prot · GN09124 · 2000-06-08 00:00:00 — 152 () re-plik:Fru talman! fokuserar på sty-relsebeslutet . Nästan i triumf utroparhan att och inte har skadats av affären.Inte är det väl så att tycker som rutin ska uppta människors tid och resurserpå fusionsförsök som sedan kraschlandar. Om mantycker så, så à la bonne heure, då kan vi sluta debat-ten. Jag förmodar att han inte tycker så. Men när detkraschlandar så måste det ju vara någons fel - inserinte detta?Jag skulle också vilja ställa den här frågan: Om nustaten ingår ett avtal med en annan stat, t.ex. ett aktie-ägaravtal, ingår det då inte i tjänsteutövningen fullföljer de skyldigheter som framgår av avta-let?Anf. 153 () replik:Fru talman! Jag sade inte att skadan var obefintlig,utan jag sade att och inte skadadesalltför mycket av sammanbrottet . Menskadades gjorde de. Det tog månader innan de åter-fick förtroendet på marknaden. Så visst uppstod enskada - det är självklart.Men de skadades inte alltför mycket, i varje fallinte så mycket att det omöjliggjorde för de bäggeföretagen att vara aktörer på denna heta marknad. Detvar därför jag sade i mitt anförande att affärmed BPA i går var ett bevis på att det uträknade liketlever. Och kvällens historiska börsinteckning - somalla människor har möjlighet att delta i fram tillklockan 18 - är ett bevis på att är livskraftigtoch kan överleva.När det gäller tolkningen av portalparagrafen ochministerns sätt att hantera den, vill jag läsa högt urförhöret med . "Det står här att bestämmelsen handlar om god-kännande av Ny AB-koncernens affärsplan, som varplanerat att ske , och av koncernbudge-ten, som skulle ske varjämte man skulle hatreårsbudget. Sedan står det: inkluderande ändringar iintegrationsriktlinjerna, omorganisationer och om-struktureringar. "Detta finns nedtecknat i portalparagrafen. Men därstår inget om affärsområden, i varje fall inte på eng-elska och i varje fall inte i den svenska tolkningen.Då kan man fundera över om den svenska näringsmi-nistern gjorde rätt när han ändå sadetill sina styrelseledamöter att det måste göras en af-färsmässig bedömning i fråga om de 14 affärsområ-denas kontorslokalisering. Jag menar att han gjordedet.Anf. 154 () re-plik:Fru talman! Jag har egentligen inte gått in på hurministern var beredd att instruera styrelsen. Proble-met var att han inte instruerade den över huvud taget.Det intressanta här är att han hade en skyldighet attinstruera men inte gjorde det. Det var det min frågagällde. Ska man inte uppfylla sina skyldigheter enligtde avtal som man ingår?Vi kan diskutera det här med information, osv,men jag kan ta ett exempel från ett annat område. Enbefälhavare skickar väl inte ut sina trupper på mineratområde medvetet? Antingen instruerar man truppernaom att det finns minor och uppmanar dem att ta detlugnt och inte gå där, eller så plockar man upp ochoskadliggör minorna. Den befälhavare som skickar utsina trupper på minerat område förtjänar väl kritik?Och man kan säga att skickade utstyrelseledamöterna på minerat område, oavsett hurslutresultatet skulle bli.Anf. 155 () replik:Fru talman! Det står i våra förhörsprotokoll attJan-Åke Kark, Dag Detter och jag tror även GunnarLund har sagt ungefär detsamma, dvs. att detta varminerad mark.Men det är inte säkert att minorna bestod av detsom tror, nämligen att man hängdeupp allt på 4.3-paragrafen och att den så att sägautgjorde minfältet. Jag tror snarare mineringen bestodav att det fanns en uttalad norsk vilja att få mobiltelefoni till , där man hade satsat miljardbe-lopp på en ombyggnad av den nya flygplatsen. fylla teknikbyn och helst med mobil telefoni.Det var detta som ansågs vara minerad mark. Avprotokollet framgår också att så sentsom dagen före styrelsemötet frågade hur man skulle förhålla sig till möjligheten attfrågan kom upp vid styrelsemötet för tredje gången.Då svarade ministern att det var en affärsmässig be-dömning som han inte lade sig i.Det är väl ett tillräckligt besked? Det var ett kloktbesked visade det sig, åtminstone . Det hade