prot · GN0985 · 2000-03-24 00:00:00 — Sedan handlar detäven i det här fallet om praktiken.Till slut, herr talman, kan jag inte låta bli att näm-na några ord om eftersom jag för någon veckasedan hade möjlighet att vara med vid presidentin-stallationen. är ett land som många av oss harföljt med ett enormt intresse och med många känslor.Jag tycker att det är en svensk hjärtefråga. Vi kännertill de enorma svårigheter som finns med att få Pi-nochet till en rättegång. Fattigdomen har inte mins-kat. Mer än tre miljoner människor lever i fattigdom.Konstitutionen är ännu inte demokratisk. Men fördem av oss som minns bilderna av bombningarnaöver presidentpalatset, som minns de människor sommördades och som känner så många som har flytt tillSverige är det ändå en enorm glädje att se hur fram-tidstron har återvänt till . Människor tror på politiken. Och den nyvalda socialistiska presi-denten kan ha möjlighet - jag tror inteatt det är något fel på viljan - att genomföra ett de-mokratiskt . Det han själv uttryckte väldigt tyd-ligt länder honom till heder. Det var nämligen att detska vara ett för alla och att han ska vara enpresident för alla chilenare. Hans valspråk i valkam-panjen tycker jag är värt att följa efter för mångapresidenter. Han sade: Llegamos a servir, no a ser-virnos. Det betyder: Vi har kommit för att tjäna, inteför att låta oss betjänas.Med det, herr talman, vill jag också ställa migbakom utrikesutskottets hemställan i betänkandet.Anf. 66 () replik:Herr talman! Fru vice talman inledde i en mycketödmjuk och fin ton som jag tror att vi har anledningatt instämma i. Det är då möjligt att komma ifrån detsom kan kallas det politiska språket och föra ned dettill mänskliga och mer gripbara termer. Jag erinrarom artikel 25 i och om människors vill-kor.Herr talman! Tyvärr har den mindre delen avvärlden tagit sig an av världens tillgång-ar, och majoriteten har fått nöja sig . Det ärinte en utjämning på väg. Man håller närmast på attfjärma sig. 80-20 är kanske på väg att bli 90-10. Jagtror att det aktualiserar t.ex. den viktiga frågan omskuldavskrivningen, som naturligtvis i sin förlängningockså har med mänskliga rättigheter och mänskligavillkor att göra. Jag skulle önska att ochnaturligtvis utrikesförvaltningen och regeringen togsig an den uppmaning som man fick i denkyrkliga auktionen Jubel 2000. Man sade: måstevi ta oss an skuldavskrivningen.Vi får inte glömma bort att en stor orsak till fatti-ga länders skulder är de orättfärdiga handelsvillkorsom vi har haft genom decennier. Vi har köpt billigtoch sålt dyrt. har mycket av biståndet gått till attbetala skulder så att säga till oss själva. Jag tror att detsom gjordes i Kölnmötet bör följasupp. Man tog ett första försiktigt steg, men skuldav-skrivningen måste påskyndas. I det avseendet har visjälvfallet också som parlamentariker ett ansvar.Anf. 67 vice talman () replik:Herr talman! Jag tackar för den re-pliken. Det här är nämligen ett område som vi bådaoch många andra av ledamöter är väldigtengagerade i.Skuldavskrivning är ett gissel för de fattigaste fol-ken i världen. Det är en ond cirkel. Man kan inte rådabot på de mest grundläggande problemen med attskaffa utbildning till de fattigaste när inte vårdenräcker till osv., därför att man ska betala av skulder-na. kunde under resan i södra på väldigt nära håll se de effekter-na.Jag och står helt och fullt, vilket ärväl känt, bakom lanseringen av kyrkornas kampanjJubel 2000 och gör vad vi kan för att sprida den ochse till att så många som möjligt ställer sig bakom den.Ett väldigt konkret och aktuellt exempel är Moçam-bique, som är ett av världens fattigaste länder ochsom dessutom drabbats av den här översvämningenså att det man var på väg att bygga upp har raserats.Moçambique har tagit upp just frågan om skuldav-skrivning och hävdar att detta i det här läget ändåmåste vara självklart. Jag vill understryka det. Jagutgår också från att det är vad den svenska regeringenarbetar för.Anf. 68 () replik:Herr talman! När andre vice