prot · GN09114 · 2000-05-23 00:00:00 — Detbehövs en förändrad attityd, förändrade regler ochförändrade skattenivåer för att nyföretagen ska sättafart där kvinnor i företagaryrkena kan få sin chans.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1999/2000:394 omhögskolans kvalitetAnf. 21 Utbildningsminister ():Fru talman! har frågat vilka åtgärderregeringen avser att vidta för att inte förkunskapskra-ven till högskolan successivt ska sänkas och påverkahögskolans kvalitet. gör gällande attelever från naturvetenskapligt och tekniskt programinte automatiskt kommer att bli behöriga till naturve-tenskapliga, tekniska och medicinska högskoleutbild-ningar eftersom kurser i matematik, fysik och kemiinte längre blir obligatoriska. Som en följd av dettakan högskolorna - enligt - komma attsänka antagningskraven alternativt tvingas anordnas.k. behörighetsgivande förutbildningar, vilket skulleleda till längre och dyrare studietid för studenterna.I mars 1999 godkände i huvudsak rege-ringens förslag till en ny struktur för gymnasieskolansnationella och specialutformade program (prop.1997/98:169, bet. 1998/99:UbU3, rskr. 1998/99:160).Den av beslutade nya strukturen inne-bär bl.a. att alla gymnasieprogram ska ha en omfatt-ning på 2 500 gymnasiepoäng fördelat på kärnämnen,karaktärsämnen och individuella val. Beslutet berörde elever som börjar gymnasieskolan efter den 1 juli2000. Beslutet innebär vidare att ett nytt program,teknikprogrammet, inrättas och att de nationella pro-grammen ska erbjuda eleverna en större valfrihet.Valbara kurser finns inom karaktärsämnesblocket ochinom ramen för individuellt val.Mot bakgrund av beslut om en nygymnasiestruktur fick i uppdrag att utar-beta förslag till programmål, inriktningar och omfatt-ning av gemensamma karaktärsämnen för nationellaprogram. Vad gällde inriktningar och kurser som harbetydelse för särskild behörighet till olika högskole-utbildningar skulle samråda med och gemensamt med Högskoleverketanalysera eventuella konsekvenser och finna lösning-ar som inte försvårar för eleverna från olika programatt söka till högskolan.Regeringens beslut om programmål och gemen-samma karaktärsämnen på de nationella programmenhar haft som utgångspunkt att skapa tydlighet i pro-gramstrukturen och utrymme för valbarhet inomkaraktärsämnesblocket. Detta innebär att vissa äm-neskurser, som krävs för särskild be-hörighet, i vissa fall kommer att erbjudas som s.k.garanterat valbara kurser. har - med stödav gymnasieförordningen - beslutat vilka kurser somska erbjudas som garanterat valbara på varje natio-nellt program. T.ex. anges för teknikprogrammet attmatematik D och matematik E samt fysik B ska varagaranterat valbara. Syftet är att - i minst samma om-fattning som - skapa möjligheter förelever att skaffa sig betyg i ämnen som är vanligtförekommande som särskilda behörighetskrav i hög-skolan.Ulf är oroad över att kvaliteten i högsko-lan kan sjunka om högskolan tvingas sänka behörig-hetskraven. Jag skulle vilja göra följande kommentartill detta.I den proposition som regeringen lade fram våren1996 (prop. 1995/96:184) med förslag till ändringenav reglerna om tillträde till högskolan påpekades atthögskolans utbildningar ska vara öppna för så mångastudenter som möjligt. Syftet med de särskilda behö-righetskraven är att tydliggöra de mer specialiseradeförkunskaper som anses nödvändiga för att klara aven viss utbildning. Å andra sidan är det den enskildastudenten som har ansvar för sina studier, och mångastudenter måste förmodas vara i stånd att bedöma omde har de reella förutsättningarna att klara av en vissutbildning. Därför bedömde regeringen att de särskil-da behörighetskraven bör tillämpas relativt restriktivt.Högskolans utbildning ska bygga vidare på denkunskap som elever får i gymnasieskolan. Förkun-skapskraven för antagning till högskoleutbildning ären bedömningsfråga för och lärosä-tena. Kvaliteten på slutresultatet av högskoleutbild-ningen får naturligtvis inte påverkas av vilka