prot · GN09110 · 2000-05-16 00:00:00 — Men liggerdet naturligtvis i medvetandet att detta land har ge-nomgått av instabilitet, av inbördeskrigoch av militärstyre. Erfarenheter från andra ländervisar också att det tar tid att gå från en sådan situationtill full stabilitet och demokratiskt samhällsstyre. Detgör naturligtvis att man mycket noga måste pröva påvilket sätt man kan stödja en långsiktig och positivutveckling.Det som jag nu tycker är viktigt är att vi avvaktarden här planen från Guinea-Bissaus regering och attvi naturligtvis också vill se prov på en demokratiskstabilitet . Det är viktigt vid över-vägandena av hur det långsiktiga samarbetet ska seut. Självklart påverkar det också den svenska synenpå det fortsatta samarbetet med . Det kommernaturligtvis att avgöra även hur det kommer att se utfortsättningsvis med tanke på det som har hänt underde senaste dagarna.Anf. 27 ():Fru talman! Biståndsministern säger att man av-vaktar den plan som ska komma. kanskeoroligheterna blossar upp igen. Det kanske vore braom vi är lite mer aktiva och talar om att vi gärna villstödja en avpolitisering av militären och en avväp-ning av de soldater som fortfarande finns i landet. Detär ju sådana saker som gör att man kan komma vida-re. Jag tror att det vore väldigt bra om vi kunde taaktiva initiativ och inte bara avvakta.Det finns en rapport från sä-kerhetsrådet till FN:s generalsekreterare där man justpekar på dessa saker, dvs. vapnen, militären och attdet behövs stöd för att hjälpa till med detta. I dettasammanhang tycker jag att skulle kunna visaen mer aktiv roll.Ministern säger också att det är klart att det stödsom nu finns ska delas upp mellan flera länder i . Det är ju bra att vi arbetar i . Det ären brist att vi har gjort det lite för lite. Menjag känner att det blir lite svårt för ett land som Gui-nea-Bissau, som är så litet, att dela med sig till deandra fattiga länderna där när nu vill satsa litebredare på . Vi har ju ändå ett ansvar, efter-som vi har en så lång tradition av samarbete medGuinea-Bissau. Därför tycker jag att vi har ett ansvaratt vara särskilt aktiva i det landet.Anf. 28 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill ändå understryka det som jagsade i mitt svar till , nämligen attstödet faktiskt ligger på 47 miljoner, och vikan komma upp i ungefär dessa nivåer med de 16,2miljoner som det är klart att ska få istöd plus det som ligger utanför, nämligen 25-40miljoner som Sida kommer att betala ut. Och dessapengar ska ju gå till fredsfrämjande insatser, återupp-byggnad och demokrati och mänskliga rättigheter.Jag kan inte utgå från något annat än att MarianneAndersson tycker att detta är ett stöd som är till gagnför en demokratisk utveckling i , ochsedan kommer vi att återkomma till hur detfortsatta stödet ska se ut. Då får vi fortsätta diskussio-nen.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1999/2000:400 omkommunernas arbete med storstadssatsningenAnf. 29 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omvilka åtgärder jag avser att vidtaga för att kommuner-na ska leva upp till intentionerna i storstadsarbetetoch till de ekonomiska villkor som avtalats mellanstaten och kommunerna.Bakgrunden till frågor är upp-gifter i massmedierna om besparingar i de kommu-nala verksamheterna i bl.a. och Stockholm.De lokala utvecklingsavtal som tecknas med sjustorstadskommuner innehåller bl.a. kommunernasåtgärdsplaner för de aktuella bostadsområdena, ochdärutöver reglerar avtalen statens och kommunernasekonomiska åtaganden. Avtalen bygger på ett ömse-sidigt förtroende mellan staten och respektive kom-mun, och jag utgår naturligtvis ifrån att kommunernauppfyller vad de åtar sig i form av ekonomiska insat-ser och verksamheter.Till förutsättningarna för avtalen hör att kommu-nernas specialsatsningar eller särskilda insatser i deaktuella kommundelarna inte minskar och att kom-munernas resursfördelning tar hänsyn till de utsattakommundelarnas särskilda förutsättningar.Om någon kommun trots allt inte skulle