prot · GN09106 · 2000-05-10 00:00:00 — Vi har också det na-tionella brottsförebyggande programmet. Därtill kanläggas att vi nu också har haft eko-nomiska resurser att ge förstärkningar till kommuner-na till skola, vård och omsorg. Vi tycks ju vara över-ens om att det krävs att man har resurser för att manockså ska kunna jobba brottsförebyggande. Det är litekonstigt att kan påstå något sådant.När det gäller kallelse till förhör har man lyssnatav lite grann hur det fungerar. Det visar sig att föräld-rar ofta medverkar vid förhör vid förundersökningar.Om man tillmäter föräldrarna något ansvar ska det väländå inte behövas en kallelse i den meningen och också har en närvaroplikt. Ni föreslår ju dess-utom att man ska ta bort den här ersättningen. Förmånga föräldrar kan det vara svårt att avstå från ar-bete för att medverka vid de här förundersök-ningarna och förhören. Ni försvårar ju dessa möjlig-heter.Föräldrar är föräldrar även om man inte bor till-sammans. Jag utgår ifrån att de allra flesta föräldrarställer upp när något sådant inträffar för den unge ochatt man har den kontakten att både mamma och pappakan vara med.Anf. 175 () replik:Fru talman! Vi vill att det ska vara en plikt förföräldrarna att komma dit. Det är också viktigt attbarnen känner att det är ett stöd att föräldrarna följermed. Även om det sker i många fall, finns det ocksåmånga fall med stora svårigheterna där föräldrarnainte kommer. Om man uppmanas att göra detta kän-ner man kanske att det är ens föräldraplikt att komma.Jag tror att det skulle vara ett oerhört stort stöd föralla barn att känna att både mamma och pappa kom-mer även om de inte lever ihop. Båda föräldrarnaskulle ha en möjlighet att kallas till detta.Anf. 176 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det handlar om huruvi-da man tillmäter föräldrarna ett ansvar eller inte. Vadskulle hända om man inte uppfyllde den här plikten?Jag tycker att man har skapat förutsättningar för dettagenom att man får en ersättning och en kallelse. Denhär undersökningen visar att de flesta föräldrar fak-tiskt bryr sig om sina barn i sådana här situationer ochställer upp och medverkar.Anf. 177 (mp) replik:Fru talman! Det gäller reservationen om frihetsbe-rövade ungdomar, dvs. de få som sätts i häkte. sade att man inte stöder denna reser-vation eftersom man inte vet hur dessa ungdomar hardet. Men reservationen går ut på att just det ska un-dersökas. Det handlar om att ge en utredning i uppgiftatt kartlägga situationen för den grupp häktade som ärunder 18 år.Från samtliga partier hade man detta krav. Detmåste ju ha uppkommit därför att det finns signalerom att inte alla klarar av denna häktning. Därförskulle det vara intressant att få reda på hur det verkli-gen förhåller sig.Men detta uppdrag tar tydligen inte kriminalvår-den på sig av sig själv. Därför skulle vi här från riks-dagen ge detta uppdrag. Det hade inte varit så omfat-tande eftersom det inte är så många ungdomar detgäller.Anf. 178 () re-plik:Fru talman! När det inte är så många skulle man ioch för sig kunna få reda på hur det ser ut utan skulle behöva tillsätta en utredning. På något sättär det ändå kriminalvårdens angelägenhet att titta påden här frågan. När jag har frågat är det så att manfaktiskt tar hänsyn till de unga. Jag tycker inte att viska utgå från att man inte gör det. Sedan kan det kan-ske i vissa fall förbättras.Tidigare har det framkommit - och det är ocksåen sådan här återkommande motion när det gäller dethär betänkandet om unga lagöverträdare - att ha alternativ till de vanliga häktena. Den pro-blematiken har vi ju tidigare berört. Det var kanskeinte så lyckat eftersom den möjligheten inte står tillbuds överallt.Anf. 179 (mp) replik:Fru talman! Det är ju en lek med ord när det gällerdet här med utredning. Det är inte det vi menar. Jagser att det står så i reservationen. Men i motionsyr-kandet står det faktiskt att man ska ge Kriminalvårds-styrelsen och i uppdrag att se