förkun-skapskrav som ställs. Kraven för godkända kurser ihögskolan måste vara desamma, även om behörig-hetskraven ändras. Det ankommer på Högskoleverketatt fatta beslut om vilka särskilda behörighetskravsom ska gälla för vissa program som leder till en vissyrkesexamen, t.ex. civilingenjörsexamen. Detta måstegivetvis ske i samråd med och med beak-tande av förändringar i programstrukturen i gymna-sieskolan. Det kan inte vara en förutsättning att andel elever från gymnasieskolan måste komp-lettera sina förkunskaper efter avslutade gymnasi-estudier.Gymnasieskolans nya struktur medför att måste se över föreskrifterna om särskildbehörighet. Ett sådant arbete pågår för närvarandeinom . Jag utgår från att verket såsnart det är möjligt och före det att de förstaeleverna lämnar den nya gymnasieskolan har fullföljtöversynen av de särskilda behörighetskraven. Det ärav stor betydelse att eleverna tidigt informeras omvilka krav som ställs inför kommande högskolestudi-er.I propositionen Vissa skolfrågor (prop.1999/2000:68) som förelagts avise-rade regeringen att en proposition om rekrytering tillhögskolan kommer att föreläggas . I detarbetet kommer frågan om en gymnasieexamen attbehandlas.Anf. 22 ():Fru talman! Jag tackar utbildningsministern försvaret. Utbildningsministern bekräftar i sitt svar att ettantal kurser inte kommer att vara obligatoriska, kur-ser som har varit det. De kommer i stället attvara, som det heter, garanterat valbara på det natur-vetenskapliga programmet och på det nya teknikpro-grammet. Det gäller sådana kurser som t.ex. matema-tik D, matematik E och fysik B. Möjligheterna finnsalltså kvar för dem som väljer att läsa dessa kurser,som utbildningsministern säger.Bakgrunden till min interpellation var två fråge-tecken.För det första: Kommer högskolan att ge avkall påförkunskapskrav ifall det kommer fler elever som intehar läst de kurser som var obligatoriska?För det andra: Kommer högskolan att införa gym-nasiekurser i form av s.k. baskurser för att hjälpa instudenterna?I det första fallet sjunker enligt min mening kva-liteten på högskolan med tanke på pressen att exami-nera så många som möjligt. I det andra fallet blirstudietiden längre och dyrare för studenterna. Dess-utom utnyttjas högskolans resurser till utbildning pågymnasienivå.Jag tycker inte att jag får något riktigt svar frånutbildningsministern på min avslutande fråga om vadregeringen tänker göra för att de sänkta förkunskap-skraven inte ska påverka högskolans kvalitet negativt.Jag tycker att utbildningsministerns svar pekar lite åtolika håll. Högre utbildning ska vara öppen för såmånga som möjligt, men ska förkunskaper-na ha inhämtats i gymnasiet. Högskolans slutresultatska vara av samma kvalitet som , men samti-digt finns pressen på att examinera de studenter somär sämre förberedda än tidigare.Utbildningsministern säger att ett övergripandemål är att högre utbildningar ska vara öppna för såmånga som möjligt. Jag skulle i stället vilja formuleradet så här: Det är viktigt att så många som möjligt gårvidare till högre utbildning, men de som gör detmåste ha bra förutsättningar att klara sin utbildning.Utbildningsministern säger också att gymnasie-skolans nya utformning medför att högskolan i godtid måste se över föreskrifterna om behörighet innande första eleverna lämnar den nya gymnasieskolan.Enligt min mening borde det ske ,dvs. innan gymnasieeleverna ska välja eller välja bortde kurser som kan krävas för behörighet. Elevernabörjar ju på de förändrade gymnasiepro-grammen. Ett rimligt krav från dem som läser pågymnasiet måste väl vara att de kan planera sinastudier efter vad de kan tänka sig att läsa senare.Fru talman! Jag menar att vi borde ha en helt an-nan och mycket enklare grundprincip för antagningtill högskolan. Inför i stället en gymnasieexamen somger grundläggande behörighet för olika ämnesinrikt-ningar, beroende på vilket gymnasieprogram manläser! Låt sedan högskolorna i större utsträckning ännu själva utforma