prot · GN0962 · 2000-02-08 00:00:00 — Man köper in kurser frånverksamma vid högskolan. Men den centrala delen iutbildningen har inte denna koppling.Det är det ena. Det andra är de rena budgetskälen.Det finns en möjlighet att gå vid sidan om prövningenav den vetenskapliga grunden och ändå bevilja studi-emedel. Det har vi inte bedömt som möjligtmed tanke på den budgetsituation som har varit.Vi arbetar nu med frågan, både att närma utbild-ningarna till den statliga högskolan och också, somvanligt i budgetarbetet, att väga detta mot andra an-gelägna reformer. Mer än så kan jag inte säga idagsläget.Anf. 35 ():Fru talman! Utbildningsministern säger att maninte kan ansluta den nuvarande naprapatutbildningentill den statliga högskolan därför att den inte vilar påvetenskaplig grund. Jag blir något konfunderad överdetta svar, både det skriftliga och det muntliga. Jag ärväl medveten om att naprapatutbildning och -be-handling inte vilar på vetenskaplig grund, men åandra sidan ger ju naprapatutbildningen en väldigthög status. Jag antar att man också är väl medvetenom de positiva effekterna. är ju till-synsman för naprapaterna, och harinskrivet att man ska verka för god hälsa och högkvalitet. Jag tycker alltså att det råder lite oklarheterdär. Man har ju också påvisat att behandlingarna gereffekt. Jag tycker mig också se att man stöttar dettainom den traditionella sjukvården och ser det som ettviktigt komplement till sjukvården.Jag tolkar det nog som att detta mer är en ekono-misk fråga, och då är det ju en prioriteringsfråga.Jag vill säga i klartext att jag tycker att man bordese över studiemedelssystemet. Vi får fler ochfler stressrelaterade sjukdomar, och här har vi engrupp som kan klara att behandla dessa människorinnan det går för långt och de utvecklar andra ochallvarligare sjukdomar.Anf. 36 Utbildningsminister ():Fru talman! Det faktum att utvärderingar inte harbedömt dessa utbildningar som högskoleutbildningarär ju inte ett tecken på att man kan nedvärdera utbild-ningarna. Det är ingen tvekan om att väldigt mångamänniskor känner att detta är en behandling som gerdem en lättnad i de smärtor de har. Det är säkertmånga av ledamöter som på olika sätt harvarit i kontakt med den här verksamheten personli-gen. Det är inte tu tal om detta.Däremot skulle jag gärna se en utveckling där dehär utbildningarna närmade sig den statliga högskolanför att få den vetenskapliga grund som jag ändå be-dömer vore bra för utbildningens utveckling. Det ärden ena frågan som är viktig.Den andra är, som jag sade, en ren budgetfråga.Detta är en kostnad. I det budgetarbete vi nu håller påmed finns den här frågan med som ett av flera områ-den där vi bedömer möjligheterna att göra föränd-ringar. Jag kan inte säga mer än så när detgäller utvecklingen, men detta är en fråga som är ihögsta grad levande på departementet. Jag har haftuppvaktningar från berörda och ser detta som enviktig fråga att arbeta vidare med.Anf. 37 ():Fru talman! Jag hoppas verkligen att det inte är attdetta är en privat utbildning som är problemet när detgäller att ge studiemedel. Det tycker jag vore olyck-ligt. Det är alltså innehållet och kvaliteten på utbild-ningen som ska vara det avgörande.Jag tror att trycket kommer att öka i takt med attmänniskor ser att detta hjälper dem. Vi får nog anled-ning att återkomma till frågan. Jag vill tacka utbild-ningsministern för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av tal-mannen att ajournera förhandlingarna till iväntan på att näringsminister skulleinfinna sig i kammaren för att lämna svar på inter-pellationer.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 15.45.12 § Svar på interpellation 1999/2000:148 omhandlingsprogram för åkerinäringenAnf. 