prot · GO099 · 2000-10-11 00:00:00 — 1999, be-gärde att regeringen skulle återkomma medett förslag till ändring i 22 § LAS. sade attdetta skulle ske utan dröjsmål.Ansvarig minister överlämnade enproposition till , alltså överett år . Detta kan inte med bästa vilja i världensägas ha skett utan dröjsmål, särskilt inte om man tari beaktande att det funnits en lag, stiftad av den bor-gerliga regeringen , somvar prövad och som fungerade . Dåavskaffade den socialdemokratiska regeringen un-dantaget genom en av sina famösa återställare.Regeringen skulle alltså på hakunnat återkomma till och lägga fram ettförslag enligt riksdagsbeslutet. Lagen skulle med godmarginal ha kunnat verka i år.Att propositionen fördröjts och fått ett annat inne-håll än det som riksdag hemställt om kan jaginte se som något annat än en medveten obstruktionoch en förolämpning mot riksdag. För dettabör såväl statsrådet som hela regeringenklandras.Att pressen varit hård på regeringen från LO-facket är ingen förmildrande omständighet utan sna-rare ett uttryck för socialdemokraternas stora beroen-de av facket. LO:s förre avtalssekreterare har uppmanat till strid mot : "Det skasvida i att ge sig på LO-medlemmarnasrättstrygghet", säger han. LO tycks vara rädd för attäven smärre förändringar i arbetsrätten ska hota dessexistens.I en opinionsundersökning som gjorts av SKOPvisar det sig att stödet för LAS i nuvarande skepnadinte ens bland LO-medlemmar är särskilt stort. Hela44 % av LO-medlemmarna anser att den som bästklarar jobbet bör ha företräde framför den med längstanställning. Trots detta försvarar LO varje detalj iarbetsrätten för att behålla sina privilegier.Jag vill i detta sammanhang även ta avstånd frånden mycket osakliga och osmakliga kampanj somflera fackförbund har fört i pressen mot vårt förslag,och särskilt då mot Miljöpartiet.Än mer generande för socialdemokratin blir dentydliga kopplingen mellan ekonomiska bidrag frånLO och det socialdemokratiska partiet. En förbunds-anställd uttrycker det så här: "De fyra miljoner vi gettär förbundna med krav. Pengarna ska användas till attfatta beslut som gagnar våra medlemmar, annarsskulle vi inte ge dem." Det är ord och inga visor. Härställer facket krav. Inte en stavelse får förändras sominskränker de fackliga företrädarnas makt. De säger:Gör ni inte som vi säger blir det inga pengar! Vadsedan medlemmarna tycker verkar bekymrafackpamparna mindre.Gagnas då verkligen arbetsmarknaden av den ri-gida hållningen, som vänsterpartierna och LO harinom arbetsrätten? I alla fall hjälper det knappast alladem som står utanför arbetsmarknaden. Man värnarom dem som har ett arbete men är ointresserad av alladem som står utanför. Inlåsningseffekten gör det heltklart svårare för arbetslösa och för dem som är nya påarbetsmarknaden. Ungdomar och invandrare får detsvårare att komma in på en reguljär arbetsmarknad.Med en uppluckring av turordningsreglerna finnsförhoppningen att fler vågar byta arbete utan att vararädda för att vara de som först åker ut vid en ned-dragning på den nya arbetsplatsen. En större flexibi-litet och rörlighet gagnar svensk arbetsmarknad.Fru talman! När begärde att regeringenskulle återkomma med ett förslag till meden ny lagstiftning inom LAS gjorde den det medspecifika krav. Det skulle gälla att undanta två ar-betstagare i företag med upp till tio anställda.Regeringen har dock kommit med ett helt annatförslag som skiljer sig från det som majoriteten iutskottet har begärt. Grundat på utskottets uttalandenhar regeringen dragit långtgående slutsatser. Enligtregeringens proposition skulle undantaget gälla tvåpersoner som är av särskild betydelse för verksam-heten, en typ av nyckelpersoner. Det är mycket svårtatt finna en grund för detta beslut, särskiltnär regeringen lägger till att arbetsgivarens beslut skakunna prövas rättsligt även inom ramen för anställ-ningsskyddslagen.Detta skulle innebära en generell prövningsmöj-lighet utöver den som redan gäller med stöd av dis-krimineringslagarna och annan