prot · GN09106 · 2000-05-10 00:00:00 — avkastningsstiftelser att dela ut medel som kom-mer av realisationsvinster i samband med omsättningav värdepapper och andra tillgångar i stiftelserna.De nuvarande permutationsbestämmelserna, dvs.sådana som reglerar villkoren för om och när änd-ringar av föreskrifter i stiftelseförordnandet kan ske,finns intagna i den nya, fr.o.m. den 1 januari 1996gällande stiftelselagens sjätte kapitel. De är, vilketdelvis ligger i sakens natur, ganska restriktiva. Detmåste nämligen finnas garantier för att stiftarens viljai allt väsentligt respekteras, inte bara i fråga om än-damålet eller ändamålen med pengarna utan också ifrågor om placering av stiftelsens tillgångar och hurolika medel får disponeras.Då stiftelseförordnanden kan vara mer eller mind-re tydliga i sina formuleringar - en del är dessutom avgammalt eller mycket gammalt datum - uppståribland tolkningsbryderi för förvaltare eller styrelsenär det gäller att på bästa sätt försöka uppfylla stiftel-sens ändamål.Inte minst ordet avkastning kan därvid ge upphovtill skilda tolkningar. Av stiftelselagen framgår attmed avkastning ska i första hand förstås löpandeavkastning, dvs. ränta och utdelning direkt knuten tillviss förmögenhet, såvida inte förordnandet eller övri-ga omständigheter talar för en annan ordning.Avkastning i form av värdestegring, som alltsåinte är att jämställa med vanlig ränta eller utdelning,föranleder med hänsyn till föreskrifter i en del stiftel-seförordnanden att åtskillnad ska göras beträffandemöjligheten att använda medlen till uppfyllande avstiftelsens ändamål.Många stiftelser - som spelar en utomordentligtviktig roll när det gäller t.ex. bidrag till olika forsk-ningsändamål och kultursatsningar - är alltsåförhindrade att för sitt ändamål även nyttiggöra medelsom skapas genom realisationsvinster, derivathandeleller andra moderna finansiella instrument, just pågrund av den restriktiva tolkning av avkastningsbe-greppet som sker hos tillsynsmyndig-heter och rättsliga instanser. Mindre pengar till ange-lägna ändamål blir därvid följden, vilket enligt ossmoderater är illa.Kammarkollegiet medgav i permutationsbeslutden , som bildadesför , rätten att anpassa sina bestäm-melser till de förhållanden som råder inom modernkapitalplaceringsverksamhet för att både kun-na öka prissummorna och realvärdet av stiftelsenstillgångar.Nobelstiftelsen intar dock på många sätt en sär-ställning bland svenska stiftelser, och vi moderatermenar att det är oklart om man för den framtidarättstillämpningen kan lägga prejudikatsvärde iKammarkollegiets beslut i detta fall.Vi menar därför att borde ge regeringentill känna behovet av en översyn av den här proble-matiken i stiftelselagen i syfte att generellt och enkla-re möjliggöra för stiftelser att dela ut t.ex. realisa-tionsvinster eller vinster av annan finansiell handelefter omsättning av delar av stiftelsens förmögenhet.Och i den mån lagstiftning behövs bör regeringensnarast återkomma med förslag härom till riksdagen.Fru talman! Med det sagda ber jag att få yrka bi-fall till reservationen.Anf. 193 ():Fru talman! Dagens betänkande LU20 handlar omkapitalanvändning i avkastningsstiftelser. Till betän-kandet finns en reservation av . I reser-vationen föreslås en lagändring, så att det blir möjligtför avkastningsstiftelser att dela ut all realisations-vinst som uppkommer efter omsättning av stiftelser-nas tillgångar.Fru talman! Redan från början vill jag yrka avslagpå reservation och bifall till utskottetshemställan i betänkandet.I stiftelselagen som trädde i kraft den 1 januari1996 ges en allmän definition av stiftelser.I har vi två typer av stiftelser. Den ena ty-pen karakteriseras av att stiftelsen tjänar sitt syftegenom att tilldela fysiska personer avkastningen påförmögenheten. Den andra typen karakteriseras av attden som regel tjänar sitt syfte genom att utöva nä-ringsverksamhet.I båda formerna är stiftelserna måna om sittgrundkapital. Det består