prot · GO0946 · 2000-12-13 00:00:00 — Mendet är väl också vettigt att ha en långsam och tydligbearbetning av detta så att de nöjaktigt kan visa hurde ska klara av det. Sedan säger hon att stabil privatvård ska utveckla svensk vård. Det tycker jag också.Men akutsjukhusen känns dyrbarast och angelägnast.Anf. 42 () replik:Fru talman! Jag vet inte riktigt vad jag ska sägaefter att ha lyssnat på svaret från . Hon säger att ett beslut måste vara välförankrat. Därför säger hon att det ska krävas tvåborgerliga röster för att rösta ned en socialistisk röst ilandstingen.Samtidigt är beredd attdriva fram ett lagförslag här i som inte harberetts ordentligt i utskottet, där den ena juridiskainstansen efter den andra, den ena statliga myndighe-ten efter den andra, har starka invändningar och ifrå-gasätter om inte detta lagförslag strider mot annanlag. Men då krävs det inte att beslutet är väl förankrat.Det krävs bara enkel majoritet för att åstadkommadetta. Det hänger inte ihop, har hamnat i en bur där ni används av socialdemo-kraterna för att förhindra borgerlig politik. Det är föratt de är livrädda för att vi ska lyckas där de harmisslyckats. Och det ställer ni upp på!Sedan till min fråga om detta med Simrishamnssjukhus. Ni säger att ni inte vet om det är ett akut-sjukhus. De som bor i vet att det är ettakutsjukhus, för det är öppet . Men hademan inte fått den möjligheten hade kanske varit nedlagt. Sedan har vi alla andrasjukhus runtom i landet som avlövas verksamhet.Lotta vet detta själv. BB i Bollnäsläggs ned. Vi har sjukhuset i . Med sådanavänner som behöver småsjukhusen ingafiender, det kan jag tala om.Anf. 43 () replik:Fru talman! Debatten tenderar ju att bli lite själv-repeterande. Poängen med det här upplägget är attutredningen noga ska titta på alla eventualiteter ochfölja utvecklingen. Den beredning vi har haft nu un-der sommaren och hösten har kammat in ett antalsynpunkter. Propositionen är ändrad. Flertalet utskottförutom socialutskottet har sagt sitt. Vi ser att om detska vara möjligt för de landsting som eventuellt villatt fortsätta på sin inslagna väg bör utredningenkomma i gång. Den bör kunna ge de klara spelreglersom permanent ska gälla. Man ska kunna titta påproblem och eventuella utfall som inte riktigt går attförutse och som några remissinstanser och så-dana som har beretts möjlighet att yttra sig har pekatpå. Jag tycker att det är solklart. Jag tycker att det ärlugnt.Vad gäller stöder jag migdels på våra landstingsledamöter, dels på vad somstår i ett färskt nummer av , därman kallar det för närsjukhus.Anf. 44 () re-plik:Fru talman! Varför har inte föreslagitatt staten ska reglera att det är förbud mot att lägganed sjukhus i landstingen? Är det för att ThomasJulin har en annan synpunkt eller vad betyder det?Det borde väl också vara logiskt?Anledningen till att jag begärde replik var faktisktatt sade att ingen hade utgått från något annatän företagen. Jag nämnde inte ett företag i mitt anfö-rande. Jag talade utifrån patientperspektivet. Jag tala-de om att en patients allra viktigaste önskan är att fåbehandling, bemötande och hjälp samt att be-handlas med respekt. Men jag talade också om attbl.a. vårdköer och privata försäkringar på 120 000 ärsymtom på att allt inte fungerar bra. Det tycker jag attjag har rätt att säga. och de sjukhus somLotta tog upp har inte ett endadugg med den här lagen att göra. Det är ju konkur-rensutsättning inom det egna . Det har intemed det här att göra ett enda smul.Förslaget om kvalificerad majoritet, att man skakräva att landstingen ska förankra genom folkomröst-ning och sådant, liknar för mig mamma-pappa-barn-relationen. Mamma och pappa är och bar-nen är landstingspolitikerna. måste tala omför dem: måste ni göra så och så och fråga democh dem. Jag tycker faktiskt att vi har väldigt mångakloka landstingspolitiker - åtminstone bland kristde-mokraterna - som mycket väl vet hur man förankrarsina beslut.Jag