prot · GO0931 · 2000-11-22 00:00:00 — Polisen uppmanas att budgeteramed anslagskrediter framöver.Vad det inte en statsminister som sade att den somär satt i skuld är icke fri? Gäller inte den sentensenSveriges samlade polisväsende?Vi har ett annat fenomen som är väldigt bekym-mersamt. Det gäller tryggheten i det demokratiskasystemet. I nästan alla olika utskott i det här husetpågår diskussioner som handlar om attacker pådet kommunala självstyret. en extra debatt om detta.Dagens regering vill aktivt kontrollera, reglera,härska över och ibland t.o.m. straffa kommuner.Kommuner och landsting har ansvar för vård ochomsorg. Det är viktigt att alla vi kommuninvånare vetvem som bestämmer och vad man bestämmer. Dess-utom är det viktigt att vi kan nå den politiker sombestämmer över just vård, skola och omsorg.Jag tror inte - det kanske andra gör - att demo-kratiskt valda politiker inträder i någon slags högreform av analysförmåga och intelligens när man blirinvald i eller t.o.m. sitter i regeringen. Jagtror att det också i kommunfullmäktige finns männi-skor som kan ekonomi, vill göra det bästa för demsom har valt dem och faktiskt försöker att göra ettseriöst jobb.När det gäller ett område, nämligen hur kommu-ner ska kunna hantera fastigheter som man äger, villregeringen återinföra gammalt systemoch kräva kvalificerad majoritet i vissa frågor, nämli-gen om man ska sälja bostadshus. Det är, fru talman,ingenting annat än maktfullkomlighet och centralism.En enkel grundregel måste vara att var och en har enröst och att kommuninvånares röster väger lika tungt.Jag skulle också vilja diskutera fördelningspolitis-ka frågor. Det förslag som vi tittar på har en fördel-ningspolitiskt helt felaktig profil. Det gäller för detförsta pensionärerna.I SCB:s senaste undersökning om levnadsförhål-landen för äldre visar det sig att bland pensionärermellan 75 och , dvs. våra äldsta äldsta, lever29 % under socialbidragsnormen. Nästan var tredjeav våra äldre pensionärer skulle, om de förmådde sigatt gå till socialen, ha socialbidrag. Detta är väl inteanständigt? Detta är väl ingen fördelningsmässigtriktig profil? har föreslagit en höjningav pensionstillskottet med som enbörjan för att hjälpa pensionärer med mycket låginkomst.Det behövs också skatteförändringar. Det behövsatt vi inte höjer högkostnadsskyddet för mediciner.Det behövs sänkt fastighetsskatt, förnyad välfärd,tillgång till rehabilitering, vårdgaranti, förbättratbilstöd, översyn av åldersgränserna i handikappoliti-ken, bättre villkor för de psykiskt handikappade osv.Men framför allt behöver man fundera över vilkagrupper bland pensionärerna som egentligen inteklarar sig och vilka som behöver ett ökat stöd frånsamhället. Det är någonting som jag tycker att rege-ringen med stödpartier borde ta sig en allvarlig funde-rare på.Den andra gruppen som fördelningsmässigt farilla i dagens av högkonjunktur ärbarnfamiljerna.Maria, en ung kvinna och studerande som jag harhaft kontakt med , ska snart föda sittbarn. Hon är förtvivlad, för hon vet att hon får grund-nivån i föräldraersättingen, , imånaden. Det ska hon klara sig och sitt barn på. Und-ra på att det inte föds fler barn i ! Det som viser är en välmående statsminister i snygg kostym somi ett helt uppslag i kvällspressen ber unga människoratt föda fler barn och gärna göra det i yngre ålder.Samtidigt vet varenda ung människa att omdagen klarar man sig inte på. Vill man ha bekräftelsepå det och inte tror på de unga människorna självakan man gå till statistik, som visar attden här gruppen är grovt överrepresenterad när detgäller socialbidrag.Då väljer regeringen att lägga reformutrymmet påmaxtaxa, en reform som ger mindre valfrihet i barn-omsorgen och som subventionerar höginkomsttagare.En person med , en riks-dagsledamot, tjänar avskattade pengar på detta, men som är ung ochstuderande ska klara sig på . Det ärinte rättvist. Så undrar man över att det föds för fåbarn!Man inser snabbt att den pensionärsboom somkommer är jätterolig för alla som