prot · GO0935 · 2000-11-28 00:00:00 — Med hjälpav nätradio kan man förmedla riktigt tal också viaInternet på ett sätt som skulle göra DAB-teknikenonödig.Låt mig än en gång säga: Lås inte fast de läshan-dikappade i en teknik som har haft så alldeles ovan-ligt svårt att lyfta som DAB-tekniken har haft.Sedan konstaterar statsrådet att jag skulle ägnamig åt demonisering av ett alldeles vanligt företag,nämligen . Det behövs inte. sköterdet förträffligt bra alldeles själv. Jag kan inte kommapå något annat statligt företag som ägnar sig åt attsubventionera abonnemangen av kommer-siella TV-kanaler. Demoniseringen klarar Teracomalldeles själv.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2000/01:41 om re-sursanvändningen inom högskolans grundutbild-ningAnf. 13 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat mig vilka åt-gärder regeringen avser att vidta med anledning avRiksdagens revisorers rapport om resursanvändning-en inom högskolans grundutbildning.Regering och riksdag genomför nu en kraftigsatsning på högre utbildning. tillförs högskolan resurser för närmare100 000 nya permanenta högskoleplatser. För attupprätthålla kvaliteten i utbildningen är varje nyhögskoleplats fullt finansierad.Samtidigt förbättras kvaliteten i den högre utbild-ningen genom dels förstärkt studentinflytande, delsutvecklad extern kvalitetsgranskning i Högskolever-kets regi. För att utveckla lärosätenas interna kvalitet-sarbete har studenternas möjligheter till inflytandestärkts, bl.a. genom att de har fått rätt att ingå i allaberedande och beslutande organ inom högskolan somhar betydelse för utbildningen och studenternas situa-tion. Alla studenter har dessutom getts möjlighet tillinflytande genom obligatoriska kursutvärderingar.Samtidigt höjs ambitionsnivån avseende granskningsarbete. 2001 och med en periodicitet ge-nomföra ämnes- och programutvärderingar av samtli-ga utbildningar för generella examina och yrkesexa-mina, inklusive forskarutbildningen.En viktig satsning som bidrar till att långsiktigthöja kvaliteten och stärka forskningsanknytningen ihögskolans grundutbildningar är de ökande resurser-na till grundforskning och forskarutbildning. tillförs sammanlagt 1,3 miljarderkronor i höjda anslag. fördubbladesdet årliga antalet forskarexaminerade i , ochregeringens ambition är att fortsätta denna utbyggnad.Därigenom läggs grunden för en ökning av antaletforskarutbildade lärare i högskolan.Trots den kraftiga utbyggnaden av högskolan ärdet fortfarande betydligt fler som vill skaffa sig enhögre utbildning än vad det finns utbildningsplatserför. Dessutom är arbetsgivarnas efterfrågan på hög-skoleutbildad personal större . Tanken ärmig därför främmande att, som exempelvis Folkparti-et motionerar om till höstens riksdag, minska utbygg-naden med 6 000 platser och därigenom hindra ettstort antal personer att läsa på högskolan.I den rapport som refererar till har re-visorerna genomfört en granskning i vilken prestatio-ner och resultat i högskolornas grundutbildning ställsmot de resurser som tilldelats verksamheten. En avflera aspekter som berörs är skillnaderna i resurstill-delning och undervisningstid per student mellan olikautbildningsområden.Nuvarande mål- och resultatstyrda resurstilldel-nings- och styrsystem för grundutbildningen har medvissa justeringar fungerat relativt väl /94.Att detta system skulle ligga fast var därför en ut-gångspunkt när regeringen tillkalla-de en särskild utredare med uppdrag att utreda vissafrågor med anledning av styrningen av högskolorna. Iuppdraget ingick bl.a. att utvärdera de nuvarandeersättningsnivåerna för olika utbildningsområden ochatt föreslå eventuella justeringar inom givna ekono-miska ramar.Utredaren har lämnat sitt betänkande, somnu har skickats ut på remiss till i första hand samtligauniversitet och högskolor. Utredningen tillsammansmed remissyttrandena kommer att utgöra en viktiggrund för regeringens ställningstagande till vilkaåtgärder som bör vidtas för att ytterligare förbättrahögskolans styrsystem. Det