uppfyllaförutsättningarna för avtalet eller sina förpliktelserenligt avtalet kommer det att framgå snabbt. Delsbetalas det statliga bidraget ut i delsummor, och vidrekvisition av beloppen ska det alltid framgå hurtidigare medel använts, dels ska avtalen reviderasminst en gång , och i samband med det fram-går det också hur avtalsvillkoren har efterlevts.Anf. 30 ():Fru talman! Jag börjar med att tacka för svaret ochmed att betona det positiva i storstadssatsningen - detpositiva i att regeringen och staten engagerar sig istorstadskommunerna, i storstädernas möjlighetermen också i storstädernas problem och hjälper till närdet gäller att få en lösning på problemen.Samtidigt som jag betonar det positiva i storstads-satsningen menar jag att det inte riktigt går att bortsefrån att en del av storstadspengarna försvinner i svartahål i form av skattesänkningar eller för att täcka uppför borgerliga nedskärningar. Senast var det väl ettmoderat kommunalråd som i erkände att pengar-na just går till svarta hål och ersätter skattesänkning-ar.Det har tagits fram långa listor med exempel frånHuddinge, , , , Husbyoch . Jag ska inte trötta statsrådet med att läsaupp från de långa listorna men jag tänker ta upp ettpar exempel och några aspekter.Ett exempel gäller det som statsrådet själv nämneri sitt svar, nämligen resursfördelningen. Efter det attstorstadssatsningen presenterades och avtal skrevsmed har radikalt ändrat sitt re-sursfördelningssystem. Man planerar att gå över tillpengsystem inom såväl barnomsorg och skola somäldreomsorg, även om man inte hunnit dit . Detgör att man fördelar om pengar. Man går ifrån denfördelning som gällde tidigare och går över till ettrakt pengsystem, vilket missgynnar utsatta områden -t.ex. , som ju är ett av de utpekade om-rådena i storstadssatsningen.Andra exempel kan hämtas från Stockholmskommun. I exempelvis har vi ju sett nedskär-ningar på deras medborgarkontor. Sedan har det fylltsupp via pengar från storstadssatsningen. har fått nedskärningar med 2 miljoner ochfått 2 miljoner från storstadssatsningen. En anställdhar försvunnit och sedan återkommit genom stor-stadsanställning. Samma sak gäller pengar till fort-bildning av lärare och till barnomsorgen.Det går inte att helt frigöra sig från misstanken attborgerliga kommunalpolitiker nyttjar väl tänkta, välanvända och väl riktade storstadspengar för att i stäl-let finansiera skattesänkningar och neddragningar i deaktuella områdena. Tanken med storstadssatsningenvar ju den rakt motsatta: att satsa på de här områdena.Statsrådet säger i sitt svar att det här kommer attupptäckas direkt via revision och via den kontinuerli-ga uppföljningen och rekvireringen av medel. Jagmåste därför fråga hur statsrådet ser på de här ex-emplen. Det gäller alltså resusfördelningssystemet,som ändras i och nedskärningarna i exem-pelvis . Liknande exempel finns i ,och andra stadsdelar i det moderatstyrdaStockholm. Hur kommer detta att påverka? Kommerdet här upp vid revisionen och när medlen rekvireras?Det vore trevligt att få ett svar om det.Anf. 31 Statsrådet ():Fru talman! Jag välkomnar in-ställning till att det är viktigt att driva storstadspolitik.Vi pratar ofta om storstäderna som viktiga motorer itillväxtområden. Men det är också viktigt att se att detfinns oerhört stora skillnader mellan förutsättningarnaockså i våra stora tillväxtområden. Det är inte alla ien storstad som märker att de bor i en tillväxtregion.Det är inte alla som känner att de har möjlighet att taför sig av de fördelar som finns runtomkring nu närarbetslösheten sjunker och tillväxten ökar.Vad vi försöker uppnå med storstadsavtalen ärjust detta med att minska skillnaderna och att se tillatt tillväxtregionerna i vårt land blir den motor förjämlika villkor som våra medborgare i storstädernaoch självklart också i resten av landet behöver.Att minska segregationen är alltså syftet med stor-stadsavtalen. Avtalen är en möjlighet till samarbeteför de sju kommuner som regeringen och riksdagenhar pekat ut och som vi välkomnar