skulle vilja höra med om den här hjärte-frågan. Det är nog inte så värst många människor iSverige som just nu tror att står förmångfald. Man känner att verkligen harmålat in sig i den röda buren där det knappast finnsnågon dörr ut.Anf. 45 () replik:Fru talman! Jag tror inte att jag hinner bemöta allapunkter på en gång. Om det här med ett förbud motatt lägga ned sjukhus vill jag säga att eftersom lands-tinget har ett ekonomiskt ansvar måste de ju omprövaoch titta på hur verksamheten fungerar, hur den skabedrivas effektivt, att man inte har för stora under-skott osv. Självklart måste de ha den rätten och kunnagöra de bedömningarna. De har kvar ansvaret underhälso- och sjukvårdslagen att möta behoven. Detkvarligger på dem.Självklart finns det anledning - och det har viockså bett att man ska titta på i utredningen - att överhuvud taget se över sjukhusstrukturen. Självklartfinns det väldigt mycket fog för människors oro närsmå sjukhus läggs ned. Det tror jag inte att någon härinte skulle skriva under på.Sedan säger att hon minsann inteutgick så mycket från näringslivets intressen. Javisst,jag hörde det. Jag kände mycket för det hon sade.Men i utskottet och den beredning vi har gjort, och iden argumentation som har förts i det offentligarummet, har de allra flesta argumenten tagit siktenågot på självstyret men också väldigt mycket nä-ringslivets intressen. Där ligger absolut tyngdpunktentotalt sett i den argumentation som i den här fråganhar framförts under de senaste - ska vi säga - en ochen halv månaderna. Det vidhåller jag.Allt fungerar inte bra, säger , säger jag, det håller jag med om. Det finnsmycket att fortsätta utveckla inom vården. Jag tyckerockså att det t.ex. kan vara bra med bolagisering föratt det ger en anledning att effektivisera sin verksam-het och titta över den. Vi har satt en tydlig, snäv gränsför akutsjukhusen - och med väldigt specifika villkor.I övrigt tycker vi att mångfald är bra. Vi fortsätter attjobba för det, och det gör våra landstingspolitikerockså.Anf. 46 () re-plik:Fru talman! Jag vill ställa en fråga till . Om det är så att det inte fungerar , och om det är så att landstingspolitiker är klokaoch att de har ansvar enligt hälso- och sjukvårdsla-gen, varför behöver man då ha den här stopplageninnan en utredning har arbetat? Är det inte så att omvi vill ha en god kvalitet för våra medborgare är detviktigt att det också blir det som patienten tycker ärviktigt som man får? Så är det uppenbart inte ,som jag sade.Då tycker patienterna säkert att det är väldigtlångt att behöva vänta, om man nu har idéer om för-nyelse, till för att det ska hända något när manär sjuk. Man har ju sett på många andra områden attkonkurrens alltid bidrar till att det blir kvalitetsskärp-ning på olika områden.Jag vet inte något annat område i där visom medborgare inte tycker att det är positivt att detfinns konkurrens. Så är det med t.ex. våra butiker. Deallra flesta tycker att det är bra om man vet att priser-na hålls nere. Jag tycker att det är så viktigt att manser detta ur patientperspektivet. Då är en långttid om man ska stagnera när det handlar om att försö-ka få det bättre.Jag vill fråga om det ärambitionen att försena förnyelse som gör att det blirbättre för den enskilda medborgaren.Anf. 47 () replik:Fru talman! Exemplet med är juegentligen väldigt bra. Varför är det en så stor osä-kerhet om vad som är planerat i ? Varförgår det inte att svart på vitt få fram sådana planer somvi alla är överens om? Detta handlar ju om att öppen-heten måste vara stor och måste bibehållas. Självklartska stockholmare och vi politiker på andra nivåerkunna följa denna utveckling. Varför är det ett hysch-hysch som gör att vi ska behöva tveka? Jag åberopadeen artikel i och en annan artikel därman talar om den stora upphandlingen. Det är jusådana planer på gång, troligtvis, tydligtvis. I utskot-tets betänkande har vi skrivit att vi har erfarit detta.Det ligger i sakens