prot · GN0991 · 2000-04-04 00:00:00 — Jag ska barage ett exempel, som jag gärna skulle vilja höra fi-nansministerns tankar kring.Jag slog upp de olika betänkandena och såg attmoderaterna föreslog ett sänktutgiftstak på utgiftsområde 10, som handlar om bl.a.sjukersättning - ett av de mer problematiska område-na - på minus 12 miljarder. För åren 2001 och 2002lade de i vårbudgetbetänkandet ett minus på17 miljarder och på 20 miljarder . Dehade en våldsam glädjekalkyl, där de bl.a. hade lagtin effekter av en karensdag. Det påverkar ju överhuvud taget inte på utgiftssidan utan på inkomstsidan,så de hade räknat fel.Jag försökte göra en grov kalkyl: Skulle de ha kla-rat det här? Om vi dessutom skulle få svårt att hållajust det utgiftsområdets tak skulle varatvungna att sänka sjukersättningen till nivån . Jag tror inte att någonsin skulleklara av det.Jag tänker inte kalla ett stödparti tillModeraterna, för jag vill inte förolämpa Folkpartietpå det sätt som älskar att förolämpaoss. Jag tror alltså att skulle få ganskasvårt att förankra detta i de borgerliga samarbetsparti-erna.Jag ber alltså om finansministerns kommentarertill denna lilla analys.Jag vill också ställa en annan fråga till finansmi-nistern. Den föregående finansministern, - om jag nu ska citera honom för en gångs skull- jämförde på ett möte i Nationalekonomiska före-ningen utgiftstaken med skyskrapor i . Hansade att man måste bygga skyskraporna i såflexibla att de skulle kunna tåla jordbävningar, åt-minstone begränsade jordbävningar, utan att rasaihop. Han varnade också för ett alltför doktrinärttolkande av utgiftstaken.Man måste också kunna förklara för folk, som detär just nu när inkomsterna ökar oerhört starkt ochutgiftstaken ska ligga oerhört stilla, att budgetlagenfaktiskt tillåter en viss rörlighet. Regeringen har rät-tighet att tolka utgiftstaken på olika sätt.Jag tror att vi i den nuvarande, ansvarsfulla majo-riteten, som ju tänker ta ansvar för den offentligaekonomin sammantaget, gör klokt i att inte vara allt-för retoriskt doktrinära på det sätt som den borgerligaoppositionen är, utan verkligen noga tänka igenomhur vi ska framställa det här på ett pedagogiskt ochvettigt sätt.Anf. 48 ():Fru talman! Det finns ett problem med denna kon-struktion. Ett parti sitter i regeringen, och träffar se-dan överenskommelser med två andra partier. Vi iden äkta oppositionen har aldrig någon möjlighet attställa de andra inom majoriteten till svars, så detta ären bra form. Det är alldeles extra lägligt att JohanLönnroth är här.Jag vill bara påminna om vad som har hänt. Jagtycker att det är ett väldigt bra svar som finansminis-tern har gett på själva frågorna. Utgiftstaken ska hål-las. Det har ni tidigare också gjort stora ansträngning-ar för att uppnå. Men det finns ett fundamental fel ihanteringen av frågorna. Ni har nämligen först sattsprätt på budgeteringsmarginalen - det som ska ga-rantera den flexibilitet som pratarom. Det är det utrymme man ska ha för oförutseddahändelser. Det har ni ätit upp med beslutade reformer.När man har behövt använda marginalen har rege-ringen - inte - tillgripit begränsningsbe-lopp, indragna anslagsbehållningar och annat, dvs.gjort rena rama tokbesparingar. Det har man gjort påegen hand, och det har varit väldigt bråttom. Man harfått ta pengarna där det har varit fysiskt möjligt ochkanske inte där det har varit sakligt mest motiverat.Det beror just på att man först bestämmer ett ut-giftstak, och sedan försöker man trycka in för mycketunder det. Man förmår inte att prioritera, utan när detkommer önskemål från höger och vänster ger manefter och sätter sprätt på budgeteringsmarginalen. Detär ett mycket dåligt sätt att sköta utgiftstaken.Den andra dåliga delen är att man försöker läggasaker utanför. Det gäller allt från , somkom till redan innan utgiftstaken fastställdes, till detbisarra sättet att kalla bidrag för avdrag och därmedredovisa minskade skatteintäkter i stället för bidrag it.ex. Det är också ett sätt