prot · GO0943 · 2000-12-08 00:00:00 — Barnen,hemmet och därmed sammanhängande uppgifter varkvinnornas ansvarsområden, och i stort sett är detlikadant i dag.Vi ser dock en förändring framför allt hos de ungakvinnorna och männen. Kvinnorna anser att förvärvs-arbete är självklart, och männen anser att det är själv-klart att de ska ta del i barnen. En bra familjepolitik ärdärför en viktig del av jämställdhetspolitiken. Det ärdå viktigt att vi ser att familjerna består av individermed olika behov och krav.I utredningen makten är din ståratt läsa att kvinnor gör av allt obetalt hushålls-arbete. I av barnfamiljerna delar kvinnanoch mannen jämnt på det obetalda arbetet, och i 69 %av barnfamiljerna tar pappan inte ut någon föräldrale-dighet alls. Siffrorna har ändrats något, men helhets-bilden är ändå den samma.Vem som ska göra vad i hemmet är en förhand-ling om tid och pengar. Ju mer ekonomiskt oberoendekvinnan är av mannen, desto fler arbetsuppgifterförhandlar paret om. Ju mer jämlika familjer blir påhemmaplan, desto mer jämlika blir förhållandena påarbetsmarknaden.Men ingen kedja är starkare än dess svagaste länk.Fortfarande är det så att den farligaste platsen för enkvinna är hennes eget hem. Familjepolitiken bordedärför inte bara ägna sig åt att utjämna de ekonomis-ka skillnaderna utan även åt att utjämna maktförhål-landena mellan könen genom att problematisera hurvi ska kunna göra hemmet och familjen till en säkerplats för alla som vistas där.Kommittén Välfärdsbokslut slår fast att ensamstå-ende kvinnor med barn i stor utsträckning är utsattabåde för stora ekonomiska svårigheter och för våldeller hot om våld. I misshandlas ett30-tal kvinnor till döds av sina partner i familjen. Varfjärde gravid kvinna misshandlas.Hur detta våld mot kvinnor inom familjens rampåverkar andra medlemmar i familjen, nämligenbarnen, visades i en affischkampanj i Stock-holms län. Affischkampanjen ifrågasattes av vissamän som kände sig utpekade, vilket visar på att maninte ser eller vill se det som ibland sker inom famil-jen.I familjens sköte utsätts barn för sexuella över-grepp och misshandel. Tonårsflickor i giftsbort av föräldrarna i arrangerade äktenskap, och närde vägrar finna sig i detta blir de utstötta ur familjen.Syskon ställs mot syskon och föräldrar mot barn. Ivärsta fall blir dessa flickor mördade av sina föräldrareller sina bröder i familjens namn. Familjen är medandra ord inte alltid en trygg gemenskap.Fru talman! Ytterligare en svag länk i familjepoli-tiken är hur vi definierar en familj. "Det krävs en helby för att fostra ett barn" säger ett afrikanskt ord-språk. I lever man också med begreppet exten-ded families - utvidgade familjer. Den vanligastedefinitionen i är dock mamma, pappa, barn -den s.k. kärnfamiljen. Men familjer består också avensamstående föräldrar med barn, heterosexuella ellerhomosexuella föräldrapar med barn och storfamiljer iolika konstellationer. ingår också farföräldraroch morföräldrar i familjebegreppet.Familjepolitiken måste vara flexibel nog för att nåolika familjer på lika villkor. är därförmed och moderniserar föräldraförsäkringen så att denbättre möter ensamstående och homosexuella föräld-rars situation.En bra familjepolitik är en politik som stärker fri-görelse, självständighet och individers fria val attsjälva definiera sin familj. En sådan politik ger bästamöjliga förutsättningar för ett ökat barnafödande.Fru talman! En familjepolitik värd namnet måsteockså se till att föräldrar kan förena förvärvsarbetemed skötsel av hem och barn. arbetar mångakvinnor deltid för att hinna med. Ett av huvudskälentill att vill förkorta den dagliga arbets-tiden är att vi vill få en rättvis fördelning av arbete,tid och pengar mellan kvinnor och män.Vår syn i arbetstidsfrågan delas för övrigt av Jä-mO. I sitt yttrande över rapporten arbetstid -för och emot, Ds 2000:22, skriver man så här: "JämOkonstaterar att den nuvarande normalarbetstiden intepassar kvinnor lika bra som män och deltidsarbete hardärför