prot · GO0931 · 2000-11-22 00:00:00 — Det är en viktig fråga.Men man kan aldrig få igenom allting på en gång.Då återkommer jag till polisen. Vi har en budget somi det stora hela kommer att hålla även om tillväxtenskulle bli lägre än vi har räknat med. Vi försöker haen budget i balans, så att vi inte råkar ut för den situ-ation som man gjorde , då mansänkte en massa skatter utan att den offentliga sektornminskade i samma utsträckning. Sedan kom detplötsligt en kris, och då gick inte allting ihop. Då fickman spara jättemycket, jättedrastiskt. Det var väldigtdåligt för , och det var dåligt för barnen.När det gäller biobränslena förstår jag inte riktigtLena inställning. Vi ger väldigt tydligasignaler om att biobränslena ska få en bättre situation.Vi gör det allra viktigaste man kan göra, nämligenanvänder ekonomiska styrmedel. Vi höjer koldiox-idskatten, vi höjer energiskatten. Det här är väldigtviktiga inslag. Vi ser till att göra satsningar som gyn-nar biobränslen, t.ex. genom miljöbonus på vindkraft,investeringsbidrag till vindkraft, m.m. Det är den härtypen av insatser som leder till att biobränslena kankonkurrera på marknaden.Anf. 31 () replik:Fru talman! Ju mer jag lyssnar på , desto mer inser jag att det är en återgång till enstatlig centralism som präglar hela detta tänkande.Man talar om att man satsar på det ena och det andra.Men man glömmer bort människors egnaönskemål. Det ni har bestämt er för är att ni vill be-stämma över hur andra ska ha det.Det är inte underligt att ni går bra ihop med soci-aldemokratin, därför att detta är ett slags 60-taletssocialdemokrati som passar oerhört bra med BosseRingholm, men inte med det nya samhället.Vi kan ta den förkortade arbetstiden som exempel.Varför, , inte låta människor självabestämma över sina arbetstider? hade manen syn på människor som innebar att de var utbytbaramot varandra. Men har alla en möjlighet påarbetsmarknaden, men ingen kommer att vara riktigtutbytbar mot någon annan.Om man bestämmer åt andra att de ska arbeta tvåtimmar mindre, innebär det mindre löneller att man betalar genom högre skatt.Det blir i alla fall mindre välfärd, eftersomman arbetar mindre och ni ännu inte upp-funnit den möjliga ekonomiska teorin där mindrearbete ger mer välstånd.Jag vill fråga: Varför ska möj-ligtvis tvinga att tvinga svenskafolket, människor som är , , , ensam-stående utan barn, småbarnsföräldrar med mångabarn att sänka sin ekonomiska standard? Varför ska nita er den fräckheten, när de har det svårt?Varför ska ni bestämma att de ska arbeta mindre?Yvonne Ruwaida visade själv med sitt exempel av ettföretag att man inte behöver göra så. Varför denna60-talscentralism å statens vägnar, ?Det passar bra med socialdemokratin men inte meddet nya samhället.Anf. 32 () replik:Fru talman! står för decentralisering,och vi står absolut inte för någon statlig centralism.Moderaterna är kända för deras slagord avreglering.Allt ska avregleras.Vi är absolut inte överens i alla frågor som rörstatens ansvar med Socialdemokraterna eller Väns-terpartiet. Men det finns faktiskt en fördel med arbe-tarrörelsen, nämligen att den har varit en demokra-tirörelse som har byggt upp bl.a. vissa rättigheter,t.ex. det som kallas för normalarbetstiden. Varför harman gjort det? Det gjordes mot vissa krafter, bl.a. detmoderata partiet och Svenska arbetsgivareföreningen.Det gjorde man för att skydda och ge människor vissarättigheter. vet att normalarbetstideninnebär inte att alla har en arbetstid iveckan. Det är en dispositiv lagstiftning som ger enviss ram, en norm, ett golv.Vi vill sänka golvet. Det visar sig att dagens nor-malarbetstid hämmar en sänkning av normalarbetsti-den för många olika