får hamormor, morfar, farfar och farmor kvar. Det kommeratt kosta statsbudgeten fruktansvärt mycket, och vikommer att behöva många fler barn i . Viborde i stället stödja unga människor som Maria.Den tredje grupp som fördelningspolitiskt råkarilla ut med budgetförslaget är studerande. Det finnsett förslag till ett studiemedelssystem där den gamlaregeln om återbetalning kopplad till inkomst är borta.I stället delas skulden oavsett vad man tjänar.Vad sänder det för signaler till unga människorsom funderar över: Ska vi börja studera eller ska viinte? Det är ofta kvinnor i akademiska låglöneyrkensom, när man gör en livsmässig kalkyl över vad mantjänar i livet om man börjar arbeta direkt eller omman börjar studera, förlorar alla mest på detta. De skamed sin låga inkomst fortsättningsvis amortera sinstudieskuld på det här viset.Centerpartiet har protesterat mot detta studieme-delssystem. Vi vill att bidragsdelen i studiemedlenhöjs till och att skuldbördan därmed minskarmed mot samt att man har en återbetalningsom faktiskt fungerar mot hur mycket man tjänar såatt man kan överleva. Dessa signaler är alltså heltfelaktiga.Om vi fortsätter med utbildningssidan kan manfundera över senaste aktiviteter. Man skalägga ut på nätet en genomgång över hur olika skolorkommer att klara sig. Med automatik ska man i dennadatabas stämpla vissa skolor med högre andel invand-rade elever som skolor som har en lägrebetygsnivå. Det är upprörande.De skolor som har nått bra resultat har en gemen-sam verksamhetsidé, tydlig ledning, kompetent per-sonal, ser föräldrarna som en resurs och arbetet läggsupp efter varje elevs förutsättningar. Dessutom behö-ver skolan mer pengar och satsning på kunskapsmå-len och fokusering på eleverna, inte på administrationoch systemet.Det fjärde fördelningspolitiska stora frågeteckenjag får när jag tittar på det här materialet är på skatte-sidan, där socialdemokraterna med stödpartier väljeren teknik för skattesänkningar när det gäller inkomst-skatter som gynnar höginkomsttagare. Centerpartietsskatteförslag har en skatterabatt på i bottenlika för alla och en förvärvsrabatt på ovanpådet, vilket för låginkomsttagare ger en tydlig lånepro-fil, minskar marginaleffekterna och förstärker incita-menten för arbete. Vi har också i vårt skatteförslag ensänkning av arbetsgivaravgiften för mindre företag,en frysning av taxeringsvärdena och en sänkning avfastighetsskatten - allt detta för att vanliga familjerska kunna klara sig och överleva på sin inkomst.Ett annat stort område där jag är mycket bekym-rad är regionalpolitiken. Man kan rabbla eländessiff-ror fram och tillbaka. Arbetslösheten är upp mot16 %, mycket lägre tillväxtnivå, mycket lägre utbild-ningsnivå, nästan inga statliga kultursatsningar överhuvud taget och en stor utflyttning i 135 av landets289 kommuner och därför förstås också väldigt dåligekonomi i dessa kommuner och landsting.Då är frågan: Vad gör man när det gäller regio-nalpolitiken? Vad gör man när det gäller infrastruktu-ren - vägar, bredband, utbildning? Enligt det härförslaget ingenting. Nej, faktiskt inte.De som bor i dessa områden vill ha körbara vägar,bra skolor, jobb, sjukvård, omsorg, valfrihet ochpengar över i plånboken, bättre företagsklimat ochlivskraftigt jord- och skogsbruk. Medan de går ochväntar på det går vi här i och också väntarpå det, framför allt väntar vi på infrastrukturproposi-tionen, som har skjutits upp gång på gång. Vi måstefå till en kraftfull satsning på vägar så att de klarar detsom behövs. Man måste kunna köra råvaror runt om ilandet, måste kunna åka till jobbet, ta sig till skolanoch till fritidsaktiviteter.Centerpartiet vill satsa drygt 2,4 miljarder per årmer än regeringen för att klara vägarna och bärig-hetshöjande åtgärder, drift och underhåll av det be-fintliga vägnätet, satsa mer på järnvägar och bred-band. Vi måste, fru talman, etablera en skamgräns närdet gäller vägstandarden. Det får inte vara hur dåligtsom helst. Vi vill också göra nysatsningar på ,E 22 och tredje