prot · GN0983 · 2000-03-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:83Onsdagen den 22 marsKl. 9.00 - 17.5419.00 - 22.42Det justerade protokollet beräknas utkomma ----------------------------------------------------------------------1 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositioner1999/2000:61 till justitieutskottet1999/2000:78 till trafikutskottet1999/2000:79 till socialutskottet1999/2000:85 till justitieutskottet1999/2000:88 till lagutskottet2 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återLagutskottets betänkanden /2000:LU12-LU14Utrikesutskottets betänkande 1999/2000:UU13Utbildningsutskottets betänkanden /2000:UbU8och betänkanden /2000:TU5 ochTU73 § Mervärdesskattefrågor med anledning avÖresundsförbindelsenFöredrogsskatteutskottets betänkande 1999/2000:SkU19Mervärdesskattefrågor med anledning av Öresunds-förbindelsen (prop. 1999/2000:58).Anf. 1 ():Herr talman! står nu inför sittdriftstagande. har varit kritiskt till till-komsten av av två skäl, dels miljömäs-siga, dels kostnadsmässiga.Det kan väl utan varje spår av tvekan kon-stateras att bron genom vårt hårda kravställande införbeslutet har fått en utformning som gör att skadornapå växt- och djurliv i så långt det över hu-vud taget är möjligt har kunnat minimeras.Att jag konstaterar detta utan varje spår av tvekanberor bl.a. på att detta numera ofta framhålls även avansvariga för Öresundskonsortiet. Det var alltså enbetydande och för framtiden värdefull miljöinsatssom stod för inför brons tillkomst.I förutsättningarna för de beslut som låg till grundför brons tillkomst låg att kostnaderna för bron skullebäras av dess användare. Det slogs också fast av såväl1991 års regeringsöverenskommelse som av beslut idenna kammare. Vi var då mycket skeptiska till dekalkyler som låg bakom överenskommelsen och be-sluten. Den minnesgode erinrar sig säkert att det dåfördes en intensiv debatt om hur stor ökning av trafi-ken och därmed åtföljande miljöpåverkan som skulleerfordras för att projektet skulle klara sina egna kost-nader. Det fördes också en intensiv debatt om prisetspåverkan på trafikens omfattning och vice versa.Nu står vi inför bevisningen i detta hänseende,och allt tyder nu på att användarna inte kommer attkunna bära kostnaderna vid användandet av bron.Majoriteten i denna kammare har redan beslutat omhöjda anslag till och höjda banavgifter fördem som trafikerar våra järnvägar. Det är alltså järn-vägsresenärer i hela landet och skattebetalare i helalandet som får bidra till finansieringen av trafiken påÖresundsbron. Våra farhågor sedanbesannas . Detta är alltså ett klart frångående fråntidigare överenskommelser och riksdagsbeslut. Ochnu kommer av allt att döma en ny pålaga att drabbanågon annan än användarna.Den kostnadsökning som följer av det beslut ommervärdesskatt som kammaren står beredd att fattakommer inte att drabba resenärerna på bron. Vemsom i stället ska drabbas framgår inte av underlagetför det beslut som kammaren ska fatta.Vår absoluta uppfattning är att de kostnadsök-ningar som uppstår ska bäras av dem som använderbron. Det är ett kommersiellt projekt. Löften, över-enskommelser och riksdagsbeslut stöder denna våruppfattning. Att hantera det annorlunda är därmed ettsvek mot dessa löften, överenskommelser och tidiga-re riksdagsbeslut. Vårt krav vid behandlingen av detärende som ska avgöras är att det ges ett tillkän-nagivande till regeringen att just dessa tidigare fast-lagda principer ska gälla och följas.Min fråga till är därför: Varför ska mannu inte göra det?Herr talman! Jag vill avslutningsvis yrka bifall tillreservationen i detta betänkande.Anf. 2 ():Herr talman! Det här betänkandet behandlar mer-värdesskattefrågorna med anledning av Öresundsför-bindelsen. Utskottet delar regeringens uppfattning attdet av EG-rättsliga skäl är nödvändigt att ändra desvenska bestämmelserna om mervärdesskatt så attmervärdesskatten tas ut på avgiften för överfartenöver mellan och . Den häravgiften beläggs med normalskattesatsen på 25 %.Samtidigt föreslås att ett avtal med omvissa förenklingar i hanteringen av mervärdesskattenska lagfästas. I korthet innebär avtalet att svenskaföretagare får göra avdrag för all mervärdesskatt,även den danska, i sina svenska deklarationer och attdanska företagare får göra avdrag för såväl dansk somsvensk mervärdesskatt i sina danska deklarationer.