normalt av värdepapper ochbanktillgodohavanden. Enligt stiftelselagen kan ellerflera fysiska personer åta sig ansvaret att förvaltastiftelsens förmögenhet. Styrelsen eller förvaltarenansvarar för att föreskrifterna till stiftelseförordnandetföljs.Enligt regeringens föreskrifter står alla stiftelserunder en tillsynsmyndighets ansvar. är detlänsstyrelsen i det län där stiftelsen har sitt säte.Av stiftelselagen framgår under vilka förutsätt-ningar en permutation kan komma till stånd. Dessafrågor, alltså frågor om permutation, prövas avKammarkollegiet på initiativ och ansökan av stiftel-sens styrelse eller förvaltare.Fru talman! I reservationen påpekas vilken avse-värd förmögenhetsmassa de svenska stiftelserna om-fattar. Som exempel nämns . Manpåpekar också att den tolkning som länsstyrelsernagör av avkastningsbegreppet begränsar stiftelsersmöjlighet att dela ut priser som finansierar forskning,utveckling, m.m.Föreskrifterna för stiftelseförordnanden är oftaskrivna i äldre tider. I många stiftelser måste före-skrifterna moderniseras. Det är då styrelsen ellerförvaltaren som måste tolka förordnandet så att stif-telsens ändamål kan uppfyllas. Begreppet avkastningblir centralt, eftersom föreskrifterna om kapitalan-vändning oftast relateras till avkastningen på stiftel-sens förmögenhet.Det är viktigt för avkastningsstiftelser att det finnsgarantier för att stiftarens vilja respekteras så mycketsom möjligt när stiftelsens förmögenhet förvaltas ochatt man ser till vilka medel som får användas för atttjäna stiftelsens ändamål.I lagrådsremissen sägs att man med avkastningbör tänka sig en avkastning som är relaterad till en avstiftelsen ägd förmögenhet. Det innebär löpande av-kastning i form av ränta och utdelning.I reservationen påpekas också att eventuell reali-sationsvinst ska räknas till avkastningen. I så fall kanäven reavinsten ingå i den avkastning som stiftelsendelar ut till pristagarna.I många stiftelser, och speciellt i förordnandet iAlfred Nobels testamente, påpekas att kapitalet skainvesteras i säkra fonder, och den årliga räntan pådessa investeringar ska delas ut som pris till nobel-pristagarna.Fru talman! ansökte Nobelstiftel-sen hos Kammarkollegiet om att genom permutationfå ändra föreskrifterna för stiftelsen gällande vad somska tas i anspråk för utdelning. I ansökan tas upp attäven reavinsten som uppkommit vid omsättning avstiftelsens tillgångar ska delas ut, jämte den årligadirektavkastningen.Kammarkollegiet beslutade den 30 december1999 att får ändra i sina föreskrifter.Det blir möjligt för stiftelsen att dela ut även realisa-tionsvinst i samband med , och inte baradirektavkastningen.Fru talman! Med hänvisning till detta finner ut-skottet ingen anledning att ändra lagstiftningen, somföreslås i reservationen. Den gällande ordningen gerutrymme för anpassning av föreskrifterna när förhål-landena kräver det.Utskottet har inget annat förslag än att man ge-nom Kammarkollegiet ska reglera avkastningsstiftel-sernas föreskrifter.Enligt utskottet föreligger inget lagstiftningsbe-hov, och inga andra åtgärder behövs med anledningav vad som anförs i reservationen.Med detta, fru talman, yrkar jag avslag på reser-vationen och bifall till hemställan i utskottets betän-kande.Anf. 194 (m) replik:Fru talman! Först och främst vill jag säga att viinte nödvändigtvis föreslår att lagstiftningen ska änd-ras i reservationen, utan vi påkallar bara riksdagensuppmärksamhet. Vi vädjar till om att geregeringen uppdraget att pröva om det behövs någonkompletterande lagstiftning här. Det finns goda skälför det.I förarbetena till stiftelselagen riktade Lagrådetinvändningar mot uttalandet att man i begreppet av-kastning bör förstå sådan avkastning som är direktknuten till den av stiftelsen , dvs. löpande avkastning i form av ränta och ut-delning.Detta kritiserade Lagrådet, och man yttrade att detinte minst mot bakgrund av den utveckling som ägtrum på värdepappersmarknaden skulleframstå som konstlat och