prot · GO099 · 2000-10-11 00:00:00 — Vi görmycket på det området just nu.Sedan har vi de äldre. Tandvården är inte bara ettproblem för de äldre. Tandvården får inte vara ettklassmärke. Man ska inte se när en människa ler frånvilken samhällsklass han kommer. Vi i harlyckats avskaffa den typen av klassmärke. Vi ska intetillbaka igen. Vi vill lägga pengar och resurser pådetta. Det är en angelägen reform. Det är inte omo-dernt. Det är modernt att få bort dessa hemska ut-tryck.Vi menar att de äldre ska ha rimligt mycket peng-ar kvar att leva på när de har betalat sina taxor påäldreomsorgens olika institutioner. Det kommer ock-så ett sådant förslag som ska gälla . Vi tyck-er nu att det är dags att tillsammans med pensionärer-nas egna organisationer diskutera hur vi kan ge ettextra stöd till de pensionärer som har låg ATP. Dethandlar då om skattesidan.Det här är i koncentrat en reformdagordning somligger framför oss. Den håller sig inom de ramar vihar satt upp. Det är de ramar som bygger på att vi skabetala av på våra skulder så att vi kan möta nästalågkonjunktur. Jag blir väldigt rädd när jag hör olikatalare tala om vilka enorma utrymmen vi har just nuoch vad vi kan släppa på i form av skattesänkningar,reformutrymme och arbetstidsförkortningar. Visst,det kan vi göra , , kanske året därefter ochkanske ytterligare . Men sedan kommer deten nedgång. I den nedgången ska vi vara rustade föratt möta svårigheterna. Då handlar det om att hasamlat lite i ladorna så att de människor som är mestberoende av en omfördelning i samhället från rik tillfattig, från frisk till sjuk, från ung till gammal, vet attden fungerar. Det är det vi nu vill säkra. Det är därförvi betalar av mycket på vår samlade statsskuld.Det ligger nu tre saker framför oss utöver refor-mansträngningen. Det är först att i alla sammanhangbygga under den goda konjunkturen. Där kommerden avgörande frågan att vara avtalsrörelsen. Får viett avtal på europeisk nivå som är långsiktigt, kom-mer vi att ha skapat väldigt goda förutsättningar föratt konjunkturen rullar till med kraft ochfart. Det är viktigt. Det är den första viktiga ansträng-ningen från regeringens sida.Konkurrenspolitiken blir viktig. på ett bra sätt att vi arbetar med attpressa priser, bekämpa monopol och karteller och setill att konsumenterna får så mycket som möjligt försina förtjänade hundralappar. Här kommer vi att läg-ga ned ansträngningar.Det andra området kommer att handla om heladen satsning vi gör från förskola till unga forskare. Viska höja kvaliteten nu när vi kan satsa ytterligareresurser i vårt skolväsende och utbildnings- ochforskningsväsende. Vi ska göra det på ett sådant sättatt behåller sin tätposition. Vi har mångaproblem. Men trots dessa problem preste-rar vi ändå så att vi ligger längst fram i konkurrensmed andra länder i världen. Den positionen ska vibehålla. Det kräver ständigt nya insatser. Jag är oer-hört engagerad i det arbete som bedrivs inte minstriktat mot unga forskare. Det är det andra stora fältet,från förskola till unga forskare.Det tredje är att vi nu i uppgångens tider intekommer att släppa de bekymmer som faktiskt finns,framför allt i landets minsta kommuner. Här håller vipå att få en utveckling där befolkningsminskningen,som kanske kommer att fortsätta, hotar hela funda-mentet för den samhällsmodell vi har byggt upp. Deninnebär att man lokalt ska ta ansvar för vården, förskolan och för omsorgen, och man beskattar sinamedborgare för att kunna ta detta ansvar. För att be-skattningen ska vara effektiv och fungera rättvistfinns det ett utjämningssystem.Det är så modellen ser ut. Om vi då ser att befolk-ningsminskningen går snabbt och slår så hårt ekono-miskt att den här modellen håller på att förlora sinlegitimitet och sin giltighet, därför att man i dessasmå kommuner inte klarar att upprätthålla en godkommunal standard, hotas ju hela modellen med detdecentraliserade samhällsansvaret. Detta måste vi seoch förstå, och detta måste vi åtgärda och åtgärdasnabbt.Det