prot · GN0984 · 2000-03-23 00:00:00 — Mångfald behövs ocksåför att stimulera kvalitet och pedagogisk utveckling.De enskilda alternativen behöver därför bli betydligtfler än de är och de måste kunna arbeta på eko-nomiskt lika villkor. Det är naturligtvis inte så att enfriskola automatiskt är bättre än en skola.Däremot bidrar mångfald och valfrihet till att manutvecklar nya idéer och hittar nya lösningar både påpraktiska och pedagogiska problem. Det är ingentillfällighet att många nya pedagogiska idéer från t.ex.Waldorf- och Montessoripedagogik från början ut-vecklats i friskolor. har mycket av detta nytän-kande trängt in i den kommunala skolan.Det har också visat sig att alltfler friskolor vill ar-beta med elever som har särskilt behov av stöd. Dethar vuxit fram en hel del fristående särskolor ochfristående skolor som riktar in sig på elever medDAMP eller Aspergers syndrom.Sammantaget har friskolorna uppenbart inneburiten förnyelse och mångfald i den svenska skolvärlden,trots att av eleverna går i friskolor. Detsom har hänt är, enligt mitt sätt att se,en utveckling av den demokratiska idén om en svenskskola för alla. Inom ett system där bidrag ges tillskolor oberoende av om de drivs av kommun eller avenskilda får skolor som följer läroplanen erbjudaundervisning. Sådana skattesubventionerade skolorfår heller inte ta ut avgifter och de måste vara öppnaför alla.Den här utvecklingen har ägt rum un-der segt motstånd från socialdemokrater och vänster-partister. Genom att stifta lagar försökte man en gångför stoppa föräldrakooperativa dagis.Nu har det motståndet getts upp.Men under den senaste borgerliga regeringen kritise-rade socialdemokrater och vänsterpartister bidragentill fristående skolor.När vi sedan fick en socialdemokratisk regeringigen kunde den inte förneka den opinion för alternativinom skolan som fanns bland människor, och frisko-lorna fick vara kvar, fast med vissa begränsningar ochförsämringar i villkoren. Skollagen fick en oklarformulering om att skolan inte får påverka den kom-munala skolverksamheten negativt. Det kan t.ex.innebära att fastän föräldrar och elever föredrar en nyskola får denna inte startas om en måstestängas. Det kan också innebära att en kommun pågrund av en viss politisk majoritet avstyrker godkän-nande av en ny friskola och försöker argumenteragentemot på rent politiska grunder. Dess-utom har bidragsreglerna blivit så oklart utformadeatt bidragen kan variera kraftigt från kommun tillkommun. Den momsersättning som kommunerna skage friskolorna varierar kraftigt mellan kommuner, ochbidraget till lokalkostnaderna utformas på olika sätt.Sammanfattningvis: Det kan vara ett kommu-nalt godtycke som avgör om en friskola ska få drägli-ga villkor eller inte.Motståndarna till friskolor talar ofta om segrege-ring. Endast rika och välutbildade föräldrar sätter sinabarn i friskolor. I själva verket är segregeringen sedanlänge inbyggd i våra bostadsområden genom att olikaboendeformer ligger så avgränsade från varandra.Tvärtom kan möjligheterna att välja en skola utanfördet egna bostadsområdet i stället minska segregering-en inom skolans värld.De som är rädda att friskolorna ska konkurrera utden kommunala skolan borde i stället för att ropa påbegränsningar och förbud arbeta för att de offentligaskolorna höjer sin kvalitet. I de områden som tenderaratt tappa elever till andra skolor borde skolorna få ensärskilt spännande utbildningsprofil så att människoräven från andra bostadsområden väljer dessa skolor.Särskilt har kritiken mot friskolor varit stark frånVänsterpartiet . Det var intressant att höraLennart , , i sitt anförandenär han på ett allmänt sätt använder begreppet vinstsom något självklart negativt. Vinstintresse, profitin-tresse, börsnoterade företag - sådana uttryck nämnsför att automatiskt ge en negativ association. Då ärnaturligtvis grundfrågorna: Är vinstintresse per defi-nition något negativt? Finns det något negativt inslagi privata läkarmottagningar, privata bokförlag, privatafotvårdare, privata