i ett samarbete.Inriktningen på avtalen - de sex avtal som har teck-nats och det sjunde avtalet som vi nu förbereder -skiljer sig en del åt.Alla förslag, alla idéer och alla initiativ kommernämligen från det lokala hållet. Jag tror att det ärviktigt att säga det därför att det - bortsett från deolika kriterier som jag nämnde i svaret när det gällerde möjligheter som vi har att kontrollera att pengarnagår till det som avtalen innehåller - kanske är så attdet lokala perspektivet, alltså förankringen och un-derifrånperspektivet, också är en garant för att kom-munerna håller sin del av avtalet. Detta är ju förankratbland medborgare och det finns naturligtvis förvänt-ningar om att kommunerna ska fullfölja vad de åtagitsig.När vi sedan tecknar avtal är det hela villkorat påolika sätt. Det är villkorat med att kommunerna självabidrar med en del motsvarande vad staten bidrar med.Det är också villkorat i avtalen att man inte får tapengar från de områden som vi har tecknat avtal omosv. Om kommunerna därutöver skulle höja ellersänka skatten lägger sig avtalen så att säga inte i det -avtalen gäller.Jag utgår från att det finns ett intresse från kom-munernas sida, precis som det finns ett intresse frånregeringens och statens sida, för att avtalen hålls, justför att uppnå uppsatta mål: att minska segregationen.Om det är någon kommun som tycker att pengarna äronödiga vill jag återigen säga att det här är ett frivil-ligt samarbete. Det är en möjlighet till samarbete somvi inbjuder kommunerna till.Vi är självklart måna om att medborgarna i allasju kommunerna ska känna att vi menar allvar och attstorstadspolitiken nu skiljer sig en del från de kortariktade åtgärder som vi tidigare vidtagit och som påen del platser har varit väldigt lyckade. Men det harockså kommit kritik just därför att åtgärderna varitkortsiktiga. Det har varit korta projekt som har enga-gerat och entusiasmerat människor. Men när pengar-na tagit slut upplever en del att det inte fortsatte.Tanken med storstadspolitiken är också att här haen långsiktighet. Att minska segregationen är någotsom kräver både uthållighet och pengar. Vi är bered-da att vara med och lägga de pengarna. Villkoret äratt också kommunerna lägger pengar. Vidare förut-sätter vi att avtalen blir just långsiktiga och uthålligaoch att människor lokalt känner att det är på riktigtoch att storstadspolitiken också är en hembygdspoli-tik för väldigt många.Anf. 32 ():Fru talman! Jag vill återigen poängtera att jag ärpositiv till regeringens storstadspolitik och till desatsningar som regeringen gör. Det är ju för att jagvill slå vakt om det positiva som jag blir lite rädd närjag följer debatten i en del av kranskom-muner och framför allt i en del stadsdelar i Stock-holm.Det vore intressant att höra statsrådet kommenteraden totalt förändrade resursfördelningen i Huddinge.Den river ju upp en del av grunden för det som Hud-dinge ansökt om storstadsmedel för.Det är säkert viktigt att regeringen satsar pengar iHuddinge men det gäller också att se till att pengarnakommer till rätt ställe och att kommunens resurser tillHuddinge och inte minskar.I , där jag själv är uppväxt, ökar arbets-lösheten fortfarande. Det är enda stället i Stockholmdär det är så. När man ser att kommunen skär nedsamtidigt som regeringen satsar blir man lite konfun-derad.Statsrådet nämnde att storstadssatsningen byggerpå ett ömsesidigt förtroende. Frågan är då: Hur på-verkas det här ömsesidiga förtroendet av att de stads-delar där regeringen satsar drabbas av besparingar?Flemingsberg, en kommundel i , har fåttbesparingar på och Tensta-Hjuls-ta, en stadsdel i , har fått besparingar på 24miljoner kronor. Påverkas det ömsesidiga förtroendetav att i de stadsdelar där regeringen valt att lägga inextra pengar väljer de borgerliga kommunledningarnaatt göra ekonomiska nedskärningar? Det och resurs-fördelningen vore det kul att få svar om.Anf. 33 Statsrådet ():Fru talman! De avtal som vi har tecknat med desex kommuner som är klara, bl.a. ,kommer vi naturligtvis