prot · GN09108 · 2000-05-12 00:00:00 — Sedan var det en längre utbildningstid fördem som arbetar med äldre barn. Men i förslaget vardet en längre utbildningstid för förskollärare ochfritidspedagoger.Jag tycker över huvud taget att det ska vara envälutbildad personal inom förskolan. Det gäller allakategorier som jobbar inom den - förskollärare,barnskötare eller fritidspedagoger. Kvaliteten är oer-hört viktig.Sedan handlar det mer om det övergripande syftet.Det grundar ju sig på att vi genom forskningenvet att man tidigt ska möta barn i deras utveckling.Men det ska inte vara i den skolliknande miljön, utandet är oerhört värdefullt med leken och omsorgen,och det är också det som är det specifika i förskolansläroplan som vi också nu har fört över och understru-kit även i läroplan. Intentionen är attmöta barnet så tidigt som möjligt.Varför behöver man då göra en reform, t.ex. därman anger att barnen ska kunna ha sådan här verk-samhet minst , eller hur man nuvill disponera ? Det är ju viktigt att allabarn ges den här möjligheten. Vi vet att det i dagfortfarande finns barn som är utanför. Det kan varaväldigt olika skäl till att de är utanför. Genom marke-ringen att det faktiskt nu är en skyldighet kan den härverksamheten också få en högre status. Det här kanockså vara en kulturfråga, vilket vi har stött på påsina håll. I vissa länder börjar man skolan tidigare,och då är den riktiga skolan det som är det viktiga.Nu visar vi på den allmänna förskolan, att den ocksåär viktig och ger då möjligheten till alla barn.Anf. 44 ():Fru talman! Jag konstaterar att jag inte fick någotsvar på frågan om varför kommuner som inte införmaxtaxan inte får del av kvalitetsförstärkningspeng-arna. Jag bara upprepar den, så att har en chans att ta upp den i den sista repliken.Min drömbild av ett är att vi säger till allaunga kvinnor och män: Välkomna att skaffa barn! Vivill ge er god tid att umgås med era barn genom enväl utbyggd föräldraförsäkring och genom en påsepengar som ni kan använda för att köpa barnom-sorgsplats, anställa mormor, bilda föräldrakooperativeller korta den egna arbetstiden, allt efter era önske-mål. Vi vill ge support till alla föräldrar.Men budskapet med maxtaxan blir i stället: Väl-komna alla unga kvinnor och män att delta i arbetsli-vet i största möjliga utsträckning! Vi ser helst att niinte skaffar barn, men om ni skaffar dem vill vi att deska vara på dagis.Ingegerd ! Enhetstaxa är bra. Det harjag själv röstat för i min kommun. Vi har en låg en-hetstaxa. Det är inte det som är problemet för mig.Men maxtaxan är ett otyg. I förstatligarman företagen, sägs det. I förstatligar manfamiljen genom den här politiken, och det är värre.Jag kan rekommendera attlyssna på den demonstration som äger rum den 27maj, , i . Då är det en de-monstration mot orättvisa familjepolitik. Omjag vore ansvarig för de här frågorna skulle jag lyssnamycket noga på den. Det växer en opposition mot ettsystem som bara pekar i en riktning. Var finns valfri-heten? Jag har inte förlorat hoppet, utan jag hoppasfortfarande att , som är en klokoch förståndig människa, har sunt förnuft kvar och ärberedd att tillskapa en reell valfrihet för Sverigesbarnfamiljer. 45 ():Fru talman! Jag konstaterar att de frågor som jaghar ställt till skolministern är av den karaktärenatt de omkullkastar regeringens och skolministernsambitioner på likställighet inom barnomsorgen.Om skolministern hade haft någon form av svarpå mina frågor, vilket jag tyvärr tvingas konstatera attjag inte har fått, hade jag fått ett sådant. Jag hade fåttett svar om det inte hade varit för att frågorna om-kullkastar regeringens ambitioner på likställighet ibarnomsorg. Om det går som villska det vara valfrihet när det gäller all form av barn-omsorg. Om det ska finnas en allmän avgiftsfri för-skola för 4-5-åringar , 525 timmarom året, ska den naturligtvis omfatta alla omsorgs-former.Jag konstaterar att detta är en knäck-fråga för skolministern att hantera just . Om deninte hade varit laddad hade skolministern