städfirmor och andra typer avverksamheter där man kan tala om någon form avvinst?Detta är att villa bort begreppen. Vid en bedöm-ning av en skola handlar det om kvaliteten och omvad elever och föräldrar vill välja.Lennart och angriperockså gärna skolor som står på s.k. konfessionellgrund. Där säger den skollag vi har att den egnatrosläran får inte ersätta den läroplansbundna under-visningen i religionskunskap. Skollagen säger ocksåatt grundläggande värden och allmänna mål ska följasenligt skollagen. Där är det bara att se till att Skolver-ket i sin tillsyn följer att de olika skolorna lever upptill skollagens anda. Det gör ju också. Dethar hänt att enstaka skolor stängts för att de inte harföljt läroplanen och värdegrunden. Det är riktigt.Sådana skolor ska stängas. Men skollagen lämnar inget utrymme för att konfessionella skolor skaha rätt att bryta mot de principer som gäller i denallmänna kommunala skolan.Fru talman! kunde man i Sve-rige fortfarande förbjuda människor att välja en annankommunal skolan än den skolstyrelsen bestämde fördem. Även den bristen på valfrihet inom kommunenförsvarades av socialdemokrater ochvänsterpartister. En del av dem förstår inte ens nu attdagens människor inte låter sig hunsas på det sättet.Vi liberaler gick en gång i spetsen för att ge allamänniskor rätt till en likvärdig utbildning. Jag ser denya friskolorna som en vidareutveckling av den de-mokratiska idén om en skola för alla. Alla människorska få rätt att välja bland skolor som följer statensmåldokument när det gäller kvalitet och skolans vär-degrund.För att uppmuntra en fortsatt utveckling av mång-falden i vårt skolsystem behöver friskolornas arbets-villkor mycket tryggare regler än . Friskolornamåste garanteras en lägsta grundnivå på ersättningen,och reglerna för resursfördelning måste göras meraenhetlig. Friskolorna måste garanteras ersättning förinsatser för elever med särskilda behov av stöd. Okla-ra regler som finns och som ger kommunenmöjlighet att godtyckligt motarbeta en friskola måsteavskaffas. ska inte kunna vänta till någonvecka före skolstarten med att besluta om att godkän-na en ny friskola. Föräldrar och elever som väljer enfriskola måste känna trygghet i att samma villkorgäller där som gäller för övriga skolor.Fru talman! Med anledning av detta yrkar jag bi-fall till reservation 1 under mom. 1 och reservation 1under mom. 6. I övrigt står jag bakom alla övrigafolkpartiyrkanden.Anf. 123 () re-plik:Fru talman! Jag har två frågor till första frågan gäller att berörVänsterpartiets krav på att vinst - profit, - bör återinvesteras i verksamheten för att på såsätt komma barnen till del. Är det rätt eller fel?Den andra frågan rör segregationen. Jag skullevilja att - jag vet att det är kort om tid -försöker förklara för mig på vilket sätt som privataskolor, fristående skolor, ska vara det som jag tror attfolkpartister kallar en murbräcka mot segregationen.Anf. 124 () replik:Fru talman! Vinstresonemanget är ett slags tanke-fel. Om en verksamhet går med vinst uppstår ett över-skott. Det tas inte från någonstans. Om vi förbjuderskolor att få någon form av vinst, eller förbjuder fö-retag som går med vinst att bedriva skolor, tillfallerinte de pengar som de inte får i vinst plötsligt kom-munen eller någon annan. Det är feltänkt att en skolaskulle förlora i sin verksamhet på att inte tvingasåteranvända vinsten i verksamheten. Förutsättningar-na i ett privat företag bygger på att de går antingenjämnt ut eller med vinst. Det är ett teoretiskt resone-mang, som bygger på att vinsten underförstått stjälsav någon. Det gör den inte. Det viktiga är fortfarandeatt skolorna är bra, om de är efterfrågade och har denkvalitet som staten sätter upp att skolor ska ha.Skolan ska vara en murbräcka mot segregation.Där kan alla våra kommunala skolpolitiker göra sittbästa genom att verkligen se till att förbättra kvalite-ten på den kommunala skolan och anta utmaningenfrån bl.a. friskolor genom att göra den kommunalaskolan så bra som möjligt.Valfriheten