ialla fall inte gått att få de olika viljorna att samsas.Det är möjligen däri som tragiken ligger. Det hadeinte gått, eftersom man från norsk sida så hett ochgärna ville få mobil telefoni till Fornebu.Marknaden och andra bedömare, ochalla andra som bedömt frågan, ville naturligtvis - förbörskursens skull - att den mobila telefonin skulleligga i . Där jobbar 30 000 människor inom denhetaste av sektorer, telekommunikation.Anf. 156 () re-plik:Fru talman! Finns det några lyckliga skilsmässor?Jag tror inte att det gör det. När att den här skilsmässan fick en ganska lyckligutgång, är jag inte säker på att jag kan dela den upp-fattningen. När vi nu ser hur det går för kanskeskilsmässan kan sägas vara bra ekonomiskt - meninte känslomässigt.Det finns ju fortfarande en stor bitterhet på dennorska sidan gentemot den ochBjörn vad gäller hur hela den här affärenhar behandlats. Senast läste jag en blänkare omdetta i . Så visst sätter den sina spår, denhär typen av skilsmässa.Jag vill passa på att ta tillfället i akt och också sä-ga någonting om avtalet med . Jag toginte upp det i mitt inledningsanförande. Den fråganingick, precis som sade, i den an-mälan som har gjort i det här ärendet.Det avtal som , tillsammans medTormund fick för att ta hand om samman-slagningen mellan och var väldigtokonventionellt och mycket generöst. Det stack iögonen, eftersom det handlade om betydligt mycketmera pengar än en normal svensk verkschef brukarha. På grund av det här debaclet blev det ju ingentingav det hela. Ett enigt utskott har därför accepterat attinte framföra någon kritik med anledning av avtalet.Anf. 157 () replik:Fru talman! och jag var helt en-se i samband med att vi kallade in personer till förhöri den här frågan. Vi var helt överens om att kalla justGunnar Nord från ,och det var ett lyckat val.Det var en utomordentligt kunnig och kapabelherre som kom till vårt utskott och gav oss sin syn,utifrån många års erfarenhet och med oerhörda refe-renser till portalparagrafen. Vi kunde då konstatera atthan hade en syn som även näringsminister sig ha när vi förhörde honom.Helena och jag kan vara överens på enpunkt, nämligen att alla skilsmässor har en komplika-tionsgrad. Det är ingen enkel historia att skiljas. Menom kärleken falnar och dör är det bättre att skiljas åtoch gå vidare än att försöka streta ihop med någontyp av katolsk prövningstid.Jag tror att det finns skilsmässor inpå oss, som harvisat sig vara tillräckligt lyckliga för att parterna inteska hamna i bitterhet. och skilde sig åtinnan de gifte sig, av olika skäl. Det är ett antal årsedan nu, men helt plötsligt, för bara någon månadsedan, ser vi att och har ingått ett nyttäktenskap kring en mer begränsad del av verksamhe-ten.Det visar att det går att reparera. Det är inte efteralla skilsmässor som man hamnar i skyttegravar. Deflesta skilsmässopar brukar kunna gå vidare medhögburet huvud och kanske finna varandra igen ålder.Anf. 158 () re-plik:Fru talman! Det är möjligt att och såsmåningom kan finna varandra igen, och det kanskekan bli ett lyckligt äktenskap. Men jag är absolutövertygad om att förutsättningen är att staten inte harnågot inflytande. Då ska det vara två fria företag somgemensamt bestämmer sig för att gå samman. Det ärden statliga inblandningen som har komplicerat helaaffären.Självfallet var jag, och alla andraledamöter i KU överens om att vi skulle kalla bl.a.Gunnar Nord. Vi var överens om alla som vi kallade.Det behövdes, eftersom det är en väldigt kompliceradfråga. Det vill jag gärna framhåll.Men jag kan fortfarande inte förstå varför BjörnRosengren ska ursäktas av att han inte tidigare sattesig in i de komplikationer som det handlade om ochsom ju var väldigt tydliga väldigt . Varför harhan inte intresserat sig mer för de här frågorna frånbörjan? Det är vad det handlar om.Anf. 159 () replik:Fru talman! Hur stort intresse haft för detta återstår för historieskrivare att teck-na ned. Uppenbarligen bröt ändå nyis. tog över en fallen stafettpinne,där den förra regeringen med