38 Näringsminister ():Fru talman! har frågat statsrådetMona vilka åtgärder regeringen ämnar vidtaför att undanröja den ojämna konkurrenssituationenoch förbättra förutsättningarna för den svenska åkeri-näringen och när det handlingsprogram i frågan somtidigare utlovats kommer att presenteras. Arbetsför-delningen inom regeringen är sådan att det ankommerpå mig att besvara frågorna.Som noterat har det pågått samtalmellan åkerinäringen och regeringen under en längretid. Det är en lång rad frågor som tagits upp i dessasamtal och som beretts inom . Frå-gorna rör flera olika departements verksamhetsområ-den. Fördröjningen av presentationen av åtgärdernahar gjorts i samråd med branschföreträdarna.Samtalen med branschen fortsätter med inrikt-ningen att kunna presentera ett samlat transport- ochnäringspolitiskt handlingsprogram för svensk åkerinä-ring. Det är min avsikt att redovisa dettahandlingsprogram för riksdagen.Anf. 39 ():Fru talman! Jag ber att få tacka näringsministernför svaret, även om innehållet är minst sagt uppseen-deväckande magert. Men jag väljer att göra en positivtolkning av detta, att det kan bero på att de pågåendeöverläggningarna, som näringsministern hänvisar till,är på väg att leda till de förändringar som inte barajag utan framför allt branschen efterfrågar. Då får jagväl tåla mig med att det kan vara magert just i det härläget.En av anledningarna till att jag har ställt den härfrågan är att vi har blivit lovade besked i detta ärendeunder . Det är jagförsta gången ställde frågan och fick svar av biträ-dande näringsministern att man arbetar med den. Mangav ett uppdrag att titta på materialet för attåterkomma med besked inte bara till mig utan framförallt till näringen.Fru talman! Det här är ju kända frågor och kändaaspekter på dem. Det är framför allt konkurrensfrå-gorna som är belysta i ett antal utredningar. Vi hadeförst utredningen från , där mycket klart dokumenterade problemfrågor-na i just åkerinäringen.Den här utredningen följdes sedan på uppdrag avregeringen upp av , som ju kom fram till nästanidentiskt samma slutsatser som hade dragit,nämligen att kostnaderna för den här branschen är såstora i att de medför klara konkurrensnack-delar för utövarna. Det är därför det är så viktigt att vikommer till rätta med de här frågorna.Jag är helt övertygad om att hela departementet,med ministern i spetsen, är fullständigt på det klaramed problemen. Men vi skulle ändå önska att taktenman håller när man drar slutsatser av materialet vorenågot högre.Vi vet att yrkesutövarna i näraliggande länder pådet här området kapar åt sig delar av branschens to-tala kaka, och konkurrensutrymmet blir allt smalareför de svenska aktörerna att agera på. Därför är detnaturligtvis med oro vi följer utvecklingen.Vi kan också konstatera att utflaggningen, somhar pågått ett tag, inte har upphört. Trots den hög-konjunktur vi befinner oss i är branschen verkligenklämd.En av konkurrensfrågorna som jag hoppas att mi-nistern kan utveckla - och som har varit uppe tilldiskussion vid olika tillfällen - gäller de utländskaåkarnas efterlevnad av svenska bestämmelser ochlagar. Det har i otaliga reportage och berättelser be-skrivits hur svenska yrkeschaufförer hanteras på kon-tinenten om de av en eller annan anledning bryter motdet regelverk som gäller i ett visst land. Det är intefråga om att överlämna en färdigskriven böteslappsom kan betalas , utan dethandlar om att handgripligen låsa fast bilen och se tillatt böter eller andra åtgärder som krävs verkligenuppfylls innan bilen får lämna platsen där polisentagit fast den. Det finns ett underlag att med gällandesvenska regler tillämpa en annan ordning.Jag kan påminna ministern - han är säkert redanmedveten om det - att trafikutskottet för sedangav regeringen till känna på området och beställde enskärpt övervakning av trafiken och att de regelverksom finns ska följas. Därmed skulle förhållandena iSverige jämställas med dem i andra länder. Jag skullevara tacksam om ministern kunde kommentera hurlångt man har kommit i det arbetet.Anf. 40 Näringsminister ():Fru talman! Jag börjar med att konstatera att SI-KA redovisade sitt regeringsuppdrag i mitten av maj1999. Efter remittering bildades en arbetsgrupp iRegeringskansliet med representanter för Näringsde-partementet, och