överhäktesverksamheten, och det hade ju varit rimligt.Anf. 180 () re-plik:Fru talman! Vi har ju ledamöter i den här riksda-gen som också sitter i , så detgår ju att väcka den frågan utan att man drar i gång enutredningsprocess när det handlar om så få ungdomar.Anf. 181 ():Fru talman! Jag tänker uppehålla mig några mi-nuter vid ämnet brottslighet bland barn. Då tänker jagfrämst på personer . Det är inte alldelesenkelt att få grepp om brottsligheten bland personer idenna ålderskategori eftersom de ej är straffmyndigaoch det därmed är svårt att få fram statistik. Dessvärreverkar utvecklingen inom barnbrottsligheten ha lik-heter med utvecklingen när det gäller brottslighetbland ungdomar över 15 år.Fru talman! Först vill jag framhålla att jag harsamma uppfattning om familjens ansvar och familjensom brottsförebyggande resurs när det gäller ungalagöverträdare som den som utskottet företräder ibetänkandet.Kia nämnde här tidigare att ung-domsbrottsligheten ligger på en hög, jämn nivå ochatt ungdomsrånen ökar. var innepå ungefär samma tankegång. Hon sade att ungdomeninte är mer brottsbenägen än sedan.Hon säger också att det finns mycket kunskap att tatill när det gäller att försöka komma till rätta med dehär problemen.Brottsdebuten har faktiskt sjunkit under senare år.Det finns en rapport från BRÅ, Strategiska brott. framgår det att debutåldern oftast ligger på 12-13år. Men låg den . Där-för kommer inte barnbrottslingarna - och då menarjag de som är - inte med i statistiken. Detvisar sig nämligen att barnbrottsligheten har ökatganska markant , vilket jag strax skakomma in på.Sedan är det väsentligt, som säger, att ung-domsrånen ökar. Det är allvarligt. Det är ju ett av destrategiska brotten som medför förhöjd risk att såsmåningom hamna i kronisk brottslighetEnligt , , har antaletbrott som efter brottsanmälan klarats upp genomnedläggning på grund av att den skäligen misstänkteär successivt ökat . 1992var antalet 10 556. skedde sedan en ök-ning till drygt 12 000 brott. Denna nivå var tämligenoförändrad fram , vars antal, 12 113, finnsangivet i utskottets betänkande.Tyvärr, fru talman, är den uppgiften ej specielltfärsk. Här borde texten i betänkandet ha uppdaterats.Under 1998 ökade nämligen barnbrottsligheten mar-kant, vilket klart framgår av BRÅ:s statistik. Densäger att 1998 var det 13 240 brott som klarades uppgenom nedläggning på grund av att den skäligenmisstänkte var . Det borde ha funnits medi betänkandetexten i stället för den gamla uppgiftenfrån 1997.Faktiskt är ökningen nästan dubbelt såstor som den tidigare största årliga ökningen 1992-1998. Ser man till sexårsperioden somhelhet innebär den en ökning med , vilket ärmycket allvarligt. Här måste man komma ihåg attdessa siffror ändå inte säger hela sanningen om barn-brottsligheten eftersom det uteslutande rör sig omskäligen misstänkta. Många åker aldrig fast, ochmörkertalet kan förmodas vara stort. Dock får siffror-na anses spegla en alarmerande utveckling.För 1999 har BRÅ ännu ingen statistik färdig närdet gäller denna typ av brottslighet. Däremot har mani en färsk rapport när det gäller ungdomsbrottslighet,rubricerad Ungdomar som rånar ungdomar, 2000:6, visat att det polisanmäldes lika mångaungdomsrån i och under det som det gjordes under hela 1998.Skulle tendensen vara likartad när det gäller barn-brottsligheten är läget än mera alarmerande.Fru talman! I mitt tidigare verksamma liv har jagarbetat som speciallärare på högstadi-um. Jag hade hand om en s.k. observationsklass underåren 1970-1985. I denna klass var det som mest 6-8elever i åldern , och de som gick där hade avolika anledningar svårt att anpassa sig i den vanligaklassen. Ej sällan var de kriminellt belastade och varmed jämna mellanrum i polisförhör. I klassen hade vimånga samtal som rörde sig om etik och moral, brottoch straff osv. Eleverna var öppna och jag fick en godinblick i hur de såg på sitt eget och andra jämnårigakamraters kriminella agerande. Det var mest fråga