prot · GO0936 · 2000-11-29 00:00:00 — Är det skattefter bärkraft? Det är det förstås inte.Änkepensionerna försämrades sedanpå ett sätt som av många av oss upplevdes som oan-ständigt. Är det att ge till var och en efter behov? Detär det förstås inte. Änkepensionerna måste återställas.Maxtaxa inom barnomsorgen ger mest till redanvälbeställda grupper. Den är orättvis och ett typisktexempel på politisk styrning i stället för att ge med-borgarna det självklara förtroendet att välja lösningarefter de egna behoven.Det brukar heta att går man vilse tillräckligt längebörjar man känna sig hemma. Vi inrättar våra liv efterde regelsystem som finns, men i det beroende av detoffentliga som vi har talat om tidigare blir vi ocksåoerhört sårbara. Individerna, familjerna måste stärkas,utvecklingen måste vända.Anf. 13 ():Fru talman! Vi tar ansvar, säger ochskriker . Men det är inte det de gör,det är tomma ord. Vad de gör är att de gör av med depengar som det gavs möjlighet till genom ett hårtansvarstagande bl.a. från vår sida under förra man-datperioden. Det gäller att hålla ordning på begrep-pen, Hans Andersson.Nu var det inte vi i som åstadkompengarna, utan det gjorde många människor i Sverige.Det gjorde småbarnsfamiljerna, det gjorde pensionä-rerna, det gjorde flera som inte får tillgång tillde resurser som samhället har förbättrat bl.a genomvår försorg. De får inte tillgång till dem just därför attni driver en politik som inte minskar klyftorna i sam-hället. Ni ger inte åter till småbarnsföräldrarna deresurser som de behöver för att klara sin dagliga eko-nomi. Ni är inte med om att t.ex. höja grundavdrag iföräldraförsäkringen. Fråga gärna, ,men det är på det sättet. Ni är inte med om att geresurser tillbaka till de pensionärer som behöver denökade ekonomin, den ökade ekonomi som vi var medom att skapa.Fru talman! När säger att de tar an-svar är det tomma ord. Han verkar inte se att vi i daghar en skola som inte ger de kunskaper som ungdo-marna behöver när de går vidare i livet. Han verkarinte se att håller på att kantra, att vi har en delav som har mycket stor tillväxt, en annan delav har grundservicen, det naturliga för attkunna utveckla företag och människor, saknas. NärHans Andersson nickar innebär det inte att han ärmed om att ta ansvar för en praktisk politik som ledertill en förbättring. Han är fortfarande med om attleverera till dem som ger dem, tillsammans med soci-aldemokraterna, maktinnehavet. Så får det inte fort-sätta, fru talman!Anf. 14 ():Fru talman! Utanförskapet handlar inte bara ompengar. Men någonstans är det väl märkligt med ettland där de som har höga löner också har mycketmakt över allting annat, medan de som har lite pengarockså ska drabbas av att inte kunna påverka sin egensituation och inte kunna bestämma över andra viktigasaker i livet.Jag skulle vilja ställa en mycket konkret fråga tillsocialministern. Vi talar mycket om marginaleffekter.Det kan låta tekniskt, men det handlar just om möj-ligheten att själv påverka sin situation. Särskilt en-samförsörjare men barnfamiljer i allmänhet har mar-ginaleffekter som är av den graden att vi ser attsvenska direktörer flyttar utomlands när de drabbasav det. Men vanliga småbarnsmammor kan inte göradet. Varför vill inte ni påverka marginaleffekterna fördem som har de lägsta inkomsterna? Genom ett Pers-sonskt infall har ni försvurit er åt att sänka de högstadagistaxorna. Varför vill ni inte göra något åt de mar-ginaleffekter som verkligen betyder mest för demsom har de minsta marginalerna?Sedan talar vi en del om att det blir bättre förmånga människor , och det är mycket bra. Social-bidragen har för många människor heltoch hållet ersatt sjukförsäkring eller a-kassa menframför allt arbetsinkomst. Detta är ettutomordentligt tillfälle för regeringen att ta itu meden socialförsäkringsreform som just innebär att mankan komma över i helt andra strukturer som gör inte blir så inlåst. Med socialbidrag blir ocksåvägarna ut ur socialbidragstagandet omöjliga. Detvore