skyddslagstiftning.Regeringen är med stor sannolikhet väl medveten omatt det skulle kunna bli långa och kostsamma dom-stolsprocesser. Och i praktiken skulle inte de företagsom detta förslag särskilt riktar sig till, de små företa-gen, kunna använda sig av undantagsmöjligheten. Detär upprörande att ansvarigt statsråd och regeringlägger fram ett sådant förslag som så tydligt går emotdet som riksdag har hemställt om.Utskottets majoritet har återställt ordningenoch föreslår att arbetsgivaren ska göra bedömningenav vem som är av särskild betydelse, och detta skainte kunna överklagas inom LAS ramar. Det är pådetta sätt som det måste vara för att undantagsregelnska kunna vara användbar för de mindre företagen.Det finns ingen anledning att utgå från att arbetsgiva-ren skulle låta andra skäl bli avgörande än sådanasom är av särskild betydelse för verksamheten.Vad gäller annan lagstiftning, som jämställdhets-lagen, diskrimineringslagar och ledighetslagstiftning,prövas arbetsgivarens beslut i vanlig ordning motdessa. Det är naturligt och en garanti för att godtyckeinte ska uppstå.Fru talman! När utskottets majoritet i betänkandet1998/99:AU8 fattade beslut om att undantaget skullegälla företag med upp till tio anställda gjorde de ingå-ende partierna detta med ögonen öppna för att detexisterar olika uppfattningar om hur anställnings-skyddslagen bör utformas.Vi i Moderata samlingspartiet har t.ex. fört fram imotioner och reservationer att vi förordar ett avskaf-fande av turordningslagstiftningen. Vi har även tyd-ligt visat att vi ogillar lagstiftning som innebär trös-keleffekter. Trots detta ställer vi oss bakom betän-kandets lagtext då vi anser att det har fördelar framförden nuvarande lagstiftningen, som försvårar för äldrearbetskraft att byta arbete, som gör det svårare förunga och invandrare att få fäste på arbetsmarknadenoch som är ett hinder för alla andra som står utanförarbetsmarknaden.Utskottets förslag till ny lagtext är även betydligtbättre än propositionen, som skulle innebära att ar-betsgivarens bedömning skulle vara starkt inskränktoch även kunna prövas av domstol.Fru talman! När vi nu föreslår en ändring i LASgör vi det för att åstadkomma bättre förhållandensärskilt för de små företagen. Vi vet att turordnings-reglerna har varit en hämmande faktor för nyanställ-ningar. Det innebär att många som skulle ha kunnat fåett arbete har fått avstå från detta då företagaren hartvekat att anställa, till stor del på grund av en alltförrigid arbetsrätt och inte för att det har saknats jobb.Det här kommer tydligt till uttryck när små-företagare i annonser deklarerar att undantagsregeln iLAS förbättrar anställningsskyddet och skapar nyaarbetstillfällen.Anders sade att det var nonsens att dethandlade om ett värnande om de små företagen. Menär det inte ett tydligt bevis när just småföretagarna,mikroföretagarna, annonserar om att det här är ett braförslag? Jag ska läsa vad som står i deras annons:Den lilla regelförenklingen får stor betydelse föratt småföretagen ska våga anställa och kunna behållaviktiga personer vid neddragningar. Det minskarantalet uppsägningar, och det förstärker skyddet fördem som blir kvar. Småföretagare säger bara upp omman absolut måste. dåligt måste mankunna behålla viktig personal för den fortsatta driften.Undantaget ökar företagets chanser att snabbt återfålönsamhet. Den gamla regeln "sist in, först ut" funge-rar då inte. Regeln har också begränsat för anställdaatt byta arbete för att de riskerar att bli sist in.Man skriver att småföretagare är myckettacksamma för beslut för om attsmåföretagen ska få undanta två personer.Detta, , är verkligheten för små-företagaren, och det är småföretagaren som vi riktarvårt förslag mot.Vi kan titta på vad svenska folket tycker. EnSKOP-undersökning har visat att två av tre svenskaranser att principen "sist in, först ut" i anställnings-skyddslagen ska bytas ut. Speciellt unga människor,, anser att lagen är förlegad och till-hör en svunnen gammaldags arbetsmarknad.I den nya arbetsmarknaden, med