är därför för tidigtatt besvara fråga om vilka åtgärder iövrigt jag avser att vidta.Anf. 14 ():Fru talman! Jag vill tacka utbildningsministern försvaret. Han redovisar ett antal åtgärder som är ge-nomförda, som förstärkt studentinflytande, obligato-riska kursutvärderingar och högre ambitionsnivå närdet gäller utvärderingar.De här förändringarna är positiva. De har ocksåvälkomnats av . Vi har i vissa avseendenvelat gå längre än regeringen, bl.a. genom att föreslåett fristående kvalitetsinstitut vid sidan av Högskole-verket.Men min fråga handlar om något annat, och tyvärrtycker jag inte att ministern svarar på det. Min frågahandlar om undervisningens kvalitet. Ett antal upp-gifter har kommit om att undervisningens kvalitetriskerar att urholkas eller - ännu värre - redan harurholkats. revisorer konstaterar att antaletlärartimmar sjunkit drastiskt på många håll. Reviso-rerna har utnyttjat företrädare för åtta lärosäten ochkommit fram till att studenternas lärartid har minskat.T.ex. rapporterar att studen-terna inom samhällsvetenskap och humaniora bara fårtre fyra timmars undervisning . I en annanrapport från redovisas attA-studenterna, dvs. de på den första grundläggandenivån, ligger på vad som tidigare skulle ha betraktatssom C-nivån när det gäller att träffa lärare få gånger.För t.ex. biologi på A-nivå vid universitethar antalet lärartimmar minskat från 8,3 till 6,4 iveckan.Den allvarligaste kritiken från reviso-rer är kanske att det inte är möjligt att undersöka dettanärmare, eftersom regeringen inte har formuleratnågot mål för undervisningstätheten på grund av attdet saknas enhetliga mått att följa upp det med. Detfinns inte någon löpande redovisning av studenternaslärartid vare sig på nationell eller lokal nivå.Samtidigt har utredning om hög-skolans styrning visat att resurserna i pengar räknatminskat kraftigt . Om man räknar medutgifter för löneökningar m.m. så har prislappen perstudent minskat med . Därför föreslårIngemar i sin utredning att pengar förs över tillhumaniora, som drabbats särskilt hårt.Fru talman! Utbildningsministern brukar säga attnya studerandegrupper innebär att högskolorna måstearbeta på ett annat sätt och kunna möta studenter somkanske behöver mer stöd och mer handledning. Menutvecklingen går ju i motsatt riktning! Med minskaderesurser blir det mindre tid, färre lärartimmar ochmindre handledning. Det måste väl vara det motsattasom behövs om nya studerandegrupper ska komma ini högskolan.Jag respekterar att utbildningsministern inte i dagkan redovisa ett antal framtida konkreta åtgärder somsvar på en interpellation, men jag hade faktiskt väntatmig en diskussion om förhållandet kvantitet-kvalitetoch ett erkännande av att det föreligger ett problemhär. Därför vill jag upprepa själva kärnan i min fråga:Ser ministern några problem med att utbyggnaden avhögskolan skett till priset av kraftigt minskade resur-ser? Tänker ministern starta och delta i en diskussionkring dessa frågor?Anf. 15 ():Fru talman! Jag ser precis som framemot att höra utbildningsministern och kunna föra endiskussion om den framtida kvaliteten i skolorna.Centerpartiet har under förra mandatperioden varitmed och sett till att den stora utbyggnaden av hög-skolan och universiteten kom till. Det är någontingsom vi är väldigt glada för. Man kan se att antaletutbildningsplatser har ökat med underden senaste tioårsperioden. Det ser vi som ett bra stegi den fortsatta högskolepolitiken.Men har vi med den diskussionen förtfram att kvaliteten i högskolan och universitetenmåste stärkas, och absolut inte får komma i andrahand med tanke på utvecklingen vad gäller antaletplatser. Det handlar om forskningspengar, det handlarom den lokala friheten och det handlar också omstudiesociala frågor, som vi lägger in i kvalitetsut-vecklingen för den högre utbildningen.Som jag och ser det är det viktigastejust nu att försöka matcha antalet studentplatser, medden ökning som har varit, med resurser och kvalitets-utveckling på ett antal olika områden.Jag tänkte ta