prot · GN09126 · 2000-06-13 00:00:00 — Men jag tycker inte att det verkar så specielltteknikneutralt om man menar att glesbygden kommeratt få det svårare med att få till gång till infrastruktu-ren. Då har man inte ägnat många tankar åt den ex-plosion av tekniska innovationer som har kommitbara , halvåret eller veckorna med nyalösningar av trådlös kommunikation. I framtidenkommer avstånden att spela en betydligt mindre roll,och framtiden är egentligen redan här. Men hur på-verkas då marknadssituationen av att staten går inredan innan och säger: Där vi inte får någon mark-nadslösning ska vi subventionerna, så vänta ni mark-nadens aktörer med att gå in, för väntar ni lite så kanvi ge er lite pengar för detta.Jag vill erinra, vilket också står i vår motion, omatt mänskligheten begåvats med mobiltelefoner,telefaxar, datorer och mycket annat, bara genomefterfrågan och tillgång på marknaden, utan någotsom helst statligt stöd eller planering. Varför vill interegeringen ge även produkter för digital kommunika-tion via kablar och mobila nät en chans? Tyder tidiga-re stora statliga planeringsobjekt i och andraländer på att det brukar vara lyckosamt med storastatliga satsningar? Som liberal tycker jag att detkänns väldigt märkligt att man inte vill ge marknadenoch teknikutvecklingen en chans.Fru talman! Jag vill också kort beröra utskottetsavstyrkande av våra motioner som berör förslag ompersonaloptioner. Det visar, tycker jag, på en mycketbristande kunskap hos utskottsmajoriteten om hurstark den internationella konkurrensen är i IT-branschen och på en mycket gammalmodig ochtrångsynt inställning till arbete och företagande.I IT-företagen är den mänskliga faktorn oerhörtviktig. Människans kompetens och skaparkraft är värtmycket mer än den någonsin varit i den tyngre indust-rin. Givetvis är därför arbetsgivaravgifter, socialaavgifter, inkomstskatter och liknande avgörande förmånga företag när det gäller var de ska göra sinainvesteringar. Det finns internationella storföretagsom gör upp rankningslistor över ländernas skatte-system. Ska vi i behålla vår tätposition, måstevi förstås göra vad vi kan för att göra det möjligt förföretagen att arbeta härifrån. råder det bristpå arbetskraft i många teknikföretag, och det råder enkamp dem emellan för att få behålla sin anställda.Möjlighet att ställa ut personaloptioner, alltså en rättatt teckna andelar i företaget särskilt för de anställda,är förstås ett utmärkt sätt att behålla människor.Den framflyttade betalningen av sociala avgifterför optionsutdelningen har däremot gjort att uttag avsocialavgifter grundas på en okänd framtida värdes-tegring som innebär en stor osäkerhet för företagen.Risken för höga sociala avgifter av-skräcker mindre företag från att införa ett optionspro-gram. Majoriteten i skatteutskottet har besvarat mo-tionerna som tar upp detta problem, dels med att enhög och oväntad värdestegring av aktiernas värderiskerar att bli betungande för arbetsgivaren och lik-nande, dels att det skulle vara orättvist att främjaarbetare inom vissa branscher när man inte kan göradet i alla. Majoriteten menar alltså att man inte börfrämja denna möjlighet eftersom optionsförfarandetinte är vanligt i alla branscher. Detta tycker jag vittnarom ett mycket omodernt och kontraproduktivt tän-kande, men förvisso ett traditionellt socialdemokra-tiskt. Ingen får ha det bättre än andra. Man ska mot-verka att vissa människor lyckas, åtminstone om detsker genom enträget och hederligt arbete. Men där,fru talman, slutar logiken. Med en mer ideologisksocialistisk tankebana vet vi ju att marxismen förut-spår en revolution av arbetarproletariatet, då dessaska ta över just produktionsmedlen. Kapitalisterna,säger man, äger produktionsmedlen, profiterar ochsuger ut arbetskraften. Ur det synsättet tycker jag attdet borde kännas som ett litet problem att främja attarbetarna i IT-företagen på ett förmånligt sätt blirdelägare av just produktionsmedlen. Det borde hellerinte vara ett problem att de anställda stannar