prot · GO0914 · 2000-10-18 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:14Onsdagen den 18 oktoberKl. 09.00 - 16.15Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------1 § Aktuell debatt: Den svenska skolanAnf. 1 BO ():Herr talman! Den viktigaste uppgiften för riksda-gen måste vara att se till att våra barn kan gå i braskolor som ger goda kunskaper, i skolor där ingenlämnas i sticket, i skolor där var och en kan växa.Ändå står vi här i den tredje extradebatten om skolanpå ett år.Det formella skälet till att vi moderater har begärtdenna debatt är en rapport som visade attnästan var femte elev i nian fick underkänt i det na-tionella provet i matematik. Det verkliga skälet till attvi har begärt den här debatten är den oro vi känner förhur det står till i skolan i dag.20 000 elever lämnar med underkänti ett eller flera ämnen. Bakom dessa siffror finnsJohanna, och tusentals andra ungdomar som gåren osäker framtid till mötes, inte minst därför attframtiden innebär att kunskaper betyder än mer förvarje dag som går.Det finns många bra skolor som kan vara förebil-der, men det räcker inte. Och det räcker inte bara medpengar. har visat att de extra pengar somhar betalats ut inte har lett till bättre resultat. I pekar man på problemet med att de miljar-der som regeringen har gett till kommunerna inte hargett åsyftat resultat.Jag kommer i debatten att redovisa våra förslagom hur skolan ska få den nya start som den så välbehöver.Ingegerd , regeringen har missat tvåmöjligheter att redovisa att den över huvud taget villgöra något grundläggande för att förändra skolan. denna möjlighet till vara!(Applåder)Anf. 2 Statsrådet ():Herr talman! kom jag tillbaka till Sve-rige efter att ha varit på en utbildningskonferens iKrakow. Konferensen var anordnad av Europarådetoch deltagarna kom från 46 länder. Efter två dagarsintensiva diskussioner antogs en deklaration medmånga inriktningar för framtidens utbildningspolitik.Deklarationen vilar dock på två ben. Det ena be-net är att goda kunskaper krävs för att kunna verka iett samhälle med snabba ekonomiska och tekniskaförändringar. Det andra benet är att fostra till demo-kratiska medborgare där mänskliga rättigheter re-spekteras och där ingen ställs utanför.Det känns oerhört bra att 46 länder kan stå bakomen sådan deklaration med tanke på de enorma skillna-der som finns i dessa länder, både när det gäller denpolitiska situationen och när det gäller de ekonomiskaförutsättningarna.Det är också utmärkt att vi , föreSveriges ordförandeskap i EU, får möjlighet att dis-kutera villkoren för barn och unga, vår framtid. Vihar nämligen mycket gemensamt med EU.Vi står nu på tröskeln till som kommeratt bli helt annorlunda än det som har gått. Om födel-sesiffrorna håller sig på dagens låga nivå kommerantalet förvärvsarbetande som ska försörja barn ochgamla att vara alltför lågt.Min kollega, , fick i förra veckanen dotter. När hennes 30-årskalas passerat kommermed dagens siffror av befolkningen attvara . Detta ställer stora krav påden framtida utbildningen. Vi har inte och kommerinte att ha råd med misslyckanden. Goda ämneskun-skaper, goda kunskaper om demokrati och värdering-ar samt en förmåga att fungera tillsammans med and-ra kommer att vara en nödvändighet, både för denenskilde och för samhället i stort.Vi vet att människor kommer att byta yrke fleragånger under sitt liv. Därför måste det livslånga lä-randet vara en verklighet för alla. Basen i ung-domsutbildningen måste vara bred och allsidig.Med detta framtidsscenario i ryggen är det ennödvändighet att lägga en stabil grund för utbildning-en i vårt land, ekonomiskt och innehållsmässigt. Förmig läggs denna grund från förskolan och maxtaxangenom ungdomsutbildningen samt genom hela vårtutbildningssystem för vuxnas lärande. Det kännsdärför tryggt att vi nu åter kan satsa på skolan.När jag är ute i skolorna och träffar elever är detinte mer valfrihet som de vill ha. Vad de tar upp är attde vill ha mera stöd och hjälp, dvs. välutbildad