prot · GN0980 · 2000-03-15 00:00:00 — Det bör också vägas in i lagstiftningen.Centerpartiet har även föreslagit att socialtjänstlagenändras så att studenter inte omfattas av kravet påmotprestationer av socialbidragstagaren. Det välmo-tiverade syftet, att undvika passivisering, som gällerför vissa grupper är enligt vår uppfattning inte rele-vant för studenter som ju har sina studier att återvän-da till.Centerpartiet anser att grunden för vårdnad ombarnen ska vara gemensam vårdnad, i enlighet mednuvarande lagstiftning. Det finns dock, enligt våruppfattning, anledning att kvalitetssäkra de vårdnads-utredningar som ansvarar för vid skils-mässa och separation. En vårdnadsutredning är imånga fall avgörande för vem som ska få vårdnadenom barnen vid en tvist. Därför är det viktigt att den ärav mycket hög kvalitet. Vi vill pröva möjligheternaatt införa en form av second opinion, dvs. möjlighettill ytterligare en social prövning om endera partenanser sig missbedömd. förslag är attkvalitetssäkring av vårdnadsutredningar skulle kunnaske i form av, som jag sade, en second opinion. Det ären idé som vi tycker bör utredas.Fru talman! Med detta har jag redovisat ett sam-mandrag av vår uppfattning när det gäller betänkan-det om socialtjänstfrågor.Anf. 150 () replik:Fru talman! talade ganskamycket om riksnormen, att den har blivit ett tak istället för ett golv. sade sedan attdet måste vara i kommunen och politi-kerna som avgör nivåer. Vad är det i den nuvaranderekommendationen för riksnormen som hindrar dekommunala förtroendevalda från att fatta beslut omen högre nivå? Det är jag väldigt nyfiken på, eftersomjag inte har sett det hindret.Den andra frågan gäller ett citat ur den reservationsom står bakom. Det står attriksnormen gör att biståndet i vissa delar av landet ärotillräckligt medan det i andra delar kan upplevassom alltför generöst. Jag är väldigt nyfiken på i vilkadelar av landet som biståndet är alltför generöst. Förmig är detta vita fläckar.Min tredje fråga handlar om detta med barnbidra-get kontra socialbidraget. Vad är det, , som gör att jag och mina barn ska ta del avbarnbidragshöjningen men inte de barn som lever i ensocialbidragsberättigad familj? Var är barnperspekti-vet i den frågan?Anf. 151 () re-plik:Fru talman! Som jag sade finns det självfallet ing-et formellt hinder att gå ifrån . Däremot visarSocialstyrelsens utvärdering, precis som jag åberopa-de, att riksnormen i realiteten blivit ett tak i stället förett golv. Det var precis det som vi varnade för: att deti realiteten blir ett stelbent system som inte gör indi-viduella anpassningar och bedömningar. Formellt kanman göra detta, men det görs inte i praktiken. Det ärvad har redovisat i sin utvärdering.Det är därför vi vill uppmuntra till att man verkli-gen gör individuella bedömningar - självfallet utifrånden enskildes situation, vilket ju är det viktigaste,men även utifrån de skillnader som kan finnas i geo-grafiskt hänseende. Peka ut några orter, landsdelareller kommuner tänker jag inte göra, men förutsätt-ningarna varierar.Sedan vill jag ge rätt: Jag tycker,när det gäller den del som handlar om barnbidrag ochsocialbidrag, att det ligger mycket i de synpunktersom framförde i sitt anförande.Anf. 152 () replik:Fru talman! Jag tackar för densista delen av svaret och ser fram emot att vi kan blifler partier som driver den frågan i framtiden.Sedan gällde det riksnormen. Vad som hände närden infördes var att ett antal kommuner fick höjasocialbidragsnormen. Anledningen till att man toggreppet att införa en riksnorm i kronor och ören var juatt det fanns enorma skillnader över landet och attskillnaderna gick under lågvattenmärket för vilkaekonomiska förutsättningar människor kunde levaunder. Vad detta innebar var att vi höjde golvet, ochdet tycker jag är bra. Att det sedan inte finns kommu-nalpolitiker som tar ansvar för att göra generösarebedömningar utifrån individers behov och kommu-nens förutsättningar tycker jag inte vi ska åtgärdagenom att driva upp riksnormen och skapa