att följa extra noga, om detinnebär några förändringar med det nya resursfördel-ningssystem som man har infört. Det kan vi inte sägaännu. Men på samma sätt som vi följer andra avtalkommer vi här att ha en extern, en utomstående, revi-sion. Vi har också en kontinuerlig revision, som ärkopplad till en närliggande högskola. Vi kommerockså att låta göra en översyn avde totala erfarenheterna av de avtal som vi nu tecknar.Vi kommer självfallet att se efter att de avtal somvi har ingått följs. Vi har inte sett några teckenpå att man bryter mot de avtal som gäller. Men detligger i vårt och i intresse att se till att deavtal som har tecknats på frivillig basis också efter-levs. Det ligger framför allt i medborgarnas intresseatt det blir så.Sedan är frågan var man i övrigt sparar i avtalen.Det är självfallet en fråga som jag gärna skulle läggamig i, men det har jag inte möjlighet att göra eftersomvi är politiker på olika plan. Det är en diskussion somman måste ta lokalt, bl.a. de företrädare som är valdai de utpekade kommunerna.Oavsett vad man tycker om skattesänkningar ellerskattehöjningar, tror jag att vi är överens om att om viska minska segregationen i våra områden, oavsett omdet är i storstäderna eller i andra delar av landet, kos-tar det pengar. Vi borde också kunna vara överens omatt ingen av oss, oavsett om vi är hög- eller lågin-komsttagare, tjänar på ökad segregation och ökadeorättvisor. Då är det självklart att det går mycketenergi från de människor som tycker att de klarar sigsjälva för att skydda sig mot de människor som harbehov av stöd och hjälp. Att ha en generell politikoch att ha en välfärdspolitik som är värd namnetförpliktigar. Då måste man diskutera var man skalägga pengarna.Vi har erbjudit ett avtal till sju kommuner, ochvi kommer på olika sätt, som jag sade i mitt svar, attfölja, granska och utvärdera dessa avtal för att se attde har blivit genomförda såsom det var tänkt när vigick in i dem.Anf. 34 ():Fru talman! Jag ser fram mot resultatet av denexterna revisionen, och jag ser fram mot resultatet avuppföljningen av storstadssatsningen.Jag är ändå lite tveksam när statsrådet säger atthon inte ser några tecken på att avtal har brutits. Närjag slår upp tidningarna i ser jag ganskatydliga exempel på det. Det handlar om resursfördel-ningssystemet i , som är ett helt annat re-sursfördelningssystem än vad man hade när man gickin i avtalet. Det handlar om nedskärningar i de utsattaområdena.Om statsrådet inte ser några sådana teckenhoppas jag att statsrådet till framtida utbetalningar avstorstadsmedel kan lägga lite stramare tyglar påkommunerna och göra en lite mer aktiv uppföljningav att medlen verkligen kommer de utsatta stadsde-larna till del.Jag hoppas också att statsrådet, i alla fall i någonmån, kan se till att pengarna inte används för att fyllatomrummet efter skattesänkningar eller den formenav politik. I så fall riskerar storstadssatsningen att istället för att hjälpa utsatta stadsdelar i Stockholmskommun användas för att sänka skatten på Öster-malm och i andra, betydligt mer välbärgade delar.Jag vill tacka statsrådet för en bra debatt, och jaghoppas att vi återkommer efter att revisionen harskett.Anf. 35 Statsrådet ():Fru talman! Jag tror att jag och äröverens om att när man sparar i de generella system-en är det alltid de människor som är i störst behov avde generella systemen som far mest illa. Det finnsalltid de som klarar sig utan de generella lösningarnaeller den generella välfärden. Därför är det bekym-mersamt när man sparar just där; det minskar förtro-endet och minskar möjligheterna att arbeta mot seg-regation och för ett mer jämlikt samhälle.Pengarna i avtalet betalas ut i omgångar. Förut-sättningen för att få del av de pengar som ska betalasut är att man redovisar hur tidigare pengar har an-vänts. Vi följer självfallet mycket noga hur kommu-nerna nu efterlever de avtal som vi har ingått.