spåret, /Östgötalänken osv.genom s.k. PPP-lösningar. Vi vill satsa på ungdomar-na. KUL-pengar har vi föreslagit - kultur och ut-veckling åt ungdomar i hela landet. KUL-pengar -också ungdomar behöver kulturpengar.Fru talman! Efter att ha varit med och lagt grun-den för landets goda ekonomi vill gåvidare med reformer som ger ökad livskvalitet,grundtrygghet och självbestämmande för vanligamänniskor. Det handlar om livskraft i hela landet, omatt ge människor mer makt över sin vardag. I annatfall blir det återigen de svagaste grupperna och desvagaste regionerna i som får betala. Rege-ringens budget saknar angelägna reformer och miss-lyckas med att täppa till luckorna i dagens välfärds-system. Man tar inte till vara den plattform för förny-else och mångfald som finns i dagens högkonjunktur.I stället inriktar sig hela budgetförslaget på att göra avmed pengar utan fördelningspolitisk profil, utan mil-jöprofil och utan regional profil. Det är därför, frutalman, befogat att säga att aldrig har så få gjort sålite för så mycket pengar.Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservationerna1 och 5.Anf. 13 () replik:Fru talman! Jag ställde en del frågor till Center-partiet och . Med tanke på det hon har talatom när det gäller miljöhänsyn och uthållig tillväxt ärjag förvånad över att tror att detta skakunna gå bra under en regering ledd av ,som avvisar alla tankar på en successiv grön skatte-växling. Jag skulle vilja få en kommentar till detta.När det gäller regionala obalanser tycker jag attdet i det samarbete som finns finns större insikter omoch förståelse för de regionalpolitiska obalanserna änvad har. Vi gör satsningar på vägar ochIT. Men de satsningar som föreslårinnebär att man gör enormt stora nedskärningar påarbetsmarknadspolitikens område. Arbetsmarknads-politik är väl viktigt också i dessa sammanhang. Bådeav fördelningspolitiska och av regionalpolitiska skälär det viktigt att det finns tillräckligt med medel föratt skapa regional balans.Anf. 14 () replik:Fru talman! Jag ska försöka svara på dessa frågorpå de som står mig till buds.När det gäller miljöprofilen har de senaste budget-förslagen totalt förfuskat tanken på grön skatteväx-ling. Det summor som man på långa och många om-vägar har kommit fram till handlar om ören hit ellerdit.Samtidigt finns det i finansplanen en skrivningsom säger att man ska skattlägga biodrivmedel. I ettläge där vi har översvämningar över snart halva Sve-rige orsakade av klimatpåverkan vill man enligt rege-ringsalternativet skattlägga biodrivmedel, vilket läg-ger en död hand över hela den tekniska forskningenoch utvecklingen. Jag måste säga att det är skanda-löst.Vidare är det i den gemensamma reservation somde fyra oppositionspartierna har avgivit tydligt inskri-vet att det ska satsas på forskning, utveckling och nyteknik på det här området. Det är det som ger resultat.Vad gäller talet om livskraft i hela landet vill jagsäga att i de ramar som satts upp sjunker väganslagentotalt sett. Det ger inte livskraft i hela landet. Resul-tatet av dagens regionalpolitik ser vi . De regionalaekonomiska och sociala klyftorna ökar med fasaväck-ande hastighet.Den tredje frågan gällde arbetsmarknadspolitiken.Vi har föreslagit att de experiment som arbetsmark-nadsmyndigheter av olika slag har gjort i ochsom har visat ett bra resultat ska genomföras överhela landet. Det ska man göra i stället för att väntamedan människor sitter inlåsta i lokaler med"containerutbildningar" som inte ger dem någontingav värde för framtiden. Inför i stället de här godaprojekten över hela landet!Vi har i vårt förslag budgetfört ungefär hälften avde resultat som dessa experiment har visat. Vi tror attdet är en ganska sansad nivå, eftersom vi faktisktutgår från det som regeringens arbetsmarknadsmyn-digheter själva har kommit fram till.Anf. 15 () replik:Fru talman! Det finns ytterligare konstigheter iCenterpartiets förslag. Det finns stora skillnadermellan kommunernas ekonomiska situationer. Cen-terpartiet föreslår att