blivit en strategi för kvinnor att kombineraarbetsliv och familj. Kvinnorna själva har stått förkostnaderna, vilket i sin tur medfört lägre krav påsamhällsservice. Kvinnors val har också underlättatmäns heltidsarbete. "Vidare skriver JämO så här: "De invändningarsom kan riktas mot att arbetstiden minskas genomflexibelt uttag eller en extra semestervecka är framförallt att ett sådant uttag av arbetstidsförkortningen medstor sannolikhet leder till att kvinnor anpassar sig änmer till familjen. Den extra semesterveckan behöverinte förändra manligt uppbyggda hierarkier i arbetsli-vet eller vanor i privatlivet. "Fru talman! Familjepolitiken ska vara generell föratt vi ska undvika marginaleffekter och stigmatise-ring. Vi är därför inte nöjda förrän även familjer somuppbär socialbidrag får del av barnbidragshöjningar-na. Barnbidraget är inte generellt förrän denna för-ändring är gjord. försvarar inkomst-bortfallsprincipen, och vi kommer därför att jobba föratt taken i föräldraförsäkringen höjs. Även garanti-beloppet, som varit det samma , måstehöjas. Vi anser också att barn har rätt till föräldrarnasomsorg när de är sjuka oavsett var barnet bor. Om ettbarn är bosatt i t.ex. hos sin mamma kan intepappan vara hemma med sjukt barn när barnet vistashos pappan här i . Vi anser att föräldraförsäk-ringen måste vara så flexibel. Med dessa krav gårVänsterpartiet vidare i budgetsamarbetet med Social-demokraterna och Miljöpartiet.Bo Könberg betecknade sig själv tidigare i ettsamtal med mig som ett oskyldigt barn. Jag försöktepå något sätt få in honom i familjepolitiken, menCecilia klarade det på ett alldeles utmärktsätt, så jag avstår.Vänsterpartiet står med andra ord bakom den nuförda familjepolitiken såsom den kommer till uttrycki betänkandet. Vi avvisar därmed avdragsrätten förhushållsnära tjänster. Vi avvisar tankar på vårdnads-bidrag. Vi avvisar sänkningar av nivåer i föräldraför-säkringen. Vi förordar bl.a. en familjepolitik sominnebär en daglig arbetstidsförkortning, en utökadföräldraförsäkring och generella barnbidrag.Vad gäller de tio s.k. pappadagarna kan jag talaom för att jag inte känner mig ettdugg orolig för innehållet i den kommande proposi-tionen. talar om ett uns av civil-kurage. Jag hade uppskattat om iså fall hade visat det civilkuraget att hon hade tagitmed de homosexuella även vad gäller de tio pappada-garna.Vi i står bakom reservation 51 un-der mom. 41, men för tids vinnande yrkar jag intebifall till den.Anf. 118 () re-plik:Fru talman! säger att man är medoch moderniserar föräldraförsäkringen och talar omatt taken ska höjas i den samma. Men hur är det medbotten? Tak är så väldigt viktiga, men hur är det medbotten och dem som inte får del av eller väldigt litendel av föräldraförsäkringen? Vad ska man göra meddem? Innebär inte "generell" att det ska vara för alla,eller gäller det, som , för det stora flertalet, medanen del - de som verkligen behöver stöd - lämnasutanför? Så är det i föräldraförsäkringen i dag.Anf. 119 () replik:Fru talman! läser jag, , engång till ur mitt manus: försvarar in-komstbortfallsprincipen, och vi kommer därför attjobba för att taken i föräldraförsäkringen höjs. Ävengarantibeloppet, som varit det samma ,måste höjas. Är det svar på frågan?Anf. 120 () re-plik:Fru talman! Ja, det är det till viss del. Men detskulle vara skönt om kunde konkreti-sera sig, så att vi bildade en front. Vi är många partiersom kräver att man ska höja garantibeloppen för attfaktiskt ge de mest utsatta en rimlig chans att klarasig.Egenföretagare och studerande har ju ett bedröv-ligt stöd från samhället . Vore det inte bättre attsatsa på dem först innan man lägger ut pappamånaderoch höjer taken? Det gäller väl att prioritera. Vi har jubara en viss summa pengar. Prioritera dem som be-höver det mest!Anf. 121 () replik:Fru talman! Det är ett bedrövligt stöd från sam-hället, säger som tidigare i sittanförande talade om att allt stöd från samhället skulletas bort och att allting skulle lösas med