bra om ni kunde satsa lite mer energi på att änd-ra strukturerna.Jag skulle vilja uppmana regeringen återigen att, istället för att ständigt försöka lägga livet till rätta förmänniskor, ta bort det som ligger i vägen för livet.Anf. 15 ():Fru talman! Jag ska ställa två frågor. Först skullejag vilja höra med socialministern om han skullekunna tänka sig att medverka till att ta fram beräk-ningar på vad en arbetstidsförkortning skulle kunnage, alltså hur den skulle kunna berika offentlig ochäven privat ekonomi.Hittills har man mest av rädsla bara räknat framvad en arbetstidsförkortning kostar. Men får vi färresjukskrivningar, lägre rehabiliteringskostnader ochfärre förtidspensioneringar, då får vi självfallet ocksålägre statliga utgifter. Och föräldrar som jobbar korta-re dagar kanske vågar skaffa fler barn. Vad ger dådenna ökade nativitet som vi längtar efter? Tryggarebarn som hinner träffa sina föräldrar får mindre behovav BUP, och skolkuratorer. Vi får också äldremänniskor som håller för att jobba ända fram tilltänkt pensionsålder. Det här skapar intressanta siffror.Jag skulle verkligen vilja få del av dem. Jag hoppasatt är beredd att ta fram sådana siffror.Sedan har jag en fråga till . Jagskulle verkligen vilja att förklarade förmig hur ni får resonemanget att gå ihop i er skugg-budget med de gigantiska skattesänkningar som niföreslår. Ni tänker också ta bort det kommunala ut-jämningssystemet. Vi vill ha tillväxt. Vi vill ha mind-re fattigdom i hela landet. Hur ska det fungera?Anf. 16 Socialminister ():Fru talman! sade någonting omatt vi hänvisar till vissa siffror. Men var det intevilka siffror som helst, utan de visar en dramatiskökning av sysselsättningen, fler människor i arbete,och det är grunden för att vi ska få välfärd i det härlandet.Den andra siffran visade hur mycket socialbi-dragskostnaderna har minskat i kommunerna. Attandelen socialbidragstagare nu minskar drastisktbetyder också att välfärden ökar och att ett störreantal människor kan styra över sina egna liv. Det var,, inte vilka siffror som helst. Det vargrunden för en fungerande välfärd.Lennart har tydligen missat det mesta somsker här i . Vi har redovisat vad som ska skenär ekonomin nu har vänt. Barnbidragen höjs frånden . Vi inför en maxtaxa i barnom-sorgen för att ge familjer möjlighet att få en funge-rande barnomsorg utan att de får de marginaleffektersom talade om. Det förslag som riks-dagen - såvitt jag har förstått - har fattat beslut ominnebär just att man lyfter marginaleffekterna ocksåfrån låginkomsttagarna.De sämsta ställda pensionärerna kommer att fåförbättringar från . Vi ska förhoppnings-vis besluta om mera resurser till sjukvården. Vihar gett besked om att vi tänker satsa ökade resurserpå skolan. Vi använder den ekonomiskt goda situa-tionen för att restaurera välfärden, ,för att skapa en större rättvisa, eller som jag skullevilja uttrycka det: för att öka jämlikheten.Bo Lundgren säger att politiken måste bli mindre.Den politiska sfären ska krympas. Men frågan är: Tillförmån för vad? Jag är övertygad om att ett väl funge-rande trygghetssystem är en grund för människorsfrihet. Om man krymper den politiska sfären hur somhelst är risken att vi får ett nytt förmynderi.Jag har sett att man i på allvarfunderar på att överlåta det som vi betraktar somsocialtjänstens myndighetsutövning till privata bolag.De rättigheter som vi som enskilda medborgare skaförsöka att hävda gentemot det offentliga ska nuhanteras av privata bolag utan insyn. Det är ett nyttslags förmynderi som jag hoppas att vi gemensamtaldrig ska få uppleva. Om man bara tar sikte på attminska demokratins verkningsradie och inte är med-veten om vad man gör i övrigt så är vi tillbaka i detgamla klassamhället och det gamla fattigsamhället.Och sedan, , ta gärna chansen ochredovisa på vilket sätt skatteförslagminskar inkomstklyftorna eller minskar klassklyftor-na. Jag har gått igenom alla de skatteförslag som BoLundgren undertecknade som skatteminister. Jagskulle