vetat.Om man har den politiska ideologin och den poli-tiska ambitionen tydliga och klara för sig kan manockså tala om inriktningen och ambitionen i en inter-pellationsdebatt även om det kommer en proposition.Det är oacceptabelt att hänvisa till en pro-position när det gäller sådana här ideologiska fråge-ställningar som regeringen rimligen redan måste hahanterat. Det är oacceptabelt, och mina frågeställ-ningar kvarstår. Jag tvingas konstatera att regeringeninte har lyckats svara på mina frågor. Det är fråge-ställningar som är oerhört väsentliga och viktiga förenskilda familjer, föräldrar, barn, kommuner ochplanerare. Och de ska fortfarande leva i ovisshet.Anf. 46 Statsrådet ():Fru talman! Jag hoppas att visar respektför det parlamentariska arbetet, som innebär att jaginte kan svara på frågor som jag ska presentera i pro-positionen . Jag understryker igen: Detär inte illvilja. Jag måste visa respekt för dem somska vara delaktiga i propositionen och för framsina olika åsikter innan den presenteras i det skicksom den ska komma till i. Där är vi i dag.Men jag har fått några frågor där man tog uppsynsättet på valfriheten och vad föräldrar vill. Det hargjorts många undersökningar av hur föräldrar ser påomsorgen för sina barn. Vi kan konstatera att föräld-rar faktiskt är nöjda när de har sina barn inom olikabarnomsorger, oavsett i vilken form det är. Om det ärett familjedaghem eller om barnet är i någon förskola,om det är den kommunala verksamheten eller om detär de fristående eller kooperativa verksamheterna, såär föräldrar faktiskt nöjda. De tycker att de får enomsorg som är av god kvalitet.Det har vi också internationellt sett fått bekräftat iden stora som presenterades för någramånader sedan. Det tycker jag är ett betyg på hurföräldrar verkligen vill ha det.Jag har definitivt inte sagt att ett barn ska vara iförskolan till klockansex . Det finns ingen idealtid som man skatala om. Det är föräldern själv som avgör, föräldernsbehov att kunna ha den här omsorgen. Det är inte minuppgift att tala om hur människorna ska ha det i sinvardag.Jag tror dessutom att den här reformen ger enmöjlighet för den förälder som vill arbeta mindre,eftersom den gör att man inte behöver betala de högaavgifter som dessvärre finns på många håll. Det finnsstora skillnader mellan kommunerna. Man får heltenkelt mer pengar över.Den här reformen syftar inte bara till att man skakunna arbeta mer. Den ger valfrihet. Den som vill kanjobba mer, för pengarna äts inte upp i avgifter. Densom får mer över säger: Men då kanske jag vill varahemma mer. Då kan man också göra detta. Det ärverkligen valfrihet för föräldrarna.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1999/2000:415 omförsöksverksamhet med lärlingsutbildningAnf. 47 Statsrådet ():Fru talman! har med anledning avregeringens föreslag om fortsatt försöksverksamhetmed lärlingsutbildning frågat om denna ska kunnagenomföras utan absoluta krav på att utbildningen skage fullständig högskolebehörighet, om det ska varamöjligt med praktik med en vissersättning till såväl elever som företag samt på vilketsätt regeringen kommer att marknadsföra de nyamöjligheterna gentemot gymnasieskolorna.Enligt min uppfattning handlar den här diskussio-nen inte om den grundläggande högskolebehörighe-ten utan om kärnämnena. Jag har varje gång fråganbehandlats här i uttalat att jag inte är be-redd att ge avkall på att samtliga utbildningsvägar igymnasieskolan ska innehålla de obligatoriska kär-nämnena. Kunskaper i dessa ämnen ger den allmännakompetens som är en förutsättning för att kunna deltai det demokratiska samhällslivet och i olika former avkompetensutveckling som utgör ett nödvändigt inslagi det moderna arbetslivet.Både forskning och företrädare för arbetslivetframhåller att framtidens arbetsmarknad kommer attkräva högre kompetens.I undersökning hösten 1999bland 500 företag konstateras att "i debatten om sko-lan framförs ibland att kraven på kärnämneskunska-per är för höga. En sådan ståndpunkt får dock ingetstöd