Återbetalningen av mervärdesskatt på passageavgif-ten till andra utländska företagare än danska ska helthanteras av . ska månatligen tillSverige i efterskott överföra vad som återbetalats avdansk mervärdesskatt.Herr talman! Att passageavgiften mervärdesskat-tebeläggs innebär inte att Öresundskonsortiet kommeratt höja priset för en överfart. I stället kommer åter-betalningstiderna för de lån som upptagits för bygg-nationen att förlängas . Detta torde hatämligen begränsade statsfinansiella effekter.I reservationen i betänkandet framförs farhågorom att kostnaderna för Öresundsförbindelsen kankomma att övervältras på andra än dem som använderbron. Utskottet konstaterar bara att det här betänkan-det inte behandlar den frågan. kommerdet en ny proposition i vilken regeringen kommer attredovisa Öresundskonsortiets ekonomi.Herr talman! Jag vill avslutningsvis yrka bifall tillhemställan i betänkandet och avslag på motionen.Anf. 3 ():Herr talman! Låt mig återge vad majoriteten sägerom det som vi föreslagit. Man säger: Det finns enligtutskottets uppfattning ingen anledning att närmare gåin på de synpunkter som förts fram i motion Sk20.Innebär detta att och majoriteten i öv-rigt inte har någon uppfattning om de principer somtidigare har gällt för finansiering av bron? Eller inne-bär det att man har en annan uppfattning än vadman har haft? I så fall tycker jag att det voreärligt om deklarerade denna ändrade stånd-punkt eller biföll reservationen.Anf. 4 ():Herr talman! Som jag tidigare sade behandlar dethär betänkandet mervärdesskatten när det gäller Öre-sundsförbindelsen. Betänkandet handlar inte om dentotala ekonomin. Det problemet och det som gällerkring finansieringen av Öresundsförbindelsen kom-mer att behandlas i en senare proposition, och dåfinns det anledning att ta upp den diskussionen pånytt.Anf. 5 ():Herr talman! Det är ett alldeles riktigt konstate-rande. Men det är den bristen vi vill undanröja genomatt ge regeringen en fingervisning om hur man skahantera det här i fortsättningen, och det vill majorite-ten inte ställa upp på.Jag kan inte tolka det på annat sätt än att majori-teten antingen inte har någon som helst uppfattningeller också har man ändrat uppfattning i förhållandetill vad som har gällt i de överenskommelseroch riksdagsbeslut som har legat till grund för till-komsten av bron.Anf. 6 ():Herr talman! Jag kan väl konstatera att majorite-tens uppfattning i den här frågan förmodligen kom-mer att bli ganska tydlig när vi ska debattera fråganom Öresundskonsortiets ekonomi.I övrigt kan man, om man tittar på de redovis-ningar som görs från konsortiet, konstatera att deviktigaste inslagen för finansieringen av en sådan härpass stor investering naturligtvis är, som också har nämnt, avgifterna och hur mångafordon och tåg som kommer att trafikera bron. Ochdet är också, som man påtalar tydligt, räntekostnader-nas storlek.Då kan man väl kanske avslutningsvis hoppas påatt vi under en kommer att ha en soci-aldemokratisk regering som har förmågan att hållaräntorna på en låg nivå så att kostnaderna blir så lågasom möjligt för konsortiet och för bron, för det ärutan tvekan räntekostnaderna som kommer att varadet avgörande för hur ekonomin kommer att se ut.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §. )4 § Ändring i dubbelbeskattningsavtalet mellanSverige och betänkande 1999/2000:SkU20Ändring i dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverigeoch (prop. 1999/2000:62).