attkringgå utgiftstaken.Då är det mycket intressant att ärhär. Efter det att ni har träffat era överenskommelser,som vi kan läsa om i tidningarna och se om på TV,pratas det från regeringens sida om att taken liggerfast och att de är hårda, medan det från Vänsternpratas om att det är mjuka, läckande och lite trasigatak. Det är inte så noga med taken.Nu när det är herrarna som har tagit över den eko-nomiska politiken ska man kanske inte förvånas överatt man kommer in på ROT-termer. Förut pratade viom att städa i statsfinanserna, men ska det varaläckande tak. Jag vill bara påminna om det som AnneWibble brukade säga, nämligen - jag tror att det ärnågonting som herrarna här verkligen borde ta till sig,även om hon inte lyckades klara städterminologinmed företrädare - att det krävs hårdanypor i den ekonomiska politiken för att försvaramjuka värden. Genom att man vill trycka in så myck-et som möjligt redan från början kommer man inte attkunna välja i slutändan. Då kommer man återigen attfå göra sådant som att abrupt skära ned på biståndsut-betalningar och ta pengar från de allra fattigaste sjukamänniskorna, som inte kommer att kunna ha råd atthämta ut mediciner. Det är den typen av saker somsker därför att ni inte kan ha hårda nypor redan frånbörjan.Jag skulle vilja höra om finansministern här kandementera tal om de läckande taken.Anf. 49 Finansminister ():Fru talman! Först vill jag gärna säga att det exem-pel som tog om väldigtlåga nivåer på utgiftstaken ochhur det exempelvis skulle drabba vår sjukförsäkringkraftigt är väldigt belysande när det gäller moderater-nas sätt att hantera budgetfrågor och när det gällermoderaternas sätt att riva ned ett välfärdssamhälle.Jag har två saker att säga. Det ena är att GunnarHökmark älskar att tala om det förgångna. Han leververkligen i det förgångna. Han började med att talaom vad som hände före och efter 1994. Han sägersamtidigt att det är meningslöst. Jag ska inte gå in påden diskussionen nu; den har fört såmånga gånger. Jag vill ägna mig åt framtiden.Framtiden kommer vi att presentera torsdagen den13 april i denna kammare. Av respekt för kammarentänker jag inte presentera innehållet i vårpropositio-nen förrän . Diskussionen omutgiftstak och annat får anstå till dess.Anf. 50 ():Fru talman! Det är självklart att vi ska diskuteraframtiden. Det är därför som det är rätt bra om viockså innan regeringen presenterar vårpropositionenkan resonera igenom vad det är för grundläggandeprinciper och riktlinjer som ska gälla.Det är självklart lätt för varje regering att ryckasmed när de ekonomiska tiderna är goda, men helapoängen med utgiftstaken är att man inte ska göra det.Man ska se till att man kan stärka statsfinanserna såatt man slipper göra saker som slår dumt och felak-tigt. Det finns faktiskt en avgörande och grundläg-gande viktig uppgift i detta. Om man låter utgifternabyggas på - det kan vara små tal - hamnarman till slut fel. Det är inte bara det att man inte görnågonting åt skenande utgiftssystem. Där har vi ex-emplet med sjukförsäkringen just . Regeringen harinte sagt någonting om hur man ska få kontroll överden utvecklingen. Man går också vid sidan om påolika sätt. Det som då händer är att man står där närdet är sämre tider.Det som har pekat på, , äratt vi nu börjar närma oss samma situation som vi vari . De statliga offentliga finan-serna har samma känslighet. På sätt och vis kan mansäga att vi ser det . När det är goda tider ökarinkomsterna väldigt snabbt. Men när tiderna blirsämre vänder utvecklingen rakt av. Det är mot denbakgrunden faktiskt rätt rimligt att vi även före vår-propositionen diskuterar vilka principer det är somgäller.Det är som bl.a. har noterat här ti-digare. Jag vet inte vad jag ska kalla Vänsterpartietoch . Ska jag kalla dem koalitionspartier istället? Där talas det om att vara lite mer flexibel ochlägga in nya utgifter, och att man sedan får se hur detgår med taken. Från finansministerns sida har detsagts att man ska hålla