från ekonomisk synpunktomotiverat att göra en åtskillnad mellan löpandeavkastning och avkastning i form av värdestegring.Vi tycker att det finns anledning att ta fasta på denformuleringen från Lagrådet, som regeringen i sittslutliga förslag till inte tog fasta på. Manlämnade Lagrådets påpekande utan avseende. Vitycker att det finns anledning att fästa avseende viddet.Anf. 195 () re-plik:Fru talman! Skillnaden mellan ochoss är att han vill att vi ska ha en lagstiftning somgeneraliserar och att alla stiftelser ska behandlas inomsamma lag. Med gällande ordning finns det utrymmeför att ta hänsyn till vissa förändringar vad gällerstiftelserna och föreskrifterna, osv. Jag tror inte att detbehövs någon lagändring i dag.Anf. 196 (m) replik:Fru talman! Som vi påpekar i reservationen kan viinte riktigt bedöma det så att Kammarkollegiets be-slut i Nobelstiftelseärendet kan läggas till grund förden fortsatta rättstillämpningen i detta ärende. Vitycker att det vore skäl i att regeringen fick titta när-mare på bestämmelserna i stiftelselagen i den del somreglerar frågan om när man kan medge permutationoch förändring av reglerna när det gäller användning-en av olika kapitalavkastningar.Vi är sju olika partier - samtliga parti-er - som har väckt motioner i denna del. Vi tyckerinte att det är konstigt om också skullevåga ställa sig bakom vädjan att regeringen tittar pådenna lagstiftning. Det är inte så konstigt.Anf. 197 () re-plik:Fru talman! Det är klart att det kan vara en förut-sättning, som Järrel påpekar. Men vill jagsäga att varje stiftelse skulle kunna lämna sina före-skrifter till Kammarkollegiet om det fanns svårighe-ter. På så sätt får styrelse och förvaltare tänka igenomom förändringar som de vill göra är grundliga. Är detså kan de lämna föreskrifterna till Kammarkollegietoch få tillstånd. Det har vi ett exempel på när detgäller nobelpristagare. Jag tror att den ordning somfinns ger utrymme för att man ska kunna klaradetta problem.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till förmiddagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.12 § Lag om konsumentskydd vid distansavtaloch hemförsäljningsavtalFöredrogslagutskottets betänkande 1999/2000:LU21Lag om konsumentskydd vid distansavtal och hem-försäljningsavtal (prop. 1999/2000:89).Anf. 198 ():Herr talman! Det var en liten överraskning att seherr talman här. Jag har inte hunnit ändra i mitt ma-nus. Därför hoppas jag att jag kan smickra herr tal-man med att kalla herr talman för fru talman någongång.Denna vackra vårkväll är det alltså dags att be-handla regeringens proposition nr 89, Lag om konsu-mentskydd vid distansavtal och hemförsäljningsavtal.Härigenom genomförs i svensk rätt Europaparla-mentets och rådets direktiv om konsumentskydd viddistansavtal, det s.k. distansavtalsdirektivet. Denföreslagna lagen innehåller också bestämmelser omhemförsäljning och ersätter den nuvarande hemför-säljningslagen . Den nya lagstiftningen äravsedd att träda i kraft . Så står det isammanfattningen i betänkandet.Vi moderater har i vår motion yrkat att riksdagenska avslå propositionen i dess helhet. Därför yrkar jagbifall till reservation nr 1.Direktivet kom till innan Internet var en faktor atträkna med på distansavtalsområdet, vilket ocksåmärks i dess utformning. Direktivets regler är inteavpassade för den nya handelssituationen, att konsu-menten själv uppsöker butiker på Internet för att se-dan själv ta initiativet till köp. På Internet är det alltsåinte fråga om att kunden blir överraskad av närings-idkarens försäljningsinitiativ. Tvärtom är det kundensjälv som avgör när, var och vad han eller hon villhandla. Det verkar som om man i EU inte har avsettatt denna lag ska gälla för e-handel. Det visar detfaktum att man nu håller på med ett förslag till e-handelsdirektiv. Därför anser vi att regeringen bordeges i uppdrag att inom EU verka för att detta direktivomförhandlas. Det logiska är alltså, herr talman, attavvisa