skattesänk-ningar, grundavdrag osv. Då blir nämligen föräldrar-na helt plötsligt bemyndigade och klarar av sin egensituation, för är de misstrodda. Jag har förståttav att det enda man kan göra - jaghar skrivit upp det här - för att föräldrarna ska fåtillbaka makten är skattesänkningar.Om vi nu ska utnämna den här kammaren till ettställe där det på något sätt pågår ett krig där vi skavälja front väljer jag en annan sida än den som Ceci-lia förespråkar vad gäller familjepoliti-ken.Anf. 122 ():Fru talman! Jag vill börja med att säga att jag na-turligtvis står bakom alla våra reservationer och detsärskilda yttrandet, men för tids vinnande yrkar jagbifall till reservation 41 och 44.Familjefrågorna är ett viktigt område för osskristdemokrater, eftersom vi tror att deras funktion isamhället är svår att ersätta med något annat. I FN:skonvention om barns rättigheter står det att familjensåsom den grundläggande enheten i samhället ochden naturliga miljön för alla dess medlemmar ochsärskilt barnens utveckling och välfärd bör ges nöd-vändigt skydd och bistånd, så att den till fullo kan tapå sig sitt ansvar i samhället. Det står också att barnetför att kunna uppnå en fullständig och harmoniskutveckling av sin personlighet bör växa upp i en fa-miljemiljö i en omgivning av lycka, kärlek och för-ståelse. Det här är alltså enligt FN:s barnkonvention.Denna målsättning måste vi kunna ha trots att vivet att barns miljö inte alltid ser ut så. Därför bör inteheller familjen vara en sluten enhet. Många barn leveri familjer med dålig ekonomi, misshandel, övergrepposv. Men vi måste ha visionen om vad som är en brauppväxtmiljö för våra barn. Och vi har inte uppfunnitnågot annat som enligt forskarna anses vara bättre förvåra barn. Barn har behov av trygghet, av att bli sed-da och av kontinuitet i föräldrarelationer. Och det ärviktigt att samhället ger stöd med alla de reformersom vi politiker kan besluta om. Just därför är famil-jepolitiken inte bara en passiv bidragsfråga. Den talarom hur vi ska ge våra familjer ett stöd i deras viktigauppdrag att fostra framtida samhällsmedborgare medrespekt för demokrati och rättvisa.Vi vet att barn har olika förutsättningar under sinuppväxttid. Vissa barn klarar av större barngrupper.Andra klarar av små barngrupper, och vissa barn trivst.o.m. bättre med att få vara i en hemmiljö med sti-mulans t.ex. från öppna förskolor eller liknande.Den socialiseringstanke och kollektivistiska tankesom präglade paret lever dock kvar i vårtsamhälle. har alla präglats av dagissom det enda alternativet, även jag själv, trots att minmamma var hemmafru. Dagis är bra. Jag har självhaft mina barn på dagis. Men hade viett trefamiljssystem. Vi var tre familjer med en barn-skötare som kommunen anställde. Då fick vi en litemindre grupp i hemmiljö. När mina barn sedan blevlite större, , kunde de börja på dagis medengagerad personal som var intresserad av dem.De gör en fantastisk insats på dagis. Men nog vardet många dagisfröknar som också tyckte att det varlite tufft för de barn som var och som började pådagis.Vi kristdemokrater tror att vi måste hitta flera al-ternativa barnomsorgsformer för våra barn där barnet,individen, står i centrum. Det sägs att dagis är bra förbarn som har problem hemma. Ja, visst kan det varabra att de kommer hemifrån. Men det kanske inte är iden stora dagisgruppen som de här barnen ska varautan i ett mindre sammanhang. Därför måste familje-politiken präglas av en helhetssyn. Det handlar omhur vi ska hitta former så att unga människor villskaffa barn men också om att kunna stödja dem påolika sätt. Hur ska vi se till att den nya familjen orkarhålla ihop? Det är inte så lätt när man springer mellanjobb och dagis och ska hinna handla och städa. Manska hinna vara make och maka, ha socialt umgängeoch eventuellt få över för sig själv. Jagtycker inte att dagens samhälle är särskilt barn- ochföräldravänligt.Vad kan vi då göra åt det här? Vi kan se till att geförutsättningar för trygga och långvariga relationermellan