talmannen kommen-terar och ger den välförtjäntberöm, dock med uppmaningen att inte begränsakommande konferenser utan också uppmärksammaandra folkrättsbrott, har jag ingen annan mening. Jagtror också att det kan vara viktigt att här dra en linjeframåt - jag tog upp det i en frågestund med statsmi-nistern - och se över vad som hände efter de nazistis-ka brotten i f.d. DDR, där man fortsatte med läger-verksamheten och där bara arbetslägret nere i Weimarkostade 30 000 medborgare livet.Vi har varit med om så många grymheter i detförgångna att det kan vara bra att påminna om detta.Men måste vi vara med och forma en situa-tion där denna typ av mänskligt förtryck inte skakunna fortsätta. Där har vi naturligtvis ansvaret attlägga oss i. Även om det kanske inte alltid finns så-dan diplomatisk tradition finns det mänskliga skäl attgöra det.Sedan är det slående, herr talman, hur våra i ochför sig enkla resor till olika länder påverkar. Det harnämnts från alla håll här. Det har gällt ,, , osv. Vi från harsagt att utrikesministern borde göra en resa till där träffa företrädare både för regimen och fördemokratirörelsen. Jag tror att det skulle innebära attutrikesministern både påverkades och kanske ocksåpåverkade. Där och på många andra håll måste detkomma en mänskligare och mer demokratisk ordningtill stånd.Anf. 69 vice talman () replik:Herr talman! Till vill jag säga attjag tycker att det vore alldeles utmärkt om Sverigesutrikesminister åkte till . Jag betraktar det docksom ett val som hon och regeringen själva ska göra.Men jag skulle välkomna det, eftersom är ettväldigt viktigt land. Det finns uppenbara övergreppmot mänskliga rättigheter, och jag och Vänsterpartiethör till dem som kritiserar dessa - när man fängslardissidenter, när man inte tillåter flerpartisystem osv.Jag tror dock inte att vi uppmuntrar eller får kuba-nerna att öppna sig genom att föreslå en isolering,genom att inte vilja ha kontakter. Därför menar jag atten sådan resa för utrikesministern, eller vilken repre-sentant det än är från svensk sida, inte enbart kaninrikta sig på den delen. Om man inte för-står den fruktansvärda belägring som uppleversig befinna sig under med anledning av blockadenförstår man inte. Då kan man inte begripa varförsituationen är som den är på Kuba.Jag hoppas alltså att å sin sida är li-ka angelägen att driva frågan hur ska kommaifrån den orättvisa blockad som har pågått i decennierfrån sida och som också hindrar en utvecklingpå just vad gäller demokratin.Anf. 70 () replik:Herr talman! Jag delar oro översituationen i och den fördröjning av folk-omröstningen som vi ser. För att påvisa vårt engage-mang vill jag rekommendera att läsamin partikamrat anförande i förrautrikespolitiska debatten, som var för inte så längesedan. Hela hennes anförande handlade om Västsaha-ra.Anf. 71 vice talman () replik:Herr talman! Jag har läst anföran-de . Jag är också väldigt glad över det honsade där, eftersom hon lyfte upp hur väldigt svårsituationen är, både politiskt och mänskligt, för män-niskorna i flyktinglägren, i de ockuperade områdenaav och för dem som befinner sig utanförlandet. Jag vet att det engagemanget finns hos AgnetaBrendt, hos socialdemokraterna här i ochinom samtliga partier. Vi har ju ett nätverk som aktivtarbetar med de här frågorna och där vi ser fram emotatt senare i vår kunna åka till de ockuperade område-na och själva träffa människor och bilda oss en upp-fattning.Detta engagemang betvivlar jag alltså inte en se-kund. Vad jag betvivlar är att den svenska regeringenhar den fulla viljan att agera politiskt. Man har agerathumanitärt - utmärkt - genom humanitärt bidrag tillflyktinglägren, minröjning och en rad andra saker.Det är väldigt bra. Det är viktigt. Men det gäller ock-så att stå upp och tala klarspråk mot . Detgäller också att inom EU-kretsen driva denna fråga.Inför ordförandeskapet i EU har vi i samtalmed utrikesministern påtalat att man inom ramen förden rubrik som handlar om Medelhavssamarbetetmåste ta upp frågan om och