omsnatterier i affärer och stölder av framför allt cyklaroch mopeder. Däremot handlade det aldrig om attråna andra, vare sig yngre eller äldre. Ej heller lästeman då i tidningar om barn som rånade andra barn,vilket tyvärr händer nu för tiden.Håller barnbrottsligheten på att ändra karaktär?Fru talman! Det är en mycket angelägen fråga, sär-skilt mot bakgrund av , som bl.a. visar på vilka debutbrott som indike-rar hög risk för fortsatt brottskarriär, s.k. strategiskabrott. Rapporten bygger på drygt 33 000 personerfödda som lagförts under perio-den . BRÅ tar upp tre strategiska brott.Det brott som i störst utsträckning kan kallas ett stra-tegiskt brott är tillgrepp av fortskaffningsmedel. 27 %av de personer som i sin debut lagförs för tillgrepp avfortskaffningsmedel kommer i sitt fortsatta liv atttillhöra den lilla grupp som svarar för av dentotala brottsligheten. Men även rån och stöld är brott-styper som förtjänar benämningen strategiska brott.Risken för att de som i sin debut lagförs för rån skabli kroniska brottslingar är , och för demsom debuterar med stöld. Enligt BRÅ:s definition ären kronisk brottsling en person som har lagförts minstnio gånger.Oroväckande är att risken att bli kronisk brottslingökar med sjunkande debutålder. av dem somhar fått en lagföring vid hamnar igruppen kroniska brottslingar, vilket kan jämförasmed av dem som har debuterat i 18-20-årsåldern.Man frågar sig då hur stor risken att bli kronikerär för det barn som brottsdebuterar ,vilket faktiskt är den ålder då de allra flesta brottsde-buterna sker. Är den risken ännu större än motsva-rande risk för 15-17-åringar? På det har BRÅ ingenstatistik.Om en ungdom i åldern brottsdebuterarmed stöld ökar risken från till att bli kro-nisk brottsling. Man frågar sig om risken är ännustörre för ett barn som debuterar medstöldbrott.Ett på sitt sätt intressant faktum är att BRÅ intehar någon uppgift när det gäller risken att bli kroniskbrottsling för den ungdom i åldern somdebuterat med rån, eftersom de personer i undersök-ningen som brottsdebuterade med rån 1975-1977 var så få. Det ligger i linje medmin tidigare redovisade uppfattning att rånbrottslighetbland barn och ungdomar var tämligen sällsynt på1970-talet.Mot bakgrund av förhöjningsrisken att bli kroniskbrottsling när stöld är debutbrottet kan man våga antaatt av de ungdomar i åldern sombrottsdebuterar med rån blir kroniker. Man frågar sigdå: Hur stor är risken att barn så små-ningom blir kroniska brottslingar därför att de harbrottsdebuterat med rån? Många har dessvärre gjortdet.Ej oväntat företer brottsligheten bland barn likhe-ter med de brott som ungdomar ägnar sigåt. Det framgår bl.a. av den tidigare nämnda rappor-ten från BRÅ om ungdomsbrottslighet. Enligt denrapporten var av de gärningsmän som under1999 i och ägnade sig åt rån barnunder . av dem som ägnade sig åt rånvar barn . var i åldern 15-17 år.Fru talman! Som jag tidigare påpekat har barn-brottsligheten ökat , som den verkar ha fått en ny dimen-sion, rånbrottslighet. Det finns ingen tillgänglig sta-tistik på området, men mot bakgrund av brottsut-vecklingen bland ungdomar i åldern är detej orimligt att anta att brott begångna av barn under15 år ändrat karaktär på så sätt att det mer äntidigare handlar om s.k. strategiska brott, vilka med-för högre risk att bli kronisk brottsling.Här har vi ett mycket allvarligt problem. Vi måstefå bukt med den ökande barnbrottsligheten. Annars ärrisken stor att brottskronikernas antal kommeratt öka. Det är av yttersta vikt att så tidigt som möjligtkomma till rätta med denna brottslighet. Ju tidigareverkningsfulla ingripanden kan ske ske i barnetsbegynnande brottskarriär, desto större är möjlighetentill social anpassning hos den unge till ett liv utanbrottslighet.Frågan är så allvarlig att vi kristdemokrater vill attregeringen tillsätter en utredning som dels kartläggerbarnkriminaliteten när det gäller såväl vanliga somstrategiska brott, dess utveckling, omfattning ochorsaker, dels föreslår åtgärder för att komma till rättamed densamma.