prot · GO0944 · 2000-12-11 00:00:00 — Det konstaterandet gjordes av dåvarande för 30 år sedan.Fortfarande får dock familjer med funktionshindradefamiljemedlemmar lägga ned mycket energi på attkämpa för sina rättigheter och möjligheter, så mycketatt man inte hinner eller orkar med annat, mångagånger med åtföljande påfrestningar av samlivet.Långa handläggningstider och ibland felaktiga besluti socialtjänst och försäkringskassa underlättar inte.Barn har mycket lätt att acceptera varandras han-dikapp. Däremot har vuxna ofta svårt att accepteraexempelvis lärare med handikapp. Man tror att allakroppskrafter behövs för att hålla ordning i en klass.Jag hörde ett radioprogram med en ung blindlärare. mötte hon många, äveninom utbildningsvärlden, som påstod att hon måstekunna se för att kunna hålla ordning. Det visade sigatt klassen i stället utvecklade ett lojalt samarbete,som ersatte det hon inte kunde se - ett samarbete mannog skulle önska sig även utan handikapp.Barn accepterar alltså lätt varandras handikapp,men vart tar den inställningen vägen under skoltideneller efter den? Är det vuxnas inställning som smit-tar?Bristande resurser i skolan har lett till att barnmed handikapp, framför allt osynliga handikapp, intefår stöd i den utsträckning de behöver. Antalet eleverinskrivna i särskola har ökat . I en del fall har det rört sig om s.k. stökiga barn,utan synbara begåvningshandikapp. Det har helt en-kelt varit ett sätt att kunna ge mer stöd. Till det kom-mer den vetenskapliga striden kring diagnosernaDAMP, ADHD, HKD osv.Socialstyrelsen bör här ta initiativ till ett samar-bete med och . Barnetär skyldigt att gå i skola, men skolbarnen omfattasockså av arbetsmiljölagen, och därför bör man se detså, att barnet har rätt till skola.Den vuxne har rätt till arbete. Denna rätt förutsät-ter rätt till rehabilitering vid sjukdom eller funktions-hinder. Men försäkringskassornas rehabilite-ringspengar har åtminstone inte räckt . EnligtGerhard utredning Rehabilitering till arbeteger varje krona som satsas på rehabilitering till-baka till samhället. Även om man inte skulle kunnarehabiliteras till ett arbete, uppnås oftast ett bättrevälbefinnande och därmed mindre sjuklighet.Beträffande rehabilitering av barn har det obser-verats att stora brister föreligger beträffande möjlig-het till rehabilitering vid förvärvad hjärnskada. Det ärett påpekande som har återkommit frånflera partier.Rätten till arbete kräver också att olika stöd finnsför att personer med funktionsnedsättning ska kunnafå meningsfulla arbeten. Lönebidrag och inskolningmed mentorer är här viktiga instrument. Lönebidragbör få kombineras med arbetsbiträde för anställd medkommunikationshinder.Det verkar som om arbetslivet lättare accepterarsynliga handikapp än osynliga. Här behövs utbildningför arbetsledning inom näringslivet samt handläggarei kommuner och försäkringskassor. Beträffande barnmed osynliga handikapp behövs ett tvärfackligt sam-arbete mellan hälso- och sjukvård och skola ellerförskola. Utbildningsmaterial behöver tas fram.Kristdemokraterna anser att en nationell handlings-plan behövs för detta. Allergier är den största gruppenav osynliga handikapp, och dessutom finns det en heldel till.De döva är att se som ett folk med ett helt annatspråk och egen kultur. En kultur förutsätter att manhar möjligheter att kommunicera med varandra iskola, i arbete, på fritid och hemma. Vid besök isjukvård och kontakt med det officiella samhället iövrigt ska därför den döve vid behov ha rätt till teck-enspråkstolk, som bör ha auktorisation som sådan.Vuxendöva är faktiskt sämre ställda, eftersom de-ras tillhörighet är i det hörande samhället. Därför ärdet oerhört väsentligt att hörselrehabilitering ochhörhjälpmedel ordnas utan dröjsmål. Det gäller ävenför äldre människor.