möjlighe-ter för kommuner att sänka detta golv, som enligt minuppfattning ligger alltför lågt. Här sätter jag stor till-tro till den socialtjänstutredning som vi ska debatterasenare i denna kammare och där man lyfter in flersaker under riksnormen.Jag tror att en bättre lösning är att ser till att kommunalpolitiker ochjag ser till att kommunalpolitiker bliraktivare när det gäller att höja socialbidragsnormen ide olika kommunerna och på så sätt få den variabelmen ovanför riksnormen.Anf. 153 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det finns all anledningatt uppmuntra debatt om och insikt i att om man gerenskilda människor i ekonomiskt trångmål en reellchans att starta ett nytt liv i ekonomiskt hänseende ärdetta för samhällsekonomin och kommunalekonomin- och framför allt för de enskilda individerna, förfamilj och anhöriga - en väldigt bra investering.Jag har egna kommunala erfarenheter av att omman har en bruttonorm som ligger ett par hundralap-par högre så har man igen det, därför att man då harmöjlighet att snabbare få in människor i ett självstän-digt liv. Det måste ju vara syftet med socialtjänstensinsatser. I den delen tycker jag att det finns all anled-ning att hjälpas åt allihop att uppmuntra till att kom-munala förtroendevalda diskuterar och debatterardetta och får den insikten.Slutligen konstaterar jag bara att Socialstyrelsensutvärdering har pekat på att man inte gör tillräckligtmycket av individuella bedömningar utan kör med enlikriktning som blev den effekt av riksnormen som vivarnade för. Det tycker jag är tråkigt.Anf. 154 ():Fru talman! I det här betänkandet har jag ett flertalreservationer. Jag får därför nöja mig med att tala omnågra av mina yrkanden.Jag ska börja med ett yrkande som ligger nära vårttidigare ärende. Det gäller ett förslag om att ändra ilagen om vård av missbrukare, LVM. Enligt lagenska tvångsvård beslutas om någon till följd av miss-bruk är i behov av vård för att komma ifrån sitt miss-bruk och vårdbehovet inte kan tillgodoses enligt soci-altjänstlagen och om missbrukaren utsätter sin fysiskaeller psykiska hälsa för allvarlig fara, löper uppenbarrisk att förstöra sitt liv eller kan befaras komma attallvarligt skada sig själv eller någon närstående.I ett fall där LVM begärts för en höggravid kvin-na, inte för hennes skull utan för att skydda fostret,har det hänt att denna begäran avvisats med motivetatt kvinnans liv inte varit i fara och att lagen inte kanta någon hänsyn till fostret. Denna uppgift har jag fåttfrån en socialtjänsteman. Sedan har jag pratat medytterligare några socialtjänstemän om det här fallet,och de har sagt: Ja, så är det. Så fungerar det i verk-ligheten.Om det kan inträffa något sådant, om lagen kantolkas på det sättet att inte även fostret skyddas, anserjag att det är en allvarlig brist i lagstiftningen, en bristsom kan medföra att barn föds med bestående men pågrund av moderns missbruk och samhällets passivitet.Vi i anser att lagen måste ändras så attäven det väntade barnet skyddas.Fru talman! En annan viktig fråga är rätten attkunna överklaga beslut som fattas med stöd av soci-altjänstlagen.Redan när regeringen föreslog inskränk-ningar i besvärsrätten möttes förslaget av skarp kritik.De försämrade möjligheterna att överklaga beslut harlett till att de svagaste i samhället, de som lever påmarginalen eller därunder, fått det sämre med den nyasocialtjänstlagen. Bl.a. har missbruksvården blivitnedprioriterad.I anser vi att alla beslut om biståndska kunna överklagas och välkomnar därför de för-slag och krav som dyker upp om att åter förbättramöjligheten att överklaga beslut om bistånd. Givetvistycker jag att det är synd att utskottet inte ställde sigbakom förslag i den här frågan.I en annan miljöpartimotion som behandlas i dethär betänkandet har vi uttalat att vi anser det beklag-ligt att höjningen av barnbidragen inte kommer allabarn till godo. Detta har även tagitupp. Kommande höjningar betyder mycket för deflesta barnfamiljer. För några innebär de inte såmycket utan blir