perso-nal, ökad tillgång till IT, en trygg skola och inte minstinflytande över sin egen vardag. När föräldrar vändersig till mig är det oftast för att de känner att skolaninte kan ge det stöd som behövs.Varje elev som lämnar skolan ska kunna läsa,räkna och skriva. Varje elev ska ha ett gott självför-troende. Skolan behöver därför fler vuxna med olikakompetenser.Regeringen presenterade i budgetpropositionen ettriktat bidrag till skolan för att öka personaltätheten.Det handlar om att tillföra kommunerna 1 miljard merom året till dess att nivån 5 miljarder är upp-nådd. Det handlar om ca 15 000 vuxna.Under 90-talets besparingar försvann många av dei skolan som kunde stötta de elever som har störstbehov. kan vi anställa dem igen. Detta kommer attha stor betydelse för dessa elever, men också för allaandra elever.Skolverket har ansvaret för pengarna och varjekommun kommer att få veta hur mycket pengar denfår. Kommunen bestämmer sedan själv vilken perso-nal som ska anställas, och kommer attfölja upp hur pengarna används. Jag ser det som oer-hört viktigt att föräldrar, elever och personal kan varadelaktiga och sedan följa hur den egna kommunenanvänder sina pengar.Det handlar - precis som sade - intebara om pengar. Det handlar också om hur man ar-betar i skolan. Flera vuxna, ja, det kan ge en möjlig-het till mindre grupper och därmed troligen också merav lugn och ro. måste befintliga lärare gesmöjlighet till kompetensutveckling. Man måste hamer kunskap för att kunna möta framtidens krav. Manmåste ha mer kunskap i specialpedagogik för att mötade elever som har de största behoven och mer kun-skap om dyslexi. Det gäller alla lärare, från de förstaårskurserna t.o.m. gymnasiet.Ett bra arbetslag med olika kompetenser gertrygghet såväl för lärarna som för eleverna. Vi fort-sätter därför att satsa på förskoleklassens arbetslag.Det är min övertygelse att har mycket attlära av förskolans pedagogik. En del barn behövermer tid än andra för att bli skolelever. Då behövsförskolläraren i laget. Ljuset i barnens ögon får inteslockna för att de tvingas bli skolmogna innan krop-pen är klar.Herr talman! Jag vill särskilt nämna två uppdragsom regeringen har lämnat till Skolverket.Det första är att ska genomföra en sär-skild satsning på basfärdigheterna läsa, skriva ochräkna. Att läsa, skriva och räkna är grunden för attvara delaktig i en demokrati. Alla ska ha denna rätt.Här får skolan inte misslyckas. 200 miljoner skaanvändas på olika sätt för att alla ska lyckas. Den härsatsningen ska ske under 2001 och 2002.Jag har läst era motioner och där finns många in-tressanta tankar på hur man just skulle kunna stärkaförmågan att läsa, skriva och räkna.Det andra är att aktivt ska arbeta till-sammans med de kommuner och skolor där måleninte är uppnådda. Den enskilda individens rätt tilllikvärdiga förutsättningar ska sättas i fokus. Vi vet attdet finns stora skillnader mellan kommunerna ochmellan skolor inom kommuner. Så här stora skillna-der får det inte vara. Detta måste förbättras.Skolans vetenskapliga bas och personalens forsk-ningskompetens behöver också stärkas. Det är viktigtatt satsa på kunskapen om lärandet och att den kun-skapen kommer verksamheten till del. Här behövssåväl satsning på forskning som demedel som jag själv avsatt i budgetpropositionen,riktade till för sektorsforskning. Här ökarvi från 8 till 30 miljoner, vilket är nödvändigt om viska kunna få forskningen in i skolans vardag.Herr talman! De nedskärningar som skedde under90-talet kan nu återställas och nya reformer kan ge-nomföras. Grunden är alltså lagd för det s.k. kun-skapssamhället.Arbetet med framtidens skola efter 2004 är i fullgång. Arbetsgrupper och kommittéer kommer attlägga fram förslag om en utvecklad läroplan, en nyskollag, en grundskola med slopad timplan och engymnasieskola med bredd och öppenhet mot omvärl-den - en skola som troligen kommer att vara fram till2014.Skolan under de två gångna och de två kommandeåren: Här gäller det för skolan att titta på det som manmed nuvarande läroplan inte har lyckats med. Detgäller att ta tag i problemen, att veta att man kännersig säker och trygg, som många lärare ochmånga skolledare deltar i försöksverksamheter ocharbetsgrupper just för att vara med om och utformaden skola som kommer från år 2004.Med detta, herr talman, har vi lagt en stabil bas.Vi ser till att det finns en ekonomisk möjlighet förskolorna att nå de mål som har satt upp. Vikan nu säga att vi arbetar från förskola till forskning imorgondagens samhälle.