förhållandettill Marocko.Jag har efterlyst detta på den dagordning somfinns för i . Jag kan inte hitta någonting omVästsahara där. Jag har inte fått något bud från rege-ringen om att man hårt tänker driva den frågan. Detvar det jag efterlyste.Anf. 72 () replik:Herr talman! Trots att räknar uppalla åtgärder och allt arbete som regeringfaktiskt har varit involverad i när det gäller Västsaha-ra vill hon nu skapa något slags oro för detta arbeteoch engagemang. Jag tycker inte att det är befogat.Jag är övertygad om att den svenska regeringenkommer att arbeta för att folkomröstningen äger rumså snart som möjligt.Anf. 73 vice talman () replik:Herr talman! Jag vill inte skapa oro i onödan, Ma-rianne . Men min oro har en väldigt konkretoch materiell grund. Situationen för Västsaharasbefolkning har ju sedan ockupationen för mer än 25år sedan varit katastrofal. Men det som har hänt desenaste åren är ju att den utlovade folkomröstningenhar skjutits upp år . har vi inte ens ettdatum. Till det kommer att man från Polisario börjarge upp. Jag är väldigt orolig för att den väpnade kam-pen ska sätta i gång igen, att eldupphör inte ska råda.Varningssignaler har också kommit om en svältka-tastrof då förnödenheterna, mat och annat, håller påatt ta slut i flyktinglägren.Jag jämför detta med vad som kommer från rege-ringen. Det har varit besök av svenska ministrar iMarocko på hög nivå och en rad andra besök. Menjag ser inga uttalanden om en förbindelse på det poli-tiska planet eller att skulle vara berett att takamp för ett litet folks rätt till självbestämmande. Jaggör denna jämförelse utifrån min kunskap om ocherfarenhet av det socialdemokratiska partiet och densvenska regeringen som företrädare under decennierför rätten till självbestämmande för små länder ochför rätten att själv avgöra sin framtid. Här behövsSveriges regerings röst gentemot omvärlden.Anf. 74 PER ():Herr talman! Mänskliga rättigheter har förtram-pats och förtrampas överallt i världen. Det råder nå-got av en global katastrof vad gäller mänskliga rättig-heter. Trots tid, trots alla krig, utvecklingen, världs-samfundets ansträngningar, alla konventioner ochmellanstatliga överenskommelser tycks vi människorinte ha lärt oss det mest fundamentala för den härjorden, respekten för varandra, för människovärdet,för själva livet.Det behövs en genomgripande uppgradering avrespekten för mänskliga rättigheter över hela världen.Mänskliga rättigheter måste därför alltid stå överst påalla politiska dagordningar.När det gäller dödsstraffet, som är den ytterstaförnekelsen av mänskliga rättigheter, menar jag att vinu måste sätta till allt vi har för att få till stånd ettmoratorium. Det är 107 länder i världen som haravskaffat dödsstraffet. Mest anmärkningsvärt är detkanske att de 38 amerikanska staterna fortfarande harkvar dödsstraffet i sin lagstiftning, och man avrättarsom aldrig förr.Jag anser därför att regeringen måste lägga nedmycket mer kraft på att kräva respekt för de mänskli-ga rättigheterna i internationella sammanhang ochförsöka att få till stånd ett moratorium för dödsstraf-fet. Den här frågan borde prioriteras under det svens-ka ordförandeskapet i EU.Herr talman! Jag tänkte nämna några länder, taupp några folkgrupper och några enskilda fall medanledning av de motioner som vi har i det här betän-kandet.Jag börjar med . Som de flesta här harkonstaterat har en väldigt lång väg fram tillden miniminivå av mänskliga rättigheter som måstevara ett oavvisligt krav för medlemskap i . Brottenär så flagranta, och trots löftena från den turkiskaregeringen sker knappast någon förändring i denpraktiska verkligheten.De politiska fångarna i turkiska fängelser, blanddem , måste friges . Just i da-garna har Akin Bindal fängslats igen och anklagas förett tal som han har hållit på världsfredsdagarna 1995och 1996 och ytterligare ett tal som han höll under envalkampanj. Det är oacceptabelt.I går fick jag brev från två stycken forskarstude-rande i , och . Båda hartorterats på ett avskyvärt sätt i