helt andra kravän då de storskaliga industriarbetsplatserna förhärs-kade, kräver en modern arbetsrätt en ny grundsyn. Jaganser att perspektivet måste bytas i lagstiftningen. Istället för att motverka förändringar i företaget måsteinställningen vara att man bättre ska trygga företa-gens överlevnad. Det gör man genom att göra detlättare att anställa och underlätta förändringar påarbetsplatserna. Det är endast på det viset som svens-ka företag och offentliga arbeten kan vara effektivaoch konkurrenskraftiga. På detta vis blir det även flerarbeten och en ökad trygghet för de anställda.Fru talman! Vi har ett läge där framför alltstorstadsområdena har en bra tillväxt, till största delenberoende på en internationell högkonjunktur. Detfinns dock stora områden i som avfolkas ochdär arbetsplatserna minskar i en oroväckande takt.För dessa områden är alla förslag som bidrar till enökad anställningsvilja ett livsvillkor. Vi har med vårmoderata medverkan i förslaget till undantag i tu-rordningsreglerna avsett att bidra till en bättre funge-rande arbetsmarknad som är anpassad till 2000-taletsförhållanden. Det är visserligen en liten förändringmen ändå ett fall framåt. Mycket återstår dock attgöra för att man ska åstadkomma en modern ochflexibel arbetsmarknad. Vi har utvecklat hur vi ser pådet i våra många riksdagsmotioner.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till hem-ställan i betänkandet AU4 och avslag på reservatio-nerna.Anf. 88 CARLINGE WISBERG (v) replik:Fru talman! Jag skulle egentligen kunna nöja migmed att säga att det som har sagt inteär några nyheter. Det är de gamla vanliga uppfatt-ningarna. Jag delar naturligtvis inte det synsätt somPatrik argumenterar utifrån. Jag fäster helleringen större vikt vid det bevis - den här annonsen -som försöker framställa. Nog om detta.Däremot finns det två punkter som det kunde varaintressant att höra utveckla ett reso-nemang omkring. Han gör två påståenden.Han definierar det här som en mindre förändring iarbetsrätten. Då kunde det vara intressant att få ta delav hur och resonerar när det ären större förändring i arbetsrätten. Införande av god-tycke tycker jag faktiskt är en stor förändring och inteen liten.Han påstår också att den nuvarande lagstiftningenskulle göra det svårt för exempelvis ungdomar ochinvandrare. Han framställer det som nästintill omöj-ligt för dessa grupper att komma in på arbetsmarkna-den. Det skulle vara intressant att få veta på vilketsätt. Det är väl ändå inte den verkligheten vi möterute i samhället - att det är just lagstiftningen som ärett problem. Det finns säkerligen andra orsaker. MenNorinder påstår ju detta, och då kunde det vara intres-sant att få reda på vari detta består konkret i förhål-lande till lagstiftningen.Anf. 89 () replik:Fru talman! Jag måste något lite få kommenteradet Carlinge Wisberg inleder med. Han fäster ingenstörre vikt vid vad småföretagare tycker. Jagtycker att det mycket tydligt visar vad Vänstern stårför. Man fäster ingen vikt vid småföretagare.Inser inte Carlinge Wisberg att det är småföretagsam-heten, och företagsamhet över huvud taget, som ärgrunden för vårt välstånd? Utan företagsamhet skullevi aldrig ha haft den goda tillväxt vi har här i Sverige.Vi behöver fler och fler småföretagare. Vi behöverfler företagare över huvud taget.Vad gäller frågorna tycker inte jag att detta är nå-gon större förändring i arbetsrätten. Det är en mindreförändring. Här gör vi det lättare för små företagare.Carlinge Wisberg vet att vi har motionerat om betyd-ligt större grepp. Jag tror inte att det är dags att dis-kutera det nu; vi har inte tid till det. Men jag rekom-menderar våra motioner till läsning. Där kan Carlingese våra förslag. Även övriga kan bara läsa våra mo-tioner så ser de vår politik.Att det blir svårare att komma in för unga perso-ner är inte så konstigt. Man får inget fäste på arbets-marknaden om man blir den förste som åker ut vid eneventuell neddragning. Konjunkturer går upp och ned- det tror jag även att Carlinge skulle