ispetsen inte lyckades.Trots att , SAS-ledaren - en av deskickligaste företagsledare vi har i , och somjag för övrigt känner ganska väl - tillsammans medLars inte lyckades få den norska parten med sig,lyckades och en ny norsk ministeröppna upp för förhandlingar. Han har haft ett mycketaktivt deltagande. Man kan naturligtvis säga mycketom , och det gör vi nog lite till mansi många avseenden, men i just det här fallet tror jagatt han har gjort alldeles rätt, nämligen att hävda enaffärsmässig princip och den svenska ståndpunkten.När det gäller statligt företagande blir jag förvå-nad över att både , som företrädareför liberalerna, och Per som före-trädare för Moderata samlingspartiet, åtminstone i sittinledningsanförande, säger att statlig företagsamhet ärav den arten att den misslyckas från början nästanoavsett vad man gör.Man ska då komma ihåg att alla civiliserade sam-hällen i hela världen, som vi har att jämföra oss med,har statlig företagsamhet, mest i och Frankrike.Alla har det. Franska är fortfarande delvisstatligt ägt.Man måste hantera sina ägarpositioner så bra sommöjligt och inte ideologisera det förhållandet att varjemodern stat har de redskap, företag och institutionersom man fordrar från tid till annan. Man måste görabästa möjliga av det. börsintroducerar man.Ibland deprivatiserar man. kanske man för-statligar någonting för att det ska bli bättre.Ha inte en så rigid hållning i den frågan. Det kanockså leda fel.Anf. 160 ():Fru talman! Den här debatten avser granskningenav regeringens ämbetsutövning. Granskningens före-mål är alltså hur regeringen under lagarna har utövatregeringsmakten. Den är alltså egentligen inte såmycket en innehållslig kritik. Den ska förbehållas denallmänna politikens debatt.Den rågången har lyckatshävda ganska väl i det här betänkandet. De finns tyvärr på reservationernas sidor.Ett av undantagen är, som också framgår av debatten,kring reservation 4 Vissa frågor i samband med Te-lia-Telefon-affären.Vi måste ställa frågan: Vilka författningsmässigaförpliktelser hade ministern? Har han brutit mot någraav dem i sitt agerande? Vi kan alltså ha synpunkter pådet innehållsliga agerandet åt ena eller andra sidan,men det är faktiskt inte konstitutionsutskottetsgranskningsuppgift. Det är den allmänna politiskadebattens uppgift att granska detta.Konstitutionsutskottets granskning måste hävdaatt även om man tycker att en minister har agerat felkan han ändå ha agerat i enlighet med lagarna ochgjort det som han har mandat att göra.Låt mig exemplifiera detta med den borgerliga re-servationen.Man säger: Av de redovisade omständigheternaframgår att och regeringen hafttillgång till information som klart visade att den nors-ka regeringen hade en annan uppfattning om röst-ningsbestämmelsens omfattning än den svenska rege-ringen redovisat för utskottet. Frågan blir då omBjörn vidtog några åtgärder med anled-ning av detta.Björn hävdade tolkning. Omden norska tolkningen var annorlunda, finns det ing-enting i det konstitutionella ansvaret för Sverigesregering att den måste backa för den norska tolkning-en, eller kompromissa med den norska tolkningen närdet finns en svensk tolkning.Man kan säga att det är lämpligt eller olämpligt,rätt eller fel att inte backa från den svenska hållning-en. Men konstitutionellt sett har rättatt hävda sin tolkning och inte ändra den.Sveriges regering har t.o.m. rätt att välja taktikenatt låta avtalet stå som det är underskrivet, och hävdaatt detta är grunden för avtalet - det brukar det juockså vara - och inte vidare beröra frågan. Regering-en har rätt att välja den taktiken. Man må tycka att detär fel taktik, men det är inte en konstitutionellgranskningsuppgift att diskutera huruvida detta är rätteller fel taktik. Det är att missförstå utskottets upp-gifter. Det är att förvandla den här konstitutionelladebatten till en allmänpolitisk debatt.Man har många uttryck från den borgerliga sidan.Man säger att det är en häpnadsväckande nonchalansatt man inte ser att norrmännen har en annan