mellan kommunala skolor och kom-munala skolor och friskolor ger människor en möjlig-het att välja skolor i andra bostadsområden. Segrega-tionen i skolan beror mycket på att människor borsegregerade i olika bostadsområden. Möjligheten attfler rör sig över bostadsområdesgränserna gör att flermänniskor från olika miljöer går i samma skolor. Därbidrar friskolorna, liksom över huvud taget införandetav valfrihet inom den kommunala skolan.Anf. 125 () re-plik:Fru talman! Jag konstaterar att somföreträdare för inte ser någon skillnadmellan vinst som uppstår när man bedriver utbild-ningsverksamhet och vinst som uppstår i vilket annatföretag som helst. Det gör mig beklämd.Låt mig utveckla en följdfråga om murbräckanmot segregationen. kan ställa upp på attvi lever i ett samhälle som är skiktat. Vi skulle kunnasäga klassamhälle, och jag tror att förstårvad jag menar.När de individer som har föräldrar som är starkanog och har förmåga att göra medvetna val har gjortsina val, vad gör och och desom är kvar när friskolorna och det regelsystem vi harhar utarmat kommunens resurser till det offentligaskolväsendet?Anf. 126 () replik:Fru talman! Jag hoppas att iett annat inlägg får möjlighet att utveckla hur han serpå vinsten. Är all vinst oförenlig med någon form avsamhällsnyttig verksamhet? Var går gränsen? Är detläkare, tandläkare, sophantering, husrenovering? Pånågot sätt underförstår att det ären motsättning mellan ett företag som går med vinstoch att det är samhällsnyttigt. Det stämmer inte medmin liberala ideologi, men det stämmer tydligen medVänsterpartiets ideologi.När det gäller murbräckan mot segregation under-förstår att det är de starka ochrika föräldrarna som väljer friskolor och utnyttjarvalfriheten. Det var ju så det var innan den borgerligaregeringen genomförde möjligheten att utan storakostnader, och utan några kostnader alls, välja enannan skola.Om vi går tillbaka fanns det en del män-niskor som satte sina barn i privatskolor eftersom dehade råd att göra det. Dessa privatskolor kunde ocksåutestänga barn till föräldrar som inte hade råd attbetala.Detta svenska system som vi successivt har arbe-tat fram bygger ju på en demokratisk idé om att ut-bildning inte får kosta och att valfriheten inte skakosta pengar.Anf. 127 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets hemställan, som innebär avslag på de 27motionsyrkanden som behandlas. Det kan tyckas varaen omild behandling, men det finns goda skäl för denhanteringen.Det är inte första gången som vi debatterar fristå-ende skolor och villkoren för dem. Tvärtom känns detsom om alla förslag, både de goda och de mindregoda, har penetrerats ganska så ingående och ofta häri kammaren. Det är svårt att hitta något riktigt nytt idebatten.Åtskilliga gånger har det från den här talarstolensagts från borgerligt håll att den socialdemokratiskapolitiken för fristående skolor skulle leda till försvå-rande för dem, att de försvinner. Vi har också hört dethär i dag.Uppenbarligen har de som är intresserade av attstarta fristående skolor inte riktigt trott på domedags-profetiorna, för de har planerat för nya skolor. De haransökt om att få starta nya skolor i en ökande omfatt-ning. De flesta har fått starta. Alla har inte kommit igång. Men de som har kommit i gång lever vidareoch många av dem växer dessutom; detta under ensocialdemokratisk regeringsperiod och med en soci-aldemokratisk politik för fristående skolor.Den här politiken är lite för generös, tycker en delsom ser faran i att andelen fristående skolor växermycket snabbt, framför allt i en del kommuner där dehar fått särdeles goda villkor - t.o.m. bättre villkor ände kommunala skolorna. Denna oro grundar sig oftapå en övertygelse om att det ligger ett stort värde i attbarn får tillfälle att starta sin skoltid i en gemensamgrannskapsskola och där får möta barn med skildaerfarenheter och kulturer. Det är rimligt att anta attsådana möten ökar respekten för allas lika värde ochallas lika rätt att vara olika.En del, och jag vill