mer som grädde på moset. Men fördem som mest av alla behöver en höjning av barnbi-draget, de familjer som uppbär socialbidrag, innebärhöjningen med nuvarande regler att socialbidragetminskar med lika mycket som barnbidraget höjs. Detblir med andra ord kommunen som får de fattigasbarnbidragshöjning, och det tycker vi är oacceptabelt.Vi tycker att det är orättvist och osolidariskt att demed de största behoven blir utan. Vi vill därför att detgenomförs en förändring så att barnbidraget intemedräknas vid beräkningen av socialbidragets stor-lek.Fru talman! I anser vi att det behövssociala förtroendenämnder. Inom vården har detlänge funnits förtroendenämnder, vilka numera kallaspatientnämnder. Vi anser att det behövs liknandenämnder när det gäller . Det är ett all-varligt fel när som socialtjänstemän måste låsain sig av rädsla för sina klienter och många klienterupplever som ett hot i stället för enmöjlighet till hjälp och stöd.För många är mötet med svårt. Här,precis som på många andra områden i samhället, kandet uppstå problem i kontakten mellan enskilda ochtjänstemän. Det är inte heller ovanligt att den somsöker hjälp eller blir kallad till kännersig kränkt och utlämnad. Den som söker hjälp kanuppleva att han eller hon fått ett dåligt bemötande,vara missnöjd med den hjälp som har erbjudits ochsom ges eller anse att hjälpen har uteblivit. Tyvärrkänner sig många totalt utlämnade i sin kontakt medsocialtjänsten.Fru talman! De hjälpsökande eller de som av nå-gon anledning har en kontakt med har ingen instans dit de enkelt kan vända sig för att fåinformation om sina rättigheter eller för att framförasina klagomål. Det saknas som vi ser det en säker-hetsventil i det sociala systemet.Vi är övertygade om att det behövs en nämnd somkan förbättra och underlätta kontakten mellan dehjälpsökande, klienterna, och personalen inom soci-altjänsten. En social förtroendenämnd skulle med allsäkerhet också fungera som en säkerhetsventil. Denskulle säkerligen också underlätta för tjänstemän vidsocialkontoren samt ge de berörda möjlighet att blihörda på ett mycket bättre sätt än . Vi föreslårdärför att man tar ett initiativ och försöker få sådanasociala förtroendenämnder inrättade.Fru talman! I övrigt står jag bakom samtliga minareservationer till det här betänkandet, men nöjer migmed att yrka bifall till reservation 11, som berörbarnbidraget.Anf. 155 ELISEBEHT ():Fru talman! I det betänkande som vi nu hanterarbehandlas 30 motioner som rör socialtjänstfrågor, ochtill betänkandet har fogats 24 reservationer. Många avde motioner som vi tar upp har varituppe till debatt här i kammaren, medan några är nya.Jag börjar med att yrka avslag på alla motioneroch bifall till utskottets hemställan.Men det är några saker som jag vill lyfta fram idebatten . Det är till att börja med att det ärglädjande att kostnaderna för socialbidragen de se-naste 1 ½ åren har minskat. , 1999, minska-de kostnaderna jämfört med året innan. Detberor på att fler människor finns i arbete nu än tidiga-re.Även om det är glädjande är det inte tillräckligt.Alltför många är fortfarande helt arbetslösa eller harför lite arbete. Särskilt bland kvinnor är deltidsar-betslösheten fortfarande hög. Invandrare, barn tillinvandrare och de äldre som tidigare kanske blivit avmed jobbet har svårt att över huvud taget få ett nyttjobb.Moderaternas reservation vad gäller de allmännautgångspunkterna för innehåller enbeskrivning av vad man kallar den lilla världen, somantas vara familjen, släkt och vänner, grannar, med-arbetare, arbetskamrater och föreningslivet. Ja,egentligen alla utom samhället.Den här lilla världen bör enligt stär-kas och, som jag förstår det, är det i första hand dessapersoner som ska gå in och hjälpa till att reda ut debekymmer som människor kan ha. Visst är det bra,och så sker naturligtvis . Människor hjäl-per och stöder varandra sins emellan. Men det ärnågot helt annat att bygga ett system där människorblir beroende av enskilda personers godtycke och lustatt hjälpa till än att ha ett