Ännu större kommunikationshandikapp har dedövblinda. De dövblinda är ganska få. FöreningenSveriges Dövblinda har ca 300 medlemmar i landet.Stora insatser behövs även socialt. Därför har före-ningen sedan gammalt bedrivit en omfattande verk-samhet. En del av denna verksamhet ersätts överanslag 16:4 i budgeten, Bidrag till viss verksamhetför personer med funktionshinder. Eftersom medlem-santalet självfallet inte kan bli så stort, har förbundetdock drabbats av de nya bidragsreglerna, vilket göratt man får skära ned på verksamheten.Demensförbundet har en omfattande telefonråd-givning och anser också att bidraget är för litet, trotsökning. Enligt en ny förordning är det nu Socialsty-relsen som fördelar bidragen till handikapporganisa-tionerna. Utskottet påpekar att årligenska redovisa sin fördelning. Vi kristdemokraterkommer att noga följa denna fråga.Kristdemokraterna har också begärt en utredningom hjälpmedelssituationen. Utskottet hänvisar till atten utredning ska tillsättas angående hjälpmedelsför-sörjningen för studerande med funktionshinder, i allaåldrar. Dessutom ska en utredning tillsättas om hurden nya tekniken kan anpassas så att olika gruppersbehov av hjälpmedel kan tillgodoses. Eventuelltkommer denna utredning också att se över de långaväntetiderna och andra problem för hörapparatsför-sörjningen. anser att utredningenbör belysa hjälpmedelsförsörjningen rent allmänt.Den utredning som i beslutades om handikap-pades ekonomiska situation bör också belysa fråganom avgifter för hjälpmedel.Vi kristdemokrater har också begärt ett förslag tillny utformning av bilstödet. Det är bra att detta över-vägs i , men vi vill ha denna över-vägning färdig så snabbt som möjligt, så att den kanresultera i ett förslag. Tillgång till egen bil ökar liv-skvaliteten betydligt för funktionshindrade, konstate-rar regeringen i budgettexten. Många otidsenligaegendomligheter vidlåder den nuvarande utformning-en. Jag yrkar härmed bifall till reservation 14.Vi har också motionerat om förbätt-ring av färdtjänsten. Här är handikapporganisationer-na mycket aktiva, och en del intressanta förslag harfaktiskt framkommit, exempelvis att man skulle kun-na välja servicenivå inom färdtjänsten. Faktum är attanpasningen av kollektivtrafiken har gått mycketlångsamt, fast statsbidrag faktiskt utbetalts för dettade sista åren.Som vi tidigare påpekat i denna kammare finnsdet mycket missnöje med färdtjänstens funktion, ävenom den på vissa platser har blivit bättre. Vägverketutreder detta, som vi hörde, och vi kristdemo-krater hoppas också här på ett så snabbt handläggandesom möjligt.Vi är glada att tagit beslut om att 65-årsgränsen tas bort för assistansersättning till de han-dikappade. Vi menar dock att reglerna ska gälla oav-sett ålder om man bedöms tillhöra personkretsen.Kvar står också att vi vill ha bort schablonersättning-en.Vi kristdemokrater har också motionerat om ut-redning av tillämpning av LSS vid psykisk sjukdom.Vi har begärt en utredning också om den sammanlag-da effekten av LSS och socialtjänstlagen beträffandepersonligt stöd, men utskottet uttrycker endast sinuppskattning av att verksamheten med personligtombud permanentas och att man ser framemot vida-reutvecklingen. Men det finns stor osäkerhet i kom-munerna om hur psykisk funktionsnedsättning skabedömas, och det finns stor kunskapsbrist när detgäller psykisk funktionsnedsättning över huvud taget.Slutligen vill jag säga att längehar krävt en generell lagstiftning mot diskriminering.Glädjande nog tillkännagav i sam-band med behandlingen av handlingsplanen för han-dikappolitiken detta önskemål.Anf. 110 ():Fru talman! vill bygga ett samhälleför alla, där alla medborgare behandlas med respektoch ges likvärdiga möjligheter. Människor med funk-tionshinder ska kunna verka i samhället som aktivamedborgare, dvs. att de ska ha möjlighet till arbete,utbildning och en varierande rik fritid och ha möjlig-het att delta i samhällsdebatten på samma villkor somalla andra.Ett pluralistiskt samhälle tar till vara erfarenheterfrån människor med olika bakgrund. Politiken måsteinriktas på att skapa ett samhälle för alla på lika vill-kor. återstår ett grannlaga arbete med attta bort diskriminerande regler och barriärer. Det serannorlunda