no-vember. Ett fruktansvärt angrepp på de mänskligarättigheterna utan någon känd anledning. Dessa tvåstuderande ska ställas inför rätta . För vadvet de inte ännu.Sådant är oacceptabelt och måste uppmärksam-mas.Ledaren för , , har justvarit här. Han har också betonat något mycket märk-ligt, nämligen viljan till försoning och normaliseringav förbindelserna med . Övergreppenmåste utredas och de östtimoreanska flyktingarna fååtervända till sina hemtrakter. Deras säkerhet måstegaranteras. Det är väldigt bra att har ageratoch stött UNHCR:s ansträngningar här. Sverigemåste nu följa upp utvecklingen i väldigtnoga. Det kan nämligen bli något av en uppföljare avden fredliga omdaning och utveckling som vi har setti . Det gäller att omvärlden nu inte sviker.I pågår förtrycket oavbrutet. Vi måste krävaatt det upphör och att villkorslösa för-handlingar mellan och den kinesiska led-ningen inleds under överinseende av FN. Fredspro-cessen måste helt enkelt i gång. Utskottet instämmer idetta krav från bl.a. , och är det upp tillregeringen att satsa mer på att få i gång just den härfredsprocessen.Colombia har nämnts tidigare. Här är det själv-klart att mer arbete måste läggas på en upplösning avde paramilitära grupperna. Här har de mänskligarättigheterna förtrampats . Det ärknappast någon ljusning i sikte. Därför måste rege-ringen ta upp frågan om att FN:s skautse en särskild landrapportör för Colombia.Jag ska nu nämna några enskilda fall. Först enfolkgrupp som har uppmärksammats på senaste tiden.Det gäller dinehindianerna i Big Mountain i Arizonasom har tvångsförflyttats. De har just nu med hjälpfrån utomstående fått i gång en process som har skju-tit fram sista datum för tvångsförflyttningen av desista indianerna. Det är ett kulturmord som pågår där.Jag har tidigare här i krävt att regeringenuppmärksammar fallet bl.a. i FN. Det är inte värdigten nation som att på det här sättet förneka ettfolks rätt till mark.När vi nu tar upp enskilda fall skulle jag viljanämna . Det är kärnteknikern som1986 kidnappades av underrättelsetjänst ochsedan har suttit i fängelse, i en isoleringscell, pågrund av att han då avslöjade deras kärnvapenpro-gram.Jag håller ständigt kontakt med de organisationersom stöder . Det finns ett oavvis-ligt krav, ställt till den israeliska regering-en, nämligen att Vanunu måste friges. Detfinns ingen anledning till att han sitter i fängelse. Hanhar redan lidit nog och för att manskulle kunna ge honom fri.Det finns mycket att röja i den här affären, mendet kommer att bli en sak att ta upp efteråt.När det gäller en annan person av samma kaliber,i , kunde vi glädjande nogfå reda på att den domstol som hade hand om hansfall, nämligen statsdomstolen i , frikän-de honom. har åklagarsidan överklagat och måletkommer upp i högsta domstolen.Utskottet har utgått från att målet inte skulle tasupp. Men så sker alltså. Jag uppmanar nu regeringenatt åter sätta sig på åhörarbänken genom sin ambassadoch noggrant följa fallet Nikitin, som blivit något avett prejudikatfall för mänskliga rättigheter i Ryssland.För er som inte känner till vad han gjorde sigskyldig till var det att avslöja det kärnavfall somfanns bland ubåtarna i . Det var hans brott.Jag skulle nu vilja nämna ett positivt fall. Det ärSydafrika efter förvandlingen, transformationen kanman säga, . Då gick frånapartheidsystem till ett system med folkligt vald na-tionalförsamling och regering. Man har kanske nuden mest avancerade författningen i världen.Där har man alltså med hjälp av Sannings- lyckats med något alldelesenastående och unikt, nämligen att avstå från hämnd.Här går bödlarna fria och lever materiellt som degjorde innan. Deras offer går bredvid, lika fattiga somförut, utan att utkräva hämnd, så som vi ser iKosovo och Jugoslavien.Det är ett resultat av . I spå-ren av har han lyckats balansera känslorna idet sydafrikanska landet med en högre idé, den endamöjliga, för att skapa det nya där mänskli-ga rättigheter respekteras oavsett vad som skett tidi-gare. Det är en balans