prot · GN0955 · 2000-01-25 00:00:00 — Man hade endiskussion om det var riktigt att så ändra telelagen, skulle tvinga de aktiva nätoperatörerna att för-ändra sina tillstånd på ett sådant sätt att man öppnadederas nät för andra operatörer.Den här diskussionen har pågått månad efter må-nad, och man borde, tycker jag, ändå från regeringenssida ha handlat betydligt snabbare än vad man hargjort. De nätbolag vi har har investerat betydandemiljarder i sina nät. Man behöver bara gå till sig själv.Om man har investerat betydande belopp, ser man dåmed glädje på att det tillstånd man fick 1993/94 ochsom skulle gälla ett tu tre ändras så att manska släppa in konkurrenter på sina nät?Det jag tycker att det finns anledning att funderaöver, och som också är belyst i PTS-utredningar, ärom inte det förslag som uppenbarligen utgår frånlagrådsremissen ändå kommer att innebära att de treaktörer vi har - , Comvik eller Tele 2 och Euro-politan - känner sig lite tveksamma att investera i detnya nätet UMTS när det gäller den tredje mobiltele-generationen.Nu har statsrådet, som jag vet och som man ocksåkunnat följa i debatten, i samband med den presskon-ferens där lagrådsremissen presenterades sagt attdessa aktörer redan har fått en acceptabel avkastningpå sina miljardinvesteringar och att det skulle motive-ra att näten öppnades även för andra.Det skulle vara rätt värdefullt om statsrådet på nå-got sätt ville utveckla när man som investerare i ettprojekt anses ha fått en avkastning som är nödvändigför att man mer eller mindre ska betraktas som bort-spelad eller utagerad när det gäller att driva verksam-heten ensam eller i ett oligopol, som förut.Spanien, och inte minst liggerföre. Vi tappar tid. Jag skulle vilja fråga statsrådet:Vad kommer det här att leda till? Kommer vi ändockinte att på något sätt tappa det försprång som vi hargenom att olika aktörer inte kan vara med och testamycket av nya tjänster i ett nät som vi inte har?Anf. 59 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill först säga att jag och är rörande överens om målsättningenmed telepolitiken, nämligen att ligga i framkant.Sverige gör det och ska givetvis få förutsättningar attgöra det i fortsättningen.Det är också viktigt att fortsätta att se till att manhela tiden försöker bevaka att konkurrensen och om-sorgen om både kunder och de nya växande företagenpå det här området upprätthålls. Det är också så attjag och regeringen har gjort en annan bedömning änden här ger uttryck för över oronvad det skulle innebära om man gör som vi föreslår iden proposition som snart läggs fram i , attdessa nät öppnas när det gäller ledig kapacitet för attkunna släppa in inte minst nya tjänsteföretag.Min bedömning, och den känner jag mig väldigttrygg och säker i, är att när den nya mobiltelefonin nuär en möjlighet kommer de nya Internettjänsterna attbli mobila. Här öppnas en ny väldigt spännande ochframtidsinriktad marknad. Detta gör att denna mark-nad kommer att växa. Den kommer alltså att varabåde lukrativ och intressant. De länder som skaparförutsättningar för de nya företagen att erbjuda tjäns-ter i detta mobila Internetnät, som ju UMTS i realite-ten är, kommer att fortsätta att ligga i framkant. Detär bl.a. den bedömningen som ligger bakom det för-slag som vi har presenterat i Lagrådet och som viinom kommer att lämna till riksdagen.Det är alltså av omsorg om konkurrensen just föratt ska fortsätta att ligga i framkant som jaggjort den bedömningen i propositionen.I går förde vi samtal med EU-kommissionären pådet här området, , och det är på intetsätt så att tappar tid, ligger efter eller riskerarsin position. Min bedömning är att tvärtom ärstarkt på det här området, och vi har alla förutsätt-ningar med UMTS och nya tjänsteföretag att t.o.m. taett steg framåt när det gäller att vara världsledande.Anf. 60 ():Fru talman! som har passe-rat utan att regeringen har kommit med något förslaghar det i debatten uttryckts en väldigt stark oro frånTelia, från och från många av de aktörersom finns på