ut i verkligheten.Centerpartiet anser att ett mål för handikappoliti-ken bör vara ett samhälle där alla människor har maktöver sitt eget liv och där var och en har möjlighet attverka utifrån sina individuella förutsättningar. Detinnebär också att det handikappolitiska arbetet skainriktas särskilt på att ge alla människor, oberoendeav förutsättningar, makt över sitt eget liv.De psykiskt funktionshindrade möts ofta med för-domar och har andra svårigheter som inte syns, menbarriärerna kan vara lika stora som vid ett fysisktfunktionshinder. Regeringen bör återkomma med ensammanhållen politik för människor med psykiskaoch dolda funktionshinder, i synnerhet mot bakgrundav att det fortfarande finns stora brister när det gällerpsykädelreformen. Det kan ta enorma resurser i an-språk att rätta till ett felgrepp eller ett felaktigt beslutnär det gäller de psykiskt funktionshindrade, om detnågonsin går. Det är en sak som är annorlunda när detgäller de psykiskt funktionshindrade. Därför bör detsärskilt uppmärksammas.Många medborgare uppger att de i sina kontaktermed myndigheter och förvaltningar känner sigkränkta då de inte bemöts med respekt och förståelse.Det gäller både de statliga och de kommunala för-valtningarna. Oberoende av bakgrund eller förutsätt-ningar måste människor bemötas med respekt för attkänna trygghet och säkerhet i myndighetskontakten.Detta har medfört minskat antal anställda, samtidigtsom kraven har ökat. Det är långa handläggningsti-der. Det är ett annat stort problem som funktionshind-rade utsätts för i sina kontakter med myndigheter.I förvaltningslagen finns angivet vilka rättighetermedborgare har i fråga om att ta del av handlingar,information, m.m., men det vi i detta sammanhangsaknar är riktlinjer för bemötande av medborgarna. Iförvaltningslagen bör det införas ett tillägg angåendejust bemötandefrågor.Tillgängliga mötesplatser är viktigt för funktions-hindrade. De ska ha samma möjligheter som andra attdelta i möten och sammankomster. De allmännasamlingslokalerna måste därför göras tillgängliga.Centerpartiet anser att staten aktivt bör stödja upp-rustning som gör att samlingslokalerna blir tillgängli-ga för alla.Likvärdiga möjligheter att följa och medverka iden offentliga debatten är en viktig demokratifråga.Det togs upp tidigare från talarstolen. Det gäller bl.a.personer med syn- och hörselnedsättningar.Radio- och TV-sändningar ska vara tillgängligaäven för dem som har begränsningar när det gällersyn och hörsel. Det ska inte vara så att man efternågra dagar får ta del av det textade programmet. Dåkan man inte vara med i debatten på lika villkor.Den digitala tekniken gör det möjligt att införanya tjänster. Det är rimliga krav att ställa på berördaföretag att även funktionshindrade får tillgång tilldetta.Även tillgängligheten när det gäller vallokaler,och andra "demokratiska hus" är naturligt-vis viktig, liksom när det gäller allmänna lokaler.Rätt insatta och utprövade hjälpmedel har storbetydelse för funktionshindrades välmående. Att fåhjälp att förbättra och vidmakthålla sin funktionsför-måga är viktigt för att man ska ha en god livskvalitet.Hjälpmedel för rehabilitering och trygghet måstesäkras. Det måste finnas en helhetssyn, och det måstegöras en samlad bedömning vad gäller ansvarsfördel-ningen mellan kommuner och landsting, precis somjag tog upp vid förra tillfället jag var uppe i talarsto-len.Långa väntetider för att erhålla hjälpmedel eller fådem reparerade innebär svårigheter för de funktions-hindrade att verka i samhället på samma villkor somandra. Därför vill vi från ha en hjälp-medelsgaranti, med normer för väntetider för utpröv-ning och reparationsarbete fastställda. Det ska vararimliga tidsgränser. Det tycker vi är ett rimligt krav.Jag kan ta exemplet med den 85-åriga kvinnansom behövde hörapparat. Först var detväntetid för att komma på undersökning. Sedan vardet ytterligare lång väntetid innan hon fick hörappa-raten utprövad. Hon var tvungen att flytta ifrån sinstuga där hon hade levt hela sitt