särskilda behörighetskrav och an-vända sig av tester och intervjuer när en utbildningkräver särskilda förutsättningar!En självklar och mycket viktig grundförutsättningmåste vara att varje studerande vet vilka möjligheteren gymnasieutbildning ger för framtida studier. Jagtycker att dagens diskussion visar att den tydligheteninte finns för de elever som börjar gymnasiet i höst.En mera uttalad högskoleförberedande utbildning änden som vi har på gymnasiet skulle skapa denklarheten för eleverna.Anf. 23 PER ():Fru talman! tar upp en mycket viktigfråga, nämligen om högskolans kvalitet. Jag tror attdet finns många orsaker till att vi har en fläckvisganska låg kvalitet på vår högre utbildning. Det visarinte minst den senaste , benchmarking-rapporten. Bitvis är det väldigt bra, och bitvis finnsdet mycket kvar att göra.Ulf har pekat på en viktig aspekt, att mantar in studenter med för dåliga kunskaper. En annanviktig aspekt är naturligtvis att man använder läraremed för dåliga kunskaper. En tillkommande aspektkan vara att det finns för små resurser på många uni-versitet och högskolor . Ytterligare en kan varaatt utbildningen på vissa ställen ligger långt från denrelevanta forskningen. Därutöver kan det vara så attstudenternas val har så liten betydelse och att det är såmycket av politisk styrning som avgör var studenter-na ska studera.Men jag tror också att problemet börjar mycket ti-digare. var inne på det. Vi har fått en"högstadiefiering" av gymnasiet. I Katedralskolanhemma i finns det en mattelärare som varjeår genomför samma prov, så att varje årskull blirtestad. Han säger att resultatet tyvärr sjunker år efterår. Man tvingas då fundera på hur man ska ge elever-na den basutbildning som de borde ha fått redan påhögstadiet.På samma sätt ser vi en "gymnasifiering" av hög-skolan. På en känd teknisk högskola gör man sammasak, dvs. testar eleverna med ett matteprov. Även därsäger läraren att det blir sämre och sämre resultat. Etttag trodde han att det berodde på att man nu tar inmycket fler, och han gjorde därför en bortgallring avdem som inte skulle ha fått plats, om man inte hadeutökat utbildningen. Även sedan han hade gjort detsåg han sjunkande resultat i matteutbildningen.Det här är naturligtvis mycket oroande. Det finnsalltså mycket att göra i grund- och gymnasieskolan.Jag håller också med om att det finnsmycket att göra när det gäller antagningen till denhögre utbildningen. Det måste finnas en tydlighet, såatt eleverna vet vad som behövs för att komma in påolika linjer.Det behöver också göras väldigt mycket på vårauniversitet och högskolor för att de år skakunna ge utbildning i absolut världsklass. att det handlar om att studenternas val ska styraresurser och platstilldelning. Jag tror att vi måste fåen tuffare konkurrens mellan olika universitet. Jagtror att vi måste öka antalet platser på attraktiva läro-säten och minska det på icke attraktiva lärosäten. Detblir en följd av studenternas val.Jag tror också att vi måste decentralisera antag-ningen till högskolan, så att högskolorna själva ska fåavgöra om de ska använda betyg, betyg och testereller betyg och intervjuer, eller hur de vill göra detta.Jag tror vidare att vi måste öka anslagen till den högreutbildningen och bli av med de tomma platserna påvissa ställen och de långa köerna på andra och attrak-tiva ställen. Dessa köer bidrar verkligen inte till atthöja kvaliteten på den högre utbildningen i Sverige.Anf. 24 Utbildningsminister ():Fru talman! Jag blir väldigt glad när både UlfNilsson och Per är intresserade av att diskuterahögskolans kvalitet. Det är ett område som jag lagtned mycket av min arbetstid på. Jag är övertygad omatt vi behöver en mycket mer omfattande kvalitetsut-värdering av våra högskoleutbildningar. Därför harregeringen också på bord lagt ett förslagsom har bifallits av . Det innebär att vi nuframöver har ett av mest ambitiösa systemnär det gäller kvalitetsutvärdering. Alla våra högsko-leprogram, alla våra ämnen, ska regelbundet