(Applåder)Anf. 3 BO ():Herr talman! Den här tredje debatten gör mig änmer rädd än de två tidigare debatterna om skolan, förmedan resultaten har blivit sämre har regeringen intefunderat över huvud taget. Vi hör igen om deklaratio-ner. Anförandet är ord, ord staplade på varandra, mendet innehåller ingenting om åtgärder - konkreta åt-gärder som skolan så väl behöver.Det som skolministern talar om visar på sammaöverhetsperspektiv som präglar hela den socialdemo-kratiska politiken . Ni borde kunna tänka om.Kunskaperna uppstår ju i mötet mellan eleven ochläraren, mellan de individer som arbetar i skolan -den ene med goda kunskaper som han eller hon kange till eleven.Och vad säger skolministern här? skage dem en särskild satsning på 200 miljoner. Vi före-slår att 55 000 miljoner i det närmaste ska användastill skolan generellt, och i det ska ligga medel för atteleverna ska kunna lära sig att läsa, skriva och räkna.Skolverket ska ta tag i, man tycker att man skajobba i arbetslag, man bestämmer hur det ska varaovanifrån. Det är där det stora problemet ligger iskolan.Låt mig få redovisa hur skolan ska kunna få en nystart om man verkligen är intresserad av att genomfö-ra de genomgripande reformer som tar i anspråk deväsentligaste resurserna som finns i skolan, nämligenlärarna, eleverna och alla andra som arbetar i skolan,men framför allt mötet mellan lärare och elever.Skolans övergripande mål ska vara att erbjuda enväg till goda kunskaper för alla. Om man ska klaradetta och inte lämna någon elev i sticket, måste manskapa ett i grunden ömsesidigt åtagande mellan sko-lor, mellan föräldrar och elever. Varje skola ska kun-na svara för att ingen ska lämna utantillräckliga kunskaper, och det ska ske oavsett om dettar åtta, nio eller att nå målen. Det är inte som ska styra. Det är kunskaperna som skastyra.Elevernas motprestation ska vara att göra sittbästa för att ta till sig kunskaperna och inte motverkaoch störa andra elevers sätt att skaffa sig kunskaper.Föräldrarna måste stötta barnen genom hela skol-gången. Trygga och kärleksfulla föräldrar som geromtanke och stöd är det bästa en elev kan ha för attklara att få de kunskaper som livet kräver.Skolan ska naturligtvis finansieras gemensamt.Men vi tycker att pengarna ska gå till varje skola utanomvägar. Genom en nationell skolpeng decentralise-ras skolan från regering och skoldepartement, ävenfrån skolverk för den delen, till varje enskilt klass-rum. går skolpengarna till kommunpolitiker.Det litar inte statsrådet på, därför att honsäger att pengarna ska nu till en del bestämmas avSkolverket och staten. Men se till att de som bestäm-mer över skolans resurser ger möjligheten för demsom verkar i skolan - lärare, skolledare, föräldrar ochelever - att använda pengarna, för de vet bäst hur deska användas, inte . Maktenöver skolans resurser ska flyttas från politiker i statoch kommun till skolans lärare och ledning samtföräldrar och elever.Vi tycker att alla skolor, också de kommunala, skavara fria skolor. Och vi tycker att alla ska ha rätt attvälja skola. talar om att maninte frågar efter valfrihet. Det gjorde ju de föräldrarsom i i ville starta en skola försina dyslektiska barn. Det var först när jag och GöranPersson hade en debatt i TV som Socialdemokraternafick kalla fötter och ändrade stadsdelsnämndens be-slut att säga nej. Men vi kan inte ha en debatt mellanmig och eller mellan ochIngegerd varje gång vi har problem medinskränkt valfrihet för föräldrarna. Det är klart attföräldrarna ska ha