längreoch får en trygg anställning. Det borde heller intevara något problem göra vad som är möjligt för att fåsmåföretagen att växa och våga satsa för framtiden.Fru talman! Det är verkligen dags att ta mobiltele-fonstrålningen på allvar.Den 11 maj presenterades rapporten and Health i , skriven av en kom-mitté - on Mobile Phones- utsedd av den brittiska regeringen. Kommitténförordar bl.a. att information om olika telefonersstrålningsgrad, dvs. SAR-värdena, bör göras tillgäng-lig för konsumenterna, att minderårigas mobiltelefo-nanvändande begränsas av försiktighetsskäl samt attmobiltelefonbranschen undviker marknadsföring avmobiltelefoner gentemot barn. Det är framsynta ochvälkomna förslag som borde vara än mer relevanta iett mobiltelefontätt land som Sverige.Larmrapporter om att strålning från mobiltelefo-ner kan orsaka nervskador, hudskador, cellföränd-ringar och cancer har duggat mycket tätt de senasteåren. Resultaten är förvisso omtvistade. Men det endavi säkert kan veta är att vi ännu har för lite kunskapför att veta någonting säkert alls om mobiltelefoner-nas farlighet eller ofarlighet. Lika lite som det ärbevisat att telefonerna är farliga kan vi hävda att de ärofarliga - men de resultat som presenterats gerdefinitivt anledning till eftertanke.Försök, fru talman, har visat på en koppling mel-lan strålning från mobiltelefoner och negativa biolo-giska konsekvenser. Flera undersökningar visar attmobiltelefonanvändare känner av huvudvärk, kon-centrationssvårigheter och sömnrubbningar som deförknippar med användningen av mobiltelefoner.Exponeringen misstänks också bl.a. påverka minnetoch arvsmassan samt ge förändrat blodtryck. Sam-bandet med tumörer är omdebatterat. Australiskaforskare har rapporterat om en fördubblad cancerfre-kvens hos möss som utsatts för radiostrålning avsamma typ som från mobiltelefoner. I visar engrupp militärer, som varit utsatta förjust mikrovågsstrålning, upp en dramatiskt ökad död-lighet i olika cancerformer. Ett forskarlag vid Lundsuniversitet har funnit att strålning kan göra att protei-ner i blodet tränger in i hjärnan, vilket i förlängningenkan leda till MS, Parkinson, Alzheimers sjukdom osv.Fru talman! Vi vet att starka mikrovå-gor är farliga. Det vi inte vet ännu är om långtidsef-fekter av svag radio- eller mikrovågsstrålning kanpåverka hälsan. Vad betyder ett dagligt mobiltelefo-nanvändande ? Effektersom höjd cancerrisk kan ju ge genomslag först efterjust exponering.Det som framför allt ger anledning till eftertankeär att själva användningen av mobiltelefoner harändrats dramatiskt : från korta af-färsmeddelanden till långa samtal med familj ochvänner samt konferenssamtal som kan vara upp tillflera timmar. Dessutom har användarnas snittåldersänkts. Mobilanvändningen ökar mycket snabbt blandsmå barn, som utsätts för en större andel av strålning-en än vuxna. Strålningen når längre in i barns huvu-den, som eftersom de fortfarande växer är mer käns-liga för olika typer av påverkan.Så vad ska man egentligen göra? Mitt syfte ärverkligen inte att bedriva någon som helst skrämsel-propaganda - jag använder själv mobiltelefon myck-et, med öronsnäcka - eller att uppmana till mobilboj-kott. Men vi menar att det är väldigt viktigt att gåvarsamt fram i terräng vi inte riktigt känner till och attdärför låta försiktighetsprincipen råda i stället för attbara ånga på - och framför allt: att ge allmänhetenoch människor själva möjlighet att välja säkerhet föreovisshet.Det bästa vore förstås om mobilbranschen själv-mant tog sitt ansvar. Trots påtryckningar vill tillver-karna inte öppet redovisa hur mycket våra mobiltele-foner strålar. Vi tycker det borde vara naturligt förtillverkarna att ge konsumenterna själva möjlighet attbedöma vilka faktorer man vill väga in när man skaf-far en ny mobiltelefon. Att som man gör nu hemlig-hålla uppgifter om strålningsvärden tyder på en för-myndarmentalitet som inte på något sätt hör hemma iett modernt samhälle. Vi har ju märkning av lågstrå-lande datorskärmar - varförinte