utgiftstaken.Finansministern behöver inte presentera någon-ting ur vårpropositionen annat än vilka utgångspunk-ter regeringen har. Kommer ni att hålla utgiftstaken?Det har att göra med den bedömning vi gör av denekonomiska politiken i dess helhet. Är det så att vi ärtillbaka i en utveckling som vi hade tidigare, somledde oss in i krisen? Är det så att regeringen tänkerse till att vi behåller en stark kontroll över statensfinanser?Det har stått så mycket i tidningarna. Det kommerfram så tydligt i prognoserom att utgiftstaket håller på att spräckas attdet faktiskt är relevant att vi även innan vi får sevårpropositionen får veta vilka principer finansmi-nistern har. Jag ställer därför frågan än en gång. Jagfick inte svar på den tidigare. Kommer regeringen atthålla fast vid de utgiftstak som har fattatbeslut om?Anf. 51 ():Fru talman! Först ska jag säga till också kvinnorna bygger tak i . Detär kanske lite kaxigt att säga att männen städar. Det ärkanske inte alltid sant, men vi strävar efter att varamera mångsidiga på det sättet som ett feministisktparti. Det är klart att definitionsmässigthar ett övertag i alla debatter där hon talar med tregubbar. Det inser jag.Sedan är frågan hur vi ska värna de mjuka värdensom talar om. Det skulle vara väldigtintressant att höra förklara - om honhar tid att ägna i sitt sista inlägg åt det- hur hon ska värna de mjuka värdena ihop med ettparti som inte har några budgeteringsmarginaler överhuvud taget och som gör drastiska nedskärningar justpå de mjuka områdena, som det inte ärberett att spara ett öre på försvaret, polisen och rätts-väsendet. Hur ska klara att ihop medHökmark värna de kvinnliga och mjuka värdena? Detskulle jag gärna vilja höra.Till sist vill jag säga att jag vet att det är svårt attfå att gå in i den mera principielladiskussionen om taken. Jag har uttryckt mig så att jagtycker att det är klokt att göra taken lite mjukare ochlite flexiblare. Det är inte bra att lägga betongtak. Detär väldigt svårt att förklara för folk. Jag tror att detöver huvud taget är klokt att undvika att vara doktri-när i den ekonomiska politiken.Den nuvarande majoriteten har ju verkligen städatupp i den offentliga ekonomin. Vi har sunda offentli-ga finanser nu efter det att de här tre partierna hartagit ett mycket stort ansvar. Då vore det väldigt po-sitivt om också finansministern ville uttrycka någon-ting positivt om det här med vikten av att göra dethela begripligt för alla de människor som i praktikenska genomföra den ekonomiska politiken.Anf. 52 ():Fru talman! Jag noterar att det är någon som kan-ske borde tala lite mer om utgångspunkterna och göralite klarlägganden i fråga om hur han ser på att sam-arbetspartierna, stödpartierna, koalitionsparterna, ellervad man nu vill kalla dem, uppenbarligen har enannan inriktning på den ekonomiska politiken än vadsom kommer till uttryck i det här interpellationssva-ret. Men finansministern har ju en replik till.Sedan tror jag att kan känna sigalldeles lugn. Om det skulle bli aktuellt tror jag att vikan hantera . Det brukar inte vara likastora problem som det är att hantera er, vad jag harförstått. Det här är inte riktigt temat för dagens ämne.Men det blir problem om man går in på en sådan linjesom ni gör och är för mjuk i händerna när det gällerde ekonomiska frågorna. Det gäller t.ex. att manluckrar upp taken och börjar sväva på målet när detgäller om man ska rätta utgifterna efter inkomsternaeller inte, om man när det är den bästa tiden i frågaom inkomsterna ska göra stora åtaganden för framti-den som man sedan inte kommer att kunna infria. Dåhamnar man i den situationen att man måste skäraned på sådant som drabbar folk som har mycket svårtatt klara av det. Det är då man blir tvungen att göramycket akuta och drastiska besparingar.Jag tycker att det är mycket viktigt att ha en bud-geteringsmarginal. Jag tycker att den ska vara såpassstor att man rimligtvis också kan täcka in oförutseddautgifter. Då får man ju inte använda budgeterings-marginalen