kunna ställa upppå. Efter med högkonjunktur kommerdet troligen andra tider med lågkonjunktur där företagmåste dra ned, och då åker de unga och välutbildadeförst ut. Man får inget reellt fäste på den svenskaarbetsmarknaden. Det är det som ligger till grund förvad jag sade. Även invandrare har samma situation.Anf. 90 CARLINGE WISBERG (v) replik:Fru talman! för ett resonemangkring småföretagarna och säger att jag inte skullefästa någon vikt vid dessa. Det är naturligtvis en de-batteknik från som inte stämmer i dethär fallet. Vad jag sade var att jag inte fäster någonvikt vid den här annonsen som någon form av bevis-föring i förhållande till den lagstiftning vi har atthantera.Jag konstaterar också att när hanvill införa ett godtycke på arbetsmarknaden inte defi-nierar det som en större förändring utan tycker att detär en mindre. Det tycker jag är en allvarlig signal. Detkanske också är en signal för att fram-över fundera kring vad man är på väg att hjälpa till attföra in på den svenska arbetsmarknaden när manlierar sig med partier som tycker att godtycke är enmindre förändring.Patrik för ett resonemang om vad dennuvarande lagstiftningen skulle innebära för problemför dessa grupper när det gäller att komma in på ar-betsmarknaden. Jag tror faktiskt inte attPatrik själv tror på den argumentering hanför till torgs.Anf. 91 () replik:Fru talman! Låt oss återigen ta upp den annonssom Carlinge tog upp. Den är undertecknad av , dvs. mikroföretagarnas företrädare iSverige, och den fäster Carlinge inget avseende vid.Det går inte att tolka det på annat sätt än att hanstruntar i vad småföretagarna tycker.Jag tror inte att Carlinge är särskilt medveten omen småföretagares villkor. Jag har själv haft förmånenatt vara småföretagare , och det är mångafaktorer som påverkar en företagare. Företagaren, ochframför allt småföretagaren, har alltid sitt företagsbästa för ögonen. Jag har svårt att föreställa mig atten småföretagare skulle ha godtycke vid en neddrag-ning. En neddragning är en mycket smärtsam process.Det är svårt att lämna någon arbetstagare i det lillaföretaget. Man blir goda vänner och står mycket näravarandra, och det är mycket svårt att göra detta. Detär på andra kriterier än godtycke som småföretagarenser till att någon arbetstagare lämnar arbetsplatsen.Han måste se till företagets bästa. Han måste se tillarbetstagarnas kompetens och kunnande.Anf. 92 () replik:Fru talman! Eftersom visade entidningsannons från småföretagarna kan jag visa enannan annons. Det är t.o.m. originalet från Aftonbla-det. Där tycker , , hotell- och restaurangfacketsamt precis mot-satsen till småföretagarna. Jag tycker inte att vi skaföra debatten på den nivån, men fårgärna kommentera detta.Det jag skulle vilja fråga om är rättstryggheten närdet gäller uppsägning av någon i ett företag. PatrikNorinder talar om att vi ska leva i verkligheten. Jagska först ställa en fråga: Hur många förhandlingarmed småföretagare har varit medom? Jag kan tala om att jag har varit med om en del imitt tidigare arbete som ombudsman. Jag vet att mankan göra undantag från turordningslistorna och gördet väldigt ofta. Men man gör det efter en lokal för-handling i en diskussion med den fackliga organisa-tionen och företagaren. Den allvarliga inskränkningsom den här förändringen innebär är att endast en partfår göra detta . Är det förenligt med etträttssäkert samhälle, ?Anf. 93 () replik:Fru talman! Egentligen spelardet rätt liten roll hur många förhandlingar vi har varitmed om. Jag kan dock nämna för attjag nu har avslutat det företag som jag har drivit un-der hela mitt yrkesverksamma liv. Tyvärr blev jagtvingad att säga upp min anställda personal, och detvar mycket, mycket smärtsamt.Jag tror att blandar ihop olikasaker här. Det förslag som vi behandlar rör detlilla företaget, de små företagarna, och det är därproblemen finns. I det stora företaget, i den storaindustrin - och det kanske är detta inriktar sig på - har man oftast inga större pro-blem. Där har man anställd personal som på