ett liknande initiativ från mobiltelefontillverkar-na? När lanserar sin första lågstrålande tele-fon? kan man fråga sig. Jag tror att det här skullekunna bli en bra konkurrensfördel för . Kon-sumentintresset är redan nu starkt, och det blir barastarkare.Till sist, fru talman, är det naturligtvis särskiltviktigt att ta ett ansvar när det gäller barn och mobil-telefoner. Statliga har här föregått med extremtdåligt exempel genom att marknadsföra en särskild"barntelefon" avsedd för 7-12-åringar. menaratt man bara svarar mot ett uttryckt behov hos föräld-rar och deras barn. Men en marknadsföringskampanjsyftar ju inte enbart till att tillgodose en efterfråganutan även till att öka och skapa denna. legitime-rar och uppmuntrar härigenom barns mobiltelefonan-vändning. Och inte stannar intresset vid 7-åringar.Nej, alltfler 5- och 6-åringar ska ha en mobiltelefon.Innan man har fått sina första riktiga tänder ska manha en mobiltelefon.Men om inte branschen tar sitt ansvar för konsu-mentupplysningen, och för barns säkerhet, harvi politiker ett ansvar. Som framgår av en artikel iAftenposten reagerar också Barneombudet, dvs.Barnombudsmannen i . Det här är mycket vik-tigt. När industrin inte tar sitt ansvar måste myndig-heterna agera. Jag har i ett brev uppmuntratSveriges BO att ta tag i den här frågan.Fru talman! går före och visarvägen. Mot bakgrund av de motstridiga uppgifternaom mobiltelefonins risker, och i avvaktan på denforskning som pågår både i och internatio-nellt, är det rimligt att den seröver möjligheterna med antingen varningstexter sominformerar om de oklara hälsoriskerna eller ett systemmed miljömärkning baserat på t.ex. strålningsvärde-na, dvs. Frågan är om miljöministerKjell eller näringsministern vågar ta initiati-vet till detta.Dessutom tycker jag att näringsminister bör tänka över om det verkligen är ettstatligt bolags uppgift att marknadsföra en produktmot små barn som kan visa sig vara hälsofarlig. Ochsocialminister bör ta sig en funderareöver ansvaret för en eventuell framtida stor och all-varlig folkhälsofråga.Hittills har det varit oroväckande tyst från rege-ringshåll. Det är dags att vakna nu.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till reserva-tionerna 29 och 33.Anf. 51 () replik:Fru talman! Först tycker jag att det som sade om löntagarägande i IT-företagen var bra.Det har vi absolut ingenting emot.Men sedan gällde det den kabel som man läggerutefter Norrlands kustland. Det är just det som är minpoäng: Man lägger den i kustlandet. De flesta kraft-ledningsstolparna går faktiskt i inlandet. Det vi härmåste se till är att även inlandet får bra bredbandstill-gång. Har försökt ringa medmobiltelefon uppe i norra inland vet hon attdet inte är det lättaste, och alternativen är faktiskt inteså många.När det gäller strålningsriskerna instämmerVänsterpartiet. Vi har motionerat om detta, och vihoppas att vi tillsammans kan hjälpas åt att driva denhär frågan.Anf. 52 () replik:Fru talman! Vi har helt enkelt ett annat sätt att sepå de här frågorna än vad t.ex. Vitror att marknaden kan åstadkomma, kommer attåstadkomma och redan åstadkommer lösningar på dehär frågorna - för hela landet. Men vi tror inte ska lägga ned 5-8 miljarder av statens och skat-tebetalarnas pengar på detta. Marknaden har redanvisat att den har förmåga, kraft, kunskap och vilja attlösa de här problemen. Då ska vi inte lägga ned skat-tepengar och statliga pengar på att göra samma sakeller slå undan fötterna för de privata entreprenörerna.Man kan roa sig med en liten sammanräkning.Detta gäller inte riktigt den här frågan men snubblan-de nära. Den tredje generationens tillstånd för mobil-telefoni, UMTS-licenserna, har vi förordat att manska auktionera ut. Det skulle kunna ge ungefär 50miljarder till statskassan. Lägger man till de 8 miljar-derna för nedgrävning av kablar som redan finns ellerkommer att finnas - en onödig utgift - får man unge-fär . Frågan är väl, fru talman, omSverige egentligen har råd med en socialdemokratiskregering, stödd av