i denna undersökning. Goda baskunskaper isvenska, engelska och matematik samt grundläggandeyrkeskunskaper framhålls tvärtom som nödvändigaför företagen." Vidare heter det att "det inte finnsnågot utrymme för att sänka kraven på gedignagrundläggande kunskaper". Mot den bakgrundenfinner jag det något märkligt att det här i riksdagengång på gång ställs krav som innebär att gymnasie-skolans måluppfyllelse skenbart ska ökas genom attkraven ska sänkas.I flera europeiska länder med lång erfarenhet avlärlingsutbildning diskuteras att dessasystem måste utvecklas dels för att anpassa sig tillden framtida arbetsmarknadens behov, dels för attbehålla sin attraktivitet som utbildningsvägar. Hurungdomar som genomgått en lärlingsutbildning skakunna ges ökad tillgång till olika former av högskole-utbildning framhålls som den enskilt mest avgörandefaktorn för att dessa båda mål ska nås.Jag kan inte se något skäl till varför skage upp möjligheter som andra länder ännu strävarefter att uppnå. Det är tvärtom så att en förutsättningför att det ska lyckas att etablera en modern form avgymnasial lärlingsutbildning i är att dennager samma möjligheter som andra utbildningsvägar.Allt annat vore nog att underskatta våra ungdomar.Det är ju faktiskt de som väljer. Att det sedan finns -och bör finnas - olika sätt att lägga upp en studiegångför en enskild elev är en självklarhet. Här skulle jaggärna vilja se att skolorna i större utsträckning tar detnuvarande systemets möjligheter i anspråk.Vad gäller ersättningsfrågorna får de prövas vidberedningen av den förordning om förlängd försöks-verksamhet med lärlingsutbildning som regeringenavser att utfärda senare denna vår, under förutsättningatt beslutar i enlighet med regeringensförslag i proposition 1999/2000:68 Vissa skolfrågorm.m.Under förutsättning att beslutar i enlig-het med regeringens förslag i propositionen om vissaskolfrågor kommer givet-vis att informera om den fortsatta försöksverksamhe-ten, bl.a. genom nyhetsbrev och på sin hemsida. Ef-tersom ska ansvara för genomförandet avden fortsatta försöksverksamheten, utgår jag från attSkolverket kommer att informera kommuner ochskolor.Anf. 48 ():Fru talman! Jag hade i och för sig gärna haft enreplik till i den förra debatten, men jag får väl re-spektera ordningsregler i det avseendet.Jag vill tacka statsrådet också för det här svaret.Statsrådet använder en stor del av svaret till att för-svara högskolebehörigheten som krav för kärnämne-na. Det är nästan med en papegojas envishet somdetta upprepas från , att man inteska göra avkall på högskolebehörigheten i kärnämne-na. Ingen ska exkluderas från den konforma gruppenav risk för att inte klara livet. Att hänvisar till en undersökning gjord av är i sig intressant.Jag är ledsen, , men jagmåste påstå att det är feltänkt. Det är ett förödanderesursslöseri i kombination med mänsklig förnedringnär skolsystem tvingar ut varfemte elev ur gymnasieskolan med stämpeln: Ickegodkänd.Många gånger stupar ungdomar som inte hittarplats i och inteheller på arbetsmarknaden. Jag är upprörd och oerhörtledsen över var och en av dem som inte ges chansen.Är det en bra start i livet att knalla ut från skolansvärld, en skola formad av en regering som inte baratillåter utan också verkar acceptera att man misslyck-as, att så många misslyckas?Vad är skillnaden, , mellandem som har försökt och misslyckats och dem somhar fått försöka på en annan nivå och lyckats, fastmed en mindre mängd teoretisk kunskap? Nio av tioyrkeselever underkänns i något av kärnämnena. vill inte låtsas omde här ungdomarna.Vi kristdemokrater vill ha möjlighet till ett gym-nasium utan högskolebehörighet för alla, men med ettoptimalt mått av kunskap för varje individ. Vi villuppvärdera den praktiska kunskapen. Även om viframgent kommer att behöva många duktiga civilin-genjörer, datatekniker, läkare osv., så kommer viockså framgent att behöva många duktiga byggnadss-nickare, kakelugnsmakare, trädgårdsmästare ochtravkuskar; yrken som utöver en teoretisk