liv och ändra om allasociala förhållanden. Hon kunde inte höra när deanhöriga ringde i telefonen. Hon kunde inte höra närgrannarna knackade på. Hon sade att hon inte visstehur många dagar hon kunde bo kvar när de två årenhade gått. är en enormt lång väntetid i detsammanhanget. Det tycker jag inte är rimligt. Det ärinte livskvalitet.Sedan skulle jag vilja ta upp bilstöd. För mångafunktionshindrade ger tillgången till bil en möjlighettill ett fritt och oberoende liv, och bilen är en förut-sättning för att kunna delta i arbetslivet. Bilstödet ärett värdefullt anpassningsbidrag som ger funktions-hindrade förbättrade ekonomiska förutsättningar. Detfinns en hel del åtgärder som behöver vidtas för attförbättra bidragets funktionssätt och öka effektivite-ten och snabbheten i beslutsprocessen. Det finnsockså enskilda regler som behöver belysas, t.ex. ål-dersgränserna vid 50 respektive . Regeringenspågående översyn av regelverket bör omfatta ålders-gränserna samt personkretsen, som kan få bilstöd.Förslag till förändringar som inte sätter gränser vidålder utan i stället grundas på behovet av bil ochfokuserar på den enskildes möjligheter att delta isamhället på lika villkor som alla andra borde finnasmed i den översynen.Vår uppfattning är att alla människor har och skaha möjlighet att delta i samhällsarbetet, var och enefter sin förmåga. Samhället bör formas efter dessaförutsättningar. Därför ska socialförsäkringarna sålångt som möjligt innehålla incitament till arbeteframför passivt stöd. Förtidspensionering av ungafunktionshindrade ska undvikas. Målet för handikap-politiken bör enligt vår uppfattning vara att männi-skor ska ges makt över sina egna liv och att var ochen ska ha möjlighet att verka utifrån sina individuellaförutsättningar. Arbetslinjen måste gälla framförpassiva bidrag.Personliga ombud för psykiskt funktionshindradeär en efterlängtad reform för personer som är i behovav hjälp och stöd för att kunna verka i samhället. Detpersonliga ombudet ska företräda den enskilde i olikasituationer, ge råd och stöd samt stärka den enskildesinitiativförmåga. anser att det personligaombudet bör ha en självständig roll i förhållande tillhuvudmännen för att kunna företräda den enskildeoch därmed stärka den enskilde.Sedan vill jag ta upp lagen om stöd ochservice till vissa funktionshindrade. Det är viktigt.Det förutsattes att arbetsmarknaden skulle vara till-gänglig för personer med psykiska funktionshinder,men situationen är en helt annan. Det finns mångamed psykiska funktionshinder i vårt samhälle. Vimåste som politiker föra deras talan, eftersom de harsvårt att föra den själv.Jag yrkar inte på någon speciell reservation, utanjag står bakom det som tidigareyrkade.Anf. 111 ():Fru talman! Levnadsvillkoren för personer medfunktionsnedsättning har förbättrats. De har störremöjligheter att på egen hand påverka sin vardag. Inteminst har varit pådrivande för att förbättravardagen för den funktionshindrade. Vi har därförsagt nej till urholkningarna i handikappreformen. Ettanständigt samhälle måste i stället arbeta vidare föratt försöka uppnå bl.a. de mål som finns fastlagda iFN:s standardregler.Sverige har fortfarande mycket att göra för att un-danröja hinder för funktionshindrade. harlegat långt framme internationellt sett i arbetet meddessa frågor men har blivitfrånsprunget av flera länder som mer systematiskt hararbetat för att riva hinder, garantera delaktighet ochtillgänglighet samt synliggöra funktionshindradesproblem i vardagen.Utgångspunkten för liberal politik är alla männi-skors lika värde och lika rätt. Ofta har frågor omfunktionshindrade behandlats som rättvisefrågor.Funktionshindrade ska ha samma rättigheter som ickefunktionshindrade. Ingen ska behöva diskrimineraseller behandlas sämre eller annorlunda på grund av ettfunktionshinder. Det är emellertid dags att vidgaperspektivet på handikappfrågorna och peka på att detför den enskilde funktionshindrade i lika hög grad ären frihetsfråga som en rättvisefråga. Att man somrullstolsburen