tolkningän svenskarna. Varningsklockor borde ha ringt, sägerman, för att man inte skulle notera att norrmännengjorde en annan tolkning.Det är mycket möjligt att de skulle ha gjort, menäven om de hade ringt har den svenska regeringenkonstitutionell rätt att välja olika taktiker. Oavsett omman väljer taktiken att söka en kompromiss mednorrmännen eller väljer taktiken att inte kompromissamed norrmännen eller något annat alternativ är man isin fulla konstitutionella rätt att göra detta val. Det äringet som strider mot formalia i regeringsutövandet.Regeringen har t.o.m. rätt att, om den så vill, liggalågt, att förhålla sig passiv och inte gå in i förhandlingnär man märker att en motpart har en annan stånd-punkt eller tolkning än man själv.Det är en lämplighetsbedömning. Den lämplig-hetsbedömningen kan man gärna diskutera, nagelfara,kritisera och öppet debattera fram och tillbaka, mendet är inte den konstitutionella granskningens uppgift,menar jag, fru talman.Det står vidare i reservationen från de borgerligapartierna: Enligt vad som framkommit vid utfråg-ningarna har det inte lämnats några instruktioner tillde styrelseledamöter som nominerats av de svenskaägarna. Jo, det har lämnats en instruktion. Man harsagt att frågan om affärsområdena ska skötas enligtaffärsmässiga principer. Det är en instruktion. Mankan tycka att det är en allmän instruktion, att det är endålig instruktion, att den inte är tillräckligt konkret,men det är likväl en instruktion.Å andra sidan är det ju enligt avtalet så att ägarnai vissa kritiska lägen ska kunna lämna instruktioner.Regeringen är i sin fulla konstitutionella rätt att görabedömningen att det inte behövs någon ägarinstruk-tion i det här läget.Även om man inte har gjort någon instruktion harman konstitutionell rätt att inte göra instruktionen.Det kan inte vara föremål för ett konstitutionsutskottskritik av regeringen. Om den däremot hade agerat påett sätt som strider mot berednings tvång eller någotsådant hade vi kunnat rikta anmärkningar. Men var-ken att man hävdar svenska intressen, låter bli attkompromissa med norska intressen eller väljer denena eller andra taktiken kan vara föremål för en kon-stitutionell kritik. Den kan, och ska naturligtvis också,vara föremål för en öppen, kritisk allmänpolitiskdebatt. Men den får man föra i annat sammanhang.Detta fall, och några andra som jag inte ska ex-emplifiera, visar att den borgerliga sidan inte riktigtalltid behärskar att hålla rågången för vad som ärgranskningens uppgift och vad som är den allmännapolitikens uppgift. Detta är beklagligt, fru talman.Det är nämligen så att man har rätt att göra olikabedömningar i en komplicerad affär när man är i enregering. Man har rätt att låta bli att dansa efter mot-partens pipa och man har också rätt att välja att sökaen kompromiss - vilket som helst. Inget av alternati-ven som väljs innebär något konstitutionellt fel.Med detta, fru talman, och med instämmande i alltväsentligt i det som har sagt tidigareyrkar jag på godkännande av utskottsmajoritetens textockså i detta avseende, och avslag på reservationerna.Anf. 161 () re-plik:Fru talman! Jag är något förvånad över KennethKvists tolkning av KU:s granskningsfunktioner. Omdet nu är så att staten ingår avtal med t.ex. en annanstat - vem är det då som ska granska om regeringenfullföljer statens åtaganden om inte KU?Berätta det för mig, ! Vem ska göragranskningen, om det inte är ?Kenneth tar upp detta med att det gavs in-struktioner. Men när man ställer frågan till alla berör-da så förnekar de att instruktioner gavs till styrelsen.