utvärde-ras, och ribban ska ligga högt. Vi ska stå oss väl i eninternationell konkurrens i högskoleutbildningen.Om man inte förbättrar kvaliteten i utbildningenpå en högskola där man får kritik för bristande kvali-tet, riskerar man till syvende och sist att förlora exa-minationsrätten. Det är ett mycket starkt system. Detgenomfördes inte några framsteg i det avseendetunder den moderata utbildningsministerperioden,men har vi tagit ett rejält steg framåt. Det är vik-tigt. Utbildningskvaliteten i högskolan är väldigtviktig.Ulf tar upp en fråga som rör antagningenoch förkunskaperna för de personer som söker tillhögskoleutbildning, men jag tror att han hamnar i enkonflikt med sin egen politiska övertygelse. Jag troratt vill att gymnasieeleverna ska ha val-frihet att själva komponera sin utbildning. Alla eleverborde ges ökad möjlighet att själva sätta sammankurser till ett eget personligt program, skriver Folk-partiet i sin reservation mot regeringens politik pågymnasieskolans område.Valfrihet innebär ju också att det finns en möjlig-het för elever att välja efter eget intresse och egenfallenhet. Det viktiga är att eleverna ska veta vilkaförkunskapskrav som ställs, om de vill vidare tillhögskolan. Där har vi väldigt höga ambitioner. Vi villju att hälften av en årskull ska komma vidare tillhögre utbildning.Ulf bör nog fundera igenom sin egenprincipiella syn på detta med valfrihet och att slåförordningarna i huvudet på de elever som inte väljersom vill. Vår tradition i svensk högskolaär att inte stänga ute väldigt stora grupper redan vidantagningen utan faktiskt lita till individens egetansvar för att fullfölja och klara sin utbildning. Det ären viktig tradition. Vi ska inte försöka snäva in an-tagningen till högskolan, något som gör att vi skullestöta bort många begåvningar som söker sig till högreutbildning.Per säger att högskolans utbildningar har lågkvalitet. Vad grundar han det på? Jo, han säger att dethar kommit ut en som säger att högsko-lans utbildning har låg kvalitet. Den skulle jag gärnavilja se, för den har ännu så länge inte kommit ut.ESO har avgivit en jämförande rapport som var väl-digt intressant. Den var nästan identisk med en artikelsom jag själv skrev i för ett ochett halvt år sedan och som pekade på ett centralt pro-blem i den svenska högskolan.Det är att min generation - vi som är födda - inte gick vidare till högskolan på 1980-talet.Orsaken till det var att man inte byggde ut högskolanpå . Det gjorde man inte heller i slutet på1980-talet, och väldigt lite . Det behövsen uppryckning på den punkten för att vi ska få denya ungdomsgenerationerna väldigt välutbildade. Detär precis den grund vi har för den mycket skarpaexpansion vi gör av högre utbildning, 100 000 platser.Det är vad innebär.Det däremot säger är att vi liggergranska bra till på grund- och gymnasieskolan i ma-tematik jämfört med andra länder. Där har skett enuppryckning , då vi låg dåligttill i vissa internationella jämförelser. Vi är bättre påatt hävda oss internationellt när det gäller matematikoch naturvetenskapen i innehållet, i kunskaperna hoseleverna. Det är bra, och det är viktigt.Det finns många intressanta frågeställningar attdiskutera. Jag återkommer i nästa replik.Anf. 25 ():Fru talman! Utbildningsministern säger att Folk-partiet vill ha valfrihet i gymnasieskolan, och det äralldeles riktigt. Men kärnpunkten är att man ocksåmåste ha valfrihet att förbereda sig på en mer yrkesin-riktad utbildning eller på en högre utbildning. Samti-digt måste alltid möjligheter att komplettera finnasäven som vuxen.Den här diskussionen visar på en principiell skill-nad när det gäller inställningen till gymnasieskolanmellan Socialdemokraterna och . Denskillnaden i grundsynen hänger också samman medsynen på högskolan.Gymnasieskolans likformighet gör det svårtbåde för många som vill välja att förbereda sig för enyrkesutbildning och också för många som vill väljaatt förbereda sig för högre studier. Detta tog ocksåPer upp i sitt