handlar ytterst om sammanhållningen i vårtland och om det sätt vi har valt att gemensamt taansvar för dessa grundläggande verksamheter sombedrivs i skolan och i vården. Det här behöver vikoncentrera oss på.Ordförandeskapet har jag redan talat om, reform-dagordningen inom ramarna och inom gränserna.Men sedan gäller det att sträcka ut högkonjunkturenfrån förskola till forskning och se till att hela Sverigekan leva.För att detta ska understrykas ytterligare kommerjag att presentera en liten organisations-förändring i regeringen.Det här är, herr talman, de reflexioner jag gör närjag följer dagens debatt. Någon kanske tycker att denär tråkig - det skulle inte förvåna mig. Men kom dåihåg vad i , eller , sade.Efter alla dessa år av problem och svårigheter önska-de han ingenting annat än att skulle bliett vanligt, tråkigt europeiskt land, där man precissom vi kan diskutera hur man ska hantera ett växandeöverskott, hur man ska väga av olika saker och göradet i en god ton gentemot varandra och ändock i enkänsla av att höra samman värdemässigt, att vara stoltöver det land man lever i och ha förmånen att ta an-svar för.(Applåder)Anf. 47 BO () replik:Herr talman! gjorde en sådan po-äng av sin tråkighet att jag återigen kommer att tänkapå . Förra gången var det i vår TV-debatt, närGöran försökte göra gällande att det var hansom uppfann friskolan, ungefär som påstodatt han uppfann Internet. var det tråkigheten somskulle framhävas för att göra politiska vinster.Från detta ska jag gå över till det som jag tycktevar det mest intressanta. Det här anförandet visadeklart och tydligt politiska perspektiv,och för den delen regeringens. Det är de fackligaorganisationerna som åter sätter dagordningen.Tillsammans med pensionärernas egna organisationerska vi diskutera.Men vart tog människorna vägen, de enskildamänniskorna?Det är organisationerna, pamparna och överhetensom gäller. Det är överheten och det tillbakablickan-de. Det är de fackliga organisationernahade en sådan ställning som de kan få nu i debatten.Kommer ni ihåg debatten om löntagarfonderna för 20år sedan? Det är dit längtar.Göran sade att man inte kan få både lägreskatter och bra vård och skola. Han tycker tydligen attdet är bättre som det är, med världsrekord i skatteroch ändå köer i vården och problem i skolan.Svaret är att det går att både sänka skatten och ökakvaliteten och ta bort köerna. Det är fullt möjligt,men det kräver en politisk vilja.Till skillnad från har jag tagit redapå vad som hänt med dyslexiskolan i Göte-borg. Kommunstyrelsen svängde på stadsdelsnämn-dens beslut efter vår debatt.Men och jag kan ju inte ha en de-batt varje gång en friskola får problem därför attSocialdemokraterna och Vänstern säger nej. Vi måstese till att det finns en hållbar linje.Därför menar jag att en av de viktigaste saker somriksdagen skulle kunna ägna sig åt är att reformeravården, skolan och omsorgen. LO-Tidningen skrev juatt de 20 miljarderna inte gav någonting. Skolverketvisade att resurserna till skolan inte har gett bättreresultat. Bara pengar räcker inte, utan det krävsgrundläggande reformer.Vi har sagt att det finns tre principer som skullekunna grunda en genomgripande reform av de systemsom människor är så beroende av men där maninte har något inflytande att tala om.För det första ska vi gemensamt var och en efterförmåga finansiera de tjänster som handlar om attutjämna risker, exempelvis sjukvården, och som syf-tar till att skapa lika förutsättningar, som skolan, dvs.en gemensam finansiering.För det andra ska vi se till att alla som behöver ut-nyttja tjänsterna har rätt att välja mellan olika alter-nativ på egna villkor.För det tredje ska vi se till att det finns en mång-fald i utbudet av tjänster. Det måste stimuleras ochdet måste accepteras. Det får inte förbjudas.De här tre punkterna innebär att vi tar till vara detsom ligger i att människorna själva har rätten attvälja, att de får ett inflytande, att de känner mer att deräcker till - detta tillsammans med lägre skatter.Det