prot · GN09115 · 2000-05-24 00:00:00 — Man kan också säga:Så skönt för moster , nu kommer den där hems-ka Fido, som går omkring och gör att moster vågar gå ut med lilla Fina, att registreras.Han kommer att ha en registrerad ägare och kunnakontrolleras på ett bättre sätt.Jag är övertygad om att det finns ganska mångaägare av småhundar som känner ett mycket stortobehag inför att gå ut i många områden där den härtypen av stora aggressiva hundar finns. De hundägar-na måste hälsa den här lagen med mycket stor glädje.Då får vi äntligen kontroll på hur de här hundarnahandhas och vem som äger dem.Det går naturligtvis väldigt lätt att säga: Kom till-baka med ett alternativ! Det alternativ som har plock-ats fram, nämligen Dangerous Dogs Act, fungerarinte i . Först och främst, ,vet jag att du är van vid hästar. Dem kastrerar vi. Detfår vi inte göra på hund i . Du får integenerellt kastrera hanhundar i . Det gör viinte. Man anser att det går emot djurskyddslagen. ISverige kastrerar man bara hundar om det finns starkamedicinska skäl. Den lagen kan alltså inte användas.Dessutom har det problemet att de härhundarna ofta är renrasiga. I är det inte så. ISverige är den här typen av hund - där vi också villkomma till rätta med de olämpliga hundägarna somhar hundar som vapen - inte renrasig. Det innebär attDangerous Dogs Act inte fungerar på de problem vivill lösa i Sverige.Vi kan titta närmare på lagen. Är det vettigt att haen lag, säger , som inteleder till straff om man inte följer den? kan detvara det.Vi vet nämligen precis vilket problem vi vill lösa idet här fallet.Vi vill ge polisen en möjlighet att kunna kontrol-lera ägare av hundar som upplevs som hotfulla innandet händer något. Det är förvånande att ,som verkligen brukar vilja se till att polisen får resur-ser, här gå emot ett förslag som polisen verkligen villha. Här ser man en lucka. Det går inte att användalagen om tillsyn av hundar och katter på ett sådantsätt att det går att agera förebyggande precis innanhunden biter. Det här förslaget ger den möjlighetenatt kontrollera hundarna.Det är bra att vi är överens om problemet. Detskulle också vara bra om det fanns ett alternativ tillatt lösa problemet om vi nu är överens om det. Deförslag som jag har sett klarar inte det, men dethär förslaget klarar det.Kommer det här att drabba den vanliga hundäga-ren? Först och främst går det att se att de flesta somköper hund i köper en renrasig hund.Då är den registrerad och märkt. får man interegistrera en renrasig hund om den inte är ID-märkt.Det är bestämmelser, vilket innebäratt alla hundar födda efter ärmärkta. Många har blivit märkta tidigare. Man villveta vilken individ som tävlar. Man vill veta vilkaindivider de utställda hundarna är.Man kan ifrågasätta om detta sker frivilligt.Många som har hundar vill ställa ut eller vara med påjaktprov osv. För att kunna få resultaten registreradeoch för att över huvud taget få delta måste hundenvara registrerad och därmed också märkt. Det låterlite grann som om det görs en höna av en fjäder.Märkningen är redan gjord på de allra flesta hundar.De flesta som köper hund för ett valppris på5 har redan betalt för registreringen. Deallra flesta kommer inte att ha något problem.Det är rätt att ha en regel som ger polisen dennamöjlighet. I propositionen framgår det klart och tyd-ligt att det i detta sammanhang bör betonas att denföreslagna lagen inte ålägger polismyndigheten någonskyldighet att omhänderta en hund. Polismyndighe-tens möjlighet att omhänderta en märkt hund börutnyttjas när polisen bedömer detta vara nödvändigtför att förebygga brott eller där det finns andra polisi-ära skäl för ingripande. Vi säger klart och tydligt attdet här ska vara ett redskap för polisen för att kommatill rätta med ett problem. Det förvånar mig att departier som brukar vilja komma till rätta med krimi-nella problem inte tycker att det här är bra.Blir detta hemskt dyrt? Nej, det blir det inte. Nisom läser vårbudgeten kan konstatera att vi i majori-teten