kan färdas med allmänna kommunika-tioner, att man som hörselskadad kan lyssna på före-drag och att man som rörelsehindrad kan ta sig tilloch från samt in i och ut ur offentliga lokaler på egenhand vidgar markant friheten för den enskilde. Denfunktionshindrades rättigheter handlar om att ökamöjligheten för den enskilde med funktionsnedsätt-ning att leva ett självständigt liv.Fru talman! Regering och riksdag har ändrat stö-det i form av personlig assistans fr.o.m. halvårsskiftet1996. Ur individens perspektiv har ändringarna letttill försämringar. En lagändring ute-stängde nästan helt personer med psykiska funktions-hinder från rätten till personlig assistans. Regerings-rätten har tolkat lagändringen i ett fall som gällde enman med schizofreni, hjärnskada och hörselnedsätt-ning, som behövde hjälp med att aktiveras, så att haninte var berättigad till personlig assistans.Även möjligheten att kombinera personlig assi-stans med andra insatser enligt LSS i skola och för-skola har inskränkts. För att barn med funktionshin-der ska vara garanterade personlig assistans krävs attde har fler än ett funktionshinder och har ett omvård-nadsbehov som överstiger . Detkan också nämnas att personer i personkrets 3 medexempelvis psykiska funktionshinder inte har rätt tillinsatsen daglig verksamhet.Vårbudgeten 1997 innebar ytterligare inskränk-ningar då regeringen och valde att sparaett par på assistansersättning-en. Återigen vältrades en större del av ansvaret överpå kommunerna, som fick ansvaret för de 20 förstatimmarna.Det här är exempel på de försämringar som hargjorts efter handikappreformens genomfö-rande. har motsatt sig alla dessa föränd-ringar, och vi kräver att reformen ska återställas. Viföreslår att ansvaret för de första 20 assistanstimmar-na ska återgå till . I vårt budgetför-slag har vi tagit hänsyn till detta förslag, och vi harockså lagt till till utgiftsområde9, 13:2 för att återställa handikappreformen.Folkpartiet menar att de rättigheter som LSS ochLASS givit personer med funktionsnedsättning ochderas anhöriga måste utvecklas, inte försämras. Per-sonlig assistans bör än mer användas i arbetslivet ochi studieverksamheten. Assistentens insatser i skolar-betet eller på dagis ska utvecklas så att den enskildekänner trygghet i att allt kring hans eller hennes per-son fungerar så bra att alla övriga krafter kan använ-das till att satsa på skolarbetet eller i den pedagogiskaleken.Fru talman! Regeringens proposition Från patienttill medborgare blev inte den stora tillgänglighetsre-form som hade hoppats på. Den prägladesav alltför mycket "bör" i stället för "skall". Framförallt saknades det extra stimulansmedel för att möjlig-göra de vackra tillgänglighetsparoller som proposi-tionen innehöll.Det är i stället dags för en ny stor handikappre-form av samma dignitet som den assistansreform somFolkpartiet drev igenom . Dåhandlade det om att trygga de funktionshindradessociala rättigheter. gäller det en tillgänglighetsre-form.De utredningar som har gjorts om att öka till-gängligheten för funktionshindrade pekar på att detskulle kosta tiotals miljarder. Den uppgiften har gjortatt de flesta politiker har drabbats av en funktionsned-sättning, en politisk handlingsförlamning. Folkpartietanser att man inte kan fortsätta att rygga tillbaka förden här kostnaden. Vi tycker att det är hög tid attbörja förändra samhället och dess institutioner så attde kan göras tillgängliga för alla.Vi har i vårt budgetalternativ föreslagit en en-gångssatsning på under de när-maste åren för att kunna genomföra en omfattandetillgänglighetsreform. har gjort beräkningarsom visar att uppskattning att kostnadenför en genomgripande tillgänglighetsreform är 5 mil-jarder kronor är ganska korrekt. konstateraratt kommunerna behöver göra förbättringar för 240miljoner kronor , privata fastighetsägare för 210miljoner kronor, staten för ochlandstingen för . konsta-terar också att kostnaden kan minskas om samtligaaktörer tar fram en systematisk och långsiktig plan