man ska ta bort de särskildainsatserna inom kommunsektorn. Det innebär att maninte tar ansvar för de kommuner som har en svårekonomisk situation.Vad gäller arbetsmarknadspolitiken tycker jagmig höra att förespråkar övergångsarbets-marknader. För oss är det främmande att ha subven-tionerade arbeten på en andra klassens arbetsmark-nad. Vi vill ha en aktiv och offensiv arbetsmarknads-politik som leder till meningsfulla arbetstillfällen medlöner att leva på.Vad sedan gäller att skapa fördelningspolitiskaförutsättningar för att kunna klara barn och familjföreslår att man ska förändra beräkning-arna i föräldraförsäkringen. Det innebär att föräld-raersättningen kommer att sänkas, och det är inte braur jämställdhetsaspekt.Ni vill också införa en skatterabatt som motsvarar50 % av arbetskostnaderna för hushållsnära tjänster.Detta kan varken fördelningspolitiskt eller jämställd-hetspolitiskt vara försvarbart.Anf. 16 () replik:Fru talman! Familjepolitiken är ju ett brännandeområde, och jag förstår att det är svårt för diskutera. Hon sade själv i sitt anförande att gamlaorättvisor består och permanentas. Detta visas av ettflertal undersökningar bara . Enav de värsta orättvisorna är väl att unga föräldrar skaklara sig på en ersättning om . Varförvill ni inte höja grundnivån i föräldraersättningen? Vihar föreslagit en höjning från till omdagen, som gör att man kommer över socialbi-dragsnormen.Medan vi är inne på detta kan vi också ta uppjämställdhetsaspekten. På de fyra områden som jagtog upp som fördelningspolitiskt felaktiga i ert förslagdrabbas kvinnor stenhårt. Det gäller profi-len på skatteförslagen, som inte gynnar låginkomstta-gare. Det gäller studiemedelssystemet, och det gälleren tredjedel av pensionärerna ,som är socialbidragsberättigade. går de inte tillsocialbyrån, men det är de facto så här enligt SCB.Detta drabbar också kvinnor, eftersom de är överre-presenterade i den gruppen. Jämställdhetsmässigt ärdet här förslaget katastrofalt.Vi kan sedan se på kommunernas ekonomi, somär så viktig för att man ska klara vården och omsor-gen. Jag träffade företrädare för landets allasmåkommuner. Vad de ber om är en regionalpolitikoch en infrastruktur som är värd namnet. Den frågasom de hade var: Var är infrastrukturpropositionen?Jag vill ta som exempel.Man tjänar där kommunalekonomiskt 4 miljoner påförslag som har medverkat till i tidigareuppgörelser. har man förlorat 18 miljonerpå befolkningsutflyttning i och med att 600 personerhar lämnat kommunen. Det enda som kan lösa dettaproblem är självklart en regionalpolitik värd namnet.Anf. 17 ():Fru talman! Det går bra för svensk ekonomi, näs-tan lika bra som för OECD-genomsnittet. Vi står påtoppen av en internationell högkonjunktur. Tack varedet och de många ekonomiska strukturreformer somhar genomförts har vi ett mycketgott utgångsläge. Jag kan nämna skattereformen,pensionsreformen, , socialförsäk-ringarnas hållfasthet och självfallet också budgetsane-ringen.Med en term hämtad från tennisen - det intresse-rar kanske finansministern - skulle man kunna sägaatt det råder fördel . Men poängen spelas intehem av sig självt. Jag tror säkert att vanligt redan har inskrivet i sitt manus att jag ären dysterkvist, men som ni märker är det inte alls pådet viset, och det är inte heller annars så.Jag tror att vi har oerhört stora möjligheter, mennär man kommer att se tillbaka på detta sekelskifte ärdet ändå stor risk för att det kommer att kännas somde tappade möjligheternas tid. I dagens debatt kan vivänta oss att socialdemokraterna och deras stödpartiersom vanligt kommer att slå sig till ro med den godakonjunkturen och slå sig för bröstet över att de harökat utgifterna.Jag tycker att man måste göra precis tvärtom. Sve-rige behöver lite mer av handlingskraft och litemindre av självgodhet, lite mer av visioner om fram-tiden och lite mindre av nostalgiska återblickar. Vihar fördel , men poängen måste spelas hem,och det kan inte göras från läktaren. De borgerligapartierna har därför lagt fram ett