propositionen.Regeringen har dessutom passat på att lägga ihopimplementeringen av detta direktiv med hemförsälj-ningslagen. Det är inte bra. Hur ska folk då hitta reg-lerna för hemförsäljning, t.ex.? Regler för köp på denminsta distansen, nämligen i det egna hemmet, ska ståatt finna i distansavtalslagen. Det kommer att förvillabåde köpare och säljare.Som jag tidigare sade är det skillnad mellan attsjälv söka upp en säljare för att köpa en vara somman vill ha och att ta emot en hemförsäljare som villsälja en vara som man dittills inte hade tänkt köpa.Därför tycker vi att man inte skulle ha lagt ihop dessatvå lagar till en.Detta, herr talman, gällde lagens översiktliga in-nehåll, direktivet och hemförsäljningslagstiftningen.När det sedan gäller handläggningen av imple-menteringen finns det en hel del övrigt att önska. Detgäller främst tidsaspekten. Direktivet antogs den29 . Man har alltså haft på sig. , närmare bestämt , var manfärdig att inhämta Lagrådets yttrande. Det yttrade sigden . lämnades propositionen tillriksdagen. är det , och det ser väl utsom om kan votera . Jag anser attklockan därmed är över tolv.Efter 14 arbetsdagar, , ska lagen gälla.Detta kan inte vara rimligt. Vilket utrymme har dåriksdagen? Det är för litet, för att inte säga inget.Det finns en anledning, herr talman, demokratiskoch konstitutionell, till att regeringen inte på egetbevåg ska kunna stifta lagar. Den folkvalda riksdagenmåste ha rådrum och en rimlig chans att bereda, för-ändra, återremittera eller rent av förkasta propositio-ner. Att återremittera eller förkasta förslaget är heltuteslutet, eftersom EU då kan utdöma skadeståndeller vite mot Sverige.Ett ärende som måste behandlas i tidsnöd är allt-för ofta ett dåligt berett ärende. Det är de svenskakonsumenterna och de svenska handlarna som blirlidande av detta.Förslaget, som regeringen nu har lagt fram för ossriksdagsledamöter, är ogenomtänkt, dåligt strukture-rat och passar dåligt in i en modern värld. Jag villprotestera mot senfärdigheten, nonchalansen och denbrist på respekt för som lagstiftare somman visar.Nu kan man tycka att detta förslag inte är någonkioskvältare. Det kan så vara. Men hur ska vi reageranär vi står inför ett för medborgarna viktigare ochintressantare förslag som behandlas på samma sätt?Vår svenska regering har inte verkat göra sig mö-dan att sätta sig in i frågeställningen och direktivetssyfte eller ännu mindre satt detta i ett dagsaktuelltInternetperspektiv. Därför hade det varit bättre omregeringen hade nöjt sig med att implementera direk-tivet rakt av. har regeringen i stället lagt fram ettförslag som är ännu sämre anpassat till utvecklingenän det direktivet. Och detta sker i IT-landet framför andra i världen med en konsumenttra-dition som har tagit en stor del av ansva-ret från vuxna kloka konsumenter.För näringslivet ställer lagen till problem ochkostnader. En så mellan lagens behandling iriksdagen och införandet som en halv månad ger intenäringslivet över huvud taget någon tid för erforderli-ga förberedelser och omställningsåtgärder med an-ledning av de omfattande krav som lagförslaget inne-bär. Som ett exempel på de problem som de snävatidsramarna orsakar kan nämnas att det inom postor-derbranschen nu kommer att bli nödvändigt att tryckaupp nya kataloger inför kommande säsong för att manska uppfylla den föreslagna lagens krav på informa-tion.I regeringens egen skrivelse Elektronisk handelfrån /98 anges att utvecklingen av den elektro-niska handeln ska bedrivas av marknadens aktöreroch att reglering endast bör tillämpas närbranschstandarder och avtal inte är tillräckliga åtgär-der.Det talas vitt och brett från näringsministern ochstatsrådet om hur gott företagarklimat vi skaha i . Det talas om hur hög IT-användningenska bli. Då är det för mig och säkert för svenska fol-ket utanför denna sal helt ofattbart att man nu försvå-rar, för att inte säga förhindrar, utvecklingen inom e-handeln.Detta, herr talman, var vad jag hade att