kunskap ivisst mått behöver handens kunskap, sinnets kunskap,något som tar att förvärva. Den typen avkunskapsinhämtande måste det också ges utrymmeför i gymnasieskolan, på de yrkesförberedande pro-grammen, som är dåligt relaterade till näringsli-vets behov, men också i form av en lärlingsutbild-ning.Nu lägger vi korten på bordet, . Försöksverksamheten med lärlingsutbildning harvarit fullständigt misslyckad, och jag menar att detberor på utformningen av den och bristen på mark-nadsföring. När man gör en lärlingsutbildning där dethandlar om ett extra år och inte tillskapar några mo-rötter varken för den enskilde eleven eller för nä-ringslivet blir det naturligtvis ointressant. Inga mark-nadsförare har funnits ute på skolorna och inte hellerrepresentanter från i någon större ut-sträckning.Vi har gjort ett omfattande förslag på hur vi villatt en lärlingsutbildning ska se ut, och jag tänkeröverräcka det till efteråt som etttips att ta med i den fortsatta beredningen. Vi villockså ha en yrkeshögskola, dit man automatiskt harbehörighet när man har genomgått en lärlingsutbild-ning.Jag tycker att vi ska sluta upp med att ringaktaden praktiska kunskapen. Den är inte ful. Den är fin.Den behövs i Sverige.Anf. 49 ():Fru talman! Som sagts här, är lärlingsutbildningeni dess nuvarande form ett misslyckande. Senast ibörjan av kunde vi höra i Dagens Ekoatt väldigt få elever gått utbildningarna och att väldigtfå gymnasieskolor varit inblandade. Man pekar bl.a.på att det har varit ekonomiskt omöjligt att arbetamed dagens system. Handelskammaren säger som enförklaring att svårigheterna att enas kring målen, dvs.vad man vill åstadkomma, är en annan viktig faktor.Syftet borde vara att genom lärlingsutbildningenkomma ut i arbetslivet snabbare, anser Handelskam-maren. Det är precis vad vi moderater påpekar i vårmotion om vissa skolfrågor, där vi tyvärr får rätt påsnart sagt varje punkt.Utbildningarna som ges i samverkan mellan skolaoch företag behövs både utifrån näringslivets behovav kompetent arbetskraft och för att möta studerandesom stimuleras bäst av mer lärande i arbete. Vi anseratt den nuvarande försöksverksamhetens huvudsakli-ga brister är bristen på kontaktnät mellan skolor ochföretag, svårigheten att få företag intresserade av attanställa alternativt ge plats för lärlingar och att förliten del av den totala utbildningstiden förläggs påföretagen.Allt det här bekräftas av själva verkligheten. Erfa-renheterna av försöksverksamheten bekräftar det vimoderater hävdat , att det krävs ett ömse-sidigt äkta intresse från skola och företag för hurlärlingsutbildningen ska komma till stånd och blifruktsam.I stället för att utforma en lärlingsutbildning somett gymnasieprogram, med de låsningar det innebär,vill vi se en friare form, i modeller som är mer likadet som gällt för försöksverksamheter med kvalifice-rad yrkesutbildning. Vi tror att en fungerande lär-lingsutbildning måste bygga på en mer likvärdigställning för skola och företag, teori och praktik, föratt nödvändig samverkan och integration ska kunnautvecklas.Idén att företag ska tillhandahålla praktikplatsutan ersättning verkar föråldrad. Här måste en nymodell förutsättas, att de ekonomiska villkoren förskolan klarläggs och att det blir rimligt för företagenatt anställa lärlingar.Vi tycker att en godkänd lärlingsutbildning skakunna ges offentligt stöd med en s.k. lärlingspeng,som följer eleven till utbildningens huvudman. Ut-gångspunkten kan t.ex. vara att fastställerden summa som kan få gälla för en treårig utbildning.Utbildningen kan lämpligtvis avslutas med ett gesäll-prov eller motsvarande yrkesexamination.Vi tycker, precis som , att lär-lingsutbildningen inte behöver ge allmän behörighettill högskolan.Fru talman! Ungdomar i gymnasiet är individer,och individer är olika. Därför är det helt orimligt attinte erkänna olika intressen och förväntningar. En delvill helt enkelt inte, just i detta livsögonblick, ägnasig åt teoretiska studier. Även om ambitionen medhögskolebehörighet för alla är