det här området. Denna uppfattning ochoro som har kommit till uttryck verkar statsrådet intepå något sätt dela. Jag har en känsla av att det finnsen större kunskap om den här branschens verklighet,problem och situation hos dem som är verksamma påområdet än hos oss som ägnar oss åt politik, vare sigdet gäller regering eller riksdag.De svenska operatörerna har efter 1993 investerat15 miljarder eller mer i sina nät. Mobilnäten täcker nuhela yta, och det finns uppemot 5 miljonermobiltelefonabonnemang i . Tror statsrådet attlusten hos de tre aktörerna - eller möjligtvis hos nå-gon annan aktör - att investera miljarder kommer attvara opåverkad om man, genom ändringar i lagstift-ningen förändrar förutsättningarna för de svenskanätbolagen att bedriva verksamhet i sina nät, tvingardem att tillhandahålla nätkapacitet för konkurrerandeaktörer?Faktum är att det är först nu efter 1996-1997 somde svenska mobilaktörerna har börjat att redovisavinster, lite överskott på sina investeringar. Är dettillräckligt nu för att man ska öppna för andra ochsläppa till nätkapacitet?Fru talman! Jag har läst Lagrådets yttrande överlagrådsremissen. Lagrådet konstaterar att det förslagsom regeringen uppenbarligen tänker lägga fram ärav retroaktiv innebörd. Man ingriper i redan beviljadetillstånd som på något sätt har angivit spelreglerna.Detta strider mot både regeringsformen och Europa-konventionen.Lagrådet uttalar också: Den föreslagna lagstift-ningens retroaktiva effekter innebär i realiteten enskärpning av villkoren för tillhandahållande av mo-bila teletjänster under löpande tillståndsperiod, vilkeninte föranleds av säkerhetskrav och inte heller fram-tvingas av den tekniska utvecklingen utan som harnärmast kommersiella motiv.Frågan är alltså: Varför går man då in när det me-ra har med den kommersiella sidan att göra? Vi har en situation där ligger på frontlinjen, därvi utvecklar mängder av nya typer av tele- och da-tatjänster i service providers. På något sätt har denkonkurrens och näringsmiljö som finns öppnat dessamöjligheter.Jag tycker att regeringen går lite äventyrligt tillväga genom att börja leka lite grann med konkurren-sen. riskerar man att vi får en begränsadeller minskad investeringsbenägenhet. Om man in-vesterar mindre leder det till att det bara blir i deexpansiva regionerna i som vi kommer att seen utbyggnad av UMTS. Är det av intresse för rege-ringen att begränsa möjligheterna för en utbyggnadav nätet i mera kontraktiva regioner?Anf. 61 Statsrådet ():Fru talman! går vi händelserna lite grann i för-väg och diskuterar någonting som ligger utöver frå-gan. Vi diskuterar en proposition som ska läggas framinom . Det blir säkert många tillfällen attåterkomma till denna mycket viktiga diskussion.Men jag vill ändå starkt protestera mot beskriv-ningen att jag skulle sitta på departementet och leka,som uttryckte det. Vi har gjortmycket seriösa överväganden. Den remissopinion,som också talade om, har intevarit så entydigt emot som han nu framhöll från talar-stolen.Det handlar självfallet om omsorgen om Sverigesmöjligheter att ligga i framkant på det som är den nyatelekommunikationen, det mobila Internet, och om-sorgen om konkurrensen och om den ändliga naturre-surs som detta med luften och telesignalerna är för attvi som konsumenter och som nation ska kunna nyttjadetta på bästa möjliga sätt. Det är det som liggerbakom mina överväganden och ingen lust att leka.Jag tror inte heller att kommer att vara detenda land i , , som görprecis denna bedömning och som försöker att hittaliknande lösningar. Det är här som den stora markna-den och det stora intresset ligger.Sedan vill jag också säga att Lagrådet inte harkommit fram den slutsats som , att förslaget strider mot grundlagen ochregeringsformen. Det var en direkt felaktighet somsades.I samband med att vi har lagt fram förslaget har visjälvfallet funderat mycket på investeringsviljan. Jagvill bara påminna om - och vi återkommer till det närpropositionen har lagts fram - att vårt förslag handlarom