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till reserva-tion 3, men jag står givetvis bakom även andra krist-demokratiska reservationer.Anf. 182 ():Fru talman! Jag tycker att många av de statistiskauppgifter som här lämnar är väl-digt viktiga. De ger oss väldigt mycket kunskap. Jagtycker ändå att det finns oerhört mycket kunskaperredan i dag om brott begångna av barn, både sådanasom på grund av straffomyndighet leder till åtalsun-derlåtelse och sådana som redovisas i BRÅ:s senasterapport. Jag måste fråga om inte en av de viktigasteåtgärderna nu måste vara att följa upp den statistikoch den kunskap som vi nu har fått och att utvecklaen strategi för de här företeelserna.Jag ser en fara i att börja dela upp detta alldelesför mycket. Vi talar om barnbrottslingar och ung-domsbrottslingar. Jag tror att vi inte bör fixera alltförmycket på det här. Jag förstår av att det finns mycket material och inom BRÅ gör väldigt mycket. Man forskarockså väldigt mycket om just de här viktiga frågorna.Jag har lite svårt att förstå varför vi ska göra en kart-läggning av det här ämnet när vi har BRÅ, som stän-digt arbetar med att ge oss material. Det är väl vikti-gare att vi använder det material som vi får och vida-reutvecklar politiken.Anf. 183 ():Fru talman! Naturligtvis ska vi använda det mate-rial som vi har, men jag kan exempelvis bara som enliten parentes nämna att det i det material som finnstillgängligt hos BRÅ och som nämns i vårt betänkan-de inte fanns med ens någonting om den nästan ga-lopperande utvecklingen . För att förenklaresonemanget vill jag säga att jag talar om barn-brottslingar när det gäller ungdomar som inte ärstraffmyndiga.Det har först och främst skett enenorm ökning som ingen riktigt har väntat sig. Den ärdessutom dubbelt allvarlig i och med att det handlarom rånbrottslighet, som är en tämligen ny företeelse idessa kategorier. Vi läser och hör på TV nästan dag-ligdags om detta.Eftersom det då handlar om strategiska brott me-nar jag att man här måste ta ett extra tag. Det är nogbra med allt det material som finns, men det gällerhär att ta ett samlat grepp över hela fältet. Det ärbättre att vara ute lite grann för tidigt än att kommasent, när utvecklingen kanske har skenat ifrån oss.Anf. 184 ():Fru talman! Jag vill också poängtera att det liggeren viss fara i att titta på statistik och att prata om dengalopperande utvecklingen och den kraftiga förhöj-ningen. Jag tror att vi som politiker måste vara liteförsiktiga med att säga att vi just nu har en explode-rande utveckling, på grundval av uppgifter från ettenskilt år. Visst ska man vara vaksam, men jag troratt man kan tillmäta alldeles för stor betydelsenär man ser en sådan här ökning.Jag tror också att en av anledningarna till att vi ser en kraftigt ökad brottslighet är att fler anmälerbrott, att vi har fått en polis som tar det här påmycket större allvar och att man under det senasteåret över i stort sett hela landets polismyndigheter hargjort speciella insatser när det gäller ungdomsbrotts-lighet, framför allt beträffande ungdomsrånen. Ocksådet ger utslag i statistiken.Jag tror alltså att det är farligt att med somutgångspunkt peka på en utveckling och kräva attåtgärder måste vidtas. Vi måste se på utvecklingen iett längre perspektiv. Jag tror att det är farligt att nusäga att vi har en galopperande utveckling.Anf. 185 ():Fru talman! Det handlar ju inte, , omett enskilt år. Om lyssnade noga på mig vet honatt jag nämnde utvecklingen . Jag sade att det började med ca 10 500 anmäldabrott där den skäligen misstänkte var under 15 år.Sedan ökade antalet långsamt till 12 000. ligger antalet kvar på 12 000. Hade det då fort-satt att ligga kvar på 12 000 eller bara ökat med någothundratal eller så, hade jag kunnat hålla med AliceÅström. Men det ökar plötsligt med över 1 000 brottfrån till ett annat.Jag menar att detta sett mot utvecklingen sedan1992 är alarmerande, i all synnerhet som vi vet attunder har i alla fall rånbrottslighetenmer eller mindre exploderat bland ungdomar. Jag troratt inte ens säger emot det.