Justitiedepar-tementet. Som framgår av anförandehandlar det om en mängd olika frågor. Det vore fel-aktigt av mig att föregripa den handlingsplan som vidiskuterar med åkerinäringen. Men låt mig ändå kon-statera att många olika typer av åtgärder har föresla-gits både vad gäller beskattning,kontroll av tung trafik och påföljd vid överträdelse,stöd och kompetens, strukturutveckling och arbetetinom EU.Sedan var det frågan om utländska åkare och tra-fik som inte sker enligt regler och lagar. Jag kan ivarje fall säga nu att den frågan har lösts tillfyllestefter de önskningar som har uttryckt.Vi jobbar med denna fråga, och vi bedömer att viunder våren ska kunna lägga fram ett handlingspro-gram som tar upp hela registret, dvs. lagstiftning,kompetensutveckling och en mängd andra frågor. Jagvill återkomma till kammaren.Vi har haft ett högt tempo. Det är många kompli-cerade frågor, och det är många inblandade. Det gäl-ler att få ut en bra produkt av det hela.Anf. 41 ():Fru talman! Jag noterar med stor tacksamhet mi-nisterns anslag vad gäller uppföljningen av det beslutsom fattades i trafikutskottet beträffande sanktions-frågorna gentemot utländska åkare. Det upplevs intebara som ett rättvisekrav utan som en fullständigsjälvklarhet för alla på området, dvs. det måste varasamma sorts regler i som i utlandet i dessafrågor. Det ska inte vara möjligt att riva polisensböteslapp och ganska glatt strunta i att betala den. Detupplevs inte bara som hånfullt av dem som utfärdarböterna och föreläggandena, utan det leder till att desvenska åkeriägarna känner att de lever i en värld därinte samma förutsättningar råder.Fru talman! Skärpningen av sanktionerna för ut-ländska åkare och deras möjligheter att köra i Sverigehandlar inte bara om möjligheten att strunta i sanktio-nerna utan också om den kostnadssits man befinnersig i. Både och i har konstate-rat att kostnadsbilden är högre. I slutsatser-na i rapporten från framgår det att den storaskillnaden ligger i personalomkostnaderna. Det finnsen viss skillnad i bränslepriset. Den kan vara margi-nell, men den kan ha stärkts något efter höjningen på25 öre på dieselskatten. Men det är egentligen mil-jökraven på de svenska dieselbränslena som utgörskillnaden. Vi skulle naturligtvis önska den sänkningsom bl.a. vårt parti har föreslagit för att få utländskaåkare att undvika att smutsa ned omgivningen meddet undermåliga bränsle de använder och i stäl-let tanka svensk miljöbättre diesel. Jag skulle gärnaönska att näringsministern berör konkurrensförutsätt-ningarna för att se om det finns någon öppning.Sedan var det de övriga frågorna i de slutsatsersom har dragit. En av slutsatserna är något aven paradox, nämligen att det ska vara en annanstrukturrationalisering för att få bättre slagkraft i densvenska åkerinäringens möjligheter att konkurrera.Vid en närmare titt i materialet visar det sig att destora åkerierna inte har en högre konkurrenskraft ände mindre utan att det är precis tvärtom. De minstaföretagen har den största konkurrenskraften. Jag harinte lyckats hitta något bra svar på vilket sätt de skaöka sin konkurrenskraft genom att strukturrationalise-ra. Men jag kanske kan få hjälp av näringsministernatt tolka rapporten så att i varje fall jag förstår den.Jag vet inte om åkerinäringen har förstått, men det fårde själva svara på. Jag önskar att ministern utvecklarnärmare hur en liten företagare med en redan lägreprisbild ska öka sin konkurrenskraft med hjälp avstrukturrationalisering.Anf. 42 Näringsminister ():Fru talman! Även om de statliga pålagorna tasbort blir det ändå dyrare för svensk åkerinäring. Detbottnar mycket i den strukturfråga tarupp. Även den tas med i handlingsprogrammet. Detär också en sådan fråga jag vill återkomma till.Anf. 43 ():Fru talman! Näringsministern lovar att ta upp frå-gan om pålagorna. Jag hoppas då att man verkligentar fram förslag till lösningar för att råda bot på denbristande konkurrenskraft som råder.Det må vara att det var som ladefram sin rapport. Vi kan ha