innebär att vi tar till vara den kompetens ochkunskap som personalen har; läkare, sjuksköterskoroch undersköterskor, lärare och speciallärare, som jaghoppas kan komma till heders. Det är de som harchansen att forma den sjukvård utan köer och denskola som ger alla bra kunskaper som behö-ver. Men då krävs det reformer, inte bara Persson-pengar, som egentligen är Andersson-, Pettersson-och Lundströmpengar. Det krävs att man gör någon-ting.Göran ! Vill du vara med om den här re-formen? Är du beredd att ställa upp på de tre princi-perna, på valfriheten och den gemensamma finansie-ringen?Anf. 48 Statsminister ()replik:Herr talman! Först skolfrågan i : Jag harockså tagit reda på vad som har hänt. Det fanns eninställning från socialdemokrater och vänsterpartisteri att man inte ville ha fristående skolor sombygger på den typen av problem som dyslexi repre-senterar. Det är någonting som finns hos många barn iskolväsendet, och det bör kunna mötas på varje skolautan att man sätter de barnen för sig. Det var deraspedagogiska resonemang, och jag tycker att det varhedervärt. Det kan naturligtvis ifrågasättas, men detvar inte fråga om illvilja mot den fristående skolansom sådan utan den här tanken.Det leder långt om vi ska stå här i talarstolen ochrecensera vilka beslut som fattas lokalt.Jag fick just nu veta av några vakna riksdagsle-damöter: Fullmäktige sade nej till föräldrarnasfriskola i . Det fullmäktige som hade röstat neddet leds av i Hjo. Ska jag då stå här italarstolen och fråga : Vad har ni emotdenna valfrihet? Nej, det är lite av överhet överLundgrens sätt att se på det lokala ansvaret. Om jaganvänder egen vokabulär skulle jag kan-ske säga att det är pampfasoner.Människor lokalt vill och kan ta ansvar bara deockså får möjligheter därtill. Det handlar om att deinte ska hamna i lägen där resurserna slitsifrån dem och där de inte har pengar nog att anställalärare eller annan personal. Det tillför vi genom att vinu har bekämpat arbetslösheten.Bo Lundgren vill att det i stället ska gå en annanväg, via jättelika skattesänkningar, och sedan skaföräldrarna själva betala det hela. Hur det exakt skagå till i skolans värld har aldrig lyckatsredovisa. När de ska beskriva systemet med skolpengsom de har byggt upp nationellt framstår de gamlakommunistiska som rätt idylliska.Överhetsidén, att och jag skulle stå häroch recensera enskilda kommuners beslut i enskildafrågor, är farlig. Den vänder jag mig emot.Jag vänder mig också emot be-skrivning. Träffar jag pampar när jag träffar pensio-närsorganisationerna? Jag träffar äldre människormed väldigt lite tålamod men mycket livserfarenhet,som tycker att de vill delta i samhällsdebatten, påver-ka och ge röst åt brister som de ser. De har samlatintrycken på tusentals möten runtomkring i landet.Där har det suttit 15, 20 personer - kanske 30,kanske 100 - och de har klagat på det ena, och de harhaft uppfattningar om det andra. Så samlar man ihopdetta i en demokratisk folkrörelse, och så driver mankraven tillsammans. Det är t.ex. PRO, och . Det är hundratusentals människor som påså sätt demokratiskt vill påverka sin situation. Härmöts de av beskedet att det är pampar.Vi lyssnar på dessa människor, precis som vilyssnar på dem som är valda av sina kamrater påarbetsplatserna i en facklig organisation. Vi kännerigen och hör ekot från den tid då högern motsatte sigdemokratiseringen när nu beskriverdessa folkrörelseföreträdare som pampar. De har ettdemokratiskt mandat. De är sända av sina vänner ochkamrater att företräda deras sak, och de gör det iangelägna frågor.Vi kommer att lyssna, och vi kommer att lyssnapå ett sådant sätt att rättvisan i ökar. De ärgaranten för detta. Det är skillnaden gentemot detmoderata systemskiftet.