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 14 §. )5 § Producentansvarets betydelse i avfallshan-teringenFöredrogsmiljö- och jordbruksutskottets betänkande1999/2000:MJU7Producentansvarets betydelse i avfallshanteringen(förs. 1999/2000:RR4).Anf. 7 ():Herr talman! Producentansvaret infördes ochdet är hög tid att se över hur systemet fungerar ipraktiken. Tanken att se över producentansvaret ärinte enbart tänkt i det här huset. Kritiken mot system-et växer i samhället.Det är ingen hemlighet att det finns problem i re-lationen mellan kommunerna och vissa av material-bolagen. Nedskräpning vid återvinningsstationerna ärsedan länge ett känt problem, likaså att en del kom-muner tvingas bära kostnader för materialbolagen.Kommunikationen mellan kommuner och material-bolagen, samt information till hushållen är andramycket allvarliga brister som framkommit. Detta ärnågonting som vi behöver se över.De senaste åren har det kommit ett flertal kritiskarapporter om hur producentansvaret egentligen funge-rar. Den kanske mest kraftfulla kritiken framförs i enrapport från Exportgruppen för studier i offentligekonomi, . Professor från är författaren bakom rapporten,och hans kritik mot framför allt återvinningen avförpackningar, tidningar och papper kan väl tolkassom: Extremt mycket pengar för en väldigt liten mil-jönytta.Även har en kritisk rapport vidnamn Att sila mygg och svälja kameler, och gick ut i den här debatten så sent som isomras. Denna kritik kan vi inte avfärda. Det är vik-tigt att vi tar den på största allvar.Herr talman! när riksdagenbehandlade en skrivelse från regeringen om en av-fallsstrategi och under behandlingen av avfallsskattenlyfte vi moderater upp frågan om att något kan stå feltill i Kretsloppssverige. Vi vill vara tydliga med attkretsloppet som fenomen inte får vara ett självända-mål. Det är alltid miljönyttan som måste stå i fokus.Är inte kretsloppet den bästa metoden att hanteraavfall på för miljöns del får inte kretsloppet vara enhelig ko. Det finns en del exempel ur verkligheten därman starkt kan ifrågasätta miljönyttan i det som görs.Det är därför olyckligt att t.ex. transporternas miljö-belastning i samband med producentansvaret skaanses ha underordnad betydelse. Med dagens teknikkan det ibland vara bättre att med andra metoder tahand om avfallet, i vissa fall avfallsförbränning ellerdeponering i bioceller eller liknande.Vi har drivit frågan om en översyn av producen-tansvaret nu och det är med stor tillfredsställel-se som vi ser att revisorer föreslår en bredsamhällsekonomisk översyn av producentansvaret förförpackningar och att miljö- och jordbruksutskottetställer sig enhälligt bakom.Herr talman! Vid behandlingen av motioner frånallmänna motionsperioden har valt attställa sig bakom två reservationer. Den första är ettförslag om en radikal höjning av skrotningspremien.Övergivna gamla bilar är ett problem. Det är vik-tigt att dessa vrak man ser lite överallt i skogen ochpå landet inte får stå och läcka bensin, olja, batterisy-ra m.m. Detta är ett växande miljöproblem. Skrot-ningstakten i har varit rätt låg, och en anled-ning kan vara att det inte finns tillräckliga incitamentatt lämna in den gamla bilen. Man måste kanske tjänaen hacka för att främja miljön i det här fallet. Finansi-eringen är inget problem. Det finns ett rejältkapital i den bilskrotningsfond dit nybilsköpare fåttbetala en avgift. Det är därför fullt möjligt att höjaskrotningspremien.Herr talman! Vi moderater har länge understrukitvikten av mångfald i avfallshanteringen. Det vardärför vi höjde ett varningens finger vid införandet aven avfallsskatt . Det har visat sighur rätt vi hade när vi pekade på att skatten håller påatt slå ut de verksamheter som sker ute i kommunernamed bioceller. Det var flera partier som var oroligaför detta, men ändå ställde de sig bakom skatten. Istället skulle man hitta en särlösning för biocellernaså att de skulle överleva.Till min stora glädje såg jag att ge-nom m.fl. lagt fram en motionom att undanta biocellerna från avfallsskatten nu iefterhand. Vi hade troligen kunnat få majoritet förden här frågan i utskottet, men döm om