heltidkan sköta sådana här frågor. Där har man en förhand-lingsordning med facket. Men så fungerar det inte pådet lilla företaget. Det är där vi nu försöker att un-derlätta för de små företagarna att få behålla kompe-tens, att få behålla de kunniga medarbetarna - demänniskor som är så viktiga för att företaget skakunna drivas vidare.Jag har sagt det tidigare, och jag kan säga detigen: Den lille företagaren månar om sitt företag ochsina anställda. Han gör ingenting av godtycke.Anf. 94 () replik:Fru talman! Jag vill hänga kvar vid frågan: Varförär då ni som vill genomföra denna lagändring sårädda för att det ska finnas en prövningsrätt för defackliga organisationerna eller arbetstagarparten i denhär förhandlingen? Ni säger att det är arbetsgivarenensidigt som ska bestämma. Om det inte är av god-tycke kan man ju förhandla om saken. Varför vill niinte göra det? Jag vill gärna ha ett svar.När sedan säger att detta är smär-re förändringar i arbetsrätten vill jag ställa ytterligareen fråga till , tidigare mo-deratpolitiker i , sade i en intervju med HelenaStålnert när han lämnade ordförandeposten i SAFföljande: Spräng hela det arbetsrättsliga regelverket iluften. Lite längre fram i intervjun beskriver han sigsjälv, på frågan om han kan karakteriseras som hökeller duva i , som att han kan betraktassom duva. Är det så jag ska betrakta ,som duva, i den här debatten?Anf. 95 () replik:Fru talman! får betrakta mig somhan vill. Det är avgick.Han får stå för sina egna åsikter, och vad den skånskapressen skriver är en annan sak.Låt oss gå tillbaka till prövningsrätten. måste inse att om man har en prövningsrättenligt det förslag som socialdemokraterna förde framskulle det bli omöjligt för den lille företagaren attanvända undantagsregeln. Det skulle bli långdragna,sega och framför allt mycket kostsamma dom-stolsprocesser. Då skulle man inte kunna använda sigav den typ av undantag som vi nu vill att man ska ha.Man får lita på företagarna. kandeklarera här i kammaren om han litar på de svenskaföretagarna eller inte. Jag gör det. Det blir inte god-tycke, utan det blir företagens bästa som står för fö-retagarnas ögon.Jag skulle vilja vända på frågan och säga: Vad ärrättvisan i att en person som har en dags längre an-ställning får behålla sin arbetsplats, medan den somär anställd senare inte får göra det? Vad ärrättvisan i det? Det vore bra om han kunde svara pådet.Anf. 96 ():Fru talman! Så är vi framme vid det riksdagsbe-slut som har föregåtts av så mycket bevakning imassmedierna, debatt i tidningar, annonsinslag frånfackliga organisationer. Av detta våldsamma larmoch den retorik som jag hörde i början från AndersKarlsson och Carlinge Wisberg kan man tro att dethandlar om förändringar av kolossalformat. Sanning-en är snarare den att det gemensamma förslag som visom är i majoritet i utskottet har lagt fram inte inne-bär någon borgerlig revolution utan en ganska margi-nell förskjutning till förmån för de små arbetsgivarna.Det handlar om turordningsreglerna, om rätten förföretag att i tider av kris, då man tvingas till uppsäg-ning, få undanta två personer från turordningsreglernasom annars säger sist in först ut. Det gäller företagmed upp till tio anställda.Det handlar alltså om en situation som just nu ärtämligen glest förekommande. Vi befinner oss påtoppen av en högkonjunktur, och det största proble-met just nu för flertalet arbetsgivare är att hitta nyamänniskor med rätt kompetens att anställa i företaget.Men det finns självklart företag, och de blir fler i enlågkonjunktur, som kommer att behöva avskedamänniskor för att företaget ska kunna leva vidare.Låt mig säga: Dialogen mellan parterna är fortsattdet absolut viktigaste redskapet för att skapa ett gottarbetsliv. Dialog är vårt bästa redskap för att skapabra arbetsplatser med gott arbetsklimat. Dialogenfungerar väl på arbetsplatser i de allra flestafall, och den ska vårdas.De fackliga organisationernas roll har förändratstämligen mycket på det lokala planet. Man är en kon-struktiv samarbetspartner. Självklart är både arbetsgi-vare och arbetstagare vinnare på att anställda har enbra arbetsmiljö, att alla trivs på jobbet, att man fårindividuella lösningar på förläggning av arbetstid, fårmöjlighet till en bra kombination av föräldraledighetoch arbetsliv, får uppmuntran och att alla är delaktiga.Båda parter är också vinnare på om företaget går bra.Det genererar trygg anställning, löneförhöjning ochkanske vinstandelar.