s-v-mp förstärker polisens resurser rejält. Fördet här året förstärker vi med 100 miljoner kronor.För år 2001 förstärker vi med 1 miljard. För år 2002förstärker vi med 1,5 miljarder, och för för-stärker vi med 1,7 miljarder. Ur detta ska man klaraav att skaffa sig den scanner som behövs för att kunnaidentifiera chipet som kommer att finnas på märktahundar. Totalt kommer det att kosta ca 1 miljon föratt anskaffa 250 apparater. Jag är övertygad om attpolisen kommer att klara den kostnaden. Klarar intepolisen detta får vi väl lägga på 1 miljon till miljar-den, men det verkar lite löjligt. Det kostar inte peng-ar.Kommer det att kosta pengar att omhändertahundarna? Nej, det kommer det inte heller att göra.Det står klart och tydligt att den som har en hund somomhändertas ska betala det det kommer att kostaunder tiden hunden är omhändertagen. ska personen också se till att hunden blir märkt.Om personen inte vill kännas vid sin hund utan tyckeratt det är bättre att den får hamna någon annanstansfår hunden säljas och polisen får ta ut kostnaden urförsäljningspriset. Det kommer att finnas tillfällen -låt oss hoppas att de blir få - där polisen bedömer atthunden är så farlig och obehaglig att den inte kanomplaceras utan bör avlivas. Där kommer det attuppstå en kostnad.Jag är övertygad om att det blir en kontroll. Demänniskor som inte är lämpliga som hundägarekommer att känna av att det blir en kontroll på hund-ar, och många kanske då väljer att inte ha hund för attslippa kontrollen. Här brukar det vara fråga om män-niskor som inte vill bli kontrollerade, vare sig detgäller hunden, bilen eller något annat. Det här är ettsätt att se till att de människorna inte skaffar hund.Försök inte göra en höna av en fjäder. Försök inteskapa billiga politiska poäng, utan titta på detta suntoch nyktert. Det är ett bra förslag. Jag tror också attpolisen kommer att ha vett att använda detta på ett brasätt. För de allra flesta hundägare innebär detta enfördel. De allra flesta har sina hundar registrerade . Det kommer att finnas ett centralt register somgör det möjligt att hjälpa till om hunden springer bort.I dag finns det många småregister hos polisen. Omhunden springer bort och hamnar i ett annat län är detsvårt att få tillbaka den. Med ett centralt register gårdet att komma till rätta med problemet. Polisen skulleha större möjligheter att hjälpa till.Från sida yrkar jag bifall till försla-get och avslag på samtliga reservationer.Anf. 90 ():Fru talman! Förslaget om ett centralt register medmärkningstvång för alla hundar skjuter långt över detmål man vill nå. Detta sker som lagen gerstort utrymme för tolkningar och bedömningar somkan avgöras av enskilda polismän.Precis som Lagrådet anser vi att lagförslaget inteuppfyller rättsstatens principer om likhet inför lagenoch proportionalitet. På vanlig svenska innebär dettaatt lagstiftningen inkluderar alla nästan miljonenhundar i systemet enbart i syfte att komma åt ett tu-sental hundägare som missköter sitt hundägarskap.Svenska hundägare är väl medvetna om den redanstränga gällande lagstiftning som finns där ansvaretvilar tungt på varje hundägare - som har sagts härtidigare. finns det 550 000 hundar regist-rerade hos . Man gör så där-för att man är rädd om sin hund, vill veta tidigareägare, känna stamtavlan och kunna återfå hunden närman tappar bort hunden.Det lagstiftningen vill komma till rätta med är,enligt propositionen, tilltagande problem med hundarsom attackerar människor och andra hundar. De upp-skattningsvis 2 000 kamphundarna är alltså skälet tillatt nästan en miljon hundar ska föras in i ett centraltregister. Kamphundar med ägare som ägnar sig åtkriminell verksamhet är förvisso ett problem, men detlöses inte genom en generell lagstiftning som denna.Tror någon i denna kammare att redan oseriösaägare till kamphundar kommer att kasta sig på telefo-nen för att registrera sin hund så snart vi har stiftatlagen? Jag tror inte det. Om man har en hund förförbjuden kamp har man