Ändå påstår här att man har lämnatinstruktioner. Hur står det till egentligen?Anf. 162 () replik:Fru talman! Man har gett instruktionen att affärs-mässighet ska råda.Det är klart att man ska granska ur en konstitutio-nell synpunkt hur avtal har gjorts. Det ärKU:s sak att göra det. Det gäller då hur full-följer sina avtal. Men när man fullföljer ett avtal ochdet hela hamnar i en tolkningskonflikt med en mot-part så är det naturligtvis en fråga av politisk lämp-lighetskaraktär vilken taktik man väljer för att hävdaSveriges intressen och svenska ståndpunkter.Därvidlag är det inte en konstitutionell fråga omregeringen väljer att säga: Så här ser avtalet ut, ochdet ska gälla, eller om man väljer att säga: Jaha, nitolkar avtalet så. Låt oss då se om vi kan finna engenväg och kanske göra något protokoll extra ellernågot liknande.Vilken taktik regeringen än väljer så må den göradet. Den har rätt att göra det! Den har haft rätt att ingåägaravtalet, den har haft rätt att hävda den svenskatolkningen och den har haft rätt att välja den taktiksom den har valt för att den har ansett att detta bästgynnar svenska intressen.Sedan kan man ha andra meningar om att dettaavtal inte borde ha ingåtts, man kan ha meningen attdetta var en helt idiotisk taktik och man kan ha me-ningen om att regeringen naturligtvis gjorde fel i alladessa avseenden. Det har man rätt att ha. Men det äricke den konstitutionella granskningens uppgift attdiskutera den frågan.Anf. 163 () re-plik:Fru talman! Jag noterar med tacksamhet att Ken-neth nu backar flera meter från vad han upptogstörre delen av sitt anförande med. Han säger nu: Viska granska om de här avtalen fullföljs eller inte.Avtalet innehöll en skyldighet att instruera somicke uppfylldes. Ska då inte någon kritisera den rege-ring som inte uppfyller de skyldigheter som ingår i deavtal som ju säger att man ska grans-ka?Anf. 164 () replik:Fru talman! Kring detta avtal fanns en tolk-ningstvist mellan den svenska och norska sidan. Detfanns ingenting i situationen som gör att den s.k.informationsskyldigheten skulle vara nödvändig. Detfinns ingenting som talar för det. Det har ju ocksåKenth visat.Däremot hade man ändå gett en allmän instruktionnär det gäller affärsområdenas förlängning, nämligenatt det skulle ske på affärsmässiga grunder. Dettaskulle styrelsen agera efter. Det är ju också att upp-fylla avtalet.Vi kan inte säga till den attden har skrivit under ett avtal och sedan falskeligenförrått det och behandlat motparten på ett bedrägligtsätt. Vore det så skulle det finnas anledning till enkonstitutionell anmärkning. Men vad man har gjort äratt hävda en tolkning av avtalet, nämligen sin egentolkning av avtalet. Man har stått fast vid denna ochförsökt att på sitt sätt hävda nationella in-tressen. Det har regeringen haft all konstitutionell rättatt göra.Sedan kan man värdera om man hävdade bra eller mindre bra, tillräckligt aktivt elleralltför inaktivt. Men detta är icke granskningens, utanden allmänna politiska debattens sak att avgöra ochspegla.Anf. 165 PER () replik:Fru talman! har man favören av att i poli-tiska och affärsmässiga skeenden ha facit i sin hand.Om man följer analys och utgår frånatt regeringen hade rätt att välja nonchalansen somtaktik så vet vi nu att det inte var någon framgångsriktaktik.Vi som företrädare för den ena ägarparten - fördet var ju ett statligt bolag trots allt, och det är vi somär de yttersta företrädarna för denna statliga part - hardå skäl att ställa frågan i en kritisk granskning huru-vida det hade funnits en bättre metod att hävda äga-rens intressen.Då utgår jag fortfarande ifrån att det var en godidé att ingå det avtal som har upplösts. Det är frånden utgångspunkten som vi är många som säger oss:När man visste med sig från början att man hade etthelt avgörande och olöst problem med sig i bagaget -hur i hela friden kan företrädare för den ena ägarpar-ten säga: Det bryr jag mig inte om. Detta gäller dåunder förutsättning att denna part var intresserad avatt avtalet skulle hålla.Får jag därutöver, fru talman, understryka attKenneth , liksom för övrigt,hänvisar till att den instruktion som har givits frånregeringens sida till styrelsen var att det hela skulleskötas på affärsmässiga grunder. Detta är att bokstav-ligen säga tulipanaros.Affärsmässighet gäller nämligen enligt avtalet så-väl om beslut fattas enligt vanlig majoritetsregel somom det fattas i enlighet med den speciella rösträttsre-geln. Ty följande sade