vår förvåningnär valde att inte ställa sig bakom sinegen motion. Man kan fråga sig om och de andra vänsterpartisterna i utskottet skrivermotioner som de inte ställer sig bakom. Är detta po-pulism, eller är de snarare mera intresserade av atttillhöra regeringsunderlaget än av att driva igenomsin egen politik? Det är en intressant fråga, tycker jag.Detta är ett svek mot alla dem som driver och trorpå miljövänlig teknik som bioceller, och jag hoppasatt de iakttar Vänsterns agerande i den här frågan.Herr talman! Jag ber att få yrka bifall till reserva-tion 2, men givetvis står vi till fullo bakom även re-servation 15.Anf. 8 ():Herr talman! Producentansvarets betydelse för av-fallshanteringen är stor. Därför känns det bra att vi iutskottet har ställt oss bakom huvuddelen av reviso-rernas förslag till åtgärder runt producentansvaret. Viser fram emot en bred översyn av producentansvaretdär återvinningsmålen, roller och ansvarsfördelningkan klarläggas. Den översynen bör även omfatta enutvidgning av producentansvaret. En sådan översynbör givetvis även innehålla en miljö- och kon-sekvensanalys av producentansvaret.Avfall ger upphov till flera miljöproblem, ochdärför måste avfallet minimeras. Deponering på sop-tippar för med sig förorenat lakvatten och genererartunga och långväga transporter. Vid förbränningbildas miljöfarliga ämnen som dioxiner, och tung-metaller frigörs. Denna sorts hantering av avfallet kanupplevas som ett uppenbart slöseri, eftersom störredelen av avfallet skulle kunna användas på nytt. Där-för är källsortering ett viktigt medel för att ta hand omavfallet på ett miljöriktigt sätt. Deponering och för-bränning av avfall och material som kan nyttiggörasär alltså ett slöseri med naturresurser som i längdeninte är hållbart och acceptabelt.Framtidens avfallshantering ska inte bindas till enenda lösning. Det verkar som om en del anser attförbränning är lösningen på vårt avfallsproblem.Sopförbränning eller, som branschen hellre uttryckerdet, termisk behandling är inte lösningen. Vad sombehövs är att det upprättas en långsiktig plan för ensuccessiv skärpning av minskningsmålet för avfall.Det är mängden producerat avfall som behöver mins-kas.Avfallsförbränningen utgör en av de största glo-bala källorna till dioxinbildning. Många har för sig attdioxinutsläppen har minskat, men fortfarande hittar vidioxin i svenska kvinnors bröstmjölk. rapporterade för attdet dagliga intaget av dioxin för diande barn nu liggerså högt som mellan 27 och 144 gånger gränsvärdet.Detta är alarmerande och måste tas på allvar.Visst har det uppmätta utsläppet av dioxin till luftfrån förbränningsanläggningar minskat, men det visarinte hela sanningen. Inget försvinner, det bara föränd-ras. Olika undersökningar visar att aska från dessaförbränningsanläggningar innehåller mycket merdioxin än vad man har antagit. Hur hanterarvi då askan och slaggen? Har vi garantier för attdioxininnehållet ej vandrar vidare? Läckage skeroavbrutet och okontrollerat när askpartiklar förs i vägmed vind och vatten och sprids till miljö och männi-skor.Ett exempel: upptäckte myn-digheter i att det fanns dioxin i mjölken.Källan kunde spåras till ett foder som korna åt.Dioxinet kom från dioxinhaltig kalk från en industri-tipp.EG-kommissionen anser att soptippar med askafrån förbränningsanläggningar är en av de viktigastevägarna för dioxinspridning i framtiden.Avfallsförbränning är den största kända dioxin-källan i och står enligt för cirkahälften av landets dioxinutsläpp. Utsläppen av dioxinfrån avfallsförbränning beräknas av vara3 gram till luft och till aska och slagg.Då ska man veta att ett gram räcker för att hela jor-dens befolkning ska få sin högsta rekommenderadedos.Därför anser vi att dioxiner från olika källor, bl.a.från förbränning, måste elimineras. Det räcker intebara med en minskning. Uppkomsten måste förhind-ras, och därför är filterlösningar och deponering avaska som innehåller dioxin ingen lösning - det baraflyttar problemet. Det