kunna räkna upp alla de pålagor som lades påvanliga inkomsttagare och alla de förmåner som ladespå dem som hade det gott ställt i tillvaron. Säg enenda skattereform som du, , föreslogsom minskade klassklyftorna i det svenska samhället!Anf. 17 BO ():Fru talman! Det ska jag gärna göra. Att höjagrundavdraget på ett sätt som gör att arbetsinkomsteroch pensioner är skattefria upp till en nivå på var en reform som gör att vi intehar den utveckling som er högskattepolitik leder till,nämligen att de som har det sämst ställt och minstförmåga att betala skatt får betala ännu mer i skatt.Sedan blir jag bekymrad när jag hör den här debatten. Den handlar om hur man ska brytanyfattigdomen och öka den sociala rörligheten. Är detnågon av er som har hört ett enda ord från LarsEngqvist om hur enskilda människor ska få bättreförutsättningar?Lars har talat om ökade bidrag ochmaxtaxa. Det är inte föräldrarna som ska bestämmautan kommunpolitikerna. Varje förändring som hanhar talat om här innebär mer makt för honom självoch politiker runtom i landet. Låt föräldrarna be-stämma över barnomsorgen!Lars berömde sig av en fantastiskt brautveckling och väljer siffror och statistik som detpassar honom. Om vi tittar på en lite längre tidsperi-od, - - har antalet jobbminskat med 41 000. Antalet personer i arbetsförålder har minskat med 392 000. Det är ettjobbunderskott på 433 000. Då behövs det konkretaåtgärder för företagande och för jobb.Men det behövs också de åtgärder som vi taladeom, den viktiga sociala skattereformen som ger män-niskor självbestämmande över sina egna liv. Det somgläder när jag nu har tvingats att ge upp LarsEngqvist, och är att deborgerliga partier talar, fast med lite olika inriktning,om den enskilda människan som grunden för politi-ken, talar om vikten av att varje enskild människa fårmer makt, större förutsättningar att räcka till ochsjälva bestämma över sådant som ochLars vill bestämma över. Det är grunden föratt bryta nyfattigdomen och öka den sociala rörlighe-ten. Och det kan bli verklighet i oktober 2002.(Applåder)Anf. 18 Socialminister ():Fru talman! Historien har lärt oss två saker. Detena är att den väsentliga grunden för frihet är demo-krati. Demokrati betyder att vi gemensamt fattar be-slut om det som vi gemensamt tycker är viktigt.Det är alldeles riktigt att demokratins verknings-radie inte får gå för långt. Det finns en privat sfär somvi alla månar om, en sfär som vi inte tycker att någonannan över huvud taget ska lägga sig i. Men denpolitiska striden mellan och Socialde-mokraterna har handlat om huruvida vi gemensamtska ta ansvar för det som är grundläggande för indi-videns utveckling: omsorg, skola och vård.Det är det här som är grunden för att individen skautvecklas. Men varje gång vi har mötts i debatter harModeraterna lagt fram förslag som har inneburit att viskulle minska ambitionerna just på dessa områden.Man har tagit pengar från skolan, från vården, från degenerella välfärdssystemen och i allt väsentligt flyttatdem till höginkomsttagarna. Alla skatteförslag ochåtgärder har inneburit minskat offentligt åtagande ochstörre utrymme för dem som är rika. Detta leder tillökade klyftor.Det andra som ingår i demokratin är öppenheten,att vi ska granska vad som sker. Det är viktigt attModeraterna inser att om man för en allmän kampmot de förtroendevalda och mot den representativademokratin kan det grunda sig på att det här och varkanske inte fungerar. Men om man för en allmänkamp mot den representativa demokratin är risken undergräver förtroendet för det demokratiskasystemet och öppnar urskillningslöst för den typen avlösningar som man gör i där de sty-rande på allvar tänker sälja ut utred-ningsverksamhet till privata bolag. (Applåder)Överläggningen var härmed avslutad.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 23 november.3 § Meddelande om aktuell debattTalmannen meddelade att på begäran av Kristde-mokraternas riksdagsgrupp skulle aktuell debatt ommobbning anordnas tisdagen den 5 decemberkl. 