betona att det är en del, fristå-ende skolor bygger ju på språk-, etnisk eller religiöstillhörighet. Och visst är det snubblande nära att tänkasig att åtminstone dessa skolor riskerar att bidra till enuppdelning av barn i olika grupper. Vi vill inte attdetta konstaterande ska leda till att fristående skolorhindras. Men det är viktigt att vi kan resonera, disku-tera och se på de problem som skapas av en sådanuppdelning, och att vi är nyktra nog att varken sealldeles nattsvart eller alldeles kritiklöst på de fristå-ende skolorna.Vi socialdemokrater lade fastnågra grundstenar i vår syn på de fristående skolorna.Det var en naturlig följd av de beslut som tidigarehade fattats om att elever och föräldrar så långt detvar möjligt skulle kunna välja skola. Och det varfaktiskt, , en s-regering som genomfördeden rätten. Till dessa grundstenar hör att:1. Fristående skolor ska kunna ingå i vårt skolsys-tem. Vi kan inte säga att de ska göra det eftersomdet just bygger på frivillighet.2. Den skola som godkänns av ska fåsamhällets stöd, om inte väldigt starka skäl talaremot det. Och det är som avgör det,inte kommunerna.3. Stödet ska vara utformat så att de får likvärdigavillkor med de kommunalt drivna skolorna - var-ken mer eller mindre. Bidragets storlek ska alltsågrundas på det utbildningsuppdrag som skolanåtar sig och på elevernas behov, inte på huvud-mannaskap.4. De fristående skolorna ska svara mot den värde-grund som skollagen och läroplanerna uttryckeroch i övrigt motsvara de kvalitetskrav som ställspå skolan.5. De ska delta i uppföljning och utvär-dering.6. De får inte ta ut elevavgifter.Vi ser egentligen inga omedelbara skäl för attändra vår grundinställning. Däremot finns det skäl attse på delar av tillämpningen i ljuset av den utvecklingsom har varit. Det var anledningen till att den s.k.Fristkommittén tillsattes. Den har fått ett utökatoch förlängt uppdrag att se över många av de frågorsom upplevs som problematiska, och de ska läggafram förslag på förändringar som löser dem.Flera av de motionsyrkanden som vi föreslår skaavslås i betänkandet pekar just på sådana frågor somFristkomittén arbetar med, och den fråga som LarsHjertén ställde om valfriheten i gymnasieskolan är ensådan fråga. Därför har utskottet konstaterat, som vibrukar göra, att det inte behövs några ytterligare åt-gärder från vår sida i . Vi behöver intetala om för regeringen att den ska göra vad som redanär gjort. Det kan tvärtom faktiskt fördröja hela pro-cessen; detta särskilt då det i så hög grad saknas kon-kreta förslag i motionsyrkandena utan mer är ett sättatt peka på problemen.En annan aktuell fråga i utredningsarbetet är densom tog upp, nämligen om fri-stående skolor som drivs i aktiebolagsform och somfinansieras med allmänna medel ska få dela ut vinsttill sina aktieägare. Jag ser inte att det är något fultmed att företag går med vinst. Tvärtom är det enförutsättning för företagandet och en viktig drivkraft ivårt land. Men visst är det tveksamt om vi här i riks-dagen ska avdela pengar för kommunerna för att deska kunna bedriva bl.a. skolverksamhet och om depengar som avsätts i kommunernas egna budgetar skakunna användas för ett annat ändamål än de som de äravsedda för, nämligen barnens och ungdomarnasutbildning. Det är skattebetalarnas pengar vi hanterar,och vi hör ofta krav på att vi ska se till att de hamnardär det är meningen - inte i svarta hål. Jag har förmin del tolkat det som ett starkt önskemål om att depengar som är avsedda för barnens utbildning ocksåska gå dit. Det är också ett av upp-drag att se över detta. När den utredningen är klar, omungefär , har vi förhoppningsvis ett bra underlagför att ta ställning till de frågor som jag har nämntoch flera andra frågor som finns nämnda i betänkan-det. Då är det att vi återkommer till dessa frågorhär i kammaren. De är för viktiga för att vi ska göraett hafsverk av dem här i dag.Fru talman! Det finns en tendens hos flera bor-gerliga partier att vilja se frågan om de friståendeskolorna som en fråga