anförande.Det blir allt vanligare att högskolan tvingas repa-rera kunskapsbrister från gymnasieskolan liksomgymnasieskolan tvingas reparera brister från grund-skolan. Det blir en negativ tendens genom hela ut-bildningssystemet att elever slussas vidare till nivåerde inte har kunskaper för att klara av. Det är natur-ligtvis den enskilde studeranden som drabbasav detta.I dag valde jag att ställa frågan om hur antagning-sprinciperna ska utformas. Antagningssystemet ver-kar inte fungera särskilt bra . Den ESO-rapportom antagningen till högskolan som kom nu i majinnebär en svidande kritik av dagens centraliseradeantagningssystem.Rapporten konstaterar att antagningssystemet ären misshushållning med mänskliga resurser. Det finnsingen garanti för rättvis behandling. Sökandes förut-sättningar för studier tas inte till vara. Den socialasnedrekryteringen motverkas inte. En avgörandeslutsats från rapporten lyder: De som söker kommerinte in, och de som kommer in börjar inte.Fru talman! Regeringen har tyvärr skjutit uppförslaget om gymnasieexamen. Ett sådant förslagskulle egentligen ha kommit redan denna vår. Det ärsynd att arbete med förkunskap-skrav måste börja utan att man vet besked om hur detblir med gymnasieexamen. Det är synd att de sombörjar gymnasiet inte vet vad de måste läsa föratt komma in på olika utbildningar.Regeringen har sagt att ett förslag om en gymna-sieexamen ska kopplas till frågan om regler för behö-righet. Det tycker jag låter intressant. Folkpartietsinställning är tydlig. En gymnasieexamen ska heltenkelt vara grundkravet för behörighet till högreutbildningen. Naturligtvis hoppas jag att regeringensförslag kommer att gå i den riktningen.Min fråga gällde vilka åtgärder regeringen avservidta för att inte förkunskapskraven till högskolan skasänkas och påverka högskolans kvalitet. Därför upp-repar jag nu några konkreta frågor till utbildningsmi-nistern.Hur tänker utbildningsministern förhindra attsänkta förkunskapskrav sänker kvaliteten på en ut-bildning, som naturligt strävar efter att examinera såmånga som möjligt? Den andra frågan är: Anser ut-bildningsministern att högskolorna ska bedriva kurserpå gymnasienivå, eller är detta gymnasieskolans ochvuxenutbildningens uppgift?Anf. 26 PER ():Fru talman! Jag tror att utbildningsministern hör-de lite dåligt eller talade med någon annan medan jaghöll mitt inledningsanförande. Jag tyckte att jag varganska tydlig på den punkten. Jag sade inte att densvenska högre utbildningen är dålig överlag, utan jagsade att den är fläckvis dålig. Vi har utbildningar avabsolut världsklass. Men vi har faktiskt också utbild-ningar som tyvärr håller ganska medioker kvalitet.Jag tycker att varje student som investerar oerhörtmycken möda och drar på sig stora skulder har rätt riktigt bra utbildning av mycket hög kvalitet. Jagtror faktiskt att vi har gemensamma ambitioner omkvaliteten och hur vi år måste sträva efter attdet ska bli bättre. Jag tycker dock att den kvalitetsut-värdering som är på gång inte är särdeles ambitiös.Att utvärdera varje utbildning är inte allsatt sätta ribban väldigt högt utan snarare på en halvlågnivå.Jag tycker därför att det är väldigt bra att ModernaTider och flera andra nu börjar vakna till och hittaolika sätt att göra en rankning av olika ut-bildningar. Här tror jag att vi kan få många fler braexempel på sätt att se till att kommande studenter fåren god inblick i vilka utbildningar som håller riktigtbra kvalitet och vilka som ännu inte gör det.Hur kan jag då veta att det är fläckvis dåligt? Det gör jag t.ex. genom attjag träffar ganska många studenter på högskolor.Flera av dem har sagt, att hade de vetat hur få stu-denter de skulle vara på sin civilingenjörsutbildningpå den medelstora högskolan hade de hellre köatytterligare på KTH eller än attbörja på den utbildning de gjorde. Det är deras egnaord.Anf. 27 Utbildningsminister ():Fru talman! Per är trots sin ungdom en erfa-ren politiker. När han blir pressad glider han undantill något