generellt system som alla ärmed och betalar till och alla har rätt att ta del av närman så behöver.Det är, fru talman, viktigt att människor verkligenkan lita på att de system som de är med och betalarför när de har arbete och betalar skatt verkligen finnsdär och ger hjälp den dag man behöver dem. Man skainte behöva gå omvägen genom t.ex. sociallån, somär ett annat moderat förslag, dvs. man ska först lånapengar av kommunen till sin försörjning innan sam-hällets hjälpsystem träder in.Det är känt att människor, i motsats till vad mode-raterna tycks tro, gör allt de kan för att undvika att gåtill kommunens socialbyrå för att ansöka om pengar.Det är ofta precis tvärtom, att människor kansket.o.m. väntar för länge och hinner dra på sig ganskastora skulder innan de tar steget och söker hjälp hoskommunen. Det är över huvud taget så, fru talman, attmoderaterna har en paternalistisk syn på dem som är ibehov av stöd, särskilt när det gällerförsörjningsstöd.För lite sedan kunde vi i en av tidningarna ta delav vad som har snickrats ihop i social-politiska arbetsgrupp. Där framförs idéer som attomvandla landets socialpolitiskt mest utsatta områdentill särskilda utvecklingszoner. Det är en helt annansocialpolitik än som ska råda i andra delar av landet.Där ska experimentera med system somtycks ha som utgångspunkt att vissa människoregentligen inte vill ha ett arbete och inte vill försörjasig själva, utan behöver mycket piska, lite morot, menframför allt repressalier om de inte lyckas ta sig urarbetslösheten.Högst eller,omräknat, av 60 ska man kunna få etttillfälligt ekonomiskt stöd. I övrigt gäller att den sominte accepterar det arbete eller den sysselsättning somkommunen förutsätts erbjuda, dock till en lön somska understiga avtalsenliga löner, inte som skagaranteras en skälig levnadsnivå utan någon annanlevnadsnivå.Eget arbete och möjlighet till egen försörjningutan att behöva ansöka om försörjningsstöd är själv-klart en målsättning inte bara för . Denönskan står vi alla bakom. Men vägen till att det skabli verkligt för fler går inte genom försämringar fördem som behöver stöd utan i första hand genom enökad efterfrågan på arbetskraft, en aktiv arbetsmark-nadspolitik, bra möjligheter till omskolning och fort-bildning, och för dem som långa tider av olika skälinte har kunnat försörja sig själva genom en kun-skapsbaserad socialtjänst som förmår att stärka, moti-vera och stödja personer fram till självständighet.Fru talman! Jag ska beröra några av de förslagsom betänkandet hanterar. Jag tänker på Centernsförslag, som vi tidigare hörde talaom, vad gäller total översyn av sociallagstiftningen.Den har mycket riktigt, som sade,funnits och har varit utsatt föröversyn. Ett flertal större granskningar har gjorts avsocialtjänstlagen sedan den kom, nu senast genomden socialtjänstutredning som regeringen just nuhåller på att förbereda en proposition utifrån.Men i resonemang tas det upp att social-tjänsten har kommit att få ett allt större ansvar förmänniskors grundläggande trygghet, vilket är riktigtoch har sin förklaring i situationen på arbetsmarkna-den, som jag har berört. Detta och det faktumatt det bland dem som har jobb finns de som har sålåg lön att de behöver kompletterande ekonomisktstöd förändras bara genom att fler får arbete och attlönerna i låglöneyrkena ökar.Just nu ser det ljusare ut när det gäller möjlighe-terna att få ett arbete än vad det har gjort på länge,men det är en lång väg kvar innan alla har ett jobb.Jag gör i stället analysen att den stora utmaningenför är att hitta metoder för kvalitetssäk-ring, utvärdering och uppföljning av arbete för att seom det resultat som skulle uppnås verkligen uppnåd-des.Ta som exempel individinriktade insatser för barnoch unga. Där saknas nästan helt kunskap om vilkeneffekt t.ex. omhändertagande och vård utom hemmethar haft för de barn det har varit fråga om. När detgäller vården av vuxna missbrukare är kunskapsbris-ten om möjligt ännu större.Jag vet att detta är svårt, men detta är viktigt sär-skilt