naturligtvis inget som helstintresse av att registrera sin hund. Tvärtom vill mannaturligtvis gömma sin ljusskygga verksamhet. Lagenblir ett skott i mörkret.Fru talman! När man dessutom läser lagtexten ochfinner att den lämnar ett stort utrymme för godtyck-lighet blir jag än mer tveksam. I lagtexten framgår detatt en hund som påträffas utan märkning eller inte haren registrerad ägare får omhändertas om hundenutgör eller kan utgöra en fara för människor ellerandra djur eller om det finns andra skäl. Den enskildepolismannen lämnas åt sig själv att avgöra om hundenkan utgöra en fara för sin omgivning nu eller i framti-den.Likheten inför lagen borde väl vara precisare änså. Antingen gäller lagen strikt eller så har man ingenlag alls.Så kort vill jag säga några ord om kostnadsas-pekten. I mitt hemlän finns ett antal näringsidkareinom turistnäringen som har ett mycket stort antalhundar för att dra turister i hundspann. De föder upphundarna på egen hand. Jag talar om ett 50-tal hundarför turistverksamheten. De ska naturligtvis ocksåenligt förslaget registreras och märkas. Av betänkan-det framgår det att kostnaden kommer att vara , varför den hundägare jag pratar om med 50draghundar har att räkna med en kostnad på . Är det verkligen rimligt?Fru talman! Jag anser inte att detta är rimligt. Jagupprepar återigen: Vi löser inte problemet med dåligaoch oseriösa hundägare genom att införa en generelllagstiftning som straffar den oskyldige utan att därförnå målet, nämligen att få bort problemet med farligahundar.Fru talman! har här be-skrivit ett antal fall som är besvärande, och visst finnsdet sådana. Låt mig då ställa två frågor.Hur gör vi med dem som äger hundspann, somhar 50 hundar eller fler? Jag utgår från att en turistfö-retagare inte är särskilt intresserad av att lägga ut30 för att märka sin hund när han upplever detsom väldigt onödigt att göra det. Men visst menarAnn-Kristine att även den hundägaren skamärka sina hundar?Den andra frågan gäller respekten för lagen. Dethar sagts att 150 000 hundar inte är märkta. Manfrågar sig: Finns det någon garanti för att det sker?Som beskrivs här behövs inte den åtgärden förränman blir påträffad med sin hund, när polisen ser attdet är en hund som inte är märkt. Man har då en re-spittid på sig för att åstadkomma enmärkning. Det finns över huvud taget ingen straffpå-följd. Incitamentet för att gå till hundmärkning ärtämligen svagt för de hundägare som ännu inte harregistrerat sin hund.Lagen är ett skott i mörkret, fru talman.Anf. 91 () re-plik:Fru talman! Jag undrar om hardiskuterat det här med den man som har 50 draghun-dar. Om han har 50 draghundar är han naturligtvisintresserad av att avla på de egenskaper som ger bradraghundar. De som avlar brukar ha siberian huskyoch grönländare och i vissa fall samojed och vorsteh.De brukar vara mycket noggranna med att ha rasrenahundar, för annars är det svårt att avla på egenskaper-na. De brukar också ha en uppfödning som innebär attde säljer det som vi kan kalla överskottet - de kaninte spara alla sina valpar. Det brukar betyda att dehar sina hundar registrerade i . Mångaav dem ställer dessutom ut sina hundar och är med påmånga tävlingar och uppvisningar. I och med att de ärregistrerade i har de sina hundarmärkta.Jag ifrågasätter verkligen om denne man med sina50 draghundar inte är en av dem som är aktiv inomdessa föreningar och har sina hundar märkta. Detskulle förvåna mig om det inte var så.Man kan säga att det inte är något problem. Jagtycker att det är ganska viktigt att poängtera detta.Det låter som om vi helt plötsligt inför något nytt medmärkningen. Men har haft det härlänge, både för att kunna kontrollera vilka hundarnaär och för att det är ett bra sätt att ha kontroll omhundarna kommer bort osv.