11.30, efter voteringen.Från regeringen skulle statsrådet delta.Den inkomna skrivelsen hade följande skrivelse:Begäran om aktuell debatt om mobbningUnder har samhällets oförmågaatt komma till rätta med mobbning i skolan kommitatt uppmärksammas och diskuteras livligt. Genompersonliga kontakter och via massmedia har allt flerfått upp ögonen för de problem som många barn ochungdomar upplever på sin arbetsplats, skolan. Krist-demokraternas riksdagsgrupp anhåller om att talman-nen låter arrangera en aktuell debatt om mobbning.Skolan är genom skolplikten ett obligatoriskt in-slag i en ung människas liv. En skolpliktig pojke ellerflicka är i princip tvingad att infinna sig i skolan oav-sett hur de själva uppfattar miljön. Eleverna är såle-des i hög grad utlämnade åt skolledningens och denenskilda lärarens skicklighet, omdöme och inlevelse-förmåga. En obligatorisk skolgång ställer följaktligensärskilt höga krav på skolans ambition att forma ettgott arbetsklimat. Att slippa mobbning är en rättighetför varje ung människa.Det måste vara en självklar rätt att få känna i skolan. Ingen elev skall behöva på grund avhandikapp, ras, språk, hudfärg, sexuell läggning ellernågon annan orsak behöva känna rädsla för att gå tillskolan. Det är hela vuxenvärldens skyldighet att setill att skolan är en trygg plats för våra barn.Stockholm den 28 november 2000Göran HägglundGruppledare4 § Anmälan om inkomna faktapromemoriorom förslag från Europeiska kommissionen m.m.Talmannen anmälde att följande faktapromemori-or om förslag från Europeiska kommissionen inkom-mit och överlämnats till utskott:2000/01:43 Förslag till rådets förordning om organi-sering av sockermarknaden KOM 604/00 till mil-jö- och jordbruksutskottet2000/01:44 Förslag till rådets förordning om vissakoncessioner i form av gemenskapstullkvoter förvissa jordbruksprodukter och om anpassning, somen autonomövergångsåtgärd, av vissa jordbruk-skoncessioner enligt med LitauenKOM 637/00 till miljö- och jordbruksutskottet2000/01:45 Förslag till och rå-dets förordning om sjösäkerhetskommittén ochom ändring av förordningarna om sjösäkerhet ochförhindrande av förorening från fartyg samt för-slag till och rådets direktivom ändring av direktiven om säkerhet på fartygoch förhindrande av förorening från fartygKOM (2000) 489 till trafikutskottet2000/01:46 Meddelande från kommissionen om Eu-ropeiska unionens oljeförsörjningKOM (2000) 631 slutlig till näringsutskottet2000/01:47 Förslag till rådets förordning om budget-förordningen för Europeiska gemenskapernasallmänna budget COM (2000) 461 till finansut-skottet2000/01:48 Kommissionens meddelande till Rådet,, Ekonomiska och socialakommittén och Genomförandeav ett europeiskt område för forskningsverksam-het: riktlinjer för unionens åtgärder inom forsk-ning (2002-2006) KOM (2000) 612 till utbild-ningsutskottet5 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotion 2000/01:Fi9 till finansutskottet6 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 2000/01:KU1Skatteutskottets betänkanden /01:SkU1, SkU6och SkU37 § Totalförsvarsbudgeten för år 2001Föredrogsförsvarsutskottets betänkande 2000/01:FöU1Totalförsvarsbudgeten för (prop. 2000/01:1delvis och förs. 2000/01:RR2)Anf. 19 ():Fru talman! Dagens försvarsdebatt handlar formelltom nästa års anslag och inriktning inom politikområ-dena försvarspolitik och skydd mot olyckor. Reellthandlar det naturligtvis om avväganden som får avgö-rande betydelse för försvarspolitiken under nästaförsvarsbeslutsperiod, alltså 2002 till 2004, men i likahög grad också om tiden fram till 2010.I våras fattade ett beslut som öppnadeför den största destruktionsprocessen i det svenskaförsvarets historia. Människor som kostat miljarderatt utbilda, fastigheter och anläggningar som kostatmiljarder att bygga och materiel som kostat skattebe-talarna hundratals miljarder avvecklas nu i en oerhörtsnabb takt. Att en försvarsreform är absolut nödvän-digt är vi helt överens om i denna kammare, menvarför denna