Återigen, eftersom det här är ett frivilligt samar-bete, är det viktigt att understryka att det är på frivil-lig basis man går in i det. Det är självklart att mångaandra kommuner runtom i vårt land gärna, med nöje,glöd och entusiasm skulle vilja gå in i ett liknandesamarbete. Det förpliktigar att gå in i dessa avtal, ochvi är måna om att de ingångna avtalen följs noga.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:306 omskatt på avfallsförbränningAnf. 36 Miljöminister ():Fru talman! har frågat migom jag är beredd att ta initiativ till att beskatta för-bränning av avfall samt vilka initiativ som jag avseratt vidta för att ska klara förslagen till nyaavfallsförbränningsdirektiv inom EU.Skattefrågorna ligger inom finansministerns an-svarsområde. Jag har därför samrått med honom i denaktuella frågan.Inom EU har alla medlemsstater enats om en hie-rarki för hur avfall ska omhändertas. I första hand skauppkomsten av avfall förebyggas och avfallet skainnehålla så lite farliga ämnen som möjligt. Det avfallsom uppstår ska återanvändas eller återvinnas genomt.ex. materialåtervinning eller förbränning med ener-giutvinning. I sista hand ska avfallet tas om hand påannat sätt, t.ex. genom deponering.Regeringen har vidtagit fle-ra åtgärder för att minska deponeringen av avfall.Anledningen till detta är inte bara den negativa på-verkan på människors hälsa och miljön som depone-ringen av avfall kan leda till, utan också det faktumatt avfallet i större utsträckning bör användas som enresurs. Det avfall som tidigare gick till deponeringbör i stället kunna användas som nytt material i nyaprodukter, genom kompostering eller som bränsle föratt producera energi. På så sätt kan vi uppnå ett eko-logiskt hållbart samhälle med hjälp av en effektivresurshushållning och mindre användning av fossilaämnen. kommer detta att minska de negativaeffekterna som bidrar till klimatförändringen.Förbränning av avfall är, som bekant, en vanligbehandlingsmetod i . gav meto-den energi i form av el och värme.Förbränningen medför dock luftföroreningar ochfarligt avfall i form av aska och slagg som innehållerfarliga ämnen. Därför införde vi i i mitten av1980-talet dåtidens strängaste krav på förbrännings-anläggningar. Askan och slaggen ska deponeras un-der säkra former, vilket i vissa fall innebär stabilise-ring med cement eller förglasning. Luftföroreningar-na är dock inte nationsbundna utan gränsöverskridan-de. har därför deltagit aktivt i arbetet med detdirektiv som håller på att beslutas för att skärpakraven på samtliga förbränningsanläggningar inomEU. Detta direktiv kommer också att innebära att desvenska kraven skärps.Det kommer dock att dröja innan direkti-vet träder i kraft. Naturligtvis måste den svenskalagstiftningen och de svenska anläggningarna anpas-sas fram till dess så att kraven kan följas. De berördaaktörerna är medvetna om detta arbete,och jag är övertygad om att kommer att klarakraven i det kommande direktivet.Karin undrar också om jag avseratt ta initiativ till att införa en skatt på förbränning avavfall. Frågan var bl.a. uppe för diskussion i sambandmed att skatten på avfall som går till deponeringinfördes. Regeringen uttalade då i propositionen omlag om skatt på avfall att det inte fanns skäl att låtaavfall som går till förbränningsanläggningar omfattasav skatt. Frågan kunde dock komma att behöva ana-lyseras på nytt om utvecklingen gick moten omotiverad ökning av sådan förbränning. I nulägetär det för tidigt att bedöma vilka effekter som skattenpå deponering av avfall har fått, och det är också förtidigt att redan nu bedöma behovet av att införa enskatt på förbränning av avfall.Mycket tyder emellertid på att åtgärderna som in-förts för att minska deponeringen av avfall i storutsträckning har inneburit att kommunerna planerarför en utbyggnad av förbränningskapaciteten i landet.Utbyggnaden av andra metoder för omhändertagandesåsom materialåtervinning och kompostering hardock inte varit lika omfattande. Jag anser att det ärviktigt att få klarhet i denna fråga, och regeringen hardärför beslutat att ge i uppdrag attundersöka hur kommunerna planerar att