Är verkligen säker på att dennehundägare inte har registrerade hundar? I så fall till-hör han nog undantaget bland draghundsfolket.Anf. 92 () replik:Fru talman! Vi talar om näringsidkare som föderupp sina egna hundar i stort antal, och de har ingetintresse av att delta i kennelverksamhet, som GudrunLindvall beskriver. De har företag som går ut på attdra turister på fjället och i skogen. Det är en slutenverksamhet, som inte kräver någon märkning överhuvud taget.Anf. 93 () re-plik:Fru talman! Nej, den kräver ingen märkning somsådan, men eftersom det är en människa som föderupp hundar lär han inte kunna behålla alla. Då säljerhan, och det han säljer kommer han att sälja - det ärjag fullkomligt övertygad om; jag kan ta kontakt medhonom efteråt - som rasrena hundar. Titta på demsom håller på med draghundssport! De har så gottsom aldrig blandraser, utan de har rasrena hundar föratt kunna avla just på draghundsegenskaperna.Jag kan inte tänka mig att denne man om han har50 hundar - säger inte vilken ras detär - och har näringsverksamhet inte skulle vilja säljavalpar. Om han har bra hundar, med en bra stam,registrerade kan han få per valp. Omhan föder upp blandraser kan han få , kanskeen tusenlapp, möjligtvis , för en valp. Omhan har näringsverksamhet förutsätter jag att hantycker att skillnaden i pris gör det ganska intressantatt vara registrerad hos och därmedmärka sina valpar.Just i det här fallet ifrågasätter jag verkligen omAnders har kontrollerat att denna person intehar registrerade hundar. I så fall avviker han radikaltfrån hur andra draghundsmänniskor beter sig.Anf. 94 () replik:Fru talman! Jag kan naturligtvis inte detaljerna isammanhanget. Jag konstaterar bara att det finns ettantal hundra tusen hundar i detta land som inte ärregistrerade hos någon kennelklubb. Jag frågar åter-igen: Hur kan man komma till rätta med det med denhär lagstiftningen, när det inte finns ett incitament förhundägarna att göra det över huvud taget? Det finnsingen straffpåföljd över huvud taget. Polisens instru-ment här är väldigt trubbigt. De som vill avstå frånhundmärkning kommer även fortsättningsvis att göradet. Man kommer inte åt problematiken med kamp-hundar med den här lagstiftningen.Anf. 95 ()replik:Fru talman! När det gäller den här draghundsäga-ren skulle jag tro att hans hundar redan är märkta. Detär viktigt att han märker sina hundar. Även på fjälleteller var han har sitt företag kan hunden komma borteller bli stulen. Det är lättare att få tillbaka den omden är märkt. Jag skulle tro att det är så som GudrunLindvall säger och att de redan är märkta. Som an-svarsfull hundägare märker man sin hund.Sedan talade om respekt för lagenoch att det är viktigt att vi följer lagen. Dettycker jag också. Vi är överens om problemen, menvad vill ni göra i stället? säger att detinte finns något incitament och inte någon straffpå-följd om man inte märker hunden. Visst gör det väldet! En ansvarsfull hundägare är rädd om den hundhan äger, och då märker han den för att kunna fåtillbaka den om det händer någonting. Det är väl iallra högsta grad ett incitament.Jag vill höra vad vill göra i stället föratt införa den här lagstiftningen. Hur kommer vi tillrätta med problemet? Vad vill ni göra?Anf. 96 () replik:Fru talman! Tack för det beskedet till den här nä-ringsidkaren i . Det är helt tydligt: Se tillatt dina hundar blir märkta! Självklart ska det vara pådet sättet, säger . Det är ettklart och tydligt besked på den punkten, att ingen skagå utanför lagen. Det tycker inte vi heller.Men vad var det man ville åstadkomma med denhär lagen? Jo, det var att komma till rätta med dehundar som beter sig på ett sådant sätt att de utgör enfara för sin omgivning, för andra hundar eller förmänniskor. Det är helt klart att det är utgångspunkteni lagstiftningen.Vi menar att såsom lagen nu är skriven löser detinte något problem. De människor som ägnar sig åtden här verksamheten bryr sig helt enkelt inte om det.Om polisen upptäcker en sådan här hund på stan, ellervar man nu kan hitta den, som inte är märkt och somdärmed inte har någon ägare ligger det ilagstiftningen att man kan omhänderta den hunden,eftersom den utgör en fara och inte har någon ägare.Den möjligheten finns redan i dag.Anf. 