ledig kapacitet och om att man ska få full ersätt-ning också för gjorda investeringar. Jag vill ocksåpåminna om att liknande avtal har träffats frivilligt.Det finns ett intresse hos nya företag att komma inoch hos de gamla operatörerna att släppa in nya aktö-rer. Det finns också ett intresse hos nationen ochparlamentet för att se till att denna resurs används såeffektivt som möjligt och i konkurrensens goda namn.Det är bl.a. dessa skäl som ligger bakom proposi-tionen som vi får tillfälle att återkomma till att föra endiskussion om.Anf. 62 ():Fru talman! Vi kan ändå inte komma ifrån att detsom regeringen uppenbarligen tänker sig är en retro-aktivitet, att man ingriper i redan beviljade tillstånd.Det tycker jag är något stötande.Det som egentligen är problemet är frågan omnätkapaciteten. Det är ju den som man har funderat sålänge på. Också där konstaterar att skyldig-heten - som det står i yttrandet - att upplåta nätkapa-citet är beroende av om det finns tillgänglig kapaciteti nätet. Bedömningen av huruvida så är fallet är bero-ende av flera faktorer, tekniska såväl som ekonomis-ka. Lagrådet vill allvarligt, säger man, ifrågasätta omdet är möjligt för en myndighet att med någon grad avsäkerhet bedöma om det finns nätkapacitet tillgäng-ligt i nätet.Är det på det sättet - vilket ändå är trovärdigt - attdet är de tre aktörerna och förhoppningsvis någraytterligare som kommer att avgöra detta med nätka-paciteten, varför då gå in och ändra i tillstånd somändå gäller bara till 2003? Är det inte bättre att manutvecklar den nya lagstiftningen och ändringarna itelelagen som enbart berör UMTS-tillstånden? De ärju inte på något sätt kopplade till det som fanns tidi-gare. Då har man närmat sig problemet på ett meraaffärsmässigt, rationellt, riktigt och etiskt sätt. Jagtycker att ingångna avtal ska gälla.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 1999/2000:107 omrekrytering utan att diskrimineraAnf. 63 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen tänker vidta dels för att förenkladiskrimineringslagstiftningen, dels för att bibringa defyra "diskrimineringsombudsmännen" samma insiktom den sociala kompetensens betydelse som skolmi-nistern givit uttryck för, dels för att förhindra attmyndigheter fortsättningsvis ger ut rena skriv-bordsprodukter i form av regler eller råd och dels föratt få till stånd en sådan konsekvensanalys som före-skrivs i förordningen (1998:1820) om särskild kon-sekvensanalys av reglers effekter för små företag.Frågorna är ställda mot bakgrund av en handbok medtiteln utan att diskriminera som är utarbe-tad av de fyra ombudsmännen, dvs. Jämställdhetsom-budsmannen, mot etnisk diskrimine-ring, och Ombudsmannenmot diskriminering på grund av sexuell läggning,HOMO.Diskriminering kan inte accepteras. Det är särskiltviktigt att diskriminering inte förekommer i arbetsli-vet. Lagar som förbjuder diskriminering i arbetslivethar därför en viktig funktion att fylla.I finns lagstiftning med för-bud mot könsdiskriminering. har detfunnits en lag mot etnisk diskriminering. Den 1 maj1999 började en ny lag om åtgärder mot etnisk dis-kriminering i arbetslivet att gälla. träddeytterligare två nya diskrimineringslagar i kraft, näm-ligen lagen om förbud mot diskriminering i arbetsli-vet av personer med funktionshinder och lagen omförbud mot diskriminering i arbetslivet på grund avsexuell läggning.Jag är inte beredd att dela in-ställning att diskrimineringslagarna är oklara ellerskapar osäkerhet. Jämställdhetslagen är föremål föröversyn, och förslag från regeringen om eventuellaändringar i lagen kommer att läggas fram under inne-varande år. De tre nya diskrimineringslagarna harbara varit i kraft drygt . Regeringen harutlovat att följa tillämpningen av de tre nya lagarnaoch analysera eventuella negativa effekter för bl.a.företagande och arbetsmarknad. En sådan analyskommer givetvis att göras. Vidare har regeringen ochriksdagen tagit upp frågan om en eventuell samord-ning av lagstiftningen och ombudsmannafunktioner-na. har