vänsterpartister m.fl., som slängerut skattebetalarnas pengar i stället för att hämta inmer.Anf. 53 () replik:Fru talman! Det är riktigt att vi motsätter oss enutauktionering av tredje generationens mobiltelefon-licenser. Det gör vi av den anledningen att vi ärövertygade om att de multinationella företag somkommer in och tar de här licenserna, om det blir bud-givning, säkert kommer att kompensera sig. De beta-lar inte ut de här pengarna i onödan, utan de ser till attfå in dem i slutändan. Då är det vi konsumenter sommed sämre kvalitet och högre taxor kommer att fåbetala.Anf. 54 () replik:Fru talman! Vi har annorlunda synpunkter även pådetta. Vi tror inte för att man kommeratt kunna ta ut den här summan av konsumenterna,dvs. av oss som använder mobilerna. Detta är heltenkelt något man betalar in till staten av den vinstman har genererat och kommer att genererafortsättningsvis. Det kommer inte att drabba konsu-menterna.I t.ex. fick staten in drygt 300 mil-jarder kronor. I beräknas det ge ungefär170-200 miljarder kronor. Och i , som är ettmindre land, beräknas det ge ungefär 50 miljarderkronor. Ingen kan veta, men det är vad man tror.Frågan är väl egentligen: Har verkligenråd med en regering som inte vill ta hem dessa in-komster till statskassan utan som i stället slänger utpengar, t.ex. 8 miljarder på en IT-investering genomatt gräva ned kablar eller hänga upp dem i stolpar närmarknaden redan har lösningen?Anf. 55 () replik:Fru talman! Låt mig också börja med att ge EvaFlyborg en eloge för hennes sätt att driva frågan omstrålningsriskerna, även om den kanske inte platsardirekt i dagens debatt. Men det finns också från Cen-terpartiet motioner på detta tema där vi tar upp precissamma frågor. Det är viktigt att denna debatt hållslevande. Den här typen av risker måste man nämligenvara uppmärksam på, eftersom det, precis som EvaFlyborg säger, är på som det finns potenti-ella risker med den här tekniken.När det gäller den digitala allemansrätten tyckerjag att sätt att resonera lämnar en del iövrigt att önska. företräder ju liberalavärden, valfrihet för människan. Därför är det märk-ligt att ni i så tungt lutar er mot att mark-naden ska lösa detta och att det bara är de behov somman nu kan se som ska tillfredsställas. Om det upp-står andra behov så får man diskutera demdå. Hur gör ni i när ni bedömer behovetav framtida kapacitet i olika delar av landet, när nisäger att det räcker med att marknaden bygger ut efterhand som det behövs? Det skulle jag vilja veta.Sedan vill jag ställa en fråga till . Häri har vi ju en modell som Center-partiet vill tillämpa i hela landet, nämligen ,som är operatörsneutralt och ställer svartfiber tillförfogande och som fungerar alldeles utmärkt. Föror-dar en utförsäljning av till denprivata marknaden, eller tycker att Stokabska finnas kvar i ägo?Anf. 56 () replik:Fru talman! Det är roligt att även ni i Centerpartiethåller med om att frågan om strålning från mobiltele-foner är aktuell och intressant. Det är bara synd att nii har missat att vi har en reservation idagens betänkande som ni hade kunnat ansluta er tillom ni ville och om ni verkligen tycker att detta är enviktig fråga. Men tack ändå för elogen, den tar vi tilloss.Jag tycker inte att det egentligen är så mycket val-frihet när man tar skattebetalarnas pengar för atthänga upp kablar i ledningsstolpar eller gräva neddem i diken. Då har man ju redan bestämt sig t.ex. fören viss teknik. Då har man bestämt sig för att densom gräver mest och snabbast får mest fördel av detsenare. Vad vi säger är helt enkelt att vi tror att dettaär ett första steg i en explosion av olika möjlighetersom vi nu ser, och då kan och ska marknaden klara avdetta. Man ska inte använda skattebetalarnas pengarför att gräva ned eller hänga upp kablarna i stolpar,när marknaden faktiskt redan kan eller har löst pro-blemet.Vi säger också att vi inte vet hur stort det framtidabehovet blir. Därför vill inte jag låsa mig vid någongräns på en, två, fem eller , eftersom vihelt enkelt