säga omhandläggningen och tidsaspekten.Härefter vill jag diskutera innehållet i själva för-slaget. Förändringar i direktivet har gjorts så, attsträngare regler gäller för företag som säljer tillsvenska konsumenter. Visserligen gäller minimireg-ler, och har möjlighet att göra det svårare attsälja till svenska konsumenter än till EU:s övrigakonsumenter. Svenska konsumenter är emellertid,enligt min uppfattning, mer betjänta av en harmonise-ring än av särregler som gäller bara dem. Färre före-tag kommer att anse det mödan värt att sälja till kon-sumenter i det krångliga och udda landet uppe i norr.Distansavtalsdirektivet undantar auktioner. Det ärett välmotiverat undantag, tycker vi moderater. Detligger i auktionens natur att lagt bud ligger och attavtal ska hållas. En ångerrätt vid auktionsförsäljningskulle dessutom kunna missbrukas, exempelvis avaktörer som först trissar upp priserna och sedan från-träder avtalet om vederbörande råkar avge det högstabudet.Man ska väl inte tipsa oseriösa köpare, men detskulle med den föreslagna lagen vara möjligt att sättai system att anmäla ånger, begära pengarna tillbakaoch avstå från att skicka tillbaka prylen. Detta skaparen otrygghet och en osäkerhet som inte harfunnits i auktioner. Regeringens förslag innebär ettundantag endast för auktioner där båda parter är när-varande. Vi anser att samtliga auktioner bör undantasfrån distansavtalslagens tillämplighet, oavsett detgeografiska avståndet mellan kontrahenterna och hurbudgivningen rent tekniskt går till.Direktivet föreskriver en ångerfrist om sju arbets-dagar. Den har ändrat detta till 14dagar. Anledningen sägs vara att svenskarna inte ärvana vid ordet "arbetsdagar". Ja, det kan ha en annandjupare innebörd som jag inte vill gå in på just nu.Men trots allt tror jag att svenskarna förstår ordet"arbetsdagar" och lätt kan se efter i almanackan hurmånga "icke-arbetsdagar" man kan räkna bort för attkomma fram till när inträffar för att hävaett köp. En så lång ångerfrist leder till oacceptabelosäkerhet för näringsidkare. Här kommer attavvika från den inre marknaden. Vi förordar sammaregler som i EU, nämligen . Svenskar-na är kloka nog att förstå detta.Rätten att behålla varan om säljaren dröjer medåterbetalningen saknar stöd i det all-männa rättsmedvetandet. Regeringen bör därförskyndsamt återkomma med ett förslag till lagändring-ar som innebär att konsumenten inte ska kunna be-hålla varan vid försenad återbetalning.Enligt förslaget ska näringsidkaren skicka betal-ningen, plus återsändningskostnaden, tillbaka tillkunden innan kunden har skickat varan tillbaka tillföretaget. Det är inte acceptabelt ur samhällsekono-misk synvinkel. Konsumenter kommer att lockas tilloöverlagda köp på distans som de sedan ångrar. An-talet ångrade köp kommer att öka. En sådan utveck-ling är inte önskvärd. Näringsidkarna drabbas avmerkostnader, vilket i sin tur leder till högrepriser. Det kan inte ligga i konsumenternas intresse.Resultatet blir dyrare varor och sämre konkurrens.Man kan nästan tala om handelshinder, eftersomsäljare från andra länder inte kommer att anse detmödan värt att sälja i . Kan det vara mening-en? Då är det läge för EU:s konkurrenspolis att trädain, anser jag.I förslaget redovisas inte någon konsekvensana-lys, en sådan som regeringen själv har föreslagit isimplexförordningen. Än en gång har alltså ett förslagöverlämnats till där småföretagandets vill-kor helt har negligerats. Måste vi tjata om detta? Ja,jag tycker att det är mycket viktigt att påminna rege-ringen om dess egna beslut, särskilt när det är ett förkonsumenten såväl som för näringsidkare riktigtbeslut.Regeringen och dess stödpartier ser inte tillräck-ligt klart sambandet mellan justa regler för näringsid-kare och fördelar för konsumenter. Resultatet bli ensämre konsumentpolitik. Med de skyddsmurar somden försöker höja runt svenskakonsumenter kommer man att stänga in och täppa tilli stället för att skydda.Vad får lagen för konsekvenser? Är