frågan redan börjatdiskuteras, och avsikten är att ett utredningsarbete skakunna påbörjas när lagarna har funnits så atterfarenheter kan dras av tillämpningen.Ombudsmännen har till uppgift att bedriva infor-mationsverksamhet och verka för författningsänd-ringar när sådana behövs. Förordningen (1998:1820)om konsekvensanalyser av reglerna för små företaggäller i samband med att myndigheter meddelar be-slut om föreskrifter eller råd enligt författningssam-lingsförordningen. inne-håller inte vare sig författningsregler eller allmännaråd som avses. Det har därför inte funnits någon skyl-dighet för myndigheterna att göra en sådan kon-sekvensanalys. Det finns därför inga skäl för rege-ringen att vidta åtgärder för att få till stånd en sådananalys. Oavsett om det föreligger en skyldighet attgöra en konsekvensanalys eller inte, anser jag dockatt det är viktigt att alla råd anpassas till små företagsvillkor.Avslutningsvis konstaterar jag att utarbetandet avhandboken har skett inom det uppdrag som ombuds-männen har.Anf. 64 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret.Jag kan börja med att konstatera att vi båda äremot diskriminering. Det är viktigt att det finns lagarsom reglerar det här och som stävjar missbruk. Självtycker jag dock att de lagar som finns borde samman-föras och förenklas.Nu befintliga lagar är, enligt min uppfattning,oklara och uppbyggda så att de skapar betydanderättsosäkerhet, och lagarna fyller inte rimliga rättssä-kerhetskrav. Den uppfattningen delar jag med många,men tydligen inte med . Vi är såledesinte överens på den punkten.Jag anser att företagen i förväg måste veta vadsom gäller. kan de fällas för avsiktlig direkt dis-kriminering, men också för oavsiktlig både direkt ochindirekt diskriminering. En arbetsgivare kan såledesbli fälld utan att ha haft uppsåt. Skyldigheterna är intetillräckligt definierade. Bevisbördan ligger hos ar-betsgivaren, och eventuella skadestånd är inte förut-sägbara.Lagarna präglas av välvilja men är också ett ex-empel på hur det bästa blir det godas fiende. Man villförändra attityder och värderingar men har missförs-tått varför företag finns till. Syftet med företagande äratt få till stånd ett värdeskapande och att få en föräd-ling av insatsfaktorer till nyttigheter som andra harbehov av. Ansvaret handlar om att göra produktions-processen så effektiv som möjligt. Ansvaret att för-verkliga politiska samhällsmål faller inte på företa-gen.Att läget är förvirrat bekräftas av våra fyra om-budsmän. De har sannerligen inte gjort det hela bättremed sin rekryteringshandbok. Kraven och råden göratt man får ett intryck av att de inte alls har klart försig att det finns annat än storföretag, med särskildaavdelningar som inte gör annat än sysslar med rekry-tering. Råden och kraven som ställs är många, och imånga fall är de orimliga för en småföretagare.Mona svarar att det är viktigt att råd anpas-sas till små företags villkor. Så har uppenbarligen inteskett i det här fallet. Man kan fråga sig vilken typ avföretag som de här råden och anvisningarna är anpas-sade för.Jag har i min interpellation pekat på några orim-ligheter. Ett litet företag är oftast mycket sårbart, ochvarje person som rekryteras där betyder förhållande-vis ofta mycket mer än hos ett stort företag. Personliglämplighet, social kompetens och allroundkunnandekan då vara livsviktigt för företaget, trots att det ärkrav som inte får ställas enligt handboken.Man tycks inte ha klart för sig att en anställning ären subjektiv handling och att en anställning är ettfrivilligt avtal mellan fria människor. Företagaren gören frivillig, långsiktig överenskommelse med enperson. Överenskommelsen bygger på ömsesidigtförtroende och ömsesidiga åtaganden inför framtidasamarbete, prestationer och motprestationer. Dethandlar om arbetsuppgifter, kompetensutveckling ochkostnader, som då ska anpassas efter individens be-hov.Företagaren påtar sig ett långtgående ansvar församarbetet med en person, men får inte fråga omsådant som kan ha