gemensamt motför-slag.Utmaningarna är stora. Globaliseringen kräveromställningar för att det ska bli ett gott utfall. Detgäller vidare den demografiska utvecklingen, integra-tion av invandrare och jämställdhet. Kvinnor och mänska få mer lika möjligheter.Vi föreslår därför gemensamt lägre skatte- och ut-giftstryck för mindre konjunkturkänslighet och inter-nationell konkurrenskraft. Vi föreslår en reformeringav arbetsmarknaden, mer konkurrens, bättre före-tagsklimat, försäljning av statliga företag, en storsocialförsäkringsreform, satsning på infrastrukturinklusive högre utbildning, avregleringar av kun-skapsbranscherna vård och skola samt en fokuseringpå kärnuppgifterna i den offentliga sektorn.Jag tycker att vårt gemensamma förslag står i visskontrast till den budget som de tre trätande vännernastår bakom. I deras värld är ekonomiska reformersamma sak som ökade utgifter, medan sådana struktu-rella reformer som att förbättra villkoren för jobb ochföretagande och därmed för tillväxt och välståndnästan helt fattas.Fru talman! För det första behöver merrobusta statsfinanser, inte för att glädja Finansdepar-tementets tjänstemän utan för att det faktiskt är viktigtför individerna. Det är viktigt för människor att vetaatt de villkor de lever under inte kommer att ändrasväldigt snabbt, så att det när det blir sämre tider blirså att stöden sjunker och skatterna höjs och vice ver-sa.Finansutskottets rödgröna majoritet skriver myck-et insiktsfullt i betänkandet att vi nu står mitt uppe ien högkonjunktur och att de offentliga finanserna ärstarkt konjunkturkänsliga. Av någon anledning trorman att den här känsligheten skulle ha minskat, menman är likafullt medveten om att en vändning i kon-junkturen kan få ett mycket snabbt genomslag. Ändåskulle jag vilja säga att man inte drar tillräckligaslutsatser av detta.Sverige behöver betydligt mycket mer robustastatsfinanser än vad landet har . Det är ocksåorsaken till att vi från har lagt fram enstarkare budget än vad de tre trätande vännerna hargjort. Vi har lagt fram en budget med större över-skott, större avbetalning på statsskulden, lägre ut-giftskvot och lägre skattekvot.För det andra, fru talman, behöver vi en interna-tionellt konkurrenskraftig skattepolitik. Här harnämnts de 300-400 miljarder svenska sparpengarsom är placerade utomlands, och det är bara ett ex-empel. Det måste löna sig att arbeta, spara och tarisker. Så måste vara fallet i , för oss alla. Detär viktigt inte bara för utländska experter, högin-komsttagare och miljardärer. Det är också viktigt förbarn och gamla, som behöver få äldreomsorg ochbarntillsyn finansierad med skattepengar. Därförföreslår vi sänkta marginalskatter både för högin-komsttagare och låginkomsttagare samt bättre villkorför risksparande och företagande.De tre trätande vännerna har valt att inte göra sär-skilt mycket åt marginaleffekterna, de som kan för-ändra människors beteende. Man tar inte bort fattig-domsfällorna. Egenavgiftskompensationen sänkermarginalskatten mycket lite. Man skulle kunna liknadet vid att spotta på en törstig kamel. Samma utrym-me för skattesänkningar kunde man ha använt betyd-ligt mycket mer strategiskt, om man hade velat. Jagtror att ni är ute efter att trolla bort det faktum att mannu betalar en tydlig försäkringsavgift till sin pension.Det är viktigt för viljan att arbeta, arbeta vitt ochkänna att systemet har en legitimitet.Vi vill göra tvärtom. Vi vill ta bort värnskatten,höja brytpunkten för statlig skatt och sänka marginal-skatterna för de lägre inkomsterna genom att ta bortavtrappningen av grundavdraget. Då får man mer förden skattesänkning som det finns möjlighet att göra.Ett modernt och offensivt skattesystem är en vik-tig faktor för att läget fördel ska kunna för-vandlas till en vinst. Vi behöver en skattereform fören ny tid. Den ska innehålla de saker jag redan harnämnt. Men man måste också ha en ny syn på arbeteoch kapital.Sverige toppar skatteliga. Vi har högstskatt på arbete av alla. Men när arbetet blir