olika bedömningar om detvar gott om tid eller för kort om tid för att klara ut ettåtgärdsprogram, där ministern säger att man jobbarmed frågorna och är på väg att lösa dem. Jag nöjermig med det - det är positivt.Jag vill låna ett uttryck som en i dessa samman-hang inte helt obekant person har sagt. Transportsförbundsordförande har sagt att detgäller att inte bara lova och lova , utan omdet fortsätter så här finns det snart ingen transportnä-ring kvar. Det kan inte vara en målsättning som varesig näringsministern eller jag kan vara nöjda med.Anf. 44 Näringsminister ():Fru talman! Jag sade inte att vi skulle ta bort påla-gorna. Jag påstod inte ens att vi skulle göra någontingmed dem. Jag konstaterade att även om man tog bortpålagorna är priset högre för svensk åkerinäring. Detkan bottna i strukturfrågorna. Dem kommer vi att seöver, och vi för en diskussion.Handlingsprogrammet tas fram med branschen,dvs. Det är poängen. Vi får se om vilyckas gå hela vägen. Tanken är att vi tillsammansska komma fram till handlingsprogrammet, vad statenoch vad åkerinäringen ska göra. Det ska sedan landa ien mer konkurrenskraftig åkerinäring.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1999/2000:158 omersättningssystemet för ungdomar med utveck-lingsgarantiAnf. 45 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig om re-geringen har för avsikt att se över ersättningssystemetför ungdomar med utvecklingsgaranti och varför denstatliga ersättningen på inte gestill de ungdomar i utvecklingsgarantin som uppbärkommunalt försörjningsstöd.Statskontoret och har på upp-drag av utvärderat utveck-lingsgarantin. Dessutom har Svenska kommunför-bundet på eget initiativ utvärderat programmet.Samtliga rapporter färdigställdes . BådeStatskontoret och är i huvudsakpositiva till utvecklingsgarantin. Enligt Statskontoretsutvärdering får ungdomar som deltagit i utvecklings-garantin arbete eller påbörjar utbildning snabbare änandra långtidsarbetslösa ungdomar. Även Ungdoms-styrelsens rapport visar att många ungdomar somdeltagit i utvecklingsgarantin går vidare till arbeteeller studier. menar att utveck-lingsgarantin är en åtgärd som passar långtidsarbets-lösa ungdomar för vilka de traditionella åtgärdernainte fungerar. Mot bakgrund av här nämnda utvärde-ringar har jag inte för avsikt att initiera ytterligare enöversyn av utvecklingsgarantin och dess ersättnings-system.Vad gäller andra fråga, varför den statli-ga ersättningen inte ges till ungdomar som uppbärkommunalt försörjningsstöd, vill jag först och främstklargöra för att ersättningen till enskildaungdomar i utvecklingsgaranti inte är avhängig av omden statliga ersättningen utgår eller ej. Av MariaLarssons interpellation kan man lätt få intrycket av attdet föreligger en orättvisa mot de ungdomar som fårsin försörjning finansierad från kommunerna. Så äricke fallet. Statlig ersättning utgår för ungdomar somär kvalificerade till arbetslöshetsersättning samt förde arbetslösa ungdomar som inte är kvalificerade tillarbetslöshetsersättning eller uppbär stöd enligt soci-altjänstlagen. Ungdomar som har rätt till ersättningenligt socialtjänstlagen bibehåller sitt försörjningsstödunder tiden i utvecklingsgarantin, och ersättningenfinansieras på sedvanligt sätt av kommunen. vill alltså kompensera kommunerna för dessakostnader och att hela försörjningsbördan för ungdo-marna i utvecklingsgarantin ska bäras av staten.Staten och kommunerna har haft ett ge-mensamt ansvar för ungdomarna i utvecklingsgaran-tin. Regeringen är nu inte beredd att förändra fördel-ningen av kostnaderna för ungdomarnas försörjningmellan staten och kommunerna.I promemorian Samverkan för färre bidrag ochfler i jobb (Ds 1999:54) presenterade förslag om en utvidgad utvecklingsgaranti förlångtidsarbetslösa . påpekaratt förslaget ånyo aktualiserar frågan om ersättningen.För närvarande remissbehandlas promemorian. Rege-ringen kommer att ta ställning till för-slag efter en noggrann studie av remissinstansernassynpunkter.Anf. 46 ():Fru talman! Jag