97 ()replik:Fru talman! Den här lagen kommer att bli ettverktyg för polisen att börja komma till rätta medproblemen med de s.k. kamphundarna, de aggressivahundarna. Kriminella människor som har en hund,kanske som vapen, kommer troligtvis inte att märkasin hund. Men då kan polisen komma åt problemet påett annat sätt, när de ser kriminella ute på stan ochkontrollerar om hunden är märkt eller inte. Det blir ettverktyg för polisen att använda lagen om märkningoch registrering av hundar.Ni svarar inte på frågan vad ni vill göra i stället.Vi är överens om problemet. Vad vill ni göra i ställetfrån sida för att komma till rätta medproblemet?Anf. 98 () replik:Fru talman! Som säger ärde seriösa hundägarna väldigt intresseradeav att ha sina hundar märkta, just av det skälet ska kunna komma till rätta med det här. Vi me-nar att det finns instrument för polisen attomhänderta hundar som utgör en fara för sin omgiv-ning. Den här lagen är med andra ord helt verknings-lös. Polisen kan gå in och ingripa mot hundarsom utgör en fara för sin omgivning.Anf. 99 ():Fru talman! Första talaren hoppades att vi skulleslippa skäll i denna hunddebatt. Det tror jag inte attdet finns några risker för. Möjligen kommer någon attlämna debatten en aning slokörad och med svansenmellan benen.Är det så, fru talman, att vi har alltför lätt att till-gripa generella metoder när vi ska finna lösningar påproblem som är begränsade vad gäller antalet männi-skor som berörs? Den fråga som vi nu debatterar ochsom vi ska ta ställning till handlar ju om att det skabli enklare och gå fortare att fastställa vem som är enhunds ägare, och det för att komma åt problemet medhundar som attackerar människor och andra hundar.Detta problem får vi inte förringa. Det är ett stortproblem, även om inte många berörs.Men min socialliberala kompass säger dock attlagstiftning på det sätt som miljö- och jordbruksut-skottet föreslår måste vara den sista utvägen. Vimåste först få pröva andra lösningar som inte skaparolägenheter för de många - ja, nästan alla - hundäga-re där inga problem finns eller onödig byråkrati,kostnader, osv.Nu säger majoritetspartierna att det inte finns någ-ra alternativa lösningar. Man säger att behovet av attfå kännedom om och kontroll över de farliga hundar-na är så stort att det bör finnas ett verksamt instru-ment som gör det möjligt för staten att ingripa ochtvinga fram märkning och registrering.Ann-Kristine sade att detta är början påatt komma åt problemet. Början är alltså en lagstift-ning som tvingar alla att registrera. Jag frågar migvad fortsättningen är om lagstiftning som tvingar allaär en början. Vad tänkte pånär hon talade om denna lagstiftning som en början?Man vill alltså lagstifta, men man är inte säker påatt lagen blir verkningsfull. Det måste bli slutsatsen.Ann-Kristine sade vidare att de flestakommer att märka sina hundar genom lagen. I nästamening sade att de flestahundar är märkta . Jag tycker det brister i logi-ken här. talade också om atttvinga skötsamma hundägare att skaffa sig trygghet.Vi menar att vi måste få pröva alla möjligheter.Man har frågat från talarstolen vad vi har för alterna-tiva förslag. Mitt svar är att vi måste få fortsätta attdiskutera och pröva alternativa lösningar därför att vivill undvika en lagstiftning som tvingar alla. Vi tror inte att en sådan lagstiftning löserdetta problem. Vi bör få diskutera frågan återigen imiljö- och jordbruksutskottet och då med utgångs-punkt i förslag till alternativa lösningar.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation 1.Anf. 100 ():Fru talman! Det är intressant att höra ,som tydligen inte vill tvinga alla men somliga. Hurska definiera dessa somliga? Detgår inte att plocka vissa hundraser, för det här handlarinte om vissa hundraser. Det handlar ofta om blandra-ser. Ska plocka vissa åldersgrupperav människor, eller hur har han tänkt sig det?Sedan vill jag också säga att det som har anförtsom att det finns en lag som gör det möjligt för polisenatt omhänderta hundar inte är riktigt. Vad poli-sen kan göra enligt lagen om tillsyn av hundar ochkatter är att förelägga en ägare att vidta åtgärder. Menden lagen ger inte polisen möjlighet att omhän-derta hunden innan något allvarligt har hänt, och detär det som är den stora skillnaden.