till beslutade reformer som ni, som är desom har format majoriteten, har gjort de senaste åren.Därmed klarar man inte de oförutsedda utgifterna.Nu lägger ni visserligen in stora budgeterings-marginaler men säger också att det är ett reformut-rymme. Jag skulle återigen vilja be finansministernom en kommentar till diskussionen om de läckandetaken. Nog kan jag spika lite brädor på ett tak, om detär det som det handlar om. Men uppenbarligen harinte i sin feministiska iver eller i någonannan iver kommit så långt som till att just lära sig också behöver ha lite hårda nypor om man skaklara av de här frågorna.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.11 § Svar på interpellation 1999/2000:299 omvård av egna barn i hemmetAnf. 53 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig om mittuttalande vid ett besök vid Ädelfors folkhögskola kantolkas så att en människas samhällsnytta ska kopplastill vederbörandes arbetsinsats i yrkeslivet?Svaret på fråga är naturligtvis nej.Jag vill gärna tillägga att det citat som tillskrivs miginte är korrekt återgivet. De föräldrar som vill varahemma för att sköta om sina barn ska naturligtvisvara det. Även om man inte har arbetsinkomster somgenererar skatteintäkter tillför man självfallet sam-hället många andra värden, liksom alla andra föräld-rar som passar sina barn.När man talar om barnfamiljernas situation är detviktigt att komma ihåg att det i ges mycketomfattande stöd till barnfamiljer i form av bl.a. för-äldraförsäkring samt barn- och bostadsbidrag. Sverigehar världens mest generösa föräldraförsäkring somger småbarnsföräldrar rätt till 64 veckors betald le-dighet. Snittet i EU ligger , och närmastSverige ligger med 28 veckor.En viktig utgångspunkt i mitt arbete som finans-minister är att prioritera åtgärder som leder till ut-hållig tillväxt, inte därför att det är ett självändamålutan därför att det ger oss alla, staten, kommunernaoch individerna, mer resurser. Genom tillväxt får vimer resurser för att klara dagens och framtidens be-hov inom områden som skolan, sjukvården, äldreom-sorgen och rättsväsendet.Tillväxten är starkt kopplad till den arbetskraftsom finns tillgänglig. I den publiceradeLångtidsutredningen visas att vi går mot en period därallt färre ska försörja alltfler som inte arbetar. En stordel av förklaringen är att vi får en större andel äldreoch en vårdkrävande befolkning som födel-setalen är relativt låga. Vi ser också en oroande trendi att förtidspensioner och långtidssjukskrivningarökar.Det är därför viktigt att staten stimulerar till ökatdeltagande på arbetsmarknaden. Ett led i denna strä-van är att införa maxtaxa inom barnomsorgen så attarbete bli mer lönsamt som barnfamiljernasekonomiska situation förbättras. Förslaget motverkarde marginaleffekter som finns för småbarnsför-äldrar som vill öka sin arbetsinsats.Anf. 54 ():Fru talman! Jag har två dokument i min hand. Detena är bok där hon ingåendeanalyserar socialdemokratins familjepolitik genomolika årtionden. Hon pekar på de utomordentligt storaorättvisor som denna familjepolitik har skapat. Hongör detta utifrån en människosyn som präglas avvärme och omtänksamhet när det gäller barnen ochfamiljerna och utifrån hur orimlig den socialdemo-kratiska familjepolitiken över huvud taget har blivit.Det andra dokumentet är från Vetlanda-Postenoch handlar om när finansministern var och talade påen folkhögskola utanför där han rent ut,enligt skrivningen, säger att de som tar hand om sinabarn inte ska ha någon ersättning därför att de inteutför ett sådant samhällsnyttigt arbete som genererarinkomster för staten.Nu säger finansministern att han inte har sagtdetta, vilket är intressant. Jag vill därför ställa enfråga till finansministern. Innebär detta att finansmi-nistern anser att de som tar hand om sina barn utförett viktigt arbete i hemmet och att det därför finnsanledning att ändra på den familjepolitik som miss-gynnar just dessa familjer?Det intressanta är ju att den familjepolitik