(Applåder)Anf. 49 BO () replik:Herr talman! Jag tycker att det är alldeles utmärktom människor sluter sig samman i organisationer. Jaghar den största respekt för de insatser som bl.a. minfarfar gjorde som ordförande för under . Han gjorde det för medlemmarnasräkning. Man ska slåss och fightas med arbetsgivareoch försöka frigöra människorna.Men det jag resonerade om var - det finns i protokoll - att tala om hurregeringen bedriver politik. Det för honom väsentligavar att de fackliga organisationerna nu satte dagord-ningen. TCO splittrades nästintill när man diskutera-de löntagarfonderna, men det är hans ideal. Han talarom att han ska resonera med pensionärernas organi-sationer.Jag tycker att vi måste bygga politiken på de en-skilda människornas villkor och inte på ett koopera-tivt system där regeringen och sitter ochförhandlar med olika organisationer som ska företrä-da än den ena, än den andra gruppen. Vi ska bara acceptera att det finns en skiljelinje.Jag tycker att den är beklaglig och besvärlig, för Gö-ran företräder ett överhetsperspektiv ochblickar tillbaka.När säger att det vore fel att sättasig till doms över de lokala organisationer vi hartänker han på de lokala politikerna i fullmäktigeför-samlingarna. Jag tänker på de människor som lever ikommunen: föräldrar och elever. Det är fel om enfullmäktigeförsamling säger nej till föräldrar som villstarta en friskola. Det är i grunden fel, och jag villgöra något åt det. Jag vill se till att be-stämmer att makten kommer till människorna självaoch att det är de som bestämmer reglerna för hurskolan ska byggas.Ge dem instrumenten för att klara det. Se till attmänniskor får en nationell skolpeng. Det innebär juinte att man betalar själv vare sig för sjukvården ellerför skolan för barnen. Det ska vi gemensamt finansie-ra efter förmåga, men vi ska se till att de pengarnainte används av riksdagspolitiker för att lämnas tillandra politiker. De systemen har visat sig leda tillvärldens högsta skatter. Ändå finns problem i sjuk-vården med köer och i skolan och äldreomsorgen.Det jag vill är att vi behåller den gemensamma fi-nansieringen och låter människorna själva disponerade medel som finns för att kunna välja skola och föratt kunna välja i sjukvården och slippa köerna.Jag hade hoppats att skulle säga jatill de principerna, men jag hade fruktat att han inteskulle göra det. Jag vet att hans parti med all kraftmotarbetar enskilda människors initiativ. Varför skainte vanliga människor få rätten att välja, ? Varför ska det bara gälla politikernas rätt attvälja?Anf. 50 Statsminister ()replik:Fru talman! ska inte springa ifrånvad han har sagt. Han har inte uttryckt största respektför fackliga företrädare från denna talarstol - inte ensför politiskt valda. Det är den nya överheten somsitter här. Det är ni som bestämmer å folks vägnar. Nihar aldrig gjort anspråk på att bestämma hur männi-skor ska välja, men vad ni vill är att alla ska ha rätt attgöra det och att alla faktiskt också ska ha en möjlig-het att göra det.Det debatten handlar om , , ärert förslag som så kraftigt omfördelar de ekonomiskaresurserna i samhället och som tydligt visar vilka detär som kommer att ha möjlighet att välja i framtidenom ni får bestämma.Jag sade inte - ska noga läsa vad jaghar sagt - att facken kommer att bestämma om detena och det andra, utan jag sade att de sätter dagord-ningen. De sätter dagordningen därför att arbetslös-heten är knäckt och tillbakapressad. Det är det som ärdet nya. Det är arbetskraftsbrist vi har framför oss.Det är därför vi nu diskuterar arbetstidsfrågan. Det ärdärför vi också diskuterar sådana saker som arbets-skadeförsäkringen och a-kassan. Det är en naturligreformdagordning i tider av återvunnen styrka och itider av diskussion om rättvisa och utjämning. Detvar det jag sade.Dagordningen och sattesinte av fackföreningsrörelsen. Den sattes på de rosatidningarnas sidor av marknadens folk. Det var andravärderingar som då gällde. Jag hörde aldrig dåtidensmoderatledare eller dåtidens ersättare för den ekono-miske talesmannen säga att detta varpampar. Varför teg ni då om pampar och överhet?Varför reagerar ni när vanliga löntagare slutersig samman och är med och sätter dagordningen? Detär också en retorisk fråga som i sig beskriver varskiljelinjen går någonstans i svensk politik.Jag hälsar den debatten med tillfredsställelse. Menjag väntar fortfarande spänt på vad ochvad ska säga - på besked om påvilken sida de hamnar.