får tacka för svaret, som är rela-tivt långt och ganska bitskt i tonen. Jag är lite förvå-nad både över tonen och över att svaret till stor delinnehåller saker som jag varken ifrågasätter ellerfrågar efter. Min fråga gäller enbart ersättningssys-temet för utvecklingsgarantin, inte åtgärden somsådan. Jag tycker också att den har fungerat bra.Det som näringsministern inte alls berör i sitt svarär att de utvärderare som han nämner, dvs. Ungdoms-styrelsen, Statskontoret och Svenska kommunförbun-det, är fullständigt eniga om att ersättningssystemetinte är tillfredsställande. Näringsministern väljer attrycka på axlarna och gå förbi den informationen. Detförvånar.Upprinnelsen till utvecklingsgarantin var delsiakttagelsen att det hade växt fram ett omfattandesocialbidragsberoende bland 20-24-åringar, dels attandelen långtidsarbetslösa i den gruppen var stor. Iaugusti 1997 var de mellan 15 000 och 20 000.Till detta kom regeringslöftet att ingen ung män-niska skulle vara arbetslös längre än . De treolika ersättningsnivåer som gäller - dels a-kassa,vilken naturligtvis varierar, dels försörjningsstödetoch dels utvecklingsersättningen på - skaparstor orättvisa och irritation bland ungdomar och iSveriges kommuner.Det är som i snitt får den lägsta ersättningen,men det ser väldigt olika ut över landet. I förorter ochglesbygd är det . Några kommuner be-talar dessutom ut reseersättning och matpengar ochibland en liten "morot".Det är så, näringsministern, att utvecklingsgaran-tin är en statligt initierad åtgärd. Den är uppkommenur hundradagarslöftet, och genom avtal ska denövertas av kommunerna. Klart uttryckt kan man sägaatt kommunerna på ett bra sätt löser det som statenhar misslyckats med, nämligen att få ungdomar iarbete. Är det inte ganska rimligt och logiskt att man ien statlig åtgärd har ett statligt betalningsansvar,precis som det är i övriga arbetsmarknadspolitiskaåtgärder för varje ung människa, oavsett ersättnings-form? Efter de statliga vore det rim-ligt att kommunerna fyllde upp till försörjningsstöds-nivå. Då kan man tala om det delade ansvar somnäringsministern åberopar i svaret. Förhållandet i dagär att staten gör en kostnadsövervältring på kommu-nerna.Det genomsnittliga försörjningsstödet belöper sigpå , och kommunernas totalkost-nad för det här är . Men det serolika ut. I är det av deltagarna iutvecklingsgarantin som har ersättning i form avförsörjningsstöd. kommuner bekostaralltså till största delen det statliga ansvaret med hund-radagarsgarantin. Av dem som startar på lägsta er-sättningsnivå går sedan över på försörj-ningsstöd under resans gång. Det är klart att de gördet; det ger chans till lite mer pengar. Men det ökarkommunernas kostnader ytterligare.Jag har ett exempel från kommun.Av 149 ungdomar som deltog i åtgärden var det104 som fick utvecklingsersättning motsvarandeförsörjningsstöd. Endast 8 personer hade den statligaersättningen, och övriga hade a-kassa.Det är anmärkningsvärt att man gör den här kost-nadsövervältringen på kommunerna när det från bör-jan är en statlig åtgärd. Jag skulle gärna vilja att BjörnRosengren trots allt svarar på frågan om det är rimligtatt detta ska kostnadsövervältras på kommunerna i ensådan utsträckning.Anf. 47 Näringsminister ():Fru talman! Förhållandena är ju sådana att kom-munerna har tecknat avtal med staten i denna fråga.Det är det första jag vill säga.Det andra gäller den lägsta ersättningen på1 , och där vill jag betona att drygt25 000 personer i andra arbetsmarknadspolitiskaprogram har samma låga ersättning, dvs. lägsta nivånför utbildningsbidrag. Att generellt höja den lägstanivån för utbildningsbidrag för alla arbetslösa skulleinnebära en kostnadsökning på knappt 1 miljard kro-nor under innevarande budgetår. Att endast höja ni-vån för ungdomar i utvecklingsgarantin tror jag skullevara djupt orättvist mot övriga arbetslösa med lägstautbildningsbidrag.Det är väldigt lätt att stå här i talarstolen och er-bjuda goda ersättningar, som man sitter iriksdagen och ska hantera