okontrollerade förstörelseprocess?Nästa års budget fortsätter marschen mot avgrun-den. Trots alla varningssignaler fortsätter regeringensom om ingenting har hänt. När kartan och terrängeninte stämmer överens, väljer regeringen kartan -precis som i den fråga som var upprinnelsen till vå-rens beslut, nämligen den om kompensation för ef-fekterna av anslagsförordningen eller, enklare ut-tryckt, när dåvarande finansminister rabarber på 15 miljarder av Försvarsmaktenspengar och vägrade attlämna tillbaks dem.Vårens beslut var inget försvarsbeslut. Det var ettinfrastrukturbeslut. Man lade ned utan att bygga upp.Man lovade i ord, men levererade inget i handling.Alla de viktiga avgöranden som krävs för att reali-sera den nödvändiga försvarsreformen lyser ännumed sin frånvaro.Innan samtliga viktiga systemfrågor var avgjordagick man till verket och lade i stort sett allt i diverseutredningar. Personalförsörjningen är kanske detvärsta exemplet. Inga frågor är avgjorda, trots attmånga - t.ex. ett förändrat värnpliktssystem, ny be-fälsordning, ändrade villkor för tjänstgöring utom-lands, visstidsanställda soldater och sjömän - är ab-soluta förutsättningar för att det över huvud taget skabli någonting av det fagra talet om ett nytt försvar.Frågan om finansiering av internationella insatserär en annan. Vad spelar det för roll att kunna när detinte finns pengar för att göra? Satsningen på interna-tionella insatser kostar nämligen - både att kunna,dvs. att skapa förmåga, anskaffa materiel och hållaberedskap - och att göra, dvs. att skicka ut våra för-band när det bränner till.Det senaste exemplet är de 1 900 män och kvinnorsom nu anmälts till EU:s militära krishanteringsstyr-ka. Den årliga kostnaden för utbildning och bered-skap för att hålla dem i skick är en kvarts miljard omåret. Det går på oförutsett - hur nu denna ambitions-nivå kunde vara oförutsedd för regeringen - inomramen för de reguljära försvarsanslagen. Investering-arna uppgår till över 600 miljoner - en engångskost-nad som betalas från materielanslagen. Kloka åtgär-der - javisst, men de kostar.Kostar, och kostar mer, gör det också när det blirtal om konkreta insatser. Om vi ska använda hela denanmälda styrkan - vilket inte är särskilt sannolikt menändå ett exempel - kostar det nästan 2 miljarder omåret. De pengarna finns inte. De pengar som regering-en lyckats skaka fram tas dessutom ihuvudsak från de ordinarie anslagen för förbands-verksamhet och materielanskaffning. Utan att berättadet för har regeringen i budgetpropositio-nens redovisning av utgifterna för 2002 och 2003urholkat dessa anslag med en halv miljard om året.Det är inte bara otillständigt, utan det är också enåtgärd som direkt minskar möjligheterna.Grundkostnader och insatskostnader för den inter-nationella verksamheten är inte utbytbara. Att in-satskostnaderna inte bara måste särredovisas utanockså särfinansieras är en absolut nödvändighet fören planerad utveckling av försvaret, alldeles oavsettekonomisk nivå. Men det är inte bara denna halvamiljard som äter ur den lilla skärv som blev resultatetav vårens beslut. Enligt Försvarsmaktens internaplanering saknas 1 ½ miljarder under nästaförsvarsbeslutsperiod. Det är inte bara de 5,5 miljar-der som det redan fattats beslut om som ska bort. Nuska verksamhet för ytterligare 1 ½ miljarder tas bortfrån den ambitionsnivå och inriktning som fastställ-des . Vad ska bort? Vad ska läggas ned? Vadska inte anskaffas? Verkligheten kräver svar redan idag.I praktisk handling motverkar regeringen reforme-ringen av försvaret. Den i praktiken närmare 20-procentiga reduktionen av försvarsanslagen gör detohyggligt svårt, kanske omöjligt, att drivaen avvecklings- och utvecklingsprocess. Materielsi-dan är här det kanske värsta exemplet.Riksrevisionsverkets senaste rapport hot tillskrot visar tydligt att visionen om det nya försvaretriskerar att bli en tumme, eller kanske t.o.m. en mi-nustumme. RRV visar på att det fria utrymmet framtill 2010 när det gäller materielanskaffningen är 6miljarder kronor. 