för den enskilde men också för samhället, sombåde beslutar om de ingripande åtgärder som det ärfråga om och som har att betala mycket stora summorpengar för vården.Kunskap om barn och barns behov är inte en kun-skap som automatiskt är bärare av.Sedan fört in i socialtjänstlagen att beslutsom rör barn ska utgå från barnets bästa ställs kravsom kräver helt nya metoder och nya instrument förkvalitetssäkring. Det gäller också det förtydligandesom gjordes vad gäller ansvar attstödja misshandlade kvinnor på ett bättre sätt än tidi-gare.I det här sammanhanget passar jag också på attnämna att det finns ett par reservationer som rör justsocialtjänstens kompetens och kvalitet. En reservationtar upp ett förslag om att införa en andra bedömning,en s.k. second opinion, vid vårdnadsutredningar. I defallen, som ofta också är en konfliktsituation, sommåste hanteras i ett arbete som redan från början skavara av så hög kvalitet att de inblandade parterna skakomma fram till en lösning som kan ge alla inblanda-de lugn och ro, vilket inte minst är viktigt för barnen,skulle en andra bedömning bara förlänga tiden. Menjag håller med om att en kvalitetssäkring och en ut-veckling behövs. För detta måste ta ettansvar. Grunden måste nämligen vara att all social-tjänst ska utövas av personal som har rätt och till-räcklig kompetens för uppgiften. Det behövs säkertäven här fortbildning i samtalsmetodik, konfliktlös-ning och avtalsskrivande för den personal som skaarbeta med frågorna.Fru talman! Det finns fler förslag som redan harberörts. Jag avslutar detta anförande med att säga att iväntan på den proposition som vi alla ser fram emottill hösten, får denna debatt bli ett litet avstamp infördet som komma ska.Anf. 156 ():Fru talman! Elisebeht beskrev våruppfattning av det ansvar vi vill lägga på oss somprivatpersoner för den sociala utvecklingen ochtryggheten i samhället som ett samhälle som byggerpå godtycke. Hon sade att det omfattar alla utomsamhället. Vi har en helt annan syn på detta. Enskildamänniskor, organisationer, familjer, arbetsliv, är föross en del av samhället, den viktigaste delen av sam-hället. Samhällets offentliga institutioner är en annandel som ska rycka in när behoven inte kan tillgodosespå annat sätt. Det står faktiskt i socialtjänstlagen attkommunen är skyldig att tillgodose behoven om deinte kan tillgodoses på annat sätt.Vi vill stödja den civila delen av samhället, män-niskors egna möjligheter att stödja närstående ocharbetskamrater just därför att godtycket blir mindre. är det enligt inkomststatistiken en tredjedel somligger under vad som egentligen skulle berättiga tillsocialt bistånd, och en tredjedel utnyttjar av olika skäldetta. Det är som Elisebeht säger, nämli-gen att människor undviker bistånd så mycket sommöjligt.Enligt är det så att omalla människor som enligt inkomststatistiken liggerunder för socialbidrag skulle utnyttja bidragskulle vi trefaldiga kostnaderna för socialbidrag i dag.Det är godtycke.Jag vill förtydliga en del av det förslag som vårintegrationskommitté har presenterat. Det innebär inteatt vissa områden i landet ska väljas ut. Det innebäratt ett inledande försök ska påbörjas i vissa områden ilandet där det ska bli en skyldighet för kommunen atterbjuda jobb i stället för ett långsiktigt socialbidrags-beroende. Kommunen ska vara skyldig att senastinom erbjuda ett jobb i stället för ett pas-sivt bidrag.Anf. 157 ELISEBEHT ():Fru talman! Det är riktigt, , att omalla som skulle ha rätt att enligt ansöka omförsörjningsstöd skulle göra så skulle kostnadernaskjuta i höjden. Vi slår upp alldeles öppna dörrar, fördet är precis så människor beter sig. Människor skri-ker inte i första hand på samhället, kommunen ochsocialtjänsten, utan de allra flesta löser sina bekym-mer på annat sätt, nämligen i den trängre kretsen.Lars Elinderson talar om ett helt annat system,nämligen att bygga ett system som man ska förlita sigpå till skillnad från det system som finns som ärgenerellt och som man har rätt att ta del av undervissa