om enbart näringsfrihet. Görman det är det naturligt att tala om konkurrensvillkormellan kommunens skolor och de fristående skolornasom nästan det enda intressanta.Men så begränsat tycker inte jag att man kan se påfrågan. Den handlar ju i grund och botten om barnsoch ungdomars rätt till en likvärdig utbildning, ochatt det finns ett oinskränkt ansvar hos någon för attdet ska finnas bra skolor som alltid är beredda att taemot alla elever. Det är kommunerna som har dettaansvar. Jag kan svårligen se att det finns någon annansom kan ta det, inte staten och inte de fristående sko-lorna.Detta faktum leder till att alla barns rätt till en braoch likvärdig utbildning måste gå före näringsfrihe-ten, där båda dessa intressen kolliderar. Vågar vi intese att det finns en sådan intressekonflikt, kan vi helleraldrig hitta ett bra sätt för kommuner och friståendeskolor att samverka för barns bästa. Då hamnar vialltid i ett konkurrenstänkande. Effekterna av dettavisar sig redan nu i enstaka fall, men riskerar att blien mycket svårare nöt att knäcka den dagen barnkul-larna minskar och det återigen blir tal om att minskaorganisationen och lägga ned skolor. Vi ser detta iflera glesbygdskommuner.Den som är ansvarig för alla barns skolgång måsteha ett inflytande över skolorganisationen. Det betyderingen ovillkorlig rätt att säga nej till alla etableringarav fristående skolor. Det har ju utvecklingen visat.Men det betyder att kommunens synpunkter ska vä-gas in i beslut om godkännande för attalla barns intressen ska kunna göras hörda. Kommu-nen uppträder där inte i första hand som konkurrentutan som företrädare för sina invånare. till uppgift att genomskåda den kommun som avrena konkurrensskäl vill stoppa en fristående skola.Det tycker jag att har visat att man kan.Anf. 128 () re-plik:Fru talman! Jag kan inte låta bli att säga att Krist-demokraterna delar uppfattning ifråga om mycket av det hon sade här, dock inte allt.Jag skulle vilja ställa en rak fråga till beredd här och att ta avståndfrån dem i hennes eget parti som öppet pläderar föratt göra det svårare att starta nya friskolor i landet?Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag har redovisat mitt partis stånd-punkter i den här frågan och hur vi vill hantera den.Det kan lita på.Anf. 130 () replik:Fru talman! Jag tyckte att sade attSkolverket också i fortsättningen ska besluta vilkafriskolor som ska finnas. Det är inte kommunernasom ska göra det, utan kommunerna ska få yttra sig.Det tycker jag är en bra markering. Hon har inte medsig alla sina partivänner där, och absolut inte stödpar-tiet Vänsterpartiet.Det är klart att man kan hänvisa till Fristkommit-tén när det gäller valfrihet. Men nog måste som erfaren skolpolitiker ha en egen uppfatt-ning om huruvida det är bra att var och en får väljavilken skola han eller hon ska gå i och att familjenska ha valfrihet? Det är den fråga jag ställde förut.Jag vill ha svar på den frågan.Anf. 131 () replik:Fru talman! Som jag redovisade tidigare var deten socialdemokratisk regering, och en majoritet här iriksdagen under den tiden, som ändrade i bestämmel-serna och införde föräldrars och elevers rätt att väljaskola. Som en konsekvens av det har vi också i höggrad, vill jag påstå, ändrat vår inställning när detgäller fristående skolor när den frågan blev aktuell påallvar . Jag har redovisat utgångs-punkterna för våra ställningstaganden.Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag vill i min sista replik säga att omman tittar på en annan skolform som jag känner väl-digt väl, nämligen folkhögskolan, så har friskolor därbetytt oerhört mycket för mångfalden och kvaliteten.Brunnsviks folkhögskola började med politiska ide-ologier och med huma-nism. Sedan kom , idrottsrörelsenosv. Nog är det bra om man har olika folkrörelsersom också engagerar sig i ungdomsskolan, så att deinte bara är till för dem som är vuxna?Anf. 133 () replik:Fru talman! skiljer sig ju grundskola, gymna-sieskola och folkhögskola åt såtillvida att kommuner-na har