Återigen: Hur ska denna lag, som bara tvingarsomliga, se ut?Anf. 101 ():Fru talman! Det finns brister i nuvarande lagstift-ning. Jag tror inte att polisen skulle reagera som denhar gjort om det var så att den hade ett fullständigtverktyg för att komma åt detta problem. Vi behövervidta åtgärder. Men det vi säger nu är att vi innan vihar prövat alla möjliga alternativa lösningar inte kanvälja en lagstiftning som tvingar alla.Mitt svar är alltså följande. Låt oss fortsätta attdiskutera och pröva de alternativa lösningarna. OmGudrun och andra säger sig ha prövat dettakan jag säga att alla politiska partier inte har diskute-rat alla möjliga alternativa lösningar.Anf. 102 ():Fru talman! Det här förslaget är naturligtvis berettså som man brukar bereda förslag i . Det hargått på remiss. Man kan se att de allra flesta remissin-stanserna anser att detta är en mycket bra lag. Såbrukar det gå till när det kommer förslag om lagar tillriksdagen. Det är inte så att alla partier sätter sig nedoch går igenom det exakta lagförslaget innan detkommer hit. I så fall skulle vi aldrig kunna fatta be-slut på det sätt vi brukar göra.Jag förstår att det är så svårt för oppositionen atthitta ett alternativ. Ni har också haft på eratt sätta er in i detta ärende och skriva motion. Tittarman på de motionsförslag som kom kan man se attdet var tunt, för att inte säga ganska obefintligt. Det ärdet minsta man kan säga.Jag som representant för i dessa för-handlingar kan säga att jag gick in i arbetet ganskakritisk. Jag har fött upp valpar själv och har ocksåmärkt med tatuering. Jag hoppas att det inte blir denmärkningsmetod man väljer, för den är inte riktigtbeständig och kan diskuteras ur djurskyddssynpunkt.Jag försökte sätta mig in i frågan och hitta alternativ.Jag kan inte hitta några alternativ, förstår polisen. Jag tycker djurskyddsorgani-sationerna har rätt. Jag tycker att de remissinstansersom anser att detta är nödvändigt faktiskt har mycketpå fötterna. Något alternativt sätt att göra detta på kanjag inte se. Jag tycker att denna lag väldigt väl balan-serar vad man kan kräva av vanliga hundägare ochger polisen en möjlighet att komma till rätta med intei första hand kamphundarna utan med de olämpligahundarna, som i många fall kriminella människoreller människor som vill använda hunden som skyddeller vapen har. Det är de hundarna - blandrasernaeller de icke registrerade raserna - som vi måste kun-na komma åt. Det är oerhört svårt att selektera dem ien lagstiftning. Det är inte möjligt.Anf. 103 ():Fru talman! De politiska partierna är överens omatt det här är ett problem som det inte finnsnågon tillräckligt bra lösning på. att vi har prövat alla alternativ till en lagstift-ning som tvingar alla till märkning och registrering.Vilka "vi" har diskuterat det? Den diskussionen kringalla alternativa lösningar har inte förts mellan depolitiska partierna. Det är det vi säger. Låt oss fort-sätta denna diskussion och inte vidta denna typ avdrastiska åtgärder innan vi har prövat alternativen.Anf. 104 ():Fru talman! Den diskussionen, ,kunde vi mycket väl ha haft i miljö- och jordbruksut-skottet om ni hade kommit med några konkreta för-slag, men det gjorde ni inte.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )11 § Penningpolitiken och för-valtning år 1999Föredrogsfinansutskottets betänkande 1999/2000:FiU23Penningpolitiken och år1999 (redog. 1999/2000:RB1, 1999/2000:RR5och förs. 1999/2000:RB2).Anf. 105 ():Fru talman! Jag tror att jag ska avstå från att för-söka göra en mjuk övergång från hundpolitik tillpenningpolitik och förvaltning.Jag konstaterar att vi i och med dagens ärende förandra gången gör en årlig utvärdering, så som det ärtänkt, i efterhand av penningpolitik.