på en knivskarp egg, och behöver fortsatt intensivt stöd från omvärlden,inte minst , för att dess författning och enastå-ende demokratiexperiment ska lyckas. Om omvärldendrar sig tillbaka kan det ske som ingen vill ska ske ilandet.Jag ser att min talartid har runnit ut. Jag vill av-sluta, herr talman, med att be alla att tänka på våregen bakgård. Vi har inte heller lyckats klara av demänskliga rättigheterna hela vägen ut. Efter en frågaunder frågestunden i går vet jag att en departementalarbetsgrupp har tillsatts rörande den nationella hand-lingsplan för mänskliga rättigheter som regeringenhar meddelat att man ska sätta i sjön. Jag hoppas snabbt får till stånd en sådan nationell hand-lingsplan. Utan den är röst om mänskligarättigheter inte trovärdig i världen. Det är oerhörtviktigt att vi klarar av vår egen bakgård först.Anf. 75 ():Herr talman! Dödsstraffets avskaffande är enhjärteangelägenhet för med brett stöd, för attinte säga totalt stöd, här i kammaren. Dödsstraffet ärdet yttersta förnekandet av mänskliga rättigheter.16-åriga dödades på väg hem frånskolan. Hon sköts därför att hon inte bar slöja. Katiavar ett av Amnestys fall i kvinnokampanjen 1995 ochfår här symbolisera alla dem som dödas när någoneller några utanför rättsväsendet tar sig rätten attsläcka någon annans liv.Filosofen har sagt: "Om du vill få enuppfattning om ett samhälle bör du ta reda på vemsom sitter i fängelse." Vi kan tillägga att devisdomsorden i än högre grad gäller för dödsstraffetoch för hur kvinnor i särskilt utsatta situationer be-möts av samhället.Nu blir det en del dystra siffror, och i övrigt fårjag hänvisa till ställningstagande idet tidigare anförandet i kammaren.Jag vill först och främst än en gång understrykavikten av att frågan om dödsstraff får en tydlig prio-ritering under vårt ordförandeskap i EU. Vi måstevisa vår avsky och vårt motstånd om och om igen.Dödsstraffet hör inte hemma i vårt nya millennium.Vi måste inom EU vara tydligare i alla situationer.När man följer frågan om dödsstraff måste manvara medveten om att det verkliga antalet avrättadesäkert är större än det som kommer till vår kännedom.Vad gäller flera länder förekommer dessutom upp-gifter om utomrättsliga avrättningar och försvinnan-den där det är svårt att ha en bra uppfattning om om-fattningen. Vissa länder finns inte med bland de län-der som utdömer och verkställer dödsstraff, helt en-kelt därför att uppgifter om avrättningar ej har gått attbekräfta eller att det har varit svårt att bevaka situa-tionen i landet. I flera länder döms personer till dödenav domstolar som inte fungerar enligt internationellaregler.Herr talman! har minst13 584 fångar avrättats och 22 910 fångar dömts tilldöden. fördelades de rapporte-rade avrättade dödsdömda enligt följande.Kina och - 10 192 avrättade. -539 avrättade. Nige-ria - 248. - 200 avrättade. Ryss-land - 177. - 162.Jag ska också säga något om antalet dödsdomarmellan och 1998, dvs. samma år.Kina och - 15 758. - 1 136.Filippinerna - 787. -233 dödsdomar. - 226.Över 90 länder har kvar och tillämpar dödsstraf-fet, men det är betydligt färre länder som i realitetenfortlöpande avrättar fångar.Herr talman! avrättades således minst1 625 fångar i 37 länder, och 3 899 personer dömdestill döden i 78 länder. Siffrorna avser enbart fall somomvärlden, i det här fallet Amnesty, har fått känne-dom om genom sina informationskanaler.Varje år genomförs det stora flertalet avrättningari världen av ett litet antal länder. ägde80 % av alla kända avrättningar rum i , ,och . I Kinaavrättades såvitt känt 1 067 människor. Över hundraavrättningar genomfördes i Demokratiska republikenKongo. Hundratals avrättningar rapporterades frånIrak, men den verkliga siffran tros vara mycket större.Från rapporterades 66 avrättningar, men i deflesta fall har man inte kunnat få uppgifterna bekräf-tade. I avrättades 68 människor.Om dessa fem länder hörsammade FN:s uppma-ning om att inställa alla avrättningar skulle flertaletavrättningar i världen hejdas . Andra