(Applåder)Anf. 51 () replik:Fru talman! Det var en intressant och på sitt sättockså skicklig analys som onekligengjorde när han använde uttrycket "facken sätter dag-ordningen". kan vi väl få rulla tillbaka historiennågot och erinra om att det inte var en alldeles enkelsituation för när hans två stödpartierkrävde en helt annan dagordning med 35 timmarsarbetsvecka. Vi är en och annan som erinrar oss LO-Jonssons artikel i för en del veckorsedan. Jag vill inte säga att det var en gentjänst, mendet vore fel att inte våga tillstå att det var ett handtagsom kom väl till pass när det gällde att hantera fron-ten visavi begär inte att ska tillstå detta,men vi kan ändå inte förbjudas att tänka tanken.Därmed inte sagt att det inte är intressant - det ärsjälvklart intressant - att fackförbunden nu enats ochlägger fram synpunkter.Göran tog illa vid sig när jag citerade fi-nansplanen. Det är inte mycket att göra åt. Ni harskrivit det ni har skrivit. Ni har skrivit att maxtaxaninom barnomsorgen minskar marginaleffekterna ochdärmed främjar arbete och utbildning. Tänk om det istället hade stått att man inför en taxa och skapar enåtgärd eller reform som medför att föräldrar får mertid för barnen. Men här står det om mer tid för arbete.Det har ni skrivit, och det får ni försöka stå för. Detblir inte annorlunda för att tar illa vidsig. Vi efterlyser alltså valfrihet. har vi haft endiskussion mellan och Bo Lundgrenom vem som ska bestämma. När vi kommer in påbarnomsorgsområdet är det ju regeringen och stöd-partierna som bestämmer i det här avseendet. Om jaghar förstått saken rätt får inte de kommuner som intetar maxtaxan resurser för att förbättra kvaliteten inombarnomsorgen - berätta gärna för mig om jag har fel.Är inte det fantastiskt?Människan kan ta ansvar, sade all-deles , och man kan ta ansvar lokalt sades det närdet talades om friskolor. Det är bra, men ni öronmär-ker pengarna till skolan. Då kan inte kommunerna taansvar. Och, som sagt, maxtaxan tar man eller tarman inte, och tar man den inte så får man inga peng-ar. Så är det i det avseendet.Sedan väntar på att jag ska säganågonting om skatter. vet det här ut-omordentligt väl, men det handlar om det gamla van-liga, nämligen om att man ska försöka måla upp enväldig spricka mellan de borgerliga partierna. Iblandkanske vi hjälper till själva också. Alla vi fyra på denborgerliga kanten är genomdåliga på att visa påsprickorna mellan , . Vi får nog satsa på det i nästa parti-ledaredebatt. Då ska gå upp och svarapå hur han ställer sig till detta. De samregerar ju ändå,har gjort det och ska väl göra så till. Det kanvara intressant att veta det här. Men jag är inte såsäker på att vi får några besked.För vårt vidkommande gäller att vi har skrivit vårmotion. Det är den politik som vi försöker stå för tothe bitter end, höll jag på att säga. Jag är övertygadom att den kommer att vara . Sedan har väljarnaatt säga sitt i ett val. Och jag är övertygad om att vifyra har lättare för att komma överens än vad ni trehar som ibland måste vända er till fackföreningsrörel-sen för att få hjälp.(Applåder)Anf. 52 Statsminister ():Fru talman! Jag är glad för värde-ring av den analys som jag gjorde av hur dagordning-en sätts och för att han också uttrycker sig uppskat-tande om det samlade initiativet från den fackligarörelsen. Jag tror att det på något sätt är en bild av dethan själv försökte beskriva, vad som håller på atthända i svensk debatt.Jag tog inte så illa vid mig av att läst finansplanen, tvärtom. Det kan jag bära ocht.o.m. glädja mig åt. Men vad jag tog illa vid mig avoch som inte berörde var det som hansade om förskolans personal och sysselsättningsåt-gärder för vuxna. Det är en lärarpersonal. Jag skulletro att det är drygt 100 000 personer som varje daghar detta som sitt arbete och som gör stordåd med