lovvärd är det att stop-pa huvudet i sanden, fru talman. Verkligheten ser inteså ut. En del ungdomar vill gärna gå lärlingsutbild-ning för att snabbt komma ut i arbetslivet. Varför villskolministern förvägra dem detta?Anf. 50 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan ge en kort kommentar omhögskolebehörigheten. När många människor hörordet högskolebehörighet känner de att det liggeroerhörda krav i det. Men det vi pratar om är att mankräver att de ska vara godkända i av det som deläser. Det kan vi väl inte vara oense om? Hur vi änvill utforma utbildningen vill vi väl att de ska varagodkända. Den frågan riktar jag till vill också att de ska vara god-kända när de slutar sin utbildning? Det är det somhögskolebehörigheten handlar om.Vi återkommer till högskolebehörigheten i sam-band med att vi tar upp frågan om gymnasieexamen.Vi får då se hur den utbildningen kommer att vara iframtiden.Eftersom ni har understrukit det internationellaperspektivet kan jag ta ett exempel. I , somhar haft en lång lärlingstradition, säger man så här:Lärlingsutbildning accepteras som en likvärdig ut-bildningsväg. Personlig, social och teknisk utvecklingav unga människor är också en viktig fråga. Varjebegränsning av tillträde till påbyggnadsutbildningeller högre utbildning av formella skäl är ett hinderför ekonomisk utveckling. Samma tankar finns nu iTyskland.Vi är alltså inte ensamma om att säga att lärlings-utbildningen inte får bli en B-lagsutbildning. Det fårinte heller vara så att man inte kan komma vidare.Det är oerhört viktigt att vi ger ungdomarna den möj-ligheten.Det är väl ingen självklarhet att de ungdomar somi dag inte lyckas med gymnasieskolan hade klarat enlärlingsutbildning bättre. Det är också det som allaparter understryker, att ungdomarna självamåste vara motiverade till det som de ska göra. Närungdomar inte har klarat sina studier på gymnasie-skolan kan det finnas många olika skäl till det. Det ärinte alls säkert att det är just de ungdomarna somhade passat inom dessa jobb, utan de kanske skulle havalt andra vägar. Vi kan alltså inte likrikta och plockain dem i det här facket.Jag delar bekymret att denna försöksverksamhetinte har varit bra. Det är därför jag inte vill perma-nenta den, utan vi måste ta fram en bättre variant. Jaghar fullt förtroende för den grupp som arbetarinom departementet, där parterna är med och ävenrepresentanter från departementet. Vi utgår verkligenfrån de behov som finns i samhället och tror att vitillsammans med parterna ska kunna hitta en lösningsom alla ställer upp på. Det viktiga är att det här inteblir - kanske lite vanvördigt sagt, fru talman - baraett politiskt dokument. Detta är faktiskt något som ihögsta grad är beroende av näringslivet och dessinställning till hur en lärlingsutbildning ska vara, såatt de verkligen ställer upp och kan ta emot ungdo-marna.I de punkter som vi nu aviserar ingår att det skatas fram ett särskilt nationellt måldokument för denförlängda försöksverksamheten. Det ska ersätta kurs-planestyrning inom den del av gymnasieutbildningensom motsvaras av inriktning och valbara kurser. För-söksverksamheten med lärlingsutbildning bör ävenkunna anordnas inom en inriktning på ett nationelltprogram samt inom hantverksprogrammet, utan attinriktningen respektive hantverksprogrammet erbjudsav skolhuvudmannen i skolförlagd form.Utbildningstiden för lärlingsutbildning i gymna-sieskolan bör i normalfallet vara . Det har ocksåvarit ett önskemål.Försöksverksamheten ska kunna genomföras såatt den kvalitetssäkras på samma sätt som annan ut-bildning. Vissa krav bör kunna ställas på arbetsplat-sen, t.ex. beträffande ansvaret för att eleven får denutbildning som avses i elevens individuella studieplanoch för handledarens kompetens.Vi överväger också en förändring i statsbidragettill de kommuner som deltar i försöksverksamheten.Statsbidraget bör avse stöd till de arbetsplatser somsamverkar med skolhuvudmännen och underlättainförandet av försöksverksamheten. Detta är också endel i