natur än så . Det är svårt atthelt belägga det. Jag tycker därför att ärett utmärkt exempel på att vi måste se till att det finnsnågonting kvar, att det går väldigt fort. Det är poäng-en med detta.Riksdagen ska naturligtvis fatta rambeslut förlandstings och primärkommuners verksamhet. Det ärvår uppgift. Vi står inför ett nytt skede historiskt sett iSverige. Vi har haft en offentlig vård. händer detnya saker snabbt. måste komma in och tasitt ansvar. Vi måste bereda detta väldigt väl. Men detmåste finnas någonting kvar att bereda när den tidenär över. Och därför måste vi ha en stopplag nu.S:t Göran har varit i drift som privat sjukhus un-der . har varit i drift underett halvt år. Er tro, som jag kallar för dogm, är att deti alla lägen alltid är bättre med en privat vårdgivare.Det får vi se. Det ska utredningen också se över.När det gäller primärvården är det berikande, javisst, det tror jag att många är överens om. När detgäller akutsjukvården får vi se. Vi ska utreda det.Anf. 48 () re-plik:Fru talman! Det svar som till om att man har erfarit att detär en planering på gång men att man inte kan beläggadet var intressant. Det var bra och klargörande. Dettahar vi ju ifrågasatt , tycker jag.I sitt anförande sade attvi som är emot detta inte hade tagit upp demokra-tiskälen. I mitt anförande sade jag faktiskt att lands-tingspolitiker och landstingsval är viktiga och attdessa val ska ha genomslag i vilken sjukvårdspolitiksom förs inom det och att det är dessapolitiker som ska stå till svars inför väljarna.Om slutresultatet av detta moratorium ska bli detsom förespråkar, att man ska ha tvåtredjedels majoritet för viktiga beslut eller val emel-lan, så skulle jag väldigt gärna vilja be att utveckla syn på demokra-tifrågor lite utförligare.Anf. 49 () replik:Fru talman! Jag sade inte att ingen hade åberopatdemokratiskäl. Jag sade att de flesta har åberopatnäringslivsskäl i den här diskussionen. Återigen villjag säga något om . Jag tycker att dettaexempel illustrerar behovet av öppenhet, behovet avatt som landstingspolitiker klart och tydligt tala omvad man avser, och göra det före valet, så att medbor-gare och väljare vet vilka de röstar på, så att man intemed knappa majoriteter kuppar igenom stora sakerväldigt fort. Det är poängen.Vår demokratisyn är decentralistisk. Vi tycker attdet är viktigt med självbestämmande. Vi ser också,och det gör ni alla, att det finns frågor där detta kankomma på kollisionskurs med det som i grundlagenkallas angeläget allmänt intresse. Det är precis vaddenna diskussion handlar om. Vården är en så central,så känslig och så dyrbar verksamhet. Den måste defi-nieras som ett angeläget allmänt intresse. Det betyderatt sätter ramar för verksam-het. Sedan är det, som någon annan före mig i talar-stolen också sade, upp till duktiga landstingspolitiker,kristdemokrater och andra, att förverkliga målen ochfylla ut dem med god kvalitet. Detta är en väldigtspecifik, väldigt smal, väldigt liten och väldigt tydliglagstiftning. Vi vill ha en stopplag i första hand ochsedan en viktig utredning där man tar upp framförallt, utifrån vår synpunkt, demokratiaspekterna somska tillgodoses permanent framöver.Anf. 50 () re-plik:Fru talman! Jag har bara en kort fråga till . Var i program stårdet att ni vill ändra beslutsordningen i landstingen påett så genomgripande sätt som ni nu föreslår i riksda-gen för riksdagsbeslut?Anf. 51 () replik:Fru talman! Avvägningen i detta fall har ju egent-ligen uppkommit . ärfortfarande det enda stora exempel som vi har. Dethar fungerat som eget bolag under ett år.Som jag sade menar vi att vi faktiskt står in-för ett systemskifte i landet som vi måste förhålla osstill. Vår decentralistiska ideologi, vår syn på vård ochpå mångfald i vård, finns belagd i vårt partiprogram,och det kommer vi att behålla även framgent i våranya partiprogam. Det finns inga oförenligheter utifrånvare sig sakpolitik eller ideologi hos oss i