län-der som har kvar dödsstraffet skulle då komma undersamma starka tryck som vi sett i och manastill efterföljd. Dessa fem borde för skams skull slutautdöma dödsstraff så att världen kunde befrias frånden skamfläck som avrättningarna utgör. Dessa län-der måste känna vilket oerhört ansvar de har för allaandra länders möjligheter och den kraft de skulle fåatt agera om de länderna gick före och tog sitt ansvar.Samtidigt skiljer ut sig alltmer från andrademokratiska stater i världen. in på årethade sju personer redan avrättats, och bara i Floridasitter 270 dödsdömda och väntar på avrättning. Gu-vernörerna i agerar som självutnämnda liemän.Jag har gått igenom motioner, interpellationer ochfrågor till . Jag villese vilka länder som namngivits i samband med av-rättningar av dödsdömda, dödsstraff och dödsdomar.Jag ville se vad vi ledamöter har valt att belysa liteextra. Vi fokuserar, med all rätta, på regeringar, mendet här är också intressant. togs upp 27 gånger,21 gånger, 16, 11, 9,6 gånger, 5, 4, Irak4, 4 gånger, 4 och likaså 4gånger.Av de 90 länderna finns det de som inte belysesalls, men som ni har hört har de fem värsta ländernabelysts ofta, med undantag för Demokratiska republi-ken . Vi kan ändå se att balansen kunde varabättre mellan de länder och den situation för mänskli-ga rättigheter som vi ser och de fall och frågor som vihar valt att själva belysa. hoppas jag att vi kanskekan få ett mer rättvist, allsidigt och balanserat age-rande framdeles.Sammantaget kan vi säga att det finns ett oerhörtstort engagemang i denna kammare mot dödsstraffsom gör det lätt för oss som sitter i majoriteten attmed kraft driva detta i vår omvärld. Jag hoppas verk-ligen att vi kan använda all den samlande kraftenockså för att vara tydliga under vårt ordförandeskap.Anf. 76 ():Herr talman! Mänskliga rättigheter kan proklame-ras. Stater kan fatta beslut om dem. Människor ochinstitutioner kan bekänna sig till dem. Det är viktigtatt så sker. Men det handlar fortfarande bara om ordoch löften, och inget kan vara mer "likt skrivet i sandsom löften om kärlek", för att citera den norske poe-ten ord och löften krävs materiella förutsätt-ningar för att förverkliga mänskliga rättigheter. Imånga länder är det klent med sådana förutsättningar.Att förutsättningarna är usla beror på attländerna saknar tillgångar, utan ofta på att befolk-ningen berövas dessa tillgångar eller på att människorberövas frukten av sitt arbete.Hela sanningen ligger inte i berömda ord:Först kommer käket, sedan moralen. Men de rymmeren stor del av sanningen när det gäller hur det ser ut ivärlden, när det gäller varför brotten mot mänskligarättigheter är så omfattande.Detta gäller till stor del det som sker när det gällert.ex. , det jättelika dammbygge sompågår i , och de västeuropeiska företag som ärinblandade. Det är ett projekt som berör de kurdiska,assyriska och syrianska minoriteterna i landet, somberör miljöförhållandena i denna del av landet ochsom berör förhållande till andra länder. Dettakommer att bli problem den dag blirmedlem i EU.Projektet är förenat med många komplikationer.Det kommer att innebära att städer och byar i de kur-diska delarna av kommer att läggas undervatten och förstöras - mångtusenåriga städer ochkulturminnesmärken!Stora dammar av detta slag kan även medföra faraför en rad olika sjukdomar. Likaledes kommer dam-men att innebära att kontrollerar vattentillflö-det till grannländerna och . Alla inser lättvad detta betyder i denna del av världen, där vatten ären bristvara. Den som har tillgång till vatten har ock-så en oerhörd makt.Det bör kanske tilläggas att , som avhävd varit generös när det gäller dammbyggen, intedeltar i detta projekt. Man har avstått. Men svenskaföretag är med. Här vill man tjäna pengar på ett syn-nerligen tveksamt och politiskt ytterst riskabelt pro-jekt. Detta projekt kommer att vara politisk dynamit iMellanöstern.När det gäller vill jag också fästa upp-märksamheten på den turkiska statens behandling avlandets många minoriteter.