rätt att välja. Det ligger ju i dennya skolan. Det är den start som den nya skolan be-höver.De som arbetar i skolan ska själva kunna avgörahur arbetet ska bedrivas. Vi ska inte i riksdagenstalarstol tala om att så här ska lärare arbeta. Vi kaninte göra det. Lärare är också människor, liksomelever, med olika förutsättningar och olika inriktning,och de ska kunna ta till vara sina möjligheter tvärsigenom. Skolan måste ha kunniga och engageradelärare. Det ska löna sig att vara en bra lärare. Lärarnasförmåga ska inte mätas efter antalet timmar i skollo-kalerna, som ju skolreformen i början på 90-taletinnebar, utan de som arbetar ska själva kunna be-stämma. Det är resultatet som räknas.Ämneskunskapen inom lärarutbildningen måstesjälvfallet stärkas, inte - som regeringen föreslår -försvagas. Vi menar att elever och föräldrar ska harättighet att få skriftliga besked om hur studieresulta-tet ser ut från första årskursen. Alla skolor ska utvär-deras regelbundet. Man ska kunna stänga dåliga sko-lor, men framför allt ska föräldrarna få redskapet attbestämma.Detta är ett antal åtgärder som syftar till att ta tillvara det som enskilda lärare och enskilda elever kanuppnå. Där spelar föräldrarna en viktig roll. Där ärdet inte som bestämmer överutbildningen, utan de som kan och de som ska skaffasig kunskapen gör det. Då får vi den nya start förskolan som den och våra ungdomar så väl behöver.(Applåder)Anf. 4 ():Herr talman! har begärt den här de-batten mot bakgrund att det ärfärre elever som uppfyller behörighetskraven tillgymnasieskolans nationella program. Visserligenskulle det kunna förklaras med att lärarna på grund-skolan nu använder det nya betygssystemet annorlun-da än det tidigare, men det är ändå alarmerande upp-gifter som är värda att tas på största allvar. Det räckerinte att hänvisa till en rad undersökningar som visaratt den svenska skolan faktiskt står sig väl i en inter-nationell jämförelse. Vi måste också sätta sökarljusetpå de mörka fläckarna och arbeta för att förbättraskolan.Men jag vill redan nu vända mig till Moderaternaoch till : Vi vet vad ni håller på med. Niinbillar er att ni ska få det skolpolitiska initiativetgenom att systematiskt peka på varje brist och fram-ställa det som en katastrof. Vi har inga problem att taden här debatten. Vi gör er inte tjänsten att låtsas somom ingenting finns att kritisera, som om allt är somdet ska, för så är det inte, inte alls.Men frågan om hur skolan ska utvecklas är i hög-sta grad en politisk, ideologisk fråga. Det är skillnadpå partiernas skolpolitik. Mest skillnad är det förståsmellan just vänster och höger. Låt mig ge några ex-empel på vägval där vi står på olika sidor, exempelsom också kan tjäna uppgiften att presentera väns-terns syn på hur skolan måste förändras.Herr talman! Låt oss för det första tala om pengar.För även om skolans problem inte kan lösas medbara ökade resurser så är det en avgörande fråga. Omalla - tjejer såväl som killar - ska få det stöd de be-höver krävs fler anställda i skolan, och det kostarfaktiskt pengar. Därför är det utmärkt att Vänsterpar-tiet nu börjar få gehör för sina envisa krav på merpengar till kommunerna och mer pengar till skolan.I den senaste budgeten avsätts 17 ½ miljarderkronor till skolan fram . Då kommer an-slaget att vara uppe i för varje grundskole-elev . Det är pengar som väl behövs eftersomnedskärningarna under de borgerliga åren i början av90-talet var kraftiga på många håll i landet. Vänster-partiet kommer att fortsätta att kämpa för än merpengar till kommunerna och till skolan medan Mode-raterna i sitt alternativa budgetförslag drar ned depengar som kan användas till skolan med 4 miljarderkronor . Och sedan fortsätter neddragningarnaår . Vänstern satsar på skolan, högern drar ned.För det andra: har var-nat för explosionen av privata, s.k. fristående skolor.Att det främst är välutbildade och höginkomsttagaresom söker sig till de fristående skolorna för sina barnsräkning bekräftades av både Välfärdsbokslut. Segregationen