inte vet hur stort behovet blir. Alltflerundersökningar visar att alla människor inte vill ha 2megabit eller mer, som är den tekniska beskrivningenpå bredband, utan att de mycket väl kan tänka siglägre kapacitet. Med den nya trådlösa överföringenbehöver man dessutom inte vara låst vid dessa kablareller fiber som man vill gräva ned. Vi värnar alltsåverkligen om valfriheten. Men vi vill också värna omskattebetalarnas pengar.Anf. 57 () replik:Fru talman! försöker att få argumen-tationen att gå ihop. Man släpper medvetet fram lo-kala monopol med långa bindningstider och försäm-rad valfrihet för konsumenterna. Vad är det för liberalpolitik? Det är ju just för att motverka detta som vifrån säger att det är ett samhälleligtansvar att ställa nät till förfogande. Sedan kan allasom jobbar på detta område konkurrera om tjänsterna.Jag fick inget svar på frågan om . Det voreväldigt intressant att få principiella synpå om det är rimligt att man har ett nätbolag av typenStokab i samhällelig ägo eller om man ska sälja ut detpå marknaden.Det är ändå trösterikt att det finns liberala röstersom har en annan uppfattning i dessa frågor än vadEva Flyborg och övriga folkpartister här i riksdagenhar. Jag roar mig då och då med att läsa Dag-blad som är en liberal tidning i mitt hemlän. I dentidningen säger man att det är oroande att man villbegränsa utbyggnaden till dem som bara behöverbredband. Man argumenterar väldigt starkt för nu bör bygga ut bredband till alla så att man interiskerar att missa alla de framtida IT-entreprenörersom finns runtom i landet. här i riksdagenhar tydligen inte ambitioner för hela landet.Gefle Dagblad skriver: Slutsatsen är alltså klar.Staten måste bygga ut bredbandsnätet, och där ska deprivata operatörerna sedan få verka fritt i fri konkur-rens. Staten tillhandahåller alltså medlen. Entrepre-nörerna skapar framtiden.Vad är det för fel på den liberala tanken i EvaFlyborgs tankevärld?Anf. 58 () replik:Fru talman! Jag och anser att det somCenterpartiet gör är fel, dvs. att man låser fast sig viden viss teknik, att man låser fast sig vid att man villanvända 60, 80 eller 100 miljarder av skattebetalarnaspengar för att gräva ned eller hänga upp kablar. Detär en utgift som vi inte behöver ha. Låt oss i ställetförst se vad marknaden kan klara. Sedan får vi sevilka andra alternativa lösningar vi behöver.Inom sex månader, , har vi sannolikt en hel mängd tekniska lösning-ar som vi inte har en aning om när vi står här.Så fort går den tekniska utvecklingen. Och , frutalman, är det helt fel att göra som gör, näm-ligen att låsa sig vid en enda lösning, att användaskattebetalarnas pengar till att gräva ned eller hängaupp kablar när vi inte behöver göra det.Dessutom är jag väldigt förvånad över att Center-partiet inte vill ta in dessa UNTS-licenserna. Vad ärdet för fel att ta in t.ex. 50 miljarder till statskassan?Anf. 59 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 33 och i övrigt bifall till hemställan ibetänkandet.Jag välkomnar det förslag till mål om att Sverigesom första land blir ett informationssamhälle för alla.Miljöpartiet de gröna anser att skolan och sam-hället har ett ansvar för att IT blir begriplig och lätt-tillgänglig för alla och inte leder till ökade kunskap-sklyftor i samhället.De förslag som finns i propositionen är väl av-vägda och ska närmare utformas under det komman-de halvåret. Jag tycker att det finns en balanserad synpå vilka aktörer som ska satsa på en IT-utbyggnad,och jag säger definitivt nej till den bredbandssocia-lism som står för.Vi låter nämligen den heta IT-branschen visa sinamuskler genom att vi inte klampar in med ett statligtbredbandsverk som prompt ska prångla ut fiber tillvarje stuga, oavsett om det finns en efterfrågan ellerinte.Hur kan se monopolet som en snabb lös-ning för IT-utbyggnad är förvånande. Inte var det såatt fixade den nya telefontekni-ken till alla hushåll . Nej, det dröjdedecennier, trots det statliga , innan det varutbyggt i hela Sverige.Varför kan inte tänka sig att