6 miljarder av 220 är felräk-ningspengar i ett tioårigt tidsperspektiv. Och vadvärre är - om kostnadsökningarna fortsätter på sam-ma sätt som är detinte 6 fria miljarder, utan då är det 16 miljarder somfattas. Vad ska bort? Hur ska de högtflygande planer-na realiseras?Men det finns alternativ. Förutsättningen för attgenomföra en försvarsreform är nya pengar och en nyinriktning. Förutsättningen för att genomföra för-svarsreformen är också politisk vilja och förmåga attlägga fram förslag, också i alla svåra knäckfrågor.Regeringen har haft kraft att spara och lägga ned.Men att riva ned är lättare än att bygga upp, särskiltunder den extrema knapphets iskalla stjärna som lyseröver det svenska försvaret. Omställningen av försva-ret hade varit nog svår även med oförändrade försvar-sanslag. är den i många avseenden omöjlig.Fru talman! Självklart står jag bakom alla reser-vationer från i betänkande FöU1. Förtids vinnande inskränker jag mig till att yrka bifall tillden första i raden, närmare bestämt reservation nr 2.Det gör jag inte för att den är viktigare än andra utanjust för att den kommer först.Anf. 20 ():Fru talman! har genom årets bud-getuppgörelse mellan , ochSocialdemokraterna ställt sig bakom de utgiftsramarsom vi tre partier har kommit överens om.Vi har också ställt oss bakom det stora försvarsbe-slutet från och ser det nu som enhuvuduppgift att detta följs upp och verkställs på ettbra sätt. Det är en nog så svår uppgift, eftersom erfa-renheterna från tidigare stora besparingsbeslut oftaresulterat i större utgifter när slutnotan levererats.Detta beror på en dålig uppföljning av besluten ochpå att vissa beslutsfattare saboterat eller inte förståttintentionerna i de demokratiskt fattade besluten.Vi tror därför att en huvuduppgift för försvarsut-skottet och Försvarsdepartementet blir att under denärmaste åren följa upp det radikala beslutet att ställaom totalförsvar från ett invasionsförsvar tillett insatsförsvar på ett sådant sätt att beslutet får ettkonsekvent genomslag och ekonomiskt önskvärdaeffekter. blir alltså uppföljningenviktigare än att fatta nya djärva beslut.I förra årets budgetmotion lyfte vi fram tregrundläggande strukturproblem i den svenska för-svarspolitiken. För det första gällde det brister i detekonomiska tänkandet, någonting som har belyst. För det andra gällde detalltför stora och svårmotiverade materielbeställning-ar. För det tredje gällde det en överdimensionering avpersonalstyrkan.Efter det senaste försvarsbeslutet börjar vi se entendens till en viss anpassning av personalstyrkan.Däremot kvarstår i allt väsentligt de två första pro-blemen, alltså med det ekonomiska tänkandet ochmed de stora, felaktiga och tyngande materielbeställ-ningarna. Inom parentes kan jag säga att nämnde att det fria utrymmet fram till år2010 endast var . Men detta är juen konsekvens av de stora, tunga beställningar som viännu inte har betalat av, exempelvis 7 miljarder kro-nor för fram . Det ärklart att det inte blir någonting över då.I vår motion till årets budget har vi därför haftsom ambition att på ett konstruktivt sätt komma medförslag till systemförändringar för att underlätta att nåresultat med den inledda och nödvändiga omstruktu-reringen av försvaret. De övergripande säkerhetspoli-tiska frågorna, som öppnat för den nya försvarspoliti-ken, överlåter vi till våra kamrater i utrikesutskottetatt hantera. Dem kommer jag inte att beröra.Efter en genomförd beredning i utskottet har vi nuvalt att reservera oss på tre områden. För det förstavill vi se att man genomför en omfördelning inomförsvarets utgiftsramar med föratt uthålligt säkra resurser för den internationellakrishanteringen.Den andra reservationen gäller att vi vill att denpågående materielförsörjningsutredningen får somtilläggsdirektiv att analysera möjligheten att stimuleraförsvarsindustrin att övergå till civil produktion samtatt ett program tas fram i syfte att reducera gjordaöverbeställningar på materielsidan.