behöver utarbetas strategier föreliminering av dioxin. Därför är det positivt att Sveri-ge i förhandlingarna om det första globala avtalet motmiljögifter kräver att avtalet ska innebära elimineringav tolv farliga ämnen inklusive dioxin. Detta ställerförväntningar även på hemmaplan när det gäller av-fallshanteringen, om man inte vill ha dubbel bokfö-ring.Herr talman! bör enligt vår uppfattningsöka mer hållbara och miljövänligare lösningar föravfallshanteringen än förbränning. Med den avfalls-skatt som är införd och som endast omfattar avfallsom går till deponering kommer troligen mängdernaavfall som förbränns vid nuvarande och kommandeförbränningsanläggningar att öka kraftigt. Dettaframgår klart av de planer som finns på utbyggnadoch nybyggnad av förbränningsanläggningar på ettantal orter.Vad vi redan nu kan se är att det sker import avavfall från till för förbränning pågrund av att har en skatt på förbränning avavfall. Likaså sker enligt enimport från av avfall och sopor. Detta skerpå grund av att de tyska förbränningsanläggningarnatar ut en mycket hög avgift för att använda avfall sombränsle.Många avfallsproducenter i har upptäcktatt det blir billigare att bränna avfallet i , ävenom de måste köra hit det på lastbil. Att det blir billi-gare att köra avfallet till för förbränning berorenligt tidningen på de oerhört stränga utsläppskravsom nu ställs på de tyska anläggningarna. I sammatidning kan man även utläsa att det lär komma merförorenat avfall till de svenska anläggningarna frånövriga Europa.Vad vi alltså kan se är att sopor har blivit en han-delsvara och en giftspridare. Vad vi vill är att sökamer hållbara och miljövänliga vägar för avfallshante-ringen än förbränning. Vi anser att ingen nybyggna-tion eller kapacitetsutökning av sopförbränningsan-läggningar bör ske.För att stimulera till avfallsminimering, materi-alåtervinning och biologiska behandlingsmetoder börförbränning av avfall beskattas.Herr talman! För tids vinnande yrkar jag bifall ba-ra till reservationerna nr 8 och 14, men givetvis stårpartiet bakom även sina övriga reservationer.Anf. 9 () replik:Herr talman! Hur kan det komma sig att och har ändrat uppfatt-ning i frågan om biocellerna? Hur kan det komma sigatt man blundar för det hårda slag som avfallsskatteninnebär för biocellteknikens framtid?Anf. 10 () re-plik:Herr talman! Det är en bra text som moderaternahar i sin reservation. Den är tagen direkt ur vår mo-tion. Men jag antar att även har lästtexten på s. 31 och 32 i betänkandet. Vad är modera-terna ute efter? Är det avfallsskatten eller är det att slåvakt om biocellsutvecklingen? Vad gäller avfalls-skatten finns det i betänkandet faktiskt en del raderom utvecklingen av olika metoder och om eventuellbefrielse i framtiden.Anf. 11 () replik:Herr talman! Biocellsmetoden kan ur miljösyn-punkt likställas med reaktorrötning och vissa andrabiologiska metoder. Hur kan det komma sig attVänsterpartiet inte ställer sig bakom sin egen motion?Anf. 12 () re-plik:Herr talman! Det som vi har anfört i vår motionfinns faktiskt beskrivet i betänkandet. Vad gäller debiologiska metoderna framhåller utskottsmajoritetenpå s. 31: "Det är - - - av vikt att reglerna om undan-tag från det generella deponeringsförbudet utformasså att kommunerna ges möjlighet att utarbeta lokaltoch miljömässigt lämpliga lösningar, att forskningom och utveckling av biologiska återvinningsmetoderinte försvåras samt att - - - nyttiggörande av detorganiska avfallet underlättas. "Det framhålls vidare vad gäller skattebefrielse:"För det fall att andra rötningsmetoder än reaktorba-serad rötning kan visa sig medföra slut-produkter som regelmässigt lämnar anläggningarnakan dessa tas med bland undantagen. "Lite längre ned anförs: "Utskottet utgick från attregeringen noga följer utvecklingen på området ochvid behov prövar förutsättningarna för skattebefrielseäven för andra biologiska behandlingsmetoder. "Med detta anser vi att vi har fått in innehållet i vårmotion i utskottets