makar, stötta familjerådgivningen, satsa påföräldrautbildning när paret väntar barn, ge familjernastöd när barnet är nyfött på olika sätt, t.ex. via famil-jecentraler, låta föräldrarna ha rätt till tjänstle-dighet så att de själva kan avgöra hur de vill ordnabarnomsorgen och ge föräldrarna en chans att väljahur de vill skapa den här goda uppväxtmiljön för sittbarn.Kanske ska barnet vara hemma, kanske hos far-mor eller morfar. Eller kanske ska det vara på famil-jedaghem, i andra privata alternativ eller på koopera-tiva daghem. Öppna mångfalden, eftersom barnsbehov är så olika, och förbättra systemet, så att flerpappor tar ut föräldraledigheten!Flexibel arbetstid blir allt vanligare, och det böruppmuntras. Hem och skola har gjort en undersök-ning som visar att av föräldrarna anser att flexi-bel arbetstidsförläggning är det bästa botemedlet motansvarskrockar i vardagen. Att regeringen återinförkontaktdagarna, så att föräldrarna kan följa med bar-net på dagis eller skola, välkomnar vi kristde-mokrater som har haft det med som ett krav i tidigarebudgetmotioner.Majoritetspartierna drev igenommaxtaxereformen. Jag tycker att vi ska titta på hur detslår i . Förslaget innebär en allmän för-skola för 4-5-åringar, och denär obligatorisk för kommunerna men frivillig förbarnet. Det här finns redan i kommun.Förslaget innebär vidare att barn till föräldrar som ärarbetssökande ska ha rätt till barnomsorg, och så ärdet redan i . Förslaget innebär att barn tillföräldrar som är föräldralediga med yngre syskon skafå rätt till barnomsorg. Så är det redan i Stockholm.Kristdemokraterna står bakom det här i . Vi tycker att det är bra, så vi är inte allsmotståndare till de här förslagen. Men det måste varaupp till kommunen att bestämma hur det ska se ut.Det märkliga med den här rättighetslagstiftningen äratt barn får rätt att vara mer på institution i stället förrätt till mer tid med sina föräldrar.Sedan ska jag gå över till maxtaxekonstruktionen,som vi anser ger mer pengar i fickan till högin-komsttagare än till låginkomsttagare. Snacka omfördelningspolitik!I har man räknat på hurmaxtaxan slår för . Eftersom vi har införtdet mesta av rättighetslagstiftningen kommer det inteatt kosta oss särskilt mycket vad gäller den delen.För de höginkomsttagare - jag känner flera somfår mer i plånboken om året- som får lägre taxor mister staden ungefär 360 mil-joner kronor, och det får vi täckt av staten. Däremotberäknas stadens kostnader öka med ungefär 1 mil-jard kronor till följd av fler inskrivna barn och ettökat tidsutnyttjande för inskrivna barn. Och för dethär tillförs inte staden några medel.Kommunerna har alltså inga garantier för att fåkostnadstäckning för sina intäktsförluster i framtiden.Eller lovar regeringen att man ständigt ska tillförakommunerna de här pengarna? Eller varifrån ska vi tade här 600 miljonerna, som det kanske blir i och meden möjlig skatteeffekt som kan få ned siffrorna något?Ska vi ta dem från barnomsorgen, eller ska vi ta demfrån äldreomsorgen?Förslaget innebär således följande:1. Tanken är att föräldrarna ska arbeta mer, alltsåmindre tid tillsammans med barnen.2. Höginkomsttagarna gynnas mer av det här sys-temet.3. Det finns stor risk för att vi måste skära ned påandra områden, på grund av den här rättighetenför höginkomsttagare att få mer pengar kvar iplånboken.Är det så s, v och mp vill ha det? Att ge till de rikaoch sedan öka antalet barn i dagisgrupperna. Gynnardet barn som behöver bli sedda?Jag tycker att det här är ett förslag som är full-ständigt förkastligt. Det stämmer egentligen inteöverens med något partis politik, som jag ser det.Möjligtvis är det tänkt som valfläsk till höginkomst-tagare.Tänk om ni i stället hade sagt: I stället för att gyn-na höginkomsttagare lägger vi 5,3 miljarder på attförbättra barnomsorgen och skickar de pengarna tillkommunen. Det tror jag att föräldrarna hade velat ha.Föräldrarna är inte i första hand ute efter sänkta taxor,även om många naturligtvis blir glada åt