kritiken mot att det inte fungerar , och där-för måste vi se över det.Anf. 51 ():Fru talman! Vi kan inte likrikta, säger . Jag håller med. Låt tusen blommorblomma! När nu försöksverksamheten ska fortsättaska man ta vara på möjligheten att göra olika sortersförsök, med lite friare ramar för att se var man kan fåen bättre effekt än hittills.Vi kristdemokrater säger också att man ska ha rättatt fullfölja sina gymnasiestudier upp till ålder.Om man inte lyckas bli godkänd i alla kärnämnen skaman ha en chans till att komma tillbaka. Då kan detvara en bra väg för många elever att få en mera prak-tiskt gymnasieundervisning ett tag och kanske kom-ma tillbaka och komplettera kärnämnena i ett senareskede.Ingegerd sade också att andra länderkommer att ompröva sina system. Allt behöver jurevideras, men de flesta andra länders lärlingsutbild-ningar är av en helt annan omfattning än den som vihar i . Vi ligger alltså i bottenligan.Österrike, t.ex. hade 1997 av sina elever inågot lärlingsprogram. Vi talar alltså om helt skildasaker av helt olika omfattning. I har manpraktik och skolundervisning 1-2dagar . Det är kanske inte det optimala förSveriges del, men jag tror att man måste ha praktikredan från början.Vi kristdemokrater vill att lärlingsutbildningenska vara ett eget program på gymnasieskolan. Meneftersom regeringen har lite beslutsvånda och villfortsätta försöksverksamheten ett tag till upprepar jagdet som jag sade: Titta på olika former och titta påvårt förslag till lärlingsutbildning! Vi har bl.a. enpunkt som säger att det ska vara flexibel utformningmed få centrala regler.När nu talar om detaljstyr-ning blir jag lite vaksam. Jag tror att det kan vara enavhållande faktor för näringslivet om lärlingsutbild-ningen är omgärdad av alltför rigorösa bestämmelser.Sedan ska det finnas en kvalitetssäkring, såtillvida ärvi fullständigt överens, men en detaljreglering ska vinog avstå ifrån.Man måste tillåta morötter till eleverna. När de ärute på företag och gör en insats i produktionen ska detockså generera en form av en ganska liten, men docklärlingslön. Man måste kunna ge företagen någonersättning för att de tar tid från produktionen för atthandleda en ung människa. Det är viktigt. Man måsteha praktikperioder redan från första året.Jag lever i en företagstät bygd i . Därfinns det en kolossal efterfrågan från näringslivet pålärlingar. Där råder arbetskraftsbrist. Många ungdo-mar skulle kunna få jobb där förutsatt att de har enadekvat och användbar utbildning när de går ut frångymnasieskolan. Här vill man att det ska inrättas ettförsöksområde för en ny lärlingsutbildning förutsattatt premisserna ändras.Jag har skrivit en motion om detta tillsammansmed - hör och häpna - en moderat och en vänster-partist. Vi tre var tämligen överens om att detta varnödvändigt, och vi har föreslagit att skafungera som försöksområde i det här avseendet.Min fråga till är: Är beredd att inrätta ett sådant försöks-område, ett regionalt område som får pröva en heltannan modell än den som vi har sett?Anf. 52 ():Fru talman! Det finns också goda exempel frånmitt hemlän . Ministern är välkommenatt inrätta försöksverksamhet även där, om vi nu skabjuda över varandra.Jag tror också att vi är överens om att skolanskvalitet är avgörande för landets tillväxt. Det somskrivs i interpellationssvaret är naturligtvis alldeleskorrekt, att goda baskunskaper i svenska, engelskaoch matematik samt grundläggande yrkeskunskaperframhålls som nödvändiga för företagen. Visst är detpå det sättet. Det råder inget tvivel om att vi är över-ens på den punkten.Vi jobbar väldigt hårt med frågan om att alla ele-ver ska bli godkända. Men alla har inte den inställ-ningen till skolarbetet att de orkar med det tungaarbetet med kärnämnena. Här behövs en större flexi-bilitet, anser vi.Det som också är ett bekymmer och som jag troratt vi kan bli överens om gäller att företagen intetycker att det finns tillräckligt starka incitament för attta till sig lärlingar. Då kommer man in på ersättnings-frågan.