avgörande betydelse när personeni fråga senare ska utföra sina arbetsuppgifter. Vad gerdetta för konsekvens?Anf. 65 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill också börja med att under-stryka att den här diskussionen inte handlar om huru-vida man är för eller emot diskriminering. Självfalletär vi emot.Det handlar om vilka effekter man bedömer attlagstiftningen har och om den lagstiftning vi har ärrimlig i innehåll och om den är enkel och tydlig attefterleva. Den diskussionen är det självfallet viktigtatt ta. Det är inte det jag vill argumentera mot.Däremot tycker jag att är väl ti-dig och hård med sitt omdöme att lagarna är verk-ningslösa, krångliga, dåliga och svåra. Jag är intesäker på det - långtifrån.Jag tycker att lagstiftningen är viktig. Det är viöverens om. Det finns också mycket goda skäl tilldiskussionen om hopslagning. Den diskussionen harbåde regering och riksdag sagt att vi ska återkommatill när lagstiftningen har funnits . Den diskus-sionen har vi kvar att ta, och den är viktig nog.Jag tycker att gör en del hals-brytande invändningar mot själva lagstiftningen, bl.a.att det är så fruktansvärt att man kan bli fälld utan attha uppsåt. Om jag är ute och kör bil har jag inte upp-såt att köra över någon, men jag kan ändå bli dömdför det.Den här lagstiftningen ska handla om den oerhörtsvåra frågan hur man undviker både öppen och indi-rekt diskriminering, beroende på de olika faktorersom vi här pratar om. , som nuförbereder direktiv på det här området, är inne påliknande tankar.Jag tycker att ska fundera engång till om det verkligen är en kritik som är värd attta upp. Jag tycker inte det.Låt oss däremot när lagstiftningen har funnits entid se om den är bra och effektiv och se om det är enbra diskussion att föra ihop lagstiftningen och om-budsmannafunktionerna.Det gäller alltså en handbok. Jag vet inte om nå-gonting är skrivbordsprodukter - det är välsnarare dataprodukter. är i så fall en så-dan.Ombudsmännen säger mycket tydligt i handbokenatt de inte är experter på rekrytering, utan att myndig-heter, företag och enskilda säkert har större kompe-tens och erfarenhet. Men på ett område har de sär-skild kunskap, och det är i fråga om hur man i sam-band med rekrytering undviker fallgropar som kanleda till att man bryter mot diskrimineringslagarna.Det är i det syftet som denna handbok är utgiven,alltså med ambitionen att ge en samlad överblick övervad lagarna innehåller och, i den mån det är möjligt,tala om vad som är tillåtet och inte tillåtet enligt la-gen. Jag tycker att det är en vällovlig och bra ambi-tion.Jag jobbar intensivt med förenklingsarbete, bl.a.hur myndigheter och andra informerar de små företa-gen, och jag ska naturligtvis också föra diskussionermed ombudsmännen med detta syfte.Anf. 66 ():Fru talman! Jag skrev inte interpellationen därföratt jag tyckte att lagarna var verkningslösa, utan jagskrev den därför att jag tyckte att de råd och anvis-ningar som finns i handboken är väl halsbrytande ochspeglar att man egentligen inte vet vad småföretag ärför något. Det är rätt mycket förnumstiga råd somtydligt visar att man inte är expert på rekrytering. Jagär tvärtom rädd för att det blir för mycket verkningaroch att man tar det här lite för allvarligt. Det bordekanske anpassas till ett litet företag och dess möjlig-heter att göra alla de analyser och ställningstagandensom det står om i handboken.Jag tycker att det är bra att man ser över och dis-kuterar förenklingen i lagstiftningen. Det är ett brasvar jag har fått från , att man ser över,försöker förenkla och kanske också sammanför dethela. Det var om detta som en av mina frågor jagställde handlade om, och den har jag fått ett bra svarpå, tycker jag.Men den andra frågan, om den sociala kompeten-sen, är också ganska viktig. På den frågan har jag intefått något svar. Det är möjligt att frågan var för svåroch förbigicks med tystnad eftersom det här råder liteolika uppfattningar mellan ombudsmännen och skol-ministern.Jag konstaterar efter svar när