omhändertaavfallet samt undersöka om ytterligareåtgärder behövs för att öka materialåtervinning ochkompostering. I uppdraget ingår att verket ska göraen preliminär bedömning av hur skatten på avfall harpåverkat kommunernas planering. I samband meddetta ska även frågan om hur kommunernas förbrän-ning av avfall påverkats av avfallsskatten belysas.Anf. 37 ():Fru talman! Jag tackar miljöministern för svaretpå min interpellation.I svaret refereras till den strategi EU enats om be-träffande förhållningssätt till avfall. I första hand skauppkomsten av avfall förhindras. I andra hand skaavfallet separeras och återanvändas. För att klaradenna överordnade strategi bör inte andra former avavfallshantering premieras. Skattebefrielse för detavfall som går till förbränning minskar motiven föratt den överordnade strategin ska kunna fullföljas.De svenska kommunerna planerar för ökad för-bränningskapacitet. Ett trettiotal kommuner har såda-na planer. I 20 av dessa förekommer ingen avfallsför-bränning . Som ministern nämner är planer förandra metoder av omhändertagande såsom materi-alåtervinning och kompostering inte lika omfattande.Tidigare planer, delvis finansierade av ekologiskaomställningsbidrag eller energiomställningsdito,uppskjuts eller skrinläggs.I finns det tveksamhet kring om ifall enlångtgående separeringsanläggning kommer att lönasig när förbränning är gratis. I ersätts eventu-ellt den planerade rötgasanläggningen med transporttill en förbränningsanläggning i . I Helsing-borg är biocellsprojekten i fara. Tyvärr finns detmånga fler exempel som jag skulle kunna räkna uppom tiden medgav det.Min poäng med nämnda exempel är att nuvarandeskattesatser inte ger incitament till den teknikutveck-ling som borde vara ett led i uppfyllandet av rege-ringsdeklarationens ambition om att ska varaett föredöme vad gäller ekologisk omställning. Detinnebär också att vi riskerar att gå miste om export avmiljöteknik som annars borde kunna vara en expan-derande nisch för . Dessa framtida arbetstill-fällen borde vara en naturlig konsekvens av att Sveri-ge har en högkvalitativ teknikforskning och en in-dustriell tradition. Ska dessa fördelar få genomslagkrävs dock att miljörelateringen av vårt skattesysteminte är svagare hos oss jämfört med omvärlden. Sna-rare borde miljörelateringen i skattesystemet öka.Fru talman! Miljöministern säger att ett ekologis-ka hållbart samhälle kan uppnås med hjälp av eneffektiv resurshushållning och mindre användning avfossila bränslen. Problemet är att avfallsförbränning-en också omfattar fossila ämnen. Organiskt avfall skakomposteras eller rötas. Metaller och papper skaåteranvändas. Vad återstår då? Jo, plaster i mångaolika former. Dessa har i princip alla ett fossilt ur-sprung. Alltså kan jag inte se att avfallsförbränningenplatsar i ett långsiktigt hållbart samhälle.En annan aspekt på ett hållbart samhälle är krets-loppsbegreppet. Det är knappast möjligt i biologiskmening att hävda att kretsloppen sluts med hjälp avförbränningen. Avfallsförbränningen tränger undanen mer kretsloppsanpassad värmetillförsel. I Umeåminskar biobränsleanvändning för uppvärmning ef-tersom importerat avfall är en billigare energikälla.Mindre än hälften av träpelletsens produktionskapa-citet på utnyttjas i dag.Miljöorganisationen förärade i går ossriksdagsledamöter en burk innehållande flygaska ochslagg; restprodukter från avfallsförbränningen. Askankan innehålla klorerade och bromerade dioxiner,klorfenoler, klorbensener, bensen, toluen, etylbensin,xylen, klorerade thiofener, PAH och andra gifter.Bruken ska inte öppnas!I interpellationssvaret står det att askan och slag-gen deponeras under säkra former: stabilisering medcement eller förglasning. Jag skulle vilja veta var iSverige detta förekommer. I blandas askanmed kalk, men den stabiliseras inte av det. Det endaexempel jag känner till där man verkligen har lyckatsmed en cementstabilisering är . Å andra sidanfår då askan och slaggen samma volym som det avfallsom gett upphov till slaggen och askan.