regionalatransportplanerna i norra är starkt begränsad- att det kommer att ta innan vägarnaåtgärdas till en standard likvärdig med i övriga Sveri-ge.