ökar ochmed den klasskillnaderna - allt detta med Högernsintensiva stöd medan föreslår stopp förvinstdrivande skolor och ett kommunalt veto motetablering av fristående skolor.Vår utgångspunkt är att skolan självklart ska be-drivas i offentlig, gemensam regi och att det där skafinnas utrymme för pedagogiskt nytänkande. Väns-tern menar att skolan ska vara en mötesplats; en skolaför mångfald. Högern skapar uppdelning och åtskill-nad; en skola.För den som - för det tredje - vill skapa en skoladär läroplanen faktiskt kan genomföras finns det ingahållbara argument för betygen. Förbättrade utveck-lingssamtal kan ge den information som elever ochföräldrar behöver för att förbättra skolarbetet, ochsom konstaterat sker antagningentill gymnasieskolan bättre betygsfritt. Högern vill istället ha flera betygssteg, fler skriftliga prov somnaglar fast elever och lärare i en hierarkisk maktord-ning och som luktar gammaldags auktoritär kate-derskola.Mot kritiskt tänkande, helhetssyn och skoldemo-krati står korvstoppning, ytinlärning och underkastel-se. Se där tre exempel på motsättningen i svenskskolpolitik och mellan vilka poler debatten egentligenstår. Den står mellan vänster och höger, Vänsterparti-et och Moderaterna.Herr talman! påstod inför den härdebatten att man skulle presentera sitt, som man sade,program för en bättre skola. Den som kan sin kan lätt parafrasera : Nåja, detgick ju ganska fort. I stället har vi fått höra en massavackra ord som bör granskas noga. Klär man av denmoderata skolpolitiken den täckande guldlasyren ärdet den gamla råa klasskolan som träder . Detär befästande av maktskillnaderna mellan tjejer ochkillar i skolan.Om man skrapar på ytan är det hårdare tag för attskapa lydiga elever. Det är skolan som utbildnings-maskin för näringslivets krav. Ser man igenom dentomma retoriken hos blottläggs ökadsegregation mellan dem som är födda med guldsked imun och dem för vilka livet är en kamp för värdighet.Moderaterna har valt sida. , vill jagframhålla, har också valt sida. Mellan oss - en avgrund!(Applåder)Anf. 5 ():Herr talman! Jag tror knappast att någon fråga kanvara viktigare att tala om här än hur vi utformar vårabarns arbetsmiljö och vilken uppbackning vi gerlärarna, som näst efter oss föräldrar är de vuxna sombetyder mest för våra barns utveckling.I dag är det en vanlig skoldag i . En ängs-lig liten sitter och funderar på var han skagömma sig på rasten för att slippa bli retad eller kan-ske slagen. Hundra tusen barn - minst - är i sammasituation som . lärare fattar inte hur hanska få tiden att räcka till . Förutom själva under-visningen har han utvecklingssamtal, arbetslagsmöteoch prov att rätta. Rektorn har just kommit tillbakafrån en utbildningsvecka med många goda föresatser,men pappersjobbet har hopat sig på skrivbordet.Kommunpolitikerna väntar på besked om budgeten -nedskärningar på minst en miljon igen.Så här ser verkligheten ut, inte för alla men förväldigt många av dem som vi pratar om . Förnästan exakt beslutade att sko-lan skulle målstyras och decentraliseras. Kommuner-na skulle få ansvar för att organisera arbetet så attmålen kunde uppfyllas. Jag satt inte i då,men trots det är jag beredd att försvara det beslutet.Det måste vara en riktig tanke att kommunerna, somser väldigt olika ut och har olika förutsättningar, fårforma verksamheten utifrån sina egna förhållanden.En reform tar tid att sätta sig, och visst finns detmånga exempel på att kommunerna ännu inte klararsin uppgift. Många har t.ex. inte förstått att enskolplan inte är en produkt som man tar fram påkommunkontoret. Det måste vara en process därlärare, övrig skolpersonal, elever och föräldrar ärmed. Först då kan planen bli ett bra underlag för deenskilda skolornas arbetsplaner. Och det är där, ivarenda skola, som förtroendet och ansvaret slutligenmåste läggas för att skapa bästa möjliga arbetsmiljöför elever och personal, för det är där kompetensenfinns.Alla elever ska ha uppnått godkända resultat närde lämnar . Det slås fast i