detta.Anf. 52 () re-plik:Fru talman! När kom in i politikentyckte jag att fick ganska mycket stödnär det gäller idéer om lokalt inflytande, lokal demo-krati, småskalighet, så lite makt till och tillBryssel som möjligt, osv. Men är det alldelesuppenbart, som jag framhöll i mitt anförande, så attfråga efter fråga som står bakom ocht.o.m. driver går i motsatt riktning. Jag nämnde bo-stadsförmedlingslagen, att öronmärkta pengar skafördelas via och inte via kommunerna,maxtaxan där det är staten i stället för föräldrarnasom ska bestämma, osv. Det är beslut som går i felriktning. Dessutom detta dribblande med majoritets-frågan för att förhala kommunala beslut. Som jag serdet ska två tredjedels majoritet krävas. gårdetta ut på färre beslut i kommuner och landsting medden inriktningen.Precis som har sagts så får landsting iMiljöpartiets lägga ned småsjukhus medenkel majoritet. Men om man ska sälja ut akutsjukhusså krävs det två tredjedels majoritet.Min fråga är: Hur kan sedetta som en reell demokrati, där en man, eller låt ossgärna säga en kvinna, en röst ska gälla, vilket jagtycker ska gälla?Min andra fråga är: Vilka områden, utöver detsom vi hitintills känner till, ligger så att säga i tubenför att man ytterligare ska urgröpa den kommunalasjälvstyrelsen? Jag är rädd för att det finns mer. Ochdet kunde vara intressant att få höra vad vi ska ta stridom nästa gång.Anf. 53 () replik:Fru talman! Jag börjar bakifrån. Ingen vad jag vet.Jag vet inte om vi ska strida om någonting annat. Vihar tittat på allmännyttan. Det känns oerhört viktigtatt också kunna värna ett boende för alla - vi hararbetat enligt samma modell där - men också att haen sorts demokratigaranti.Kenneth säger att vi dribblar med ma-joriteter, och han talar väldigt mycket och nästanuteslutande om detta tvåtredjedelsförslag. Vi säger attutredaren ska väga och bedöma tre eller egentligenfyra modeller om vi benar upp det. Det är två olikasorters folkomröstningar som vi har fört in. Det ärockså två beslut med val emellan som vi själva kan-ske tycker är den mest sympatiska modellen. Jagtycker därför inte att detta är ett dribblande med ma-joriteter. Vi har sett till att man har fört ned och förttillbaka frågan på landstingsnivå. Det ingripande somstaten med lag nu gör är stopplagen. Om detta går vårväg kommer frågan att förbli och permanentas som enlandstingsfråga. Men den kommer att processas innandess här i en gång till. Vi kommer att ha enmotsvarande diskussion här igen våren 2002.Sedan vill jag ge en motfrågaom det som han först sade om lokalt inflytande, små-skalighet och alla vackra honnörsord som han egent-ligen menar att vi delar mellan våra partier. TyckerKenneth att en utveckling med några fåstora, vinstdrivande och aktieförankrade företag stårför någonting annat än makt? Tycker att den främjar mångfald?Ska man vidare tillgodose andra huvudmän än ba-ra de rent kommersiella? Vilka ska bli kvar? Det är juhär fråga om makt och en brist på mångfald.Kenneth polemiska fråga landar intehos mig på ett sådant sätt att jag kan svara ja eller nejpå den.Anf. 54 () re-plik:Fru talman! Låt mig svara på det som nämndessist. Det som man nu har är enfald. Man har i högstagrad en ensidighet vad avser vårdgivare. Centerpartietvill ha många vårdgivare. Vi vill ha en mångfald avolika behandlingsinriktningar, och vi tror att det ärvåra förtroendevalda i kommuner och landsting sombäst bedömer på vilket sätt den mångfalden skaåstadkommas. Det är vår grunduppfattning.Jag har tagit upp frågan om tvåtredjedels majori-tet. Jag tycker att ett krav på en sådan återspeglar enmycket märklig syn på demokrati. Detsamma gäller ifolkomröstningsfrågan. Man måste lokalt få bedömapå vilka områden och i vilka frågor som folkomröst-ningsinstitutet eventuellt ska utnyttjas. Man ska intehär avgöra hur en kommun eller ett landsting skautnyttja det.Anf. 55 () replik:Fru talman! Det blir här ett skojigt laborerandemed orden "enfald" och "mångfald". Båda parter kanutnyttja dem för sina syften. Vi menar faktiskt att detär en sorts enfald att ha en stelbent och kanske föråld-rad förvaltningsstyrd vård. Det är helt säkert påmånga håll dags att föryngra, förnya, skaka om ocheffektivisera den. Det är detta som är problemet. Detär en väldig enfald att ha bara stora privata företagsom vårdgivare.Jag har bl.a. gått igenom tidningsurklipp som be-rör och funnit att små anbudsgivare somvill vara med i konkurrensen om öppenvård och an-nan vård i inte har en chans. Också det ärväl enfald.Poängen är att det framför allt ska vara en mång-fald i vårdinnehållet. Man ska mera se till kvalitetenän till huvudmannaskapet, och man kan som överide-ologi ha att vara pragmatisk. Det finns på sjukvårds-fältet många vårdformer, vårdnivåer och särfall. Vadär mest angeläget? Man kan vara mycket specifik,och det har vi varit. Vi säger inte att allt privat är braeller att allt offentligt är bra. Vi har undvikit att falla ide två dikena. Jag tycker att också detta är ett mång-faldstänkande.Anf. 56 Socialminister ():Fru talman! De allra flesta svenska medborgareser allemansrätten i den svenska sjukvården som enomistlig tillgång.De känner stolthet över att de med sina skatte-pengar byggt upp en sjukvård som har en högre kva-litet än i de flesta andra länder och som tar emot sinapatienter utan att fråga efter deras betalningsförmåga,eventuell försäkring eller inkomst.De vet naturligtvis att sjukvården behöver ut-vecklas ytterligare för att möta stigande förväntningaroch få bort väntetider och köer. De ser att sjukvårdenbehöver mer personal. Därför tycker de säkert att detär bra att staten satsarytterligare så att landstingen ochkommunerna kan förbättra vården.De ser också att det behövs en organisatorisk för-nyelse. Vården måste komma bort från stela hierarki-er till mer av teamwork, gränsöverskridande samar-bete och ett ökat medbestämmande för personalen.Därför instämmer de säkert i kravet på att personalenska få ökade möjligheter att i avtal med landstingendriva delar av vården i egen regi.Men: Alltfler människor berättar om en växandeoro för att utvecklingen inom vården ska leda bortfrån en vård för alla till en vård för dem som kanbetala för sig, kort sagt för att allemansrätten håller påatt ersättas av en rikemansrätt.Denna växande oro har bl.a. sin grund i de kam-panjer för privata sjukvårdsförsäkringar som de pri-vata försäkringsbolagen nu genomför. Bolagen försö-ker få företag att teckna försäkringar för vad de kallarnyckelpersoner, som ska få vård på andra villkor änövriga medborgare.För att dessa kampanjer för en försäkringsfinansi-erad vård ska vara framgångsrika krävs det att försäk-ringsbolagen kan köpa behandling och vårdplatser påsvenska sjukhus. har ju de privata försäkring-arna varit kopplade till sjukhus som också varit privatfinansierade, men för att få tillgång till fler vårdplat-ser arbetar försäkringsbolagen intensivt för att ocksåde sjukhus som är finansierade med skattemedel skavika en del av sin vård till bolagens kunder.Människors oro förstärks naturligtvis av planernapå att sälja ut akutsjukhusen till företag som drivsmed privat vinstintresse. Vägen öppnas ju därmed förde avgörande stegen till ett nytt sjukvårdssystem.Till alla oroliga människor har jag kunnat ge någ-ra lugnande besked:- De grundläggande principerna för den svenskasjukvården är en nationell angelägenhet.- Det är således riksdag som bestämmerefter vilka principer den svenska sjukvården skautvecklas.- Landstingen har ett stort ansvar för att möta pati-enternas krav på hög kvalitet och tillgänglighet,klara finansieringen, planera, prioritera och förnyaorganisationen.