och dettalesätt som finansministern står för ger uttryck för enmycket rå materialistisk människosyn som det egent-ligen är utomordentligt allvarligt att vi ska behövabygga framtidens samhälle på. Att unga familjer i2000-talets ska behöva inrikta sina liv påmarxistiska dogmer som är baserade på en materia-listisk människosyn är en olycka för unga svenskafamiljer.Tar finansministern klart avstånd från det som ståri tidningen? Och är han därmed beredd att ocksåändra på familjepolitiken?Men det intressanta är ju att det i svaret visar sigatt finansministern innerst inne har den uppfattning-en. Han säger nämligen att föräldrarna är arbetskraftoch att det är arbetskraften som måste utnyttjas. Detär återigen en mycket klart markering när det gällerdenna syn på människan och familjen. Vilka signalerger denna form av resonemang till föräldrar, till han-dikappade och till sjuka - om man inte betalar så harman egentligen inget samhällsvärde? Har finansmi-nistern tänkt på hur långt man kan dra konsekvenserav den formen av uttalande, att man bara sätter eninsats i samhället i relation till hur man kan värderadenna insats när det gäller frågan om pengar ochskatteintäkter?Det är fullständigt orimligt med en politik som in-nebär så stora orättvisor som dagens familjepolitikinnebär. Det är ändå så, finansministern, att avbarnfamiljerna med barn mellan ett och ett halvt inte får del av barnomsorg ellersubventionerad barnomsorg, av barnfamiljernamed barn mellan fyra och och av barn-familjerna med barn . Är det inte rimligtatt också dessa familjer får del av det samhälleligastödet när det gäller vård och omsorg om egna barn?Måste vi inte se till att föra en politik som innebär attdet är föräldrarna som vet vad som är bäst för barnen.Det är varken finansministern eller jag som vet vadsom är bra för , och Lund-ströms barn. Det vet de bäst själva. Är det inte ensådan politik som vi måste forma?Anf. 55 ():Fru talman! Jag vill tacka för att hanhar väckt denna fråga. Det är angeläget att få svar påden. Jag förstår att tar avståndfrån det som sades och som citerades från folkhög-skolan i . Dessvärre börjar jag fundera på omhan inte behöver ta avstånd från sitt svarpå interpellationen där följande står:"Även om man inte har arbetsinkomster som ge-nererar skatteintäkter tillför man självfallet samhälletmånga andra värden, liksom alla andra föräldrar sompassar sina barn. "Jag hoppas att det inte är finansministerns syn pådet viktiga arbete som väldigt många föräldrar utför,att det inte består i att man passar sina barn.Finansministern är ju väldigt tydlig i svaret närdet gäller att maxtaxan ingår som ett led i strävan attstimulera till ökat deltagande på arbetsmarknaden.Finansministern har förstått vikten av att använda sigav ekonomiska styrmedel för att åstadkomma ettönskat beteende. Men jag tror att finansministern harglömt bort att en anledning till att det föds så få barn,vilket finansministern pekar på som ett problem införframtiden, är att många föräldrar tycker att det ärsvårt att få livet att gå ihop med både förvärvsarbeteoch föräldraskap. Många föräldrar önskar mindrestress i livet och mer tid tillsammans med sina barn.Då tror jag kanske inte att arbetskraftsbristen, somhär pekas ut som ett problem, löses bäst genom i första hand låter småbarnsföräldrar arbeta mer.Jag tror inte alls att det blir bästa tänkbara utfall ur ettsamhälleligt helhetsperspektiv om man har tänkt sigatt använda småbarnsföräldrar på det sättet, finansmi-nistern.Jag tycker också att det är intressant att Miljöpar-tiet kommer att finnas med i den här debatten, därföratt jag tycker att just i maxtaxefråganverkligen har visat att allt är till salu. Här har mantalat om föräldrars valfrihet under en lång rad år, menplötsligt är man beredd att sälja det mesta när man äri ett förhandlingsläge.Det är ett svek från . Det ska bli in-tressant att höra vad har att säga.Jag skulle vilja ställa en väldigt konkret fråga tillBosse och jag är väldigt