det laglydigaoch justa företag som drabbas? Är det till nytta förkonsumenter att reglerna är så ologiska och ojusta attmindre nogräknade konsumenter kan sätta i systematt köpa varor och få pengarna tillbaka utan att full-följa sin del av avtalet? Vad ska säljaren göra med envara som sålts som ny och som återfås begagnad?Detta får helt absurda konsekvenser.Nej, herr talman, detta förslag passar bäst i rundaarkivet, så även direktivet om distansavtal. Vad gällerhemförsäljning borde den stå i en egen lag och inteblandas med distansavtal.Jag yrkar bifall till reservation 1, dvs. avslag påhela propositionen. För den händelse inteställer sig bakom den reservationen står vi bakom dereservationer som därefter följer, alltså reservationer-na 2-10.Anf. 199 ():Herr talman! Det nu föreliggande betänkandet,som utgör lagutskottets förslag med anledning avpropositionen om lag om konsumentskydd vid di-stansavtal och hemförsäljningsavtal, har syftet attimplementera EG-direktivet om distansavtal i svensklag.Vi kristdemokrater tycker att regeringen i vissaavseenden borde ha analyserat och belyst följderna avförändringar och tillkommande regler bättre när detgäller en del av förslagen, vilket troligen också bordeha föranlett en del justeringar av propositionen.Jag ska ta upp de punkter där vi ställer oss mestkritiska.Först vill jag emellertid yrka bifall till reservation7 under mom. 7. Vi står givetvis bakom även de övri-ga reservationer där vi finns med, men jag nöjer migmed detta yrkande.Herr talman! När det först gäller auktioner på In-ternet menar att detta är en såspeciell och egenartad form av försäljning att denborde vara undantagen från den nu föreslagna lagenstillämpning. Vid en auktion spelar så mycket mer änen varas ekonomiska materiella värde roll vid bud-givningen. Speciellt auktioner på begagnade varor ärväsensskilda från vanlig försäljning. Detta gällergivetvis också när auktionen äger rum på Internet.Den bedrivs visserligen oftast av en auktionsfirmasom ombud, men själva försäljningen går oftast frånkonsument till konsument. Det är alltså i de flesta fallinte fråga om handel i bemärkelsen från näringsidkaretill konsument. Vi menar därför att auktioner på In-ternet bör undantas från distansavtalets tillämplighetvad gäller ångerrätt, vilket vi tillsammans med Mode-raterna och uttrycker i reservation nr 3.När det sedan gäller lagens tillämpning i inteminst postorderföretags verksamhet finns det områ-den som drabbas särskilt och där den nya lagens före-skrifter avviker från vad som är det vanliga inombranschen. Vad jag i första hand avser är vilket åter-betalningsbelopp som postorderföretag ska betala omkonsumenten ångrar sitt köp och skickar tillbakavaran. Det som gäller är återbetalning av självaköpeskillingen. Övriga kostnader, som för frakt, ex-peditionskostnader och liknande, är så att säga redanförverkade. Reglerna runt detta framgår självklart avinformationen till konsumenterna i kataloger och påhemsidor.Vi menar att direktivet i detta avseende har över-tolkats och att det är förenligt med direktivet att dennuvarande ordningen inom postordernäringen bibe-hålls. Detta ger vi i en gemensam reservation, nr 7,uttryck för.Herr talman! I logik med vad som enligt den nyadistansavtalslagen kommer att gälla vid t.ex. postor-derförsäljning över Internet vad gäller återsändandeav vara då kunden ångrar sig bör detta också kunnagälla vid telefonförsäljning och hemförsäljning. Detskulle innebära att varan sänds tillbaka utan dröjsmåloch även om återbetalning till kunden inte hunnitverkställas. Detta håller lagutskottets majoritet intemed om. Tillsammans med och Folk-partiet har vi därför i en reservation begärt att rege-ringen ska återkomma med en lagändring på denpunkten.En fråga om via motioner kommit upp i lagut-skottet är frågan om arrangörer av speciella idrottse-venemang ska kunna slippa återbetalning av försåldabiljetter då evenemanget uteblir på grund av extremaomständigheter.