omständigheter. Det är det jag vänder mig emot.Det är möjligt att det inte var helt korrekt återgiveti tidningen om experimenten med utvecklingscentrumpå vissa håll i landet. Då har ochmoderaterna alla möjligheter att förtydliga sig på denpunkten. I mina öron och ögon är det en riktig rysareom vissa delar av landet, som socialpolitiskt är tunga,ska utses till utvecklingsområden med experimentmed den typ av åtgärder som jag beskrev efter att lästom förslagen i tidningarna.Ambitionen är att så fort som möjligt få männi-skor ut i arbete. Frågan är hur man ska bära sig åt. Jagtror inte på att piskor av det slag som talar om är den rätta vägen. Det ärhelt andra insatser som behövs för att det ska kunnabli en hållbar utveckling.Anf. 158 ():Fru talman! De piskor som vi vill ta i anspråkinom socialtjänstpolitiken riktar sig framför allt motde politiskt ansvariga lokalt i kommunernas socialanämnder. Det är piskor som ska stimulera eller tvingakommunerna att hitta praktiska åtgärder för att fåmänniskor ut i arbete.Den rysare som Elisebeht beskriverfinns på nära håll. Den finns i . Jag vet inteom Elisebeht har haft möjlighet att stude-ra eller läsa om det experiment som har pågått iDanmark under . Inledningsvis beskrevsdet av danska socialpolitiker som Elisebeht Mark-ström nu beskriver moderat politik, men hyllaralla modellen. Det blir en modell för dansk socialpo-litik över hela linjen - såvitt jag förstår.Jag skulle gärna höra Elisebeht reak-tioner på uppgifterna från . Man har tagit bortsocialbidragsberoendet, och man har en arbetsgaranti,dvs. att erbjuda arbete till alla. Manhar i princip som enda kommun i avskaffatarbetslösheten, trots att man är en kommun medmånga av de traditionella problem som finns i deflyktingtäta områdena i våra storstadsområden. Jagskulle vilja höra Elisebeht kommentarertill detta.Anf. 159 ELISEBEHT ():Fru talman! Jag har inte studerat så närasom har gjort. Jag ska självklart göradet.Visst är det något stickande att tala om ett systemdär man ska få ersättning . sade tidigare under debatten att alla behovsprö-vade bidrag helst ska vara tidsbegränsade, så att ingenfår för sig att gå alltför lång tid.Människor får försörjningsstöd under så lång tidsom de behöver den för att de inte kan försörja sigsjälva.Oftast beror det på arbetslöshet. De senaste årenhar det absolut största antalet berott på att man intehar haft tillräckligt med arbete. Men det finns ocksåandra grupper som har försörjningsstöd och får hjälpden vägen. Hos dem är arbete inte i första hand, justnu i alla fall, den framkomliga vägen till egen för-sörjning.En fundering som man kan ha när man kikar påModeraternas förslag är om man ska ha den här lågalönen för det jobb som kommunen ska skaka framinom till den som är arbetslös. Lönen skaju vara under kollektivavtalet eller under det lönelägesom råder på orten. Då får jag en fundering: Blir detså att man också tar bort ? Om människorförutsätts försörja sig på de här pengarna, som ärunder avtalsenlig lön - innebär inte det en inlåsning ien fattigdomsfälla för en ganska stor grupp männi-skor alldenstund tas bort? Lönen ska ju varaför en vuxen person på orten.Lars Elinderson har ingen replik kvar, men jagtror att vi återkommer till den här debatten.Anf. 160 ():Fru talman! Elisebeht argumenterarmot förslag om en översyn av social-tjänstlagstiftningen genom att säga att det har skett ettflertal större översyner. För egen del vill jag nogpåstå att det har skett ett flertal mindre översyner,som har gjort att det i det närmaste är ett lapptäckesom vi nu talar om. Detta gör också att det finns ettmycket stort behov av att göra ett samlat arbete uti-från det faktum att det var som någotsådant gjordes.Vi är helt överens om att när det gäller kvalitets-säkring och utvärdering behöver mycket arbete göras.Min fråga är: Behöver det ena utesluta det andra?Min andra fråga handlar om att kvalitetssäkravårdnadsutredningar och om vår idé om att utreda.Det finns inget högre anspråk än att utreda en secondopinion i den delen.