målen. Trotsdet duggar rapporterna tätt om att alltför många ele-ver lämnar utan att kunna läsa, skrivaoch räkna tillräckligt bra för att klara sig.Man kan fråga sig om det är verkligheten ellerkartan som inte stämmer. Kan man t.ex. förvänta sigatt , som kom till i årskurs 7, ska hin-na i fatt sina kamrater och uppnå godkänt betyg isvenska i årskurs 9? Det är ju som att förvänta sig atten som släpps i väg än alla andrai ett hundrameterslopp ska hinna i kapp vid mållinjen.Att alla som börjar i årskurs 1 ska uppnågodkänd nivå på exakt är en nästan likastor utopi. Vi har olika förutsättningar som människorbåde när det gäller begåvning och social miljö, ochdärför måste det få ta lite olika att uppnåkunskapsmålen. Att införa tioårig skolplikt förändrarinte saken. Behåll den nioåriga skolplikten, men görskolstarten flexibel så att den anpassar sig efter bar-nens mognadsgrad.Utnyttja också oftare den möjlighet som faktisktfinns att ge barn som har behov av det ett extraår. Det kan sättas in så snart det står klart att t.ex.läsförmåga eller läsförståelse inte uppnåtts. För attlärarna ska ha möjlighet att avgöra vilket stöd elever-na behöver krävs regelbundna avstämningar, KalleLarsson. Det krävs kunskapskontroller. Det är inte attnagla fast någon. Utvecklingssamtalen måste resulte-ra i skriftliga handlingsplaner som elever, lärare ochföräldrar fattar beslut om och genomför med gemen-samma tag. Betyg med fler steg måste också sättastidigare än - senast i årskurs 6 anser vi. Skolorsom vill börja sätta betyg ännu tidigare ska ha möj-lighet att göra det i samråd med föräldrarna. Det finnsförslag, och det är frustrerande att ingenting händer,skolministern.De flesta utvärderingar som gjorts har fokuseratspå att mäta det som är lättast att mäta, nämligen justkunskapsmålen. Men det ger långt ifrån hela sanning-en om utvecklingen i skolan. Därför har också debat-ten hamnat snett när den helt koncentreras på hurmånga elever som inte är godkända i kärnämnen.Förra året kom en rapport som var ett försök att mätaelevernas förmåga att göra medvetna etiska ställ-ningstaganden. Det visade sig att det finns en starktendens att lägga ansvaret för att lösa problem påpolisen eller rättsväsendet. Eleverna ser inte sin egenroll när det gäller att försvara och upprätthålla demoraliska värdena. Enklare uttryckt: Om du gör någotolagligt men inte åker fast har du inte gjort något fel,är en moralregel som tycks omfattas av alltfler ung-domar. Om vi inte lyckas påverka den inställningenunder skoltiden, kan vi se fram emot en ganskaskrämmande samhällsutveckling, även om alla kanläsa och räkna.Att konstatera det kan kanske uppfattas som ettförsök att lägga ännu mer sten på lärarnas redanövertunga börda. Men så tror jag inte att det är. Attskapa ett klimat med arbetsro, ordning och respekt förvarandra ger också automatiskt bättre kunskaper.Trygghet och självförtroende är den bästa grogrundenför inlärning. Utan det ena får vi inte heller det andra.(Applåder)Anf. 6 ():Herr talman! Jag är övertygad om att kunskapenär den enda hållbara vägen till social utjämning ochlika möjligheter för alla människor. Kunskap är denviktigaste välfärdsfrågan. Och visst är det då bra att vidiskuterar skolan i kammare och påmånga andra ställen. Men är det ju trist attvi ska behöva ta om samma debatt igen och igen.Men det bekräftar väl något som ochmånga andra har sagt, nämligen att det krävs krafttagi skolan. Någonting måste göras, och vi här måste haen tro . Det visar väl också på att deåtgärder som jag och andra har efterlyst har uteblivitoch att regeringen och skolministern inte tagit till sigav kritiken. Men så bidrar ju dessvärredebatten till att förstärka bilden av skolan som ettproblemområde genom att man ständigt ältar de pro-blem som finns snarare än att agera och finna åtgär-derna för dem och lyfta fram de positiva exemplen.Sanningen finns, som vi alla vet, någonstans mitt-emellan.Det finns problem. Vi vet att var tionde elev går utgrundskolan utan godkända kunskaper.