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )10 § Handläggning av strafföreläggandeFöredrogsjustitieutskottets betänkande 1999/2000:JuU118Handläggning av strafföreläggande (prop.1999/2000:67).Anf. 186 ():Fru talman! har väckt en motion där vibegär en utredning av möjligheten att låta strafföre-läggande avse fängelse. När strafföreläggandeinsti-tutet infördes uttalade man i lagmotiven att tillämp-ningen borde begränsas till de egentliga ordningsför-seelserna. Med hänsyn härtill, sade man, borde straf-föreläggande inte kunna användas beträffande brottpå vilka kunde följa frihetsstraff.Men efter flera andra reformer bestämde man ge-nom en lagstiftning att strafföreläggandeskulle kunna användas beträffande alla brott för vilkaböter ingick i straffskalan, dock inte normerade såda-na. Som har nämnts kan strafföreläggan-de även avse villkorlig dom.Vi i har sagt: Varför inte begära en ut-redning för att se om motiven för bestämmelsen attlåta strafföreläggande i vissa fall avse villkorlig domäven kan anföras till stöd för att låta strafföreläggandeavse fängelsestraff? Det skulle kunna ske vid s.k.artbrott, t.ex. rattfylleri, där det finns en fast på-följdspraxis.Om man använder strafföreläggande i de fallenskulle det kunna innebära en snabb reaktion på brottetoch ett effektivt utnyttjande av samhällets brottsbe-kämpande resurser. Eftersom detta är en känslig frågavill vi att det ska bli en utredning.Fru talman! Jag vill därför yrka bifall till vår re-servation.Anf. 187 ():Fru talman! I detta betänkande behandlas förslagom ändrade regler rörande strafföreläggande ochvissa ändringar i sekretesslagstiftningen.Strafföreläggande innebär att den misstänkte tillgodkännande eller föreläggsett bötesstraff efter vad åklagaren anser att brottet börföranleda. Strafföreläggande får också avse villkorligdom eller sådan påföljd i förening med böter i fall dådet är uppenbart att rätten skulle döma till sådan på-följd. Detta gäller dock inte brott som har begåtts avnågon som inte fyllt . Strafföreläggande kanockså omfatta ett enkelt anspråk som avser betal-ningsskyldighet. Har ett strafföreläggande godkäntsgäller det som lagakraftvunnen dom.I förslaget föreslås att strafföreläggande också skakunna sättas upp och utfärdas i form av ett elektro-niskt dokument, att reglerna förenklas när den miss-tänkte bestrider gärningen och vidare att åklagarmyn-dighetens ärenderegister Brådis kommer att sekretess-regleras. Det handlar alltså om vissa moderniseringaroch förenklingar. Även övriga förslag som finns ipropositionen och i betänkandet rörande förfarandetär ägnade att bidra till en rationellare och snabbareprocess. Utskottet har ställt sig bakom förslagen ipropositionen.Folkpartiet har i en motion föreslagit att straffö-reläggande även ska kunna avse fängelse. Utskottet ärav den uppfattningen att det är att gå lite för långt ochskriver "att det från rättssäkerhetssynpunkt framstårsom oacceptabelt att frihetsberövande skulle kunnaske utan domstolsprövning utan också att allvaret i engärning som förskyllt fängelse bör inskärpas genomlagföring inför domstol". Den synpunkten delar vinaturligtvis, eftersom utskottsmajoriteten har sagt så.Folkpartiet nämner i sin reservation att artbrottskulle kunna bli föremål för utvidgningen och nämnerrattfylleri. Om det är t.ex. en 20-åring som åkt fast förrattfylleri är det viktigt att han också ställs inför dom-stol och blir dömd. Jag tror att det är av vikt i brotts-bekämpningen.Det ligger en fara i att det också skulle handla ombrott som avser misshandel av kvinnor. Just brottensom gäller misshandel av kvinnor är det viktigt synliggör på alla sätt. Det gör man kanske bästom de avhandlas i en domstol.Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets hem-ställan i betänkandet och avslag på reservationen.Anf. 188 () replik:Fru talman! Jag har full respekt för de kommenta-rer som majoritetens företrädare har gjort. Men det ärockså viktigt att komma ihåg det som MargaretaSandgren här sade. Jag håller inte med om det. Detska vara en snabb reaktion, och det ska vara ett ef-fektivt utnyttjande.För en rattfyllerist finns ändå en påföljdspraxis.Frågan är då vilket är bäst. Är det bäst att man be-handlar brottet snabbt eller att man väntar så attdet kommer till domstol? är utvecklingen dess-utom sådan att det tar allt att komma tilldomstol.Därför vill vi att man ska utreda detta, men okej.Jag vill fråga : Är det inte viktigtför en rattfyllerist att ärendet snabbt ska komma tillavgörande?Anf. 189 () re-plik:Fru talman! Jo, det är naturligtvis viktigt att allabrott blir snabbt behandlade från förundersökningenoch hela vägen och att arbetet i rättskejdan snabbaspå betydligt. Det skulle alla vara betjänta av.Men jag tror också att det är viktigt att lagföringav vissa brott sker inför en domstol. Det har ettbrottsbekämpande syfte. Jag tror också att det ärviktigt att rattfyllerister i vissa fall, när de är unga,står inför en domstol och får det utdömandet.Därför tycker vi att det finns en gräns någonstansför hur långt man ska gå när det gäller strafföreläg-gande.Anf. 190 () replik:Fru talman! Vi hade hoppats på att en utredningskulle visa var den gränsen kan vara. 191 ():Fru talman! I dagens betänkande föreslås effekti-viseringar i handläggningen av strafföreläggande. Vimoderater har ingen annan uppfattning än utskotts-majoriteten då det gäller förslagen till effektivisering-ar i den nu aktuella propositionen.I slutet av 1996 behandlade justitieut-skottets betänkande Utökad användning av straffö-reläggande. Vid den riksdagsbehandlingen godkänderiksdagen att möjligheten att utfärda strafföreläggan-de utökades till att även omfatta de fall där det äruppenbart att rätten skulle döma till villkorlig domeller villkorlig dom i förening med böter. Undantagnavar dock de som inte hade fyllt 18 år.Villkorlig dom är en allvarlig påföljd även om endel av dem som döms till denna påföljd dessvärre intealltid inser allvaret. Straffvärdet ligger på fängelseni-vå.Fru talman! Flera av dem som kan komma i frågaatt få villkorlig dom genom strafföreläggande är justunga människor. För dessa unga är det både pedago-giskt och förebyggande att deras fall tas upp vid endomstolsförhandling. Här är vi naturligtvis överens.Det är viktigt att den unge inser att han eller honär inne på farliga vägar. En domstolsförhandling kanvara det tillfälle då en negativ utveckling bryts.Vår uppfattning och äratt även de som är skulle undantas från dens.k. effektiviserade handläggningen.I den kritik som vi framförde då fick vi stöd avbl.a. Lagrådet, som skrev: Det finns anledning atträkna med att en rätt betydande del av målgruppenför den föreslagna reformen kommer att bestå avlagöverträdare i åldern 18-21 år.Vi anser fortfarande att ungdomar mellan 18 och21 år borde vara undantagna från att villkorlig domutfärdas genom strafföreläggande. Det finns ett stortvärde inte minst ur pedagogisk och brottsförebyggan-de synpunkt att unga brottslingar får sin påföljd viddomstolsförhandling. Detta har vi uttryckt i ett sär-skilt yttrande till detta betänkande. Det är det sätt vikan reagera på vid det här tillfället.Fru talman! Avslutningsvis vill också jag yrka bi-fall till hemställan i betänkandet och avslag på reser-vationen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Kapitalanvändning i avkastningsstiftel-serFöredrogslagutskottets betänkande 1999/2000:LU20Kapitalanvändning i avkastningsstiftelser.Anf. 192 (m):Fru talman! Sju motioner från sju olika partier be-handlas i lagutskottets betänkande nr 20 för inneva-rande riksdagsår, i vilket frågan om kapitalanvänd-ning i avkastningsstiftelser tas upp. Samtliga motion-syrkanden går ut på att ge regeringen i uppdrag attpröva frågan om lagändringar i syfte att underlätta förs.k.