angelägen om attfå ett svar på den. Frågan lyder: Tycker finansminis-tern att det jobb som föräldrar gör när det gäller attvårda och fostra barn i ett hem är lika viktigt, merviktigt eller mindre viktigt än det jobb som förskollä-rare och barnskötare gör på en förskola, och är föräld-rars jobb, betecknat som samhällsinsats, lika betydel-sefullt, mindre betydelsefullt eller mer betydelsefulltän förskollärares när det gäller att ge barn trygghet,omsorg, kärlek, uppmuntran, tilltro till livet och tillittill vuxna?Anf. 56 ():Fru talman och finansministern! Alla har vi välförstått att citat i tidningar ibland kan bli hårddragna.Om finansministern säger att så har det inte uttrycktstycker jag att man ska respektera det. Vi har väl allablivit utsatta för felcitat och hårddragningar.Jag tycker att det är bra att tillskriverden informella sektorn ett värde men det är ocksåviktigt i det här perspektivet att ha en bra barnomsorgför alla. Därför är det viktigt att kvaliteten inom barn-omsorgen kan öka och att människor för rimliga eko-nomiska insatser har möjlighet att ha barn på dagiseller t.ex. i familjedaghem, och därför är det viktigtatt ha en fördelningspolitisk princip.Vidare tror jag att det är väldigt viktigt att ha enutbyggd pappamånad; detta dels i ett jämställdhet-sperspektiv, dels därför att det innebär en möjlighetatt sänka arbetstiden och att vara hemma mera hossina barn.Just när det gäller familjepolitik har sagt att han under den här mandatperioden skullevilja arbeta för en bredare lösning. De tre partier somnu samverkar är en bra majoritet. Men det var inte såGöran menade i sin debattartikel, utan hanavsåg just familjepolitiken. Han nämnde den som ettpolitiskt område där man skulle kunna ha bredarelösningar.Bredare lösningar i familjepolitiken innebär na-turligtvis att man i sådana fall också måste se till attföräldrar som väljer att vara hemma hos sina barn gesen rimlig möjlighet till det - alltså inte bara rättenutan också en rimlig möjlighet.Jag skulle vilja höra hur finansministern ser påföljande. Är det, rent principiellt, skillnad mellan attvårda andras barn - att i ett familjedaghem vårdaandras barn - och att vårda det egna barnet? Finns detalltså en principiell skillnad där? Är det något som ärmer värdefullt i det ena eller det andra rent samhälls-mässigt?Nog är det väl lite konstigt här. Om jag lämnarmina barn hos grannen kan hon eller han bli kommu-nal dagbarnvårdare åt mina barn och om min grannelämnar sina barn till mig eller min fru kan vi blikommunal dagbarnvårdare åt grannens barn. Dåkommer man till slutsatsen om det inte vore rimligtatt faktiskt kunna vara dagbarnvårdare formellt ävenför sitt eget barn och därmed ges en möjlighet att varahemma. Ett barn leder ju inte ens till halvtid eller så.Därmed är det naturligtvis inte fråga om en jättestorersättning men väl ett erkännande.Det finns också andra lösningar på detta på sikt,t.ex. att ha dubbla barnbidrag för barn som inte tar delav den kommunala barnomsorgen eller den barnom-sorg som kommunen betalar.När man nu ser hur barn har det är det, tror jag,viktigt att inte stimulera ett system som innebär attbarn får vara längre på dagis än de är. Det ärhelt enkelt viktigt med maxtid på dagis, som talar om. Därför tror jag att det ärväldigt viktigt att vi också börjar sänka arbetstiden.Jag skulle vilja fråga kring principen: Är det storskillnad mellan att vårda grannens barn och att vårdasina egna barn, och finns det en tanke om att man börkunna bli t.ex. dagbarnvårdare också tilleget barn?Anf. 57 Finansminister ():Fru talman! Det är naturligtvis viktigt att föra endiskussion om allmänna familjepolitiska principermen jag hade ju hellre gjort det utifrån ett materialoch en utgångspunkt som var korrektare än vad inter-pellanten använder sig av.Göte , jag tycker att det är pinsamt attställa en interpellation i ett ämne när man vet att detcitat som tillskrivs mig har dementerats ett antalgånger och att ändå utnyttja citatet.