samverkamed den expansiva IT-branschen och låta den stå förteknikutvecklingen och utbyggnaden? Hur ser Cen-tern på den teknikutveckling som har skett ?Har den skett via statlig styrning och investeringar,eller har den skett via mångfald och marknadskonkur-rens? Ska förstatliga även de företag somutvecklar de tjänster som ska skickas runt som nolloroch ettor? Menar att staten ska lägga sig iäven vilka tjänster som erbjuds på nätet?Centerns vilja att ta på sig spenderbyxorna kanskehänger ihop med ett försök att popularisera sin parti-ledare. Jag kan föreställa mig hur affischerna längsvägkanterna är tänkta att se ut. Iförd fleece-tröja ochkortbyxor står han där och texten lyder: Det här ärLennart, och det är jag som bygger bredband.Jag är också lite nyfiken på hur tän-ker när de vill, som det uttrycker det, upphandla enviss garantitrafik i glesbygd eller på orter som annarskan få vänta orimligt på bättre överföringska-pacitet.Är det inte lite motsägelsefullt mot det som PerWesterberg framförde under remissdebatten för någramånader sedan? Då talade han om att när det gällerav- och påfarterna på de stora bredbandiga motorvä-garna så såg han det som att marknaden i första handska sköta det men att politikerna självfallet ska ha ettstarkt ansvar för att väldigt noga följa utvecklingenoch skapa incitament, möjligheter och motivation såatt de verkligen byggs.Han trodde inte vid det tillfället på att det är viastora statligt planerade satsningar som detta ska ske.Han sade att skulle återkomma tillkammaren med besked om hur de ska öka motivatio-nen för de här investeringarna i av- och påfarter ochhur de ska stimulera enskilda människor att investerapå det här området.Vad är det för motivation? Vad är det för incita-ment? Vilka möjligheter ger ni moderater marknaden,där både enskilda och företag ingår, när ni vill upp-handla en viss garantitrafik? Är det inte bättre attarbeta enligt de förslag som framförs i propositionen?Vi menar i propositionen att staten ska vara ett fö-redöme som aktiv användare av IT i den egna verk-samheten och i samverkan med företag och medbor-gare. Den synen genomsyrar även de förslag som iövrigt finns.Är då den här IT-propositionen lösningen på allt?Nej, givetvis inte. Utvecklingen går blixtsnabbt ochdärför kan vi politiker inte slå oss till ro efter att habehandlat det här dokumentet. måste vifölja det som händer och avväga de åtgärder som kanbehövas för att styra utvecklingen i den riktning somvi som politiska partier anser vara viktig och i sam-verkan med både människor och företag. Det sam-spelet är betydelsefullt och måste hållas levande.Den stora risken med det vi nu är inriktade på äratt teknikutvecklingen kommer attkunna ge oss andra tekniska lösningar och då kan denmiljardsatsning som diskuteras ha varit helt i onö-dan.Men kan vi göra som vill - jag avserdå detta med att bredbandsutbyggnaden inte bör for-ceras fram alltför snabbt? Den risk som jag talar omfår att tveka, stanna till och hålla igen medhänvisning till att kostnaderna för hög överföringska-pacitet troligtvis blir lägre än de är i dag.Vad är det för argumentering? Var finns viljan attvåga satsa hos - politisk riktning medpolitiskt innehåll; satsa för att lyckas?När jag går in på de olika förslagen vill jag börjamed en viktig bit, nämligen skolan. Där finns det enpågående satsning, kallad ITiS, IT i skolan, och denmedverkar till att skolan bättre kan ta till vara demöjligheter som den nya tekniken ger för eleverslärande och för lokal skolutveckling.Skolan tillförs inte enbart mer teknik utan, ochframför allt, också kvalitativa pedagogiska verktygsom ger goda möjligheter att i enlighet med läropla-nernas övergripande mål utveckla undervisningenmot ett mer elevaktigt arbetssätt som bl.a. stärkerelevens förmåga till eget kunskapssökande, kritisktvärderande och eget ställningstagande.IT som läromedel med sin specifika egenskap attkombinera text, ljud och bild ger eleven möjlighet atti samma medier söka information, kommunicera ochproducera.