detgäller utformning, omfattning och målgrupp för rådsom utges av ombudsmännen att vi båda tycker attdet är viktigt att de ska anpassas till småföretagarensvillkor. Men i svaret sade att regeringeninte tycker att man egentligen har att göra med attombudsmännen ger ut råd och anvisningar som baraanpassas för och tillämpas av storföretag och att maninte behöver analysera rådens konsekvenser, eftersomombudsmännens regelbok bara ska ses som någotslags information. Detta blir då en ganska fascineran-de tanke som jag inte är säker på att t.ex. en domstolskulle dela om den skulle ta upp ett diskriminerings-mål. Jag tror nämligen att det ligger nära till hands attdomstolen sneglar på vad ombudsmännen har skrivitoch lägger en ganska stor vikt vid deras inställning.Jag har ändå känt ett visst positivt gensvar för attdetta behöver förenklas och ses över. Men jag tyckerändå att regeringen och borde ta dettamed vad ombudsmännen gör på lite större allvar ochkänna ansvar för detta.Jag förstår att jag inte kommer att få något erkän-nande här, men jag hoppas att ser till attöversynen av lagarna också följs av råd från regering-en till ombudsmännen, så att förenkling, klarhet ochanpassning även till småföretag uppnås.Anf. 67 ():Fru talman! Jag tänkte ta upp lite under den delensom gäller småföretagare. Statsrådet svarade interiktigt på hur anpassad den här lagstiftningen är försmåföretagsamhet. Jag vet att statsrådet själv haransett sig vara småföretagare. Jag vet inte i vilkenmån statsrådet har haft anställd personal och på vilketsätt hon i så fall har rekryterat.Rekryteringsprocessen spelar en oerhört viktigroll för en småföretagare. Man ska leva mycket näraden som man jobbar tillsammans med. Ofta är det justgenom personliga kontakter och närhet som manrekryterar. I handboken är rekryteringen mer anpas-sad för storföretagsamhet. Man rekommenderar t.o.m.att personliga kontakter inte ska användas. Jag vetinte om statsrådet tycker att det är en lämplig rekom-mendation.Vi vill ju alla ha en så bra företagsamhet sommöjligt här i . Framför allt är det för småföre-tagarna som vi ska försöka skapa bra förutsättningarför företagsamhet. När jag läser rekryteringshandbo-ken ser jag mycket stora hinder för den lille företaga-ren att rekrytera. Jag blir skrämd när jag läser den ochser enorma svårigheter i den.Jag skulle vilja höra vad statsrådet anser om denhär lagstiftningen. Är den anpassad för småföretag-samhet? Anser statsrådet också att handboken är välskriven för småföretagare och att den är en hjälp förderas rekrytering?Anf. 68 Statsrådet ():Fru talman! Nog för att vi politiker har ansvar, skaha åsikter och ska tänka och tycka om mycket, mendet finns ändå en gräns för hur jag som statsråd iNäringsdepartementet ska gå in och ha detaljeradesynpunkter på en bok som innehåller, råd, tips ochidéer för att underlätta att undvika att diskrimineramänniskor ute i arbetslivet. Därav har jag inte gått inoch kommenterat sådant som jag tycker är enskild-heter, som vad man säger om social kompetens ochannat.Den diskussion som vi nu för består av två delar.Den ena gäller om de olika diskrimineringslagarna ärbra, lätta att använda och får det syfte som vi alla treär överens om, nämligen att ingen ska bli diskrimine-rad på grund av sitt kön, sin ålder, sin etniska bak-grund eller sin sexuella läggning.Mitt svar är att så här långt tror jag att lagstift-ningen är bra, men när den har funnits ytterligare entid ska vi, precis som och regeringen harsagt, utvärdera den för att se om det går att göra för-enklingar och om det vore bra att slå ihop lagstift-ningen eller ombudsmännen. Då ska självfallet ocksåfrågan om det blir enklare och mer överblickbartockså för de små företagen spela en viktig roll, själv-klart.Jag tycker som sagt att det är lite omvänt när jagsom socialdemokrat nu säger att vi politiker kanskeinte ska lägga oss i och i talarstol stå ochdiskutera riktigt allt, utan vi ska hålla oss till lagstift-ningen och vad politikerna faktiskt har att bestämmaom.