text.Anf. 13 ():Herr talman! Jag ska tala om två saker i den härdebatten: dels frågan om fosforåtervinning, dels frå-gan om skrotningspremie. Jag tar först upp fosforå-tervinningen.Av olika växtnäringsämnen intar som bekant fos-for en nyckelposition såväl i odling som i kretsloppetstad-land vad gäller hushållning med ändliga naturre-surser. Detta beror på att fosfor mer än andra växtnä-ringsämnen är en ändlig och icke förnybar resurs.Man räknar som bekant med att världens brytbarafosforreserv räcker kanske till med nuvarandeanvändning. I diskussionen om en långsiktigt hållbarsamhällsutveckling intar därför hushållningen medfosfor en viktig roll. Kväveföreningar, som vi oftadiskuterar, är däremot inte en ändlig resurs. Det ärdärför ett absolut villkor för uthållighet att de kväve-föreningar som finns i avlopp och avfall återförs tillodlingsmarken.En fosforanvändning där fosfor förs med livsme-del till städer och sedan går till spillo genom att detsläpps ut med avloppsvattnet eller läggs på avfallsde-poni är självklart inte uthållig. Fosforflödet måsteslutas, och fosforn måste återföras till odlingsmarken.Ett absolut villkor för uthållighet är dock att åter-föringen av fosfor kan se på ett sådant sätt att maninte skadar åkermarken genom att förorena den medt.ex. metaller, hormonförändrande ämnen eller långli-vade naturförändrande ämnen. Även framtida gene-rationer måste kunna bruka vår åkermark.En långsiktigt hållbar slamhantering är att separe-ra slammet i olika nyttiga produkter som var för sigkan återanvändas och brukas igen. Man separerarorganiskt material för sig, metaller för sig, fosfor ilämplig ren fraktion för jordbruksändamål och jord-bruksanvändning för sig. I t.ex. , Malmöoch arbetar man nu parallellt med dennuvarande hanteringen av slammet med en alternativutvecklingslinje där slammet separeras i dessa olikanyttiga produkter. Det behövs ett omfattande forsk-nings- och utvecklingsarbete inom detta område. Sålänge som signalerna från centralt politiskt håll, bådehärifrån som , inte enty-digt anvisar att fosfor ska återföras till åkermarkenvia slammet är det svårt att med kraft driva en alter-nativ utvecklingslinje och framför allt att finansieradensamma. Det här är dyrt.Mot bakgrund av den avfallsskatt som infördesfrån och det generella förbud mot depone-ring av organiskt avfall som införs ärdet angeläget uppmärksamma frågan om hushållningmed fosfor. Knappheten på fosfor är ett re-sursproblem, och alternativet till återvinning är för-bränning. För att möjliggöra en långsiktigt hållbarslamhanteringen måste erkänna hushåll-ningen av fosfor som en principiellt viktig fråga förutvecklingen mot bakgrund av att vi vill ha ett ekolo-giskt hållbart samhälle.Jag vill rikta en fråga till majoritetens företrädare.Varför har ni när nu tillfället har dykt upp i betänkan-det inte på ett mer påtagligt och handgripligt sättberört den frågan i betänkandet? Jag vill i detsammayrka bifall till reservation 13.Så över till frågan om skrotningspremien, som re-dan i sig är berörd i debatten. Ett viktigt led i att ska-pa ett kretsloppsanpassat trafiksystem är att förnyabilparken. Tekniken har som bekant gjort betydandeframsteg. Dagens nya bilar har långt mindre miljöpå-verkan än de som är lite äldre. har också sombekant en av äldsta bilparker. De sämstabilarna har därtill en högre bränsleförbrukning. Mankan kanske säga att en äldre bil förbrukar inemot enhalv liter bensin eller drivmedel mer per mil än vaden nyare bil gör.Skrotningstakten har under en följd av år varit lågi . Det kan bero på många olika saker. Enorsak tror jag är dagens låga och dåliga skrotning-spremie. Bilskrotningspremien betalas av Bilskrot-ningsfonden. Den bygger på att man har tagit ut enavgift vid försäljningen av nya bilar. I fonden finns ansenliga medel. Det är alltså möjligt att höjapremien. tas det inte ut någon premie, efter-som vi har producentansvar när det gäller bilar ochnybilsförsäljning.Det finns alltså pengar i fonden.