budgeten och skära i dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Låt mig då fåpåpeka att parti Kristdemokraternaföreslog i oppositionens budgetalternativ för år 2000att medlen till arbetsmarknadspolitiska åtgärderskulle minskas med 2,5 miljarder kronor.Jag ska försöka vara mjuk och len i rösten - intebitsk, vilket jag inte är. Jag har all sympati för MariaLarsson, som ofta ställer interpellationer till mig. Detär en glädje att komma hit och svara på dem.Låt mig få säga att det är väldigt lätt att stå häroch tycka att vi ska höja det och det, men det kräverfaktiskt att man är konsekvent. Kan var någonstans vi skulle ta bort dessa 2,5 miljar-der? Jag skulle gissa att 2,5 miljarder i arbetsmark-nadspolitiska åtgärder motsvarar 50 000-60 000människor i åtgärder. Skulle vi ha tagit bort dettaantal människor i åtgärder? Då hade vi ökat den öpp-na arbetslösheten med ungefär 2 %.Jag kan fortsätta. liberalerna, som nisamverkar med, ville minska anslagen med 3,5 mil-jarder. ville minska anslaget till arbetsmark-nadspolitiska åtgärder med 14,5 miljarder. Modera-terna kan jag inte ens ta upp här, för då blir det intemycket arbetsmarknadspolitik kvar.Det vore bra om jag fick svar på frågan.Självklart är det så att vi ska göra det bästa, mendet finns alltså ett avtal mellan kommunerna ochstaten.Får jag avslutningsvis säga att av de arbets-lösa ungdomarna har ett erbjudande om jobb, åtgärdereller utbildning . Det är snittetunder 1999. Det tycker jag är ganska positivt, mendet kan självklart bli bättre.Anf. 48 ():Fru talman! Jag tar mig friheten att ställa frågornaäven om jag får frågor tillbaka. Man kan i vårt bud-getförslag ganska väl läsa hur vi har tänkt finansieradet. Vi har t.ex. en större egenfinansiering i a-kassan.Vi har också en rad åtgärder som innebär lättnader förföretagsamheten när det gäller att starta och drivaföretag som naturligtvis kommer att generera ettstörre antal jobb.Om vi går tillbaks till den ursprungliga frågan kanjag säga att det naturligtvis är så att kommunerna hartecknat avtal. Men alla utvärderingar visar att kom-munerna är missnöjda med sakernas förhållande. Detär därför jag tar upp frågan i en interpellation tillBjörn , och det är därför jag förväntar migatt man tar upp den i ljuset och tittar på den lite extranär man ska se på förslag. Det är ettlämpligt tillfälle, om man ska utvidga utvecklingsga-rantin, att ta med detta förslag. När utvärderarna är såsamstämmmiga i sina synpunkter måste Näringsde-partementet ta det på allvar och titta på det lite extra.Det kanske är intressant att titta på andra länderssystem. Det kan vara så att vi har något att lära avandra.Jag inser mycket väl att det kostar pengar om manhöjer den generella nivån på utbildningsbidraget.Men jag menar att det är otillfredsställande att deekonomiska förhållandena är så olika. Det är interimligt att kostnadsövervältringen sker på kommu-nerna. Det är kommunerna som bär denna kostnad , och det insåg inte alla när de tecknade avtalet.Det framkommer ganska klart. Det kvarstår att ge ettsvar till kommunerna, men det kanske kommer.När det gäller exempel från andra länder kan jagsäga att man i har motsvarande åtgärd. Därutgår en minimilön på . Viligger ganska lågt vad gäller ersättningsnivåerna iSverige. Vi kan alltid diskutera nivån, men att viligger lågt står utom allt tvivel. I finnsdet ett grundbelopp för den som står till arbetsmark-nadens förfogande på . Får man ar-betspraktik och är aktiv höjs ersätt-ningen med . Man kan få ytterligarepengar till resebidrag.Jag är tacksam om vill lyssnaoch ta interpellationsdebatten på allvar.Dessa länder lägger stor vikt vid den ekonomiskaersättningen dels för att undanröja ekonomiska hin-der, dels för att visa att det ekonomiskt lönar sig att tasteget mot egen livsföring och arbete. Tycker nä-ringsministern att det är bra att man skapar denna typav ekonomiska incitament, där ungdomarna belönasnär de går in i ett aktivt närmande till arbetsmarkna-den, eller spelar det ingen roll?