regeringen i sin instruktion tillstyrelsen: Följ avtalet, men vi vägrar att ge vägled-ning om hur ni ska förfara vid röstningstillfället. Detär precis där som regeringens instruktionsskyldighetbrast. Ty följande sprack också avtalet. Svårare är detfaktiskt inte, . Ungefär så var det somsaken utspelade sig. Avtalet brakade sönder därför atten fråga som har legat som en sten i skon sedan av-talet infördes aldrig någonsin löstes upp.Anf. 166 () replik:Fru talman! Jag har inte använt nonchalansenstaktik. Det har varit utskottets ordförande som tvågånger har försökt smeka de allmänna fördomar somfinns om vissa regeringsföreträdare medhårs. Jagtycker att vi borde avhålla oss från detta. Tidigaregällde det ett annat uttryck som brukar hänsyfta påstatsministerns karaktär, och det här brukar man klist-ra på näringsministerns karaktär.Om två parter har olika tolkning - vad ska man dågöra? Den borgerliga sidan säger och önskar: Deborde ha agerat, och de borde ha gjort något! Menvad skulle de ha gjort?Sverige hade en tolkning, och hade entolkning. Vad skulle då regeringen ha gjort? Det endasom fanns att göra var att kompromissa med dennorska tolkningen. Men är det säkert att det hade variträtt? Är detta en konstitutionell fråga? Det är enlämplighetsfråga. Den kan man ta i den allmännapolitiska debatten. Regeringen har rätt att vika för ochkompromissa med den norska tolkningen, och den harrätt att inte göra det - vilket som.När det gäller instruktionen om vilka rösträtts-regler som skulle tillämpas är det ju en fråga som intefanns - det är en icke-fråga, om man får tala EU-språk - före det här styrelsesammanträdet. Den väcksinte av den norska parten före det här styrelsesam-manträdet. Den uppstod efter det att omröst-ningen var gjord på styrelsesammanträdet. Manskulle behöva ålägga ministern att ha synskaegenskaper för att kunna förutse vad som skulle kun-na hända på styrelsemötet. De kraven ställer vi inteens på socialdemokratiska ministrar.Anf. 167 PER () replik:Fru talman! Vi behöver inte ställa sådana krav.Däremot bör vi ställa krav på att man kommer ihågvad man läste . Åtta månaderföre styrelsesammanträdet står det i den norska rege-ringens tolkning av avtalet att just de speciella röst-rättsreglerna ska gälla för exakt den typ av beslut vitalar om när det gäller styrelsesammanträdet den8 december.Då säger vi kritiker av - och detär jag som använder begreppet nonchalans, och detgör jag gärna ytterligare en gång - att han var non-chalant i hanterandet av vad han naturligtvis visstevar en helt avgörande punkt för framgången i fusio-nen. Då säger att man inte får ha nå-gon synpunkt på det när man sitter i konstitutionsut-skottet. Men, som sade, vem skaannars ha någon synpunkt på det?Vi är företrädare för hälften av ägarna i . Vi är kritiska till att vår företrädare i förhand-lingarna har gjort blankt ingenting för att avlägsna detsom han och alla andra visste var en avgörande svå-righet för att få till stånd ett fungerande företag. Den-na nonchalans knäckte företagsfusio-nen. Detta är knuten i hela denna diskussion. Vi ärkritiska mot därför att han vissteoch ingenting gjorde. Han satt på sin kammare ochinväntade nederlaget. Detta är inget bra sätt att vårdaen viktig och för landet kanske avgörande fusion medett stort och värdefullt företag.Anf. 168 () replik:Fru talman! Återigen glider Per ifrån detsom är granskningens uppgift. Per säger attBjörn borde ha kommit ihåg vad han hadeläst , nämligen den norska tolk-ningen av avtalet. Det är väl inte så säkert att hanborde göra det. Han befann sig inte i någon konstitu-tionell tvångssituation att behöva göra det. Han häv-dade avtalet och inte den norska tolkningen. Hanhävdade törhända den svenska tolkningen av avtaletoch inte den norska. Han var alltså i sin fulla rätt atttro att detta inte var ett problem, eftersom det inte stårjust någonting i avtalet om att affärsområdesbeslutska ha några särskilda majoritetsregler.Därför är detta en politisk kritik och inte en kon-stitutionell kritik.