annat. Kvalitetsfrågan är oerhört viktig, ochutvärdering är oerhört viktigt.Denna regering har, som enda regering som jagkan överblicka, lagt fram ett förslag om ett genom-gripande kvalitetsutvärderingssystem med till syven-de och sist också ett sanktionsinstrument om man inteuppnår kvalitetskraven, dvs. man får inte examinerapå en svensk högskoleutbildning om man inte bedri-ver en högskolemässig utbildning av hög kvalitet.Att det finns fläckvisa delar av dålig utbildninghar vi fått bevis på genom detta system. Ett antalsjuksköterskeutbildningar och liknande har blivit avmed examinationsrättigheterna för att man icke upp-når högskolemässig kvalitet. Det var aldrig modera-terna i närheten av när de hade ansvar för utbild-ningspolitiken.De hade inte ork och kraft att driva igenom ettkvalitetsutvärderingssystem, utan de stannade påhalva vägen. Det blev ett slags resonerande med hög-skolorna från dåvarande kanslerns sida men inte ettkvalitetsutvärderingssystem. Det gläder mig att PerBill har närmat sig oss på den punkten.Det som Per påstod var att hade kommitmed bevis för att det var dålig kvalitet på vissa delarav svensk högskoleutbildning. Så var det inte. Jag harläst ESO:s rapport, och jag tror inte att Per harläst den. De noterade det som jag också tycker ärviktigt och som har legat till grund för vår politik.Vi har för låg andel högskoleutbildade i de ungagenerationerna. Detta måste vi göra någonting åt. Detvar ingen kommentar till kvaliteten i svensk högsko-leutbildning. Det var kvantiteten det handlade om,och det måste vi göra någonting åt.När det gäller kvalitetsfrågorna kan jag garanterabåde Per och att regeringen är väldigtaktiv och engagerad i att genomföra väldigt konkretaförslag till kvalitetskontroll i svensk högskola. Här ärvi intresserade av att utbyta erfarenheter för att gåvidare.Det finns på ett område en inkonsekvens ytterliga-re hos , som är lite grann en tradition hosUlf när vi diskuterar högskolefrågor. Enga-gemanget ligger oftast på grund- och gymnasieskolanoch inte på högskolan. Det märks tydligt.Det gäller den här gången det han säger om attalla elever ska veta när de går i gymnasieskolan vilkaantagningskrav som gäller. Det tycker jag är en fulltrespektabel åsikt. Så ska det naturligtvis vara.Samtidigt säger både och attantagningen ska avgöras i frihet för varje högskola attbedöma. Enligt Per Bills uppfattning ska det varabetyg, betyg eller tester, eller "hur man nu vill göradet". Hur ska den unge gymnasiestudenten veta "hurman nu vill göra det" när det är dags att komma tillhögskolan?Det är därför som jag vill ha ett system som ärrikstäckande som gör att det finns en möjlighet förvarje elev i gymnasieskolan att veta vilka förkun-skapskrav som ställs. Det är viktigt. Sedan är jagintresserad av att föra ett resonemang om att under-lätta för högskolorna att hitta alternativa metoder.Men det får aldrig vara så att det slår undan möjlig-heterna för planering för gymnasieeleven.Ulf har inte funderat över den motsätt-ningen och inte heller över motsättningen mellanvalfrihet och att alla ska läsa det som vill.Vi har ett högskoleverk som fastställer standard-behörigheterna. Så bör det vara. De arbetar nu med denya standardbehörigheterna, och jag har fullt förtro-ende för att de kommer att arbeta för att upprätthållaen hög kvalitet också när det gäller kraven på antag-ningen till högskolan.När skolministern lägger fram sitt förslag om engymnasieexamen kommer man också parallellt attföra en diskussion om hur den påverkar antagnings-reglerna. Till detta får vi återkomma då skolministernpresenterar sitt förslag till gymnasieexamen.Anf. 28 ():Fru talman! Nej, utbildningsministern, engage-manget handlar inte bara om gymnasieskolan. Där-emot finns det ett stort engagemang för hela utbild-ningssystemet, från förskolan, genom grundskolanoch gymnasieskolan till högre utbildning. Det hängerihop.Därför tycker jag att det är bra att regeringen harbörjat med ett kvalitetsutvärderingsarbete.