det. Detförstår jag också. Det kan man inte säga mycket om.Men för många är kvaliteten i barnomsorgen detviktigaste.En sak är säker. Det är inte föräldrarna och barnensom står i centrum i det förslaget.Vårt alternativ till maxtaxereform är en valfrihets-revolution, där föräldrarna själva vet bäst vad barnenbehöver. Vi vill höja garantibeloppet från 60 till 150kr. Vi ska ha ett barnomsorgskonto med perbarn som man kan fördela . Vi vill också gemöjlighet för avdrag för styrkta barnomsorgskostna-der på per barn och år. Vi höjerbarnbidraget, något mindre än regeringen, men vi hari stället en skattereduktion på per barn och må-nad för alla barn . Vi förbättrar också påbostadsbidragssidan, så att makarnas gemensammainkomst beräknas vid bestämning av bostadsbidragetsstorlek.Vi tar inga barnomsorgspengar från kommunerna.Men vi fördelar från statens medel till familjerna. Detgynnar fler låginkomsttagare och slår mer rättvist.Det gynnar alltså inte särskilt höginkomsttagare, sommaxtaxeförslaget gör. Och det kostar ungefär likamycket som maxtaxan.Nog vore det bättre om vi kunde få ett samhällesom går i riktning mot ökad mångfald även på barn-omsorgsområdet. Men det här verkar vara den sistabastionen för socialismen som man håller väldigt hårtom.Avslutningsvis vill jag bara nämna, fru talman, attvi kristdemokrater är mycket glada för att det kom-mer en höjning av adoptionsbidraget, vilket vi tidiga-re har föreslagit regeringen.En grupp som tyvärr inte får det stöd som de be-höver är en liten grupp biståndsarbetare utomlandssom inte kan få del av det s.k. vårdbidraget. Vårdbi-draget räknas inte som familjestöd som ska utgå tillbiståndsarbetare anställda vid ideella organisationer.Vi tycker att de bör omfattas.Fru talman! Det finns mycket att säga om hur viskulle vilja förbättra för barn och föräldrar, men meddet framförda vill jag säga att vi naturligtvis stårbakom alla våra reservationer och det särskilda ytt-randet och yrkar bifall till reservationerna 41 och 44.Anf. 123 () replik:Fru talman! tar uppmaxtaxan, och maxtaxedebatten har, precis som Desi-rée sade redan varit. Men jag villockså påpeka att förutom finns det iStockholms län en väldig massa kranskommuner somhar en helt annan situation. Visserligen försöker manfrån borgerligt håll vägra maxtaxan. Men bl.a. i minegen hemkommun kommer det att bli så att manmåste införa maxtaxan, eftersom föräldrarna vill haden.Men ett resultat av maxtaxan säger blir att barn får rätt till mer tid påinstitution, men inte rätt till mer tid med föräldrarna.Jag skulle vilja att utveck-lar det lite grann. Jag menar att barnen får mer rätt attvara på institution, anta att de är där ,men vad menas med att de inte har rätt till mer tidmed föräldrarna? Är det en arbetstidsförkortning somDesirée föreslår?Anf. 124 () replik:Fru talman! Nej, det står i själva budgetproposi-tionen att avsikten med maxtaxeförslaget också är attfungera som en arbetsmarknadsåtgärd, för att föräld-rarna ska kunna jobba mer tid. Vi vill få ut fler påarbetsmarknaden. Det är så det står i budgetproposi-tionen. Om föräldrarna ska jobba mer kan jag inte seannat än att det blir mindre tid med barnen.Anf. 125 () replik:Herr talman! De som ska arbeta mer är kanske i såfall mammorna, dvs. gör man detockså ekonomiskt lönsamt för dem genom att max-taxan införs. När vi talar om en daglig arbetstidsför-kortning menar vi att det är papporna som ska sänkasin arbetstid och mammorna som ska öka sin. Det ärdet jag tror ligger bakom förslaget till maxtaxa.Desirée får det att låta väldigtnegativt att barnen skulle få rätt till mer tid på institu-tion i förhållande till att barnen skulle kunna varahemma med föräldrarna . Men vi i Social-demokraterna, och vill seförskolan som en del av utbildningen, en del av helaskolan. Det finns också ett pedagogiskt innehåll iförskolan som inte kan ges i hemmet.Anf. 126 () replik:Herr talman! Jag tycker att svararsjälv. Hon säger att det ska löna sig för mammorna attjobba mer. Många kvinnor vill