attlåta barnen hitta språket och lära sig att både uttryckatankar och ge ord åt känslor. Det är kanske det allraviktigaste för ett skolsystem att barnen äger språket.Om man som politiker och t.o.m. som presumtivborgerlig statsministerkandidat, har jag förstått, ham-nar i ett läge då man inte från denna talarstol vill rättatill en sådan här utsaga, att det är en sysselsättnings-åtgärd för vuxna, tror jag att den borgerliga fyrklö-vern har ytterligare ett problem, om jag uttrycker migförsiktigt. Det skulle vara värdefullt om vi fick dettabelyst från talarstolen.Jag förstår att inte kommer att svarapå frågan om det här med skatteförslagpå samma modiga sätt som har gjort. Men jagkan ta upp en annan skattefråga. del-tog och några andra på ett möte påCirkus med . Där sade AlfSvensson att fastighetsskatten skulle monteras ned.När vi nu tittar i er partimotion ser vi att ni uppenbar-ligen tar ut mer fastighetsskatt än vad regeringen gör.Vad är det egentligen som gäller, och vad menar med en nedmontering av fastighetsskattenom han egentligen höjer skatteuttaget? Fick de somsatt på Cirkus intrycket att det skulle bli mer fastig-hetsskatt i efter hans framträdande där?Det här är ju en annan skattefråga. inte ens kontrollera med de andra tre borger-liga partierna innan han svarar. Det är en egen utsaga,och det är er egen partimotion, s. 55, närmare be-stämt. Hur ligger det till med nedmonteringen avfastighetsskatten?Anf. 53 ():Fru talman! Det här är ett försök att vinkla på ettohederligt sätt, . Jag har inte sagt nå-gonting om barnomsorgspersonalen. Jag har talat ommaxtaxan, som är riktad mot föräldrarna. Den är välinte riktad mot barnomsorgspersonalen. Det är föräld-rarna som får mindre tid för sina barn. Vi har själv-klart barnomsorgspersonal som gör utomordentligainsatser och kommer så att göra. Men maxtaxan ärinriktad på en höjning av sysselsättningsgraden förföräldrarna. Det var det jag kritiserade. Att då försökadra in förskolans personal och göra detta till att jaginte skulle värdera dess insatser är faktiskt lite ohe-derligt.När det gäller fastighetsskatten tar vi inte ut mer.Persson får läsa på ytterligare ett varv. 54 Statsminister ():Fru talman! Gå till s. 55 i er partimotion, AlfSvensson! Där visar ni i er egen tabell att ni tar ut 1½miljard mer i fastighetsskatt än vad regeringen gör år2003. Detta var nedmonteringen av fastighetsskatten,under jubel förkunnad på Cirkus för några veckorsedan. Det kanske finns anledning att inte alltför oftabyta uppfattning i politiken.Jag är glad åt att tar tillbaka uttalan-det om sysselsättningsåtgärder för vuxna. Vi får välse sedan i protokollet exakt vad som sades. Då kan vilägga det åt sidan. Jag tänker inte tjata mer om densaken. Jag är glad åt att vi kan ena oss om att försko-lans personal gör en helt avgörande insats för barnensutveckling och för det kommande skolväsendets för-måga att möta alla barn på lika och jämbördiga vill-kor.(Applåder)Anf. 55 ():Fru talman! Det blev inte mycket sagt om likamöjligheter. Det gäller alla de människor ute i landetsom inte har samma möjligheter som många avdem som bor i de stora städerna, allra minst på IT-området. Där behövs det en strategi som skapar endigital allemansrätt och inte, som , en somkommer att misslyckas i det avseendet somman öser statliga pengar i lokala och regionala mono-pol på servicesidan. Detta är trist.Fru talman! Fyra av fem viktigaste han-delspartner är inte med i . Räntan i ärlägre än i EMU-området. lyckades jufå den socialdemokratiska kongressen att säga ja tillEMU. Är det inte nu dags, statsministern, att tydligtfrån den här talarstolen säga att detta projekt är lagtpå hyllan, där det förtjänar att ligga?Anf. 56 Statsminister ():Fru talman! Jag vill säga tre saker.Jag tycker att har ett vitalt och bra enga-gemang i IT-frågan. Heder åt detta! Digital allemans-rätt är ett intressant uttryck som vi ska leva upp till.Jag delar inte uppfattningen att regeringen inte klarardetta. Vi har en annan synpunkt än .