kapitaletmåste man tänka i nya banor. Därför vill vi förändraskatten på pesonaloptioner, sänka arbetsgivaravgiftenoch göra en rejäl socialförsäkringsreform som upp-muntrar till arbete, där förmåner och avgifter stämmeröverens. Att skatten ska sänkas när försäkringsavgif-ter införs är förstås självklart.Fru talman! För det tredje behövs en rejäl satsningpå ett ökat arbetsutbud. Vi vet att regeringen nu harfirat med tårta att man har kommit ned till öppenarbetslöshet genom att öka arbetsmarknadsåtgärder-na. Men vi ska också komma ihåg att det 1994 varsex länder i EU som hade lägre arbetslöshet än Sveri-ge. är det sju länder. Den utveckling vi har fått iSverige är inte världsunik. Vi hänger knappt medomvärlden.Det hade varit ett bättre mål att satsa på att höjasysselsättningen. Där är man tillbaka på den nivå sområdde . är sysselsättningenalldeles för låg. De prognoser som finns för framtidenär alldeles för dåliga när det gäller att klara behovenav ett ökat arbetsutbud både strukturellt och kon-junkturellt. Därför handlar ett av huvudområdena idet gemensamma borgerliga förslaget till inriktningav den ekonomiska politiken om att reformera ar-betsmarknadens funktionssätt.Vi kommer med många olika förslag för att ökamänniskors arbetsutbud. Vi vill ha sänkt skatt påarbete, sänkta marginalskatter, reformerad lagstift-ning och krympta åtgärder. Ökade möjligheter attförena jobb och ansvar för barn och inte bara billigareatt lämna bort barnen, valfrihet i barnomsorgen ochhushållstjänster till överkomliga priser är några ex-empel.Den kommande avtalsrörelsen är avgörande. Detär vi helt överens om. Får vi en löneökningstakt somstår i paritet med produktiviteten eller blir det över-hettning och inflation? Tyvärr har regeringens de-bacle med arbetstidsfrågan inte underlättat. Ut urhöstens diskussioner kom bara den vanliga rödgrönaröran. Vi har sett en hel del debattartiklar och medie-framträdanden där man skyller på varandra. Detkommer säkert att fortsätta hagla ett tag till. Menkontentan är att frågan om arbetstiden har lösts ge-nom att man skjuter den på fram-tiden.Det hade behövts klara besked, helst besked omatt människor ska få bestämma mer själva och inte ska lagstifta om vare sig övertidstak ellerarbetstidsförkortning. Osäkerheten på arbetsmarkna-den kvarstår, precis som de dåliga arbetsförhållande-na som är orsaken till att många människor känner atten arbetstidsförkortning skulle vara lösningen.Problemet med stress, press, utbrändhet och svå-righeten att kombinera jobb med ansvar för barnmåste lösas med helt andra förändringar. de offentliga arbetsgivarna alltid vara sämst?Enligt en undersökning som har gjortär det de kvinnliga läkarna anställda av landstingensom mår sämst. De säger att det i hög grad beror påatt de inte har inflytande över sin arbetssituation.En modern arbetstidslag, avreglering av offentligaverksamheter, mer valfrihet i barnomsorg och hus-hållstjänster som vanliga människor har råd med ärmycket bättre vägar för att få en ordning på arbetsli-vet än en statligt reglerad arbetstidsförkortning. San-ningen är att arbetslivet måste bli sådant att männi-skor både vill, kan och orkar arbeta mer framöver.Fru talman! För det fjärde behövs en rejäl omori-entering när det gäller synen på jämställdhet ochkvinnors situation och möjligheter på arbetsmarkna-den. Vården och skolan, där många människor finns,är några av våra verkliga framtidsbranscher. Kvinnor är också människor. De kanbestämma själva. De kan mycket mer än vad ni i denrödgröna majoriteten tror. Låt kvinnor få fler arbets-givare att välja på. Låt arbetsgivarna konkurrera ompersonalen genom att lämna vettiga villkor. Låt kvin-nor bestämma själva över barnomsorg. förut om könsorättvisor. Vänsterns Holmautgör ingenting annat än en del av den patriarkalaöverhet som förnekar kvinnor samma möjlighetersom män att bestämma över sina egna liv. Ett landsom låser in halva sin ekonomi och halva sin befolk-ning kan inte göra anspråk på att ligga i någon fram-kant.