säkert jobba mer ochatt man ska ta bort marginaleffekterna. Men jag trorinte att barnen i första hand vill att föräldrarna skajobba mer.Dessutom är det här ett förslag som bara gynnarett sätt att lämna sina barn. Det är inte så att man, somi vårt förslag, kan använda en mångfald olika typer avbarnomsorgsalternativ.Sedan säger att det är bra på dagisoch att det är pedagogiskt. Visst är det så. Men jag serhur förslaget slår på t.ex. . Vi ger en lätt-nad i plånboken framför allt för höginkomsttagareoch i andra ändan kanske vi måste dra ned på barn-omsorgsverksamheten eller ha fler barn i grupperna.Jag menar att det slår helt fel om vi undergräverkommunernas ekonomi. Då har vi ju kommit helt fel.Det är väl inte dit som vare sig ellermajoritetspartierna egentligen hade tänkt sig, hoppasjag, att vi skulle behöva tränga undan annan verk-samhet. Vi har inte gett kommunerna några garantierom pengar framöver. Man har sagt att man ska följautvecklingen, men det finns inga garantier.Anf. 127 ():Herr talman! Jag vill börja med att ställa mig bak-om synpunkterna i särskilda yttrandeavseende utgiftsområde 12 och den kraftfulla satsningCenterpartiet vill göra för att förbättra ekonomin försmåbarnsföräldrar med de smalaste ekonomiska mar-ginalerna. Vi anser att borde haanvisats 2001 för att höja grundnivån i föräldrapen-ningen från till per dag. Dessutom villjag yrka bifall till reservationerna nr 40 och 45. Menjag står självfallet bakom övriga reservationer därCenterpartiet förekommer.Herr talman! Många unga vågar inte eller väljeratt inte ta steget att bli föräldrar, eftersom de ser atttiden är knapp, ekonomin skral och självbestämman-det inskränkt i dagens samhälle. Den samlade famil-jepolitiken måste bygga på hela familjens omgivning,men föräldrarna får aldrig fråntas ansvaret för sinabarn. Föräldraskapet måste upprättas.Nativiteten i är på samma låga nivå som iflera sydeuropeiska länder. Orsakerna i de ländernaanses vara svårigheterna för kvinnor att kombinerabarn med karriär. Därför väljer kvinnor arbete och ensjälvständig ekonomisk tillvaro. En liknande förkla-ring till det låga barnafödandet bör även kunna gällaSverige. var det vanligt att barnafödande varett sätt att komma bort från arbetslöshet.När unga kvinnor inte fick arbete valde de att bliförälder. Förhållandet har numera förändrats. I dagväntar många unga kvinnor med att bilda familj tillsman försäkrat sig om en utbildning eller ett arbete.Jag tycker att denna utveckling är positiv och att denär bra för jämställdheten och för samhället som hel-het.Barn ska självfallet födas av kärlek, inte på grundav ekonomiska ersättningar. Men de ekonomiskavillkoren påverkar barnafödandet. Därför ska de eko-nomiska förutsättningarna vara så goda att föräldrarhar en god ekonomisk trygghet.Centerpartiet delar regeringens uppfattning ochtycker att det är bra att barnbidrag och flerbarnstilläggnu höjs. Vi tillstyrker för övrigt även förslaget omhöjning av adoptionskostnadsbidraget. Det var påtiden. Adoptioner får aldrig bli en klassfråga.Tiden är, som jag tidigare nämnde, en knapp re-surs för småbarnsföräldrar. Många föräldrar kännerständigt att tillvaron är stressig och att det är svårt attfå tiden att räcka till. Vissa familjer har släktingar ochvänner som hjälper till, andra saknar det. Det behövsinsatser för att frigöra tid för småbarnsföräldrar.Centerpartiets familjepolitik möjliggör mer tid förbarnen genom bl.a. att föräldrar ska kunna korta sinarbetsdag om de så önskar. Skattesubventioneradetjänster för utförande av sysslor i hemmet skulle hjäl-pa många föräldrar att få tiden att gå ihop.Herr talman! Barnfamiljerna har burit stora bördorunder 90-talet. Låginkomstfamiljer och ensamståendeföräldrar har varit extra hårt utsatta. Trots att ekono-min nu blomstrar är det många familjer som inte ärdelaktiga i den snabba ekonomiska utvecklingen.Drygt vart tionde barn växer upp i en familj somnågon gång får socialbidrag, en siffra somtyvärr förvärrats rejält, om man tittar .