- Men inget landsting kan fatta beslut som gör detomöjligt att vidmakthålla de nationella principer-na.Jag har också upplyst om att de politiska partiersom vill byta sjukvårdssystem först måste övertygaväljarna i ett riksdagsval och vinna en riksdagsmajo-ritet för sin linje.Fru talman! Det är för att slå vakt om de grund-läggande principerna i den svenska hälso- och sjuk-vården som regeringen föreslagit den lagregleringsom ska ta ställning till.Till skillnad från många andra länder saknar Sve-rige regler för i vilka ägar- och driftformer som sjuk-vården kan bedrivas. Eftersom den svenska sjukvår-den, vilket har påpekats tidigare, heltdominerats av den offentligt drivna vården har ensådan reglering inte ansetts nödvändig.I den nationella handlingsplanen för sjukvården,som beslutade om ,framhålls vikten av att primärvården byggs ut ochförstärks men också att mångfalden av vårdgivareökar. Det påpekas att landstingen i större utsträckningbör engagera privata, kooperativa och ideella aktöreri primärvården.Samtidigt som denna utveckling uppmuntras ärdet viktigt att inte kommersiella intressen tillåts taöverhanden och försvåra möjligheten att upprätthållade grundläggande nationella principerna för en all-män hälso- och sjukvård. Vården ska vara demokra-tiskt styrd och solidariskt finansierad och ges efterbehov.För att dessa mål ska kunna upprätthållas samti-digt som man öppnar för alternativa driftformer är detnödvändigt att i likhet med andra länder ska-par ett regelverk för de framtida ägarformerna.Fru talman! Företagsvinst är skillnaden mellanverksamhetens intäkter och kostnader. En större vinstkräver följaktligen att antingen intäkterna ökar ellerkostnaderna minskar. Varje vinstsyftande företagsträvar efter att maximera vinsten. Det är så att sägasjälva idén. En börsintroduktion av ett företag lederofta till att ägarnas lönsamhetskrav skärps.Det är alldeles självklart att vinstmotivet påverkarbeteendet också hos de vinstdrivande företag somverkar inom vårdsektorn - även om det kan balanse-ras en del av de sociala mål som eventuella avtal meden huvudman försöker fånga upp.Med vinstintresset bygger man in drivkrafter iverksamheten som kan komma i konflikt med degrundläggande målen för vården. Låt mig nämnanågra sådana målkonflikter.För det första: I syfte att öka intäkterna kan ettvårdföretag som driver ett sjukhus sälja sina tjänstertill andra än landstingen. Så länge företaget anser sigha ledig kapacitet kan det ske genom att företagetvänder sig till andra än landstingen. Vinstmålet ska-par därmed ökat tryck för att komplettera den allmän-na sjukförsäkringar med privata sjukförsäkringar.Detta driver i sin tur vårdföretagen till ett vidgat sam-arbete med privata försäkringsbolag som på detta sättser nya möjligheter att öka sina marknadsandelar.Kravet på ökad vinst och alliansen mellan vårdföretagoch försäkringsbolag ökar kravet på att införa enprivat finansiering vid sidan av den obligatoriskaskattefinansierade sjukförsäkringen.För det andra är det viktigt att vården sker på rättvårdnivå och att så mycket som möjligt sker inomprimärvården, vilket också är en central ambition iden nationella handlingsplanen för sjukvården. Sjuk-husen ska så långt som möjligt verka för denna prin-cip. Med ett ökat antal vinstdrivna företag kan dennaprincip kollidera med det företagsekonomiska intres-set att öka sjukhusens patientunderlag och förbättraderas intäkter.För det tredje är sjukhusen i regel naturliga mo-nopol. De har ofta en så högt specialiserad vård att dei praktiken saknar konkurrenter som kan erbjudamotsvarande vård. Ett privat företag som har mono-pol får en mycket stark ställning gentemot sjukvårds-huvudmännen, vars handlingsutrymme begränsas.Inför en omförhandling - jag tror att någon tidiga-re påpekat det - kan företaget finna det mera lönsamtatt ge vård åt andra än befolkning ochmed en annan finansiering än den offentliga. Detfinns också en risk för att företaget väljer att upphöramed verksamheten därför att lönsamheten inte är vadman räknat med, vilket skulle innebära allvarligakonsekvenser för och befolkningen.För det fjärde: Flera landstingssjukhus bedriver enavancerad medicinsk forskning.