föråtgärderna.Folkpartiet anser att ansvaret för att öka tillgäng-ligheten i första hand ska ligga lokalt på kommuneroch andra lokala aktörer, som t.ex. privata fastighets-ägare. Ansvars- och finansieringsprincipen liggerfast, men mot bakgrund av bl.a. den ekonomiskasituationen i landets kommuner kommer en statligmedverkan, åtminstone initialt, i finansieringen av entillgänglighetsreform att vara nödvändig för att ut-vecklingen verkligen ska ta fart.Fru talman! Hjälpmedel ska inte innebära bety-dande merkostnader för den enskilde. Avgifter förhjälpmedel ska undvikas eller hållas på en låg nivå.Ingen ska av ekonomiska skäl behöva avstå från etthjälpmedel. anser att en garanti omhjälpmedel måste ingå i den vårdgaranti som vi före-slår. Den som är i behov av hjälpmedel ska få snabbhjälp och tillgång till mer komplicerade hjälpmedelinom . Vi anser att det behövs en utred-ning av hela hjälpmedelsförsörjningen.Det handlar också om att funktionshinder inte skabehöva betyda merkostnader för den enskilde. Desom är i behov av hjälpmedel ska kunna få snabbhjälp och tillgång till detta. Vi behöver alltså ha enordentlig utredning när det gäller hjälpmedelsförsörj-ningen. Problemet är ju att landstingen har så olikapraxis när det gäller att få tillgång till bl.a. datorersom hjälpmedel. Om inte synskadade ska bli alltmerisolerade och allt mindre delaktiga i samhällsangelä-genheter måste hjälpmedelsförsörjningen kunna till-handahålla datahjälpmedel till alla.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tion nr 18.Anf. 112 ():Fru talman! Det är lite nytt förmig att delta i en stor debatt om socialutskottets be-tänkande. Men det är bra, för jag har tvingats läsa påmassor om tidigare propositioner och betänkanden påhandikappområdet. Jag tycker att det är mycket somär lika på handikappområdet och på äldreområdet.Jag har bl.a. kunnat konstatera att både Vänsternoch har rönt viktiga framgångar i sinhandikappolitik. Det gäller t.ex. tillkännagivande omFN:s standardregler om tillgänglighet. Även doldafunktionshinder har blivit uppmärksammade. Detgäller borttagandet av 65-årsgränsen, som många hartalat om, beredning om förbättring av bilstödet, attsätta strålkastaren på handikappades ekonomiskasituation osv. Men jag tycker ändå att det finns flersaker att arbeta med.Tillgängligheten är oerhört viktig. Jag har medmig ett litet papper från Handikappombudsmannen.Av de drygt 150 anmälningar som inkom till handlade nästan hälftenom bristande tillgänglighet. Det kan vara tillgänglig-het till vallokaler och länsrätter, tillgänglighet tillinformation, över huvud taget tillgänglighet till olikabyggnader, gator, kollektivtrafik, skolor osv. Jagtycker att detta är den viktigaste frågan.Det här handlar om mänskliga rättigheter. Jaghoppas att alla i den här salen, även när den är full-satt, ska verka för att det blir en diskrimineringslagför hela livet och inte bara i arbetslivet. Det är enmänsklig rättighet att inte bli diskriminerad.Vi vill också jobba vidare med de handikappadesekonomiska situation. Jag är glad att det är uppmärk-sammat även i texten i budgetpropositionen att vimåste lägga mycket krut på detta.Sedan har vi bilstödet. Det är fint att det är en be-redning på gång, men vi vill se till att det inte blir enlångbänk här. Det får inte dröja för . Vi är van-ligtvis inte några förespråkare för bilkörning, menjust i det här fallet är det väldigt viktigt att det kom-mer i gång. För många är bilen kanske det enda sättetatt ta sig fram.Så har vi assistenthjälp för personer som är över65 år. Där vill vi komma med förslagetatt man ska kunna få utökad assistans även om man äröver , om man har behov av det.Vi kommer att återigen ta upp frågan om stöd tillhandikapporganisationer. ska ju regeringen följaupp hur det ser ut, och vi vill i vår tur följa upp vadregeringen kommer fram till.Vi vill verka för att kommuner och landsting skasamarbeta bättre så att inte ska bli så som man harpratat om förut här att inte vill betalaoch inte kommunen eller staten heller.