Även med detta nya lagförslag kommer arbetsgi-varen att ha förhandlingsskyldighet med arbetstagar-parten. Huvuddelen av uppgörelserna om vem somska friställas kommer även fortsatt att lösas med dia-logens hjälp.Fru talman! Behövs denna regelförändring? Jagvill ange tre skäl till att jag tror att den behövs.För det första: Förändrade turordningsregler be-hövs för att möta en ny tid. Den arbetsrättslagstiftningsom vi har är utformad efter 1970-talets behovoch arbetsmarknad, dvs. det traditionella industri-samhället med stora företag som referensram. betraktas som utbytbara mot varandra och intesom innehavare av en unik kompetens. Arbetsrättenssyfte är att skapa trygghet för de anställda och för-hindra att arbetsgivare behandlar sina anställda god-tyckligt. Det är viktiga och riktiga principer för ar-betsrättslagstiftning. Men vi har hunnit till en annantid. Dagens arbetsrätt motverkar sitt eget syfte. Ar-betslivet har förändrats åtskilligt, och förändrings-takten accelererar.För det andra behövs förändrade turordningsreglerför dem som står utanför arbetsmarknaden, och det ärett stort antal människor. Även om regeringen målararbetsmarknadsläget i väldigt ljusa färger är det fak-tiskt 700 000 människor, eller av arbetskraften,som är arbetslösa eller sysselsatta i arbetsmark-nadspolitiska åtgärder, undersysselsatta eller latentarbetssökande. Lösningen på den problematiken ärsjälvklart inte enkel. Det krävs ett batteri av åtgärderför att komma till rätta med detta.Färre är också tillsvidareanställda. Beman-ningsföretagen står för en allt större del av den ar-betskraft som behövs på kort sikt. Många arbetsgivaretvekar att anställa bl.a. på grund av att det inne-bär ett stort ansvar, och man vet alltför lite om order-läget några månader framåt i tiden. Just in timehandlar inte om att producera för lager utan för ome-delbar leverans. Det är verkligheten. Förändradeturordningsregler kan vara en liten kugge till att flerföretagare vågar en fast anställning av en ung männi-ska med viktig kompetens. Förändrade turordnings-regler kan betyda att en ung människa med färskutbildning vågar söka sig till ett litet företag. Föränd-rade turordningsregler innebär ingen kraftig försäm-ring för den enskildes trygghet utan t.o.m. en för-stärkning för den som står utanför arbetsmark-naden. Den ökar chansen för unga människor, ochden ökar chansen till ett fast jobb på en arbetsplats.För det tredje: Förändrade turordningsregler be-hövs för de små företagens skull. Vi kristdemokraterhade gärna sett att det hade blivit en generell utform-ning av undantagsregeln. Det hade varit enklare, ochdet hade varit mindre risk för tröskeleffekter. Mentrots allt är undantagsregeln mest betydelsefull för ettlitet företag.På ett stort företag har man ofta en fackklubb somföretagsledningen håller kontinuerlig kontakt medockså i kristider. är väl förtrogen medföretaget, med företagaren och med arbetskamraterna.Det brukar inte vara svårt att nå uppgörelser om un-dantag på stora företag. Bedömningarna brukar över-ensstämma när det gäller vilken kompetens sommåste behållas för företagets fortlevnad.När det lilla företaget ska göra inskränkningar ipersonalstyrkan har man ofta ingen fackklubb påföretaget. Då kommer det i stället en ombudsmanutifrån som ibland saknar initierad kunskap om före-tag och arbetstagares kompetens. har den sor-tens förhandlingar kört fast och den fackliga partenhar då drivit en strikt turordning varpå det lilla före-taget riskerar att förlora nödvändig kompetens såvälför överlevnad som för sin framtida utveckling.Fru talman!