ett ovillkorligt ansvar att svara för att det finnsutbildningsplatser, bra skolor, för alla barn och ung-domar. Ett sådant ansvar finns inte när det gällerfolkhögskolan. Så jag förstår inte riktigt har jag förstått att man från en del med-debattörers sida fortfarande vill göra gällande att viskulle säga nej till fristående skolor. Jag tycker att jagså tydligt jag har kunnat härifrån talarstolen har för-sökt säga att fristående skolor kan ingå i vårt skol-system. Anledningen till att jag använder ordet "kan"är att vi inte kan föreskriva att det ska finnas friståen-de skolor. Det är beroende av enskildas initiativ.Däremot har kommunerna ett ovillkorligt uppdragsom de inte kan dra sig undan. Det skiljer i stor ut-sträckning kommunernas ställning i förhållande till defristående skolorna.Anf. 134 () replik:Fru talman! Den socialdemokratiska regeringengenomförde, som har hänvisat till,beslut om friskolor. Det var försämringar jämfört medde regler som gällde tidigare eftersom bl.a. den ga-ranterade lägsta bidragsnivån försvann. Men det varändå bra att socialdemokraterna ändrade sig och ac-cepterade tanken på friskolor.I det betänkande som vi diskuterar har det juyrkats avslag på alla motioner. Det gäller både demotioner från som vill försämra villko-ren och de motioner från andra partier, bl.a. Folkpar-tiet, som vill förbättra villkoren. Jag tycker att EvaJohanssons inlägg var intressant att lyssna på. Det varockså ett rätt nyanserat inlägg.Men jag tror ändå att åhörarna och de som even-tuellt läser protokollen skulle vara intresserade av atthöra vilka förändringar och Socialde-mokraterna kan se som angelägna och viktiga attdiskutera. Är det ett problem att t.ex. momsersätt-ningarna som betalas ut till friskolorna är olika i olikakommuner? Är det ett problem att det sista datum närSkolverket ska godkänna en friskola kan vara någonvecka före skolstart? Är det ett problem att inte allafriskolor har en minsta garanterad bidragsnivå? Ärdet ett problem att kommunerna kan ha möjlighet attbidra till att stoppa friskolor? Det hade varit intressantatt höra något om i varje fall ochsocialdemokraternas i utbildningsutskottet färdrikt-ning, vad man kan förvänta sig för dem som är enga-gerade i de här frågorna.Anf. 135 () replik:Fru talman! och alla andra får ge sigtill tåls till dess att vi har materialframför oss. Då kan vi bedöma vad som eventuelltska göras för att förbättra och hur problemen ser ut.Att gå före med beslut för att sedan titta på hur pro-blemen ser ut och vilka lösningar som hade varit braär ingen lyckad metod när det gäller lagstiftning.När det gäller frågan om sista dag för meddelandeav godkännande är det, som vi skriver i betänkandet,så att klarar det här i mycket hög grad. få fall där man inte klarar den här fristen beror detofta på de sökande skolorna själva.Ulf säger att vi försämrade bidragsgiv-ningen jämfört med tidigare. Det märks ju inte direkti antalet ansökningar att det skulle ha blivit någraförsämringar. Jag vill ställa en fråga , somofta brukar hävda konkurrenstänkandet: Vad är detför fel på att det är lika villkor i finansieringen mellande kommunala skolorna och de fristående skolorna?Finns det något egenvärde i att vi har olika principer?Anf. 136 () replik:Fru talman! Det är inget fel i att det är lika villkor.Felet är att reglerna för tillfället lämnar ett stort ut-rymme för kommunalt godtycke. Redan i Fristkom-mitténs första redovisning har man visat att t.ex. er-sättning för lokalkostnader, ersättning för momsredo-visning, ersättning för momskostnader osv. varierarkraftigt mellan kommunerna. Den försämring jagtalade om var att det var en garanterad minsta bi-dragsnivå som vi borde ha som vi inte har . Jaganser inte att friskolorna, lika lite som några andraskolor, ska överkompenseras på något sätt, tvärtom.Alla skolor ska ha enligt samma principer.Sedan, fru talman, konstaterar jag att inte vill peka ut någon tydlig färdriktning när detgäller hur hon vill driva politiken i väntan på den härutredningen.