upp ett par saker som Centerpartietser för att vi ska kunna stärka kvaliteten i den högreutbildningen.För det första gäller det lärartjänsterna och antaletlärare i den högre utbildningen. var ocksåinne på detta. Man kan se att nyrekryteringen av lä-rartjänster absolut inte har följt med den utvecklingoch den utbyggnad som har varit i skolorna. Det ärväldigt tråkigt. Flera skolor har också själva höjt ettvarningens finger och sagt: Vi behöver hjälp med dethär! Hur ska vi kunna få nya lärare att komma tillvåra skolor, och hur ska vi kunna utveckla dem?Framför allt har de mindre och medelstora hög-skolorna sett detta som en extra stor problematik. Jagskulle vilja höra med utbildningsministern vilkenstrategi han har för att få fler lärare inom den högreutbildningen.För det andra handlar det om forskningsdelen.Som jag ser det ska den framför allt stärka forskarnasoch lärarnas makt över resurserna. Man bör kunna fåtill fler högkvalitativa forskningsmiljöer, och kunnase att de byggs upp överallt i landet och vid de olikalärosätena.Därmed har och flera andra partierpå den borgerliga sidan sett med ganska stor besvi-kelse på den forskningsproposition som har lagtsfram och som också framöver kommer att diskuteras.Där ser man återigen att resurserna centraliseras ochdetaljstyrs och att skolorna själva inte får den frihetsom de egentligen skulle behöva, och som utbild-ningsministern har talat så varmt för.För det tredje gäller det studiesociala frågor. Jagser den delen som en av de största när det gäller atthöja kvaliteten vid lärosätena runtom i landet. Trotsatt vi har ökat antalet platser har vi inte sett att densociala snedrekryteringen har minskat nämnvärt nå-gonstans i hela . Problemet är hur vi ska kun-na hantera det här. Den ena delen - och det som harvisat sig vara den största orsaken till snedfördelning-en - är det studiemedelssystem som vi har haft. Somjag ser det gäller det också det förslag som regeringenhar lagt fram om ett studiemedelssystem som inte allskommer att hjälpa till med det här. har,som utbildningsministern vet, lagt fram ett helt egetfinansierat förslag om en 50-50-princip med hälftenbidrag och hälften lån.För det fjärde och sista handlar det om att vi här iriksdagen har diskuterat olika enskildadelar vad gäller studenterna och deras situation, menatt vi aldrig har tagit ett helhetsgrepp. Vi i Centerpar-tiet har frågat efter och begärt en studie-social utredning. Min sista fråga till ministern blir:När tänker ministern ta upp frågan om en studiesocialutredning?Anf. 16 PER ():Fru talman! Det är bra att har initieratden här debatten. Vad vi behöver är nämligen starkaoch självständiga universitet och högskolor. Manbehöver inte vara ute på många universitet och hög-skolor för att få höra att anslagen per plats har urhol-kats - , säger en del, , sägerman på andra ställen. Detta är mycket oroande omman också ser till den ökade centralisering av utbild-ningen och forskningen som sker just nu i regeringen.Det börjar bli dags att gå från diskussion tillhandling! Vi moderater har i vårt budgetförslag före-slagit att man successivt ska starta en återuppbyggnadav anslagen per plats.Vi har t.ex. för avsatt 240 miljoner, för år2002 440 miljoner och för 600 miljoner merän vad regeringen har som en ökning per plats. Det ärnästan 1,3 miljarder mer i grundutbildningsanslag änvad som finns i regeringens budget. Jag är helt över-tygad om att det skulle ge en klart ökad kvalitet påundervisningen. Att träffa sin lärare - det är väl sällanprofessorn - tre äralldeles för lite. Jag hörde att det på något universitetvar över 200 studenter per lärare. Jag tycker att detlåter som en massutbildning där det är tveksamt omman kan hålla den kvalitet som vi vill ha.Det andra och minst lika viktiga är att jag tror attdet också är dags att aktualisera en debatt om hurplatsfördelningen ska ske. Den tiden är över när sta-ten kunde säga att behöver vi x läkare, ytandläkare och z bibliotekarier, och sedan försökteman fixa detta i Tayloristisk anda genom ett antalutbildningsplatser. Om detta någonsin har fungerat,vilket jag tvivlar på, så fungerar det definitivt inte nunär vi har en global värld och människor har möjlig-het att röra på sig.Därför tycker jag att det vore intressant att föra endiskussion som mer handlar om hur vi ska se till attvarje individ kan skaffa sig den utbildning som haneller hon skulle vilja ha för att kunna förverkliga sittlivsprojekt. Jag tror att summan av de här livsprojek-ten är betydligt starkare än det Tayloristiska systemsom vi nu har.Då borde man försöka hitta ett system för hur manfördelar ut pengen som i första hand följer studentensval och som också försöker främja ökad kvalitet påuniversitet och högskolor. Sedan måste man natur-ligtvis ha en grundplåt till varje universitet och hög-skola så att de har möjligheter att hålla den kvalitetsom vill att de ska hålla.Anf. 17 Utbildningsminister ():Fru talman! De senaste årens högskolepolitik hartillfört högskolorna resurser i en omfattning som detknappast går att hitta jämförelser till. Alla högskolorhar fått nya reala resurser. Varje högskola har fåttchansen att använda nya pengar till att ta emot nyastudenter. Det har också inneburit att tiotusentalsstudenter har fått chansen att studera på ett sätt sominte fungerade förut därför att det fanns alldeles för fåplatser och för lite resurser i högskolan. Sammantagethar utbyggnaden kostat . Dethandlar om mycket stora resurstillskott.Det är klart att det också har varit besparingar ihögskolan. Det skedde under saneringsåren. De se-naste åren har högskolan sluppit undan besparingareftersom själva saneringspolitiken är över. Men undersaneringspolitiken fick all offentlig verksamhet spara.På den tiden var villigt att ta ansvar ochvar med om den besparingspolitiken. Vi vet ju alla attModeraterna och var ivriga att spara deockså, och än mer eftersom de också ville sänkaskatterna i mycket stor utsträckning.Nu är den perioden över, men det är klart att be-sparingarna genomfördes då . Nufår alla högskolor ökade resurser. I en expansiv peri-od, som den vi nu är inne i, innebär det också att defår goda möjligheter att arbeta med att höja kvalite-ten. Men det är klart att skuggorna från saneringsårenfinns kvar. Det är ingen tvekan om att det finns skälatt se över resurserna även framöver. Men glöm inteatt vi lever i en mandatperiod som svensk utbild-ningspolitik inte har sett maken till !Ulf säger att det inte finns något mål for-mulerat för exakt hur många timmar man ska ha närdet gäller föreläsningar och annat. Jag tycker inte attdet är lämpligt. Jag tycker att regering och riksdagunder 90-talet på ett bra sätt har lämnat makten ochinflytandet över utbildningen till högskolorna själva.Jag håller med Per om att när vi kundestyra i detalj över yrkesgrupper och inriktningar ärförbi.Högskolorna måste själva få formulera och arbetafram sin metod att bedriva utbildning. I botten ska detfinnas goda resurser, men riksdag och regering skainte styra om det ska vara seminarietimmar eller fö-reläsningstimmar och hur många som ska vara i lo-kalen. Jag tror att det är ett väldigt ineffektivt system.En kritik som jag kan tycka att man kan ha generelltsett mot revisorers rapport är att det finnsen strävan efter att gå tillbaka till det gamla detalj-reglerade systemet. Det kommer jag inte att viljamedverka till.Däremot ska vi naturligtvis fortsätta att utvecklakunskapen och informationen om läget. Då spelarHögskoleverket en väldigt central roll. När de nu fåren mycket stark roll att vara den kvalitetsutvärderan-de, oberoende statliga myndigheten tror jag att detkommer att få effekter ute på högskolorna. All hög-skoleutbildning ska regelmässigt utvärderas. Utvärde-ringen ska vara återkommande på så sätt att om maninte klarar kraven för högskolemässighet riskerar mani slutändan också examensrättigheterna på det områ-det.Därmed har vi ett av mest ambitiösakvalitetsutvärderingssystem. Det, tillsammans med ettarbete för att stärka resurserna, kommer att hålla osskvar där vi ligger nu med en internationellt settmycket framstående utbildning på högskolan.Det är en strategisk framtidsfråga som också enmycket stark forskningsproposition fokuserar väldigtmycket på. Den är inriktad på just detta med genera-tionsskiftet och rekrytering av forskare och lärare iframtiden. Det handlar om en stor satsning på fors-karutbildning och unga forskares möjligheter att brytasin egen karriär. Det handlar om strategiska områdendär det är väldigt viktigt att har välutbildadeforskare som kan ta vid när generationsskiftet slår till.Jag återkommer till de många frågorna i minafortsatta repliker. Jag hoppas att jag får intressantarepliker från mina kolleger.Anf. 18 ():Fru talman! I sitt andra inlägg säger utbildnings-ministern att reala resurser har tillförts. I sitt svar påinterpellationen säger han att forskarutbildningen harexpanderat kraftigt. Men det är ju inte ointressant attse antalet människor som de pengar som delas ut skaläggas på. Alla rapporter som vi har tagit del av,revisorers rapport och utredningen omhögskolans styrning, visar att resurserna per studenthar minskat. När det gäller forskarutbildningen villjag påstå att det i regeringens forskningspolitik barafinns pengar till hälften av de forskare högskolornaskulle behöva och det antal forskare regeringen harsatt upp som mål. Även här behövs det en diskussionoch ett erkännande av att svensk högre utbildninglider av sned viktfördelning mellan kvalitet ochkvantitet.Den berömda utredningen beräknadeatt studenterna skulle ha tillgång till cirka nio lärar-timmar i snitt. närmar man sig antalet tre.Det är klart att vi inte ska centralstyra hur mångalärartimmar vi ska ha på de olika lärosätena, somutbildningsministern säger. Det är det väl ingen härsom vill. Men det är naturligtvis viktigt att fråga sighur nya studentgrupper påverkas av en sådan drastiskförändring av antalet lärartimmar. Det är en frågasom borde ställas i utvärderingar. Dessutom är detnaturligtvis intressant och viktigt att efterfråga enstatistik över hur många lärartimmar som studenternahar tillgång till för att ha med den siffran när manutvärderar kvaliteten.Fru talman! I utbildningspolitiken, som i all annanpolitik, handlar det om att våga välja mellan olikaprioriteringar och göra svåra val. Vi i t.ex.minskar i vår budget på arbetsmarknadsåtgärder menlägger till 1 ½ miljard mer än regeringen till forsk-ning och forskarutbildning . Viföreslår en viss minskning av högskolornas utbygg-nad men höjer i stället prislappen per student för attde som går på högskolan ska få en bra utbildning.Om regeringen hade lyckats visa ett bra sätt att fi-nansiera höjd kvalitet i studenternas grundutbildninghade inte sagt nej. Vi har samma mål attungefär hälften av befolkningen ska gå vidare tilleftergymnasial utbildning. Men med tanke svenska studerande tar på sig för att gå ige-nom utbildningssystemet vore det naturligtvis bättreom vi fick en effektivare utbildning, en utbildningsom ger studenterna det lärarstöd de behöver. I densenaste visas med övertygande statis-tik att svenskar tar mycket på sig genomutbildningssystemet. Det är dyrt för den enskildastudenten, och det är dyrt för samhället. I verklighe-ten kanske ett något lägre intag och bättre undervis-ning skulle ge fler människor möjlighet till enlyckad och snabbare genomförd utbildning.Fru talman! Jag menar att man inte bara kan låtabli att diskutera de här uppgifterna. Man kan dra olikaslutsatser och föreslå olika lösningar. Men när förut-sättningarna för våra vanliga studenter förändras sådrastiskt måste frågan i varje fall bli föremål för dis-kussion.Därmed efterlyser jag än en gång en seriös kom-mentar av utbildningsministern om förhållandet mel-lan kvantitet och kvalitet. Vi liberaler har kommit tillslutsatsen att resurserna till studenternas grundutbild-ning måste öka. Antingen kan detta ske genom attbudgeten ökar eller också genom att utbyggnaden avhögskolorna sker i långsammare takt. En utbildningmed dålig kvalitet har ingen student glädje av.Vi har inte ärligt kunnat föreslå mer pengar tillgrundutbildningen för studenter, särskilt inte som viredan vill lägga mer pengar på forskning och forskar-utbildning. Även det har med kvaliteten att göra. är av högskolans lärare disputerade. Isjälva verket är mindre än hälften av lärarna på våramindre högskolor doktorer.Anf. 19 ():Fru talman! Resurserna till den högre utbildning-en är väldigt viktiga, framför allt, som utbildningsmi-nistern sade, att det finns en koppling mellan utbygg-naden och resurserna till skolorna, så att man självkan vara med och påverka hur den nya skolan, de nyaplatserna ska kunna utvecklas på ett bra sätt för sko-lan i sig men framför allt för studenterna.Men problemet är ju och har varit att resurser ochantalet utbildningsplatser inte riktigt har hängt ihop,vilket har gjort att skolorna får plocka från en del avgrundutbildningen och från forskningen till att byggaupp. Då blir det ett minus för studenterna. De kännerinte att de får tillräckligt många timmar med en lärareeller möjligheten till egen utveckling.Centerpartiet har i sin budget lagt betydligt merpengar än regeringen som ska gå direkt till högsko-lorna och universiteten, framför allt vad gäller forsk-ning. Regeringen går en omväg och kommer återigenmed pekpinnar och säger att forskningens och hög-skolornas frihet är lika viktig, utan nu återigen vara med och bestämma hur de olikainriktningarna ska se ut.Men problemet kvarstår. För att platserna överhuvud taget ska kunna fyllas och för att man ska fåstudenter till de olika högskolorna och universitetenmåste jag som student känna att jag har möjligheter,att jag har råd att studera och att jag har vissa rättig-heter.Jag har inte fått svar på de frågor som jag ställdetill utbildningsministern tidigare: Hur tänker utbild-ningsministern arbeta, för det första för att se till attdet finns fler lärare på våra universitet och högskolor,och för det andra för att studenterna själva ska kännaatt de har en trygghet och att de har ekonomiska för-utsättningar att delta i de högre studierna? Kommerdet att bli en studiesocial utredning, så att studenter-nas möjligheter stärks?Anf. 20 PER ():Fru talman! Det har kommit till mer pengar ävenunder 90-talet, säger utbildningsministern. Ja, det hardet gjort i kronor och ören. Men det har också kom-mit till löneökningar och det har framför allt kommittill väldigt många fler studenter. Därmed får vi enurholkning av anslagen per plats. Det är det som ärdet centrala i den här debatten.Jag har faktiskt varit på en högskola där man sadeatt man lade till några ytterligare platser på en redanbefintlig utbildning. De platser som de lade till hadede inte full täckning för. När man har de fastaresurserna och ändå inte får täckning för de ytterliga-re platserna, måste någonting vara väldigt fel i ansla-gen per plats.När det gäller centraliseringen tror jag att utbild-ningsministern och jag är överens om att vi inte skaha några pekpinnar om hur många lärare det ska fin-nas och hur många timmar eleverna ska träffa lärarnaoch på vilket sätt de ska göra det. Däremot är detviktigt att se till att även den typen av mått finns mednär vi får en allsidig kvalitetsgranskning. Jag är heltövertygad om att studenterna kommer att efterfrågamått på hur det ser ut på högskoleorten.Men det allra viktigaste är väl ändå att vi som ut-bildningspolitiker måste försöka lyfta fram att vibehöver mer pengar till skola, till högre utbildningoch till forskning. Väldigt mycket annat som innebärproblem kan vi få bättre. Vi kan få utbildade ivården, vi kan få bättre hjälpmedel, vi kan få bättreläkemedel, vi kan få fler disputerade lärare, för attbara ta några exempel på att vi faktiskt kan få effekterpå väldigt många ställen om vi satsar mer på högreutbildning och forskning.Anf. 21 Utbildningsminister ():Fru talman! Det är lätt att vara överens med PerBill när det gäller behovet att fortsätta öka resursernatill högskolan, både för utbildning och forskning.Tittar vi på utbyggnaden ser vi att besparingarnaskedde .