yrkesgrupper. Det är sådanayrkesgrupper som har påbörjat en sänkning av nor-malarbetstiden och som inte kommer vidare. Det ärarbetstagare i förhandling mot arbetsgivare. Det ärarbetsgivare som ser problemen med arbetstidsför-kortning och som inte har samma positiva inställningsom företaget . Arbetstagare har inte möjlig-het att sänka arbetstiden så mycket som de skullevilja, därför att normalarbetstiden på 40 timmarhämmar den utvecklingen.Jag tror att man måste ha vissa ramar som bestämspå statlig nivå och vissa rättigheter. Jag tror inte att deandra borgerliga partierna har samma inställning attallting ska avregleras i den takt som vill.Det är åtminstone den bild jag har fått.Anf. 33 () replik:Fru talman! var detta, som märktes i kamma-ren, inte alls svar på mina frågor. Min fråga var: Var-för ska staten reglera att poliser, sjuksköterskor, läka-re, tjänstemän och IT-anställda ska arbeta två timmarmindre som normalarbetstid? säger att de inte alls behöver göra det. Men nor-malarbetstiden ska väl betyda någonting? Man måstebestämma sig att antingen korta arbetstiden eller baragöra något som är ett sken. Lagstiftningen om för-kortad arbetstid innebär att människor ska ha sin lönefter den ram ni centralt bestämmer. Det innebärantingen lägre lön att försörja sin familjoch vardag med, eller så ska detta finansieras genomstatliga subventioner och då blir det högreskatt.Varför ska staten bestämma detta för varje enskildmänniska i en ny tids ekonomi, där var och en spelarsin funktion och har sina önskemål, där livet skiftaröver åren som går med mycket och lite arbete? Varförska den statliga centralismen upplivas?Varför gör ni er själva till en fraktion av socialdemo-kratin?Förklara det som inte förklarade, näm-ligen hur ni kan stå bakom en skattepolitik som sän-ker skatten bara för miljardärer men höjer för pensio-närer, som gör undantag för utländska höginkomstta-gare, men som ser till att svenska låginkomsttagarehar världens högsta skatter? Vari ligger det socialträttfärdiga i en sådan skattepolitik i stället för enoffensiv skattepolitik som sänker skatten för alla?Anf. 34 () replik:Fru talman! Den offensiva skattepolitik som mo-deraterna pratar om som sänker skatten för alla, inne-bär också att sänka utgifterna för både a-kassa ochsjukförsäkring. Det kommer naturligtvis att drabbabarnen till de föräldrar som är arbetslösa och barnentill de föräldrar som är sjukskrivna. Det är de somkommer att drabbas av politik. Det ärde som kommer att betala för de skattesänkningarsom vill genomföra.Nu räknar med dynamiska effekteroch att fler kommer i arbete . Det är en saknär man gör den typen av besparingar. Därför anserjag att besparingar är totalt oansvariga.De är i en sådan storleksordning att man nästan häp-nar att vågar och säger sig vilja genom-föra förslagen. Det skulle vara att rasera den välfärdsom finns i om man genomför modera-ternas skattepolitik.Vi har i drivit en skattereduktion förlåginkomsttagare. Den har permanentats. Det tyckervi är bra. Vi är inte positiva över att kompensationenför egenavgifterna ger de som har pengar mer pengari plånboken och de som har mindre pengar inte likamycket i plånboken, även om det procentuellt ser braut. Det är därför som vi har slagits för en permanent-ning av skattereduktionen för låginkomsttagare.Men man kan aldrig få igenom allt i en budget.När det gäller normalarbetstiden förstår jag inte rik-tigt vad menar. Vi har en nor-malarbetstid som är dispositiv, dvs. den ger ett slagsgolv till arbetstagarna när de ska förhandla. Om gol-vet sänks blir det precis som . Man kan ha olikaarbetstider, men man sänker för arbetstiden.Man ger de arbetstagare som vill sänka sin arbetstiden möjlighet att ha lagen i ryggen när de förhandlar.Det är nödvändigt.Anf. 35 ():Fru talman! Jag ser att redan har be-gärt replik på min inledande "Fru talman!". Jag serfram emot en spännande debatt! Det ska bli intressantatt höra vad har att invända mot minaförsta ord.Solidaritet är att vi lever oss in i andra människorsvillkor, att vi visar omsorg och omtanke om varandra.Som socialdemokrat hoppas jag att ska mötaframtiden i solidaritet, att vi gemensamt värnar väl-färden och utvecklar den så att det blir en välfärd föralla - inte bara för några.Vi vet att den moderna välfärdsstaten har ömtåligtskinn. Det kan lätt rivas upp revor i välfärden. Vi kaninte blunda för att det i vårt land finns många männi-skor med en stark känsla av vanmakt och utanför-skap. Låt oss då hjälpas åt att vända vanmakten tillframtidstro. Låt oss inbjuda till deltagande och delak-tighet. Låt oss se till att alla får chansen att vara med idemokratins gemenskap - alla, inte bara några.Då måste vi besegra arbetslösheten och ta vara påallas vilja att göra en insats. Då måste vi skapa bästatänkbara skola för våra barn och öppna dörrarna påvid gavel för det livslånga lärandet. Då måste vi göraSverige till ett föregångsland i omställningen tillhållbar utveckling. Då måste vi fortsätta att gå från ettavloppssamhälle till ett kretsloppssamhälle. Då måstevi också se till att alla får den vård och omsorg debehöver, oavsett hur det ser ut med den egna ekono-min.Det är en stor utmaning för framtiden. Men samti-digt vet vi att vi har ett bättre och rättvisare systemför att betala välfärden än vad lågskatteländerna har.Det som folk där kan slippa att betala i skatt får dedyrt betala i privata sjukvårdskostnader, skolavgifter,försäkringspremier och en vildvuxen flora av service-avgifter och andra kostnader. Sådana privata systemär ofta kusligt orättvisa, och de leder förfärandesnabbt till att det blir en skev och konstig användningav ett lands sociala resurser.Bakom oss har vi ett 1990-tal med stora påfrest-ningar för svenska folket. Det har kostat på att draupp ur det ekonomiska träsket. Svenska fol-ket har gjort stora uppoffringar. Men börjar vi seresultaten.De stora underskotten i våra utlandsaffärer harvänts till rejäla överskott. Vårt land behöver intelängre krusa utländska bankirer för att i nåder få lånapengar till underskott som bara växer och växer. Denblytunga svenska statsskulden krymper och börjar nubli en allt lättare börda för folkhushållet. De djupahålen i statens kassakista börjar fyllas igen, och detbörjar bli ordning och reda i vår ekonomi.Och det viktigaste av allt: massarbetslösheten harbrutits. Den öppna arbetslösheten har halverats. Omvi tar de fyra åren , handlar det omöver 300 000 nya jobb. Det är nytt svenskt rekord.Inte har vi haften så kraftig ökning av sysselsättningen.Låt oss glädjas åt detta och med kraft gå vidare ikampen för arbete åt alla. Vi ska inte slå oss till ro,, utan vi ska gå vidare och försöka tavara på den nya tidens möjligheter.Gunnar gjorde från talarstolen desperataförsök att skyla över att det hade hänt någonting po-sitivt i det svenska samhället och på den svenskaarbetsmarknaden. I grunden har ingenting hänt, sadeGunnar . Det är lite märkligt.Här har år sagt att det äromöjligt att klara att halvera den öppna arbetslöshe-ten. Det går inte, har de sagt. När vi sedan ser till attdet omöjliga blir möjligt är det ingenting värt. Vihörde säga från talarstolen att detvar ingenting. Först var det omöjligt, och sedan vardet ingenting värt.Tyvärr får jag konstatera att en rätt trist tradition från högerkrafterna, därman brukar tala om att det kommer att gå illa förSverige. Man har i hållit på med atttala om att det går utför, att solnedgången kommer ifull fart osv.Detta har sagt alltmedan underskot-ten vändes till överskott, alltmedan nya företag harstartats i stället för alla dem som gick i konkurs underden borgerliga tiden, alltmedan har intagit entätplats i bland länder som är särskilt intres-santa för investeringar och alltmedan tillväxten hargått från ett rejält minus till en hög och jämn tillväxt.Gunnar är som den ståndaktige tennsol-daten. I grunden har ingenting hänt, säger han.Skygglapparna är på.De långtidsarbetslösa som i allt större mängdkommer ut på arbetsmarknaden ser skillnaden. Ung-domar som tidigare hade väldiga problem att få jobbmen som kommer ut på arbetsmarknaden ser skill-naden.Även i de regioner där arbetslösheten är hög serman att det händer någonting; arbetslösheten går nedäven där. Det är rätt många som får jobb även om vivet att det återstår ytterligare många som behöverkomma ut på arbetsmarknaden.Gunnar säger att i grunden har ingentinghänt.Jag vill säga att vi nu ser resultat och att svenskafolkets stora uppoffringar inte har varit förgäves. Detbetyder att vi kan välja väg för politiken mycket fria-re än förut. Då vill vi socialdemokrater att de växanderesurserna ska användas för att stärka välfärden ochöka rättvisan, inte till väldiga skattesänkningar fördem som redan har det gott ställt.Det är tid för reformer, höjda barnbidrag, bättrebostadstillägg för pensionärerna, högre tak i a-kassan,bättre tandvårdsförsäkring, kompetensutveckling iarbetslivet, förlängd föräldraförsäkring - för att tanågra exempel.Jag tror nog att de flesta tycker att det här är enrätt hygglig budget. Men vi hörde att är mycket missnöjd. Det beror på att Modera-terna vill någonting annat än vad vi socialdemokratervill.Tänk bara på hur använder or-det reform. Att försämra anställningsskyddet är enreform enligt . Att sänka ersättningen ochinföra fler karensdagar i sjukförsäkringen är också enreform enligt . Kan man kraftigt skära nedpå statens utgifter är det en reformverksamhet som fårGunnar att gnugga händerna av förtjusning.Den här budgeten är den största reformbudgetsom vi haft . talar jag om goda soci-aldemokratiska reformer. När beskriver detpå det sättet att det är stopp för reformerna gör hanväldigt tydligt att vad är ute efter är ettsystemskifte och att bryta upp den svenska välfärds-modellen.Liksom och undrarjag: Varför drar ni i de andra borgerliga partierna inteöronen åt er? Varför säger ni inte rent ut att Modera-terna vill genomföra ett socialt experiment som kan fåförödande konsekvenser för rättvisan och välfärden?Hur är det för övrigt möjligt för Kristdemokrater-na att säga ja till idé om att helt ochhållet avskaffa den statliga inkomstskatten och deninkomstutjämning som därigenom sker?Varför är det viktigare för att varamed och skriva en gemensam reservation om denekonomiska politiken än att slå vakt om regionalpoli-tiken? Vad är det för glädje med en gemensam reser-vation om den är så ihålig att den inte ens tar uppregionalpolitiken? Det enda som hjälper dessa männi-skor är en regionalpolitik värd namnet, sade . Är det då inte generande att ordet regionalpoli-tik inte finns med - och att det än mindre är någonsubstans i regionalpolitiken - i den här gemensammareservationen?I har och Centerparti-et lämnat samarbetet med eftersomModeraternas politik inte löste sjukvårdens problemutan i stället skapade nya problem. Varför försökte nipå riksplanet hindra de regionala politikerna att se tillmedborgarnas bästa? Varför gjorde ni det, KarinPilsäter?I samband med det senaste valet fick jag ett brevfrån . Jag har inte tackat för detännu. I det brevet var han allvarligt bekymrad över attjag betalar så mycket skatt. För all del - tack för denvänliga omtanken!Samtidigt vet jag att vi i dagens inte tar utskatt för att göra livet surt för medborgarna, utan attskatten är ett pris som vi får betala för att leva i etthumant och civiliserat samhälle. Med skatter betalarvi en välfärd som skapar trygghet. Med skatter kan viminska inkomstskillnaderna. Med skatter styr vi sam-hället i riktning mot en bättre miljö.I det här brevet skriver följande:"Det borde vara så att den som tar emot bidrag intebetalar skatt och att den som betalar skatt inte behö-ver bidrag. "Tänk efter! Ska de som får bidrag därför att de ärsjuka, arbetslösa eller förtidspensionerade tvingasbegära skattebefrielse varje gång de går till snabbkö-pet, som ju ska ta ut moms på varorna? Ska de varatvungna att begära undantag varje gång de köper enbussbiljett, går på bio eller teater eller på annat sättska betala skatt ute i samhället? Det är ju ett heltförnedrande system för människor som har rätt tillbidrag utan att behöva skämmas.Visst låter det bra med slagord omatt man ska kunna leva på sin lön men, , tänk på den ensamstående trebarnsmamman!Inte är vänner bland arbetsgivarnaberedda att höja hennes lön så mycket att hon klararsig utan barnbidrag, studiebidrag, bostadsbidrag ochen hygglig ersättning när hon blir sjuk eller arbetslös.Jag hade hoppats att i sitt anförandesjälv skulle ha redovisat att bud-getalternativ tyvärr har kommit att bli helt ohållbart.Nu ska jag använda två tekniska ord som finns ibudgetlagen, nämligen bruttoredovisning och netto-redovisning. Bruttoredovisning är bäst eftersom all-ting redovisas. Nettoredovisning snävar in redovis-ningen och visar bara en del av det hela. Budgetlagensäger att det ska vara bruttoredovisning men att det iundantagsfall kan vara nettoredovisning om det finnsspeciella skäl.Ingen har fördömt nettoredovisningen i så skarpaordalag som . Det har ändå varit sådanafall där det funnits speciella skäl som kunnat motiveraen nettoredovisning och där man har kunnat ta stöd iden undantagsbestämmelse som finns i budgetlagen.Men vad som händer är en häpnadsväckande per-sonlighetsomvandling. Den person som varit nettore-dovisningens fränaste och hårdaste kritiker slår nusjälv rekord i nettoredovisning.I våras protesterade mot de rätt småoch godartade former av nettoredovisning som fannsmed följande ordval: budgettricksande, bokförings-mässiga manövrer, gömmer undan utgiftsökningarna,kringgår budgettaket osv. Men är han nettoredo-visningens verklige stormästare som ägnar sig åt ennärmast hämningslös nettoredovisning som det intepå något sätt går att förena med budgetlagen.Folkpartiet, och Kristdemokraternahar alla tre förut bekänt sig till finansieringsprincipen- när man föreslår stora budgetförändringar sompåverkar kommunernas skatteinkomster ska det nor-malt regleras genom förändringar i det generellastatsbidraget till kommunerna inom utgiftsområde 25.Men i det här fallet är det bara ni moderater som gördet och det ska ni ha ett rejält erkännande för. Detmåste ha tagit emot för er, kan jag tänka mig, attföreslå ett utgiftstak som blir många miljarder högreän regeringens utgiftstak - även om ni hade råkaträkna fel på så att det till slutvisade sig att ert utgiftstak var 15 miljarder högre änni själva från början trodde. Det felet har ni alltså nurättat till och det är bra.Sedan har vi de tre andra borgerliga partierna. Deförsöker att göra det lätt för sig genom att i ställetbelasta en inkomstskattetitel - de finansierar utgifterfrån inkomstsidan i budgeten. budget-kontor har räknat på detta och visar att de tre partier-na belastar en speciell inkomstskattetitel med regle-ringar på . Dock är dennainkomstskