prot · GN0964 · 2000-02-10 00:00:00 — De vet att gymnasiet är frivilligtoch att vi bara har en grundskola som är obli-gatorisk. Jag har inte mött några frågeställningar därman har känt sig osäker vad gäller de tre uppdelning-arna. Det är man på det klara med.Vad gör vi då med förskoleklassen? Det är väldigtviktigt att vi följer upp den. Det är egentligen precisdet som interpellanten var inne på. har nuett uppdrag som började fr.o.m. /99 ochska pågå . De gör på det sättet att de har olikainsamlingar av data om organisation, lokaler ochverksamhet i samtliga kommuner. Sedan har de fall-studier i tio kommuner och trettio skolor. De harockså två fördjupningsstudier som genomförs vidLinköpings respektive . Denförsta studien ska följa och analysera integrationspro-cessen i heterogent sammansatta arbetslag. Den andraska belysa den integrerade verksamhetens innehålloch arbetssätt samt konsekvensen för barns lärandeoch utveckling i vissa avseenden.Vi har fått vissa sammanfattningar av resultat ef-ter , vilket ju är en ganska . Där kan manväl titta på hur de här verksamheterna t.ex. har sett uti omfattning och innehåll. Det visar sig att de 525timmarna har erbjudits vid en tredjedel av skolorna.En tredjedel har erbjudit , ochnågon har erbjudit mer än 20 timmar.Lokaler har använts på olika sätt. En del har gåttin i skolan och flyttat in sin verksamhet inom skolansväggar. Andra är kvar där man tidigare hade sin för-skola. Vi kan titta på dem som arbetar. Då ser vi attden övervägande delen, , har förskollärarutbild-ning. har lärar-utbildning, dvs. det finns någon form av högskoleut-bildad personal. Antalet elever är 12,9 per årsarbetarei förskoleklass. Det är 13,2 i och påfritidshemmet 15,5. Vi har alltså vissa sådana härfakta.Det vi nu också följer är kommunernas hanteringoch kunskap. Det kan råda en viss förvirring i vissakommuner och skolor just i fråga begrepp och be-stämmelser som gäller elever i förskoleklass. Det äralltså som vi kan se vissa exempel på det-ta. Det kanske vi kan förändra genom olika former avfrågeställningar och statistikinsamlingar för att kom-ma till rätta med det.Några kommuner uppger att de inte har försko-leklass, och i av kommunerna uppges attsexåringar går både i förskoleklass och förskola.Där är jag överens med interpellanten om att detär viktigt att man får en tydlighet så att föräldrarnavet vad som gäller. Men jag tycker att verksamhetensom sådan är positiv, och vi ska nu följa den under dehär tre åren. Det jag nu redovisar gäller alltså baraefter det första året.Givetvis påpekar också i de kontakterman nu har de här delarna som i så fall inte har funge-rat. Man talar om bristerna för kommunerna så att dekan rätta till dem.Anf. 122 ():Fru talman! Jag känner att det är oerhört angelä-get, och det tror jag väl också att ministern gör, att viutgår från det behov som verkligen finns hos barnenoch hos familjen som helhet. Det kanske kan låta litetradigt, framför allt från en moderat som alltid pratarom valfrihet i alla sammanhang, men just här tror jagatt det är extra angeläget. Det är därför jag tar upp dethär om hotbilden när gränserna blir suddiga.Inledningsvis i svaret tog ministern upp förskolansom har fått den här läroplanen. Det är förvisso enannan debatt. Men många föräldrar som jag stöter på,jag har också barn som är 7 och i verksamhet,har fått känslan att politikerna, som jag pratade ominledningsvis, värderar de kommunala förskolornamer än privata förskolor eftersom man har den härläroplanen. Det kan råda förvirring just om det härockså.Därför tycker jag att det är bra att ministern beto-nar att det är bra med valfrihet, att det ska få finnas enmångfald och att det även ska vara möjligt för enskil-da att bedriva verksamheter.Jag har en fråga till, som anknyter till svaret. Islutet av svaret talas det om några av de prioriteradereformer som regeringen nu arbetar med. den här allmänna förskolan som ska vara ålder. Jag kan förstå att det finns en tankebakom detta med det tidiga lärandet med barn som ärmotiverade att ta åt sig någon form av pedagogiskverksamhet. Det tycker jag också.Jag skulle vilja höra, rent visionärt, om ministernhar en egen tanke om att den allmänna förskolan iframtiden kommer att bli en förlängning på det vi ser som förskoleklass. Vore det kanske rentav tilldet bästa om det vore obligatoriskt? Det skulle jagvilja ha ett svar på av ministern.Anf. 123 Statsrådet ():Fru talman! Då vill jag understryka att detta är vi-sionärt.Det är klart att om man nu står inför att lägga framen proposition om allmän förskola för fyra- och fem-åringar så innebär det ett nytt perspektiv. Vi har dåkanske ett inträdande för väldigt många barn när de . Vi har en förskoleklass. Vi har en obligatoriskgrundskola och en frivillig gymnasieskola. Det gälleralltså väldigt . Vi har en fin helhet som vihar möjlighet att följa. Jag har inte bestämt mig defi-nitivt. För det första måste den här proposition läggasfram och gå igenom i . Efter det får man i såfall fundera på vad som händer sedan.Förskoleklassen talade här. Ska den föras till den allmänna förskolan ochbli en del av den? Ska förskoleklassen följas uppåt ini ? Det skulle bli en tioårig grundskola.Det är väl sådana frågor som blir viktiga att ta ställ-ning till framöver, och jag tror att vi kommer att dis-kutera just de frågorna för att också renodla begrep-pen. Det ligger också i skollagsöversynen att se omförskolan ska vara en egen skolform.Jag vågar inte vara mer visionär än så. Jag ser än-då att det här behöver diskuteras om den propositionsom jag har för avsikt att lägga fram blir antagen avriksdagen. Vi står, som jag sade i början av min re-plik, inför helt nya perspektiv. En tydlighet och enhelhetssyn är nog viktig för föräldrarna.Det jag tycker är bra är att det i de läroplanervi har finns en röd tråd som går genom förskolans,skolans och gymnasieskolans läroplaner så att mankänner igen sig i de övergripande målen och värde-ringarna.Men frågan är var förskoleklassen ska befinna sigi framtiden, inom den allmäna förskolan, som en egenförskoleklass eller som en del i en tioårig grundskola.Det får väl delvis verksamheternas utveckling avgöra.Den tycker jag är väldigt viktig att se på. Hur använ-der man sig av förskoleklassen? Vilken pedagogik,det var vi ju inne på, genomsyrar den? Passar den allabarn? Har det blivit skola av förskoleklassen eller ärdet förskolans pedagogik som genomsyrar den?Jag kan sluta det här anförandet med att säga attoavsett vad det blir är det som vi genomförde i grund-skolans läroplan när vi fick förskolans läroplan attförskolepedagogiken också ska genomsyra grund-skolans läroplan. Det gäller rätten att få vara barn ochatt barn lär på olika sätt även om pedagogiken ochstimulansen i språkutveckling och matematisk ut-veckling är viktig. Det var lite visioner där, tror jag.Anf. 124 ():Fru talman! Jag skulle vilja ställa en sista fråga föratt från ministern få ett förtydligande beträffande denandra högt prioriterade reformen, nämligen maxtax-an; detta utan att komma in på en debatt om maxtaxani sig, för där har vi ändå olika uppfattningar.Tror ministern att hon med en maxtaxa - vi prata-de ju om familjen och det ekonomiska beroendet -kan garantera valfrihet? Om vi nu vet att trycket påbarnomsorgen eller förskolan ökar när möjlighet gesför fler att få detta till avgifter som är sådana att detinte "kostar skjortan" - det är ju så ni har resoneratfrån socialdemokratiskt håll - tror ni då att man ge-nom införandet av maxtaxan ändå kan garanteramångfald och behålla valfrihet; detta utan att styra tillförskolor som är av kommunerna engagerade? Jaganknyter alltså till det som interpellationen från bör-jan handlar om - valfriheten.Tror alltså ministern att det med en införd max-taxa ändå går att garantera valfrihet och mångfaldinom förskolans verksamhet?Anf. 125 Statsrådet ():Fru talman! I en interpellation kom-mer jag närmare in på maxtaxan. Den interpellantenhar frågat om detta med barnkonto.Den direkta frågan om valfriheten inom förskolanmed en maxtaxa vill jag besvara med ett ja. Maxtaxanär inte knuten till att det ska vara en verk-samhet men det kan alltså vara inom verk-samhet. Maxtaxan gäller för de föräldrar som väljerett kommunalt daghem eller en förskola.Det gäller också föräldrar som vill välja ett kommu-nalt familjedaghem och de föräldrar som vill välja ettkooperativ, enskild form eller annan fristående form.Själva bidragssystemet ute i kommunerna förändrasinte jämfört med hur det är . Den valfrihetenkommer att vara precis densamma med en maxtaxe-modell.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellationerna 1999/2000:97och 99 om skolmiljönpAnf. 126 Statsrådet ():Fru talman! och harfrågat mig dels vilka konkreta åtgärder jag ämnarvidta för att ge skolledare och lärare ökade möjlighe-ter att åstadkomma en studiemiljö präglad av kreati-vitet, god ordning och trevligt uppförande i skolan,dels vilka initiativ jag avser att vidta för att höja kva-liteten och intensiteten i skolans arbete mot mobb-ning. Dessa båda frågor hänger ihop och jag svarardärför på dem i ett sammanhang.Frågeställningarna handlar om de för mig så vik-tiga grundläggande värderingar som måste genomsy-ra allt arbete i skolan.Inledningsvis vill jag betona att såväl skollagensportalparagraf som läroplanen för det obligatoriskaskolväsendet (Lpo 94) har skärpts och förtydligats närdet gäller värdegrunden och kränkande behandling. har alla som verkar i skolan en skyldighet attaktivt motverka alla former av kränkande behandling,såsom mobbning och rasistiska beteenden. I Lpo 94har avsnittet om normer och värden lyfts fram. Dess-utom har rektors ansvar för att upprätta, genomföra,följa upp och utvärdera skolans handlingsprogram föratt förebygga och motverka alla former av kränkandebehandling förtydligats. Dessa förändringar kommeratt ske även i läroplanen för de frivilliga skolformerna(Lpf 94).Den rapport som utbildningsinspektö-rer lade fram är resultatet av ett regerings-uppdrag som jag initierat. Bakgrunden till att fick uppdraget var att jag ville lyfta upp fråganom mobbning och annan kränkande behandling tillnationell belysning och granskning. Det generellasyftet med kvalitetsgranskningen är att dels kontrolle-ra och redovisa skolans resultat och måluppfyllelse,dels ge stöd till utvecklingen lokalt. Den samladebilden grundar sig på rapporter från de enskilda sko-lorna. Rapporterna avser också att ge underlag för enåterkoppling till kommunerna och skolorna för fort-satt utveckling.Statens skolverk har dessutom i regleringsbrevetför fått i uppdrag att, som en förut-sättning för vidare utvecklingsinsatser, ta fram enlångsiktig, strategisk planering för verkets arbete medgrundläggande demokratiska värden.Värdegrundsfrågorna är, som jag sade tidigare, ettmycket högt prioriterat område för mig. Under åretsom gått har därför särskilda åtgärder vidtagits för attstödja arbetet med värdegrunden i skolan. Det s.k.värdegrundsprojektet, som jag initierat, ska bl.a.stödja de forum för demokrati och elevinflytande somfinns i skolan. Projektet har redan tagit fram, ochkommer att ta fram, ytterligare material som är peda-gogiskt anpassat efter barns och ungas mognad ochmed de frågor som känns viktiga för dem att diskute-ra. Syftet är att stimulera en dialog mellan barn ochmellan barn och vuxna. Insatser riktar sig också tillvuxna med olika kompetenser och ansvar som allaspelar en viktig roll i arbetet med värdegrunden iskola och samhälle. Hit hör bl.a. lärare, rektorer,kommunpolitiker och elevvårdande personal, såsomskolsköterskor och skolkuratorer. Konferenser somriktar sig till dessa grupper har därför genomförtsunder året. Projektet kommer attlägga fram en slutrapport med analys och åtgärdsför-slag. Jag har fått många positiva reaktioner på arbete och ser nu fram emot att tadel av slutrapporten. Till dess avvaktar jag med vida-re åtgärder.Anf. 127 ():Fru talman! Sedan jag lämnade 1986har det, kan man säga, hänt en hel del på den fronten.Vi har fått nya läroplaner och förskoleklasser. Sam-hället i stort har förändrats. Antalet elever med in-vandrarbakgrund har ökat väsentligt osv.När jag lyfter på taket till den svenska sko-lan och läser de rapporter som vi möts av viatidningar, från osv. blir jag allvarligt be-kymrad. Sådant har sagts också tidigare här i dag.Skolans kvalitet försämras uppenbarligen ständigtåt fel håll och det går snabbt. Detta är naturligtvisallvarligt för en nation som ska vara en kunskapsna-tion. Det här problemet ser våra svenska föräldrar,, revisorer och och också svenska folket via dagligarapporter i massmedierna. Den enda, fru talman, sominte verkar bekymra sig för den här skolutvecklingenär faktiskt landets skolminister och regeringen. Detom något är verkligen bekymmersamt - om det nu ärpå det här sättet.Fru talman! Jag har frågat vilka konkreta åtgärdersom skolministern vill ange för att åstadkomma enstudiemiljö som präglas av kreativitet, god ordningoch trevligt uppförande i skolan. När jag nu får svarettycker jag att det är ett icke-svar. Praktiskt taget ing-enting står där. Jag måste säga att jag blev väldigtbesviken när jag läste svaret. Jag kunde bara konsta-tera att det var en upprepning av vad som står i lag-texten. Det står visserligen om värdegrundsprojektetoch om konferenserna; det är vad som hänvisas till.De flesta vet att det inte handlar om resurser ochresursbrist i landet när det gäller orsakerna till pro-blemen - naturligtvis med vissa undantag över landet.I stället tror jag, och många med mig, att det handlarom ett förhållningssätt och om vilka attityder man hargentemot kunskap och bildning. Naturligtvis är ut-gångspunkten en bra studiemiljö. Det måste vara enarbetsplats för alla där man har respekt för varandraoch där ordning och reda faktiskt är ord som manvågar, och får, säga.Debatten blir ofta väldigt snäv. När man pratar omordning och reda hamnar man plötsligt i ett auktori-tärt sätt att se på ordning och reda. Så är det i varjefall inte för mig.Vad tycker skolministern egentligen om lärareoch skolledare som går före med gott exempel på denhär punkten?I Nattöppet från , min hemstad, kunde manhöra en lärare berätta hur man hade gjort på den egnaskolan där man ställde krav på både föräldrar ochelever i en särskild riktning. Svaret från skolministernblev att hon inte gillade ordet disciplin. Är det verkli-gen så illa att skolminister tycker illa om närlärare försöker hålla ordning i sin klass eller i sinskola?I den friskola i som jag själv är engagerad ioch där det finns 126 elever i årskurserna 1-9 har viett umgängeskontrakt mellan skolan, eleverna ochföräldrarna.Det umgängeskontraktet har föräldrastyrelsensjälv valt och i demokratisk ordning fastställt. Allahar skrivit på detta. Det visar sig uppenbart att detfungerar. Man är mycket nöjd med kontraktet, och detreglerar också vilka konsekvenser som blir om maninte följer det. Kön till den här skolan växer lavinartat- inom parentes sagt - vilket gläder en av delägarna.Då är frågan: Vad tycker skolministern egentligenom det här sättet att arbeta där man faktiskt på pappe-ret, och inte bara i ord, försöker komma till rätta medden oordning som faktiskt finns i våra skolor?Anf. 128 ():Fru talman! Mobbningen är ett folkhälsoproblem.100 000 barn och ungdomar, motsvarande en årskull,är mobbade . Dessutom påverkas deras föräldrar,syskon och anhöriga svårt. Det är ytterligare ett antalhundratusen. Mobbningen är en dold svensk tragedi,och det är ett politiskt misslyckande. Mycket tyder påatt mobbningen förgrovas och blir allvarligare till sinkaraktär. Sammantaget är läget oacceptabelt.Det krävs en nationell handlingsplan för att stoppavåld och mobbning i skolan för att etablera en betyd-ligt högre lägsta nivå i skolans arbete. Där måstefinnas med direktiv om kompetensutveckling, kon-takter med föräldrar och elever, engagemang av allavuxna i skolan och förhållningssätt till våld.Låt mig ge skolministern tolv konkreta förslag:1. Skolan måste kunna stänga av våldsbenägna ele-ver som sprider skräck och oro. Politiken måstevåga ta ansvar för direktiv om hur våld i skolanska hanteras.2. Det är resultatet och inte skolans insatser somräknas. Detta måste förtydligas. Ledarskapet iskolorna och i politiken måste stärkas. Alla vuxnamåste etablera ett gemensamt förhållningssätt.3. Utbildning och vidareutbildning av lärare, skolle-dare och övrig personal måste förbättras. Särskil-da projektpengar för utbildning bör anslås. Helaskolans personal måste involveras i nätverksbyg-gande för att upptäcka och åtgärda mobbning.4. De av skolorna som saknar obligatoriskaarbetsplaner mot våld och mobbning ska omedel-bart och ovillkorligen utveckla sådana. Skolverketmåste kunna vitesbelägga de skolor som misskö-ter sitt uppdrag.5. är många av de existerande arbetsplanernanågon sida långa och ger ingen som helst vägled-ning i arbetet. Kvaliteten på planerna måste stär-kas. De måste innehålla både förebyggande, kris-hanterande och utvärderande element.6. Löpande undersökningar i skolor och kommunerom hur vanlig mobbning är, vilka uttryck den tar,måste genomföras och dessutom sammanställasav . är många kommuners ochskolors arbete mot mobbning skott i mörkret. Manvet varken hur vanlig mobbning eller om de insat-ser man gör ger resultat.7. Skolans samarbete med föräldrar, elever, fritidsle-dare och idrottsföreningar måste stärkas. Skolansarbete mot mobbning börjar i hemmen.8. Kommuner och skolor måste lära av framgångs-exemplen. Det krävs ett erfarenhetsutbyte inomkommuner, län och riket. bör årligenpublicera och lyfta fram goda exempel vad gällerbåde resultat och metod.9. Bygga upp ett regionalt nät av mobbningskonsu-lenter för att överföra kunskap och hjälp i enskildafall. Det garanteras av och finansierasexempelvis genom ett nytt anslag.10. Eleverna ser och upplever mer mobbning än vadskolan ser. Skolan måste bli bättre på att lyssna påvarningssignaler. Elevskyddsombud måste kunnakräva åtgärder och kanske ytterst stänga skolanom arbetet inte fungerar. Anlita ungdomar som ti-digare mobbat eller mobbats för att resa runt iskolorna och berätta om sin tidigare situation.11.Skolverket bör kunna publicera de skolorsom missköter sina åtaganden. Det behövs dess-utom ökade sanktionsmöjligheter mot de skoloroch kommuner som framhärdar i att bryta mot debestämmelser som finns, t.ex. genom ett förtydli-gat tjänsteansvar.12.I ett system med nationell skolpeng som vi föror-dar kan extra pengar utgå till skolor som gör ettbra jobb. Omvänt gäller att de skolor som inteuppfyller kraven trots varningar ska kunna förloradelar av sina resurser.Vilka är skolministerns förslag som alternativ tilldetta?När jag läser hennes svar ser jag en upprepning avde lagar som redan gäller. Jag ser framför allt icke ettenda ord om de barn som är drabbade och utsatta avmobbning. Jag ser inte att skolministern ställer sig såtydligt på deras sida som jag skulle vilja. Jag ser ingakonkreta förslag. Däremot ser jag att skolministernavfärdar möjligheten att komma nu med nya förslag.Det innebär en ökad tidsutdräkt och ökat lidande förde barn som inte får den hjälp som de behöver.Anf. 129 ():Fru talman! Mobbning förekommer i våra skolor.Mobbning förekommer också ute i samhället. Det ärbåde fysisk och psykisk mobbning, utfrysning.I mobbningssammanhang finns det egentligen trekategorier människor. Det är mobbaren, det är med-löparen, alltså du och jag som kanske ser det utan attgöra någonting, och det finns offret.I har kommunen blivit dömd till skade-stånd, men jag tror inte att offret, den mobbade per-sonen, mår bättre av skadestånd. Det läker inga sår.Däremot är det oerhört viktigt och positivt om våraskolor och landets kommuner vaknar upp och ser attdet här måste åtgärdas.Skolministern skriver att alla skolor ska ha enhandlingsplan mot mobbning. Det delar jag helt ochhållet skolministerns syn på. Men jag vill påstå attdåliga resurser, färre lärare och vuxenkontakter iskolan gör att problemen inte uppmärksammas såsom de borde.Skolministern tar också upp värdegrundsarbetet.Vi från kristdemokratiskt håll är oerhört glada överatt det arbetet har kommit i gång. Det är ett viktigtarbete. Det är bra. Men vi ställer oss också frågan:Vad är det för värdegrund man egentligen strävarmot? Är det någonting som bara flyter omkring däringen egentligen riktigt vet vad det ska handla om?Kristdemokraterna har hävdat attdet här måste bygga på , som i sintur bygger på den kristna etiken och västerländskahumanismen. På den plattformen vilar alla dessa FN-konventioner.Vi tror också att respekt är en grundförutsättningför att komma till rätta med mobbning. Jag vill frågaskolministern: värdegrund talar skolministernom? säger att nollvisionen måstevara målet i fråga om mobbning. Delar skolministernden målsättningen?Anf. 130 ():Fru talman! Vi hade en gång i som imånga andra länder en väldigt auktoritär skola, däreleverna inte vågade ifrågasätta olika tankar ochförslag och där all form av frågor nästan uppfattadessom en oförskämdhet gentemot läraren. Den skolanreagerade de flesta politiker och skolfolk på som varmed . Den skolan reagerade dem emotalltmer , och den reaktio-nen var bra. Men den reaktionen medförde också ettslags överkänslighet mot att använda ord som ord-ning, arbetsro och att använda begrepp som regleroch krav. Då blev man genast misstänkt för att viljadra tillbaka till den gamla skolan.Jag tycker att det är dags att göra upp med denöverkänsligheten. Jag tror inte att någon av oss somdiskuterar skolpolitik vill ha tillbaka en skola som serut som skolan såg ut sedan.Det finns i verkligheten ingen motsättning mellanen skola med regler och krav å ena sidan och å andrasidan en skola där eleverna är självständiga, tar egnainitiativ, ifrågasätter och utvecklas. Det tycker jag ärviktigt att slå fast. Det är tvärtom så att det är först ien skola där det råder arbetsro och där man respekte-rar varandra som individen kan utvecklas självstän-digt och känna den trygghet som gör att hon utveck-las självständigt. Om mobbning ska stoppas förutsät-ter det att alla känner att det finns regler som manmåste rätta sig efter. Utan tydliga regler i skolan blirdet otrygghet, inte minst för de människor som kän-ner sig osäkra och otrygga redan frän början.Den gemensamma diskussionen om värdegrundenär naturligtvis viktig. Det är också viktigt att det försen diskussion i skolan om regler. ärett bra exempel på en skola som efter diskussionmellan föräldrar, elever och rektor har slagit fast vissagemensamma regler och krav.Men vad skolorna också skulle behöva är en tyd-lig markering - inte minst från skolministern ochregeringen - om att det inte är fult att våga säga: Vihar närvaroplikt i vår gymnasieskola. Jag tycker attskolorna kontinuerligt ska informera föräldrarna bådeom hur det går med elevernas kunskapsutvecklingoch om hur det är med deras frånvaro. Det gällersåväl som gymnasiet.Det ska vara möjligt att avstänga elever sommobbar och som gör att det blir omöjligt att bedrivaundervisning i en skolklass. Det ska vara ett krav påatt skolan ska polisanmäla brott, oavsett om dethandlar om misshandel, om droganvändning eller omnågot annat. Dessa markeringar får vi inte, vare sigfrån skolministern eller från regeringen.Jag håller med skolministern om att det behöverföras en diskussion. Det är bra, men vi behöver dess-utom en mycket tydlig markering: Hit, men inte läng-re kan man gå när det gäller att på olika sätt bryta motskolans regler. Den markeringen har vi väntat på. Jagvet inte om vi kan fortsätta att hoppas på att denkommer.Anf. 131 ():Fru talman! Jag är glad att ochSten Tolgfors har tagit upp dessa viktiga frågor i sinainterpellationer. Min partikamrat tagit upp frågan om mobbning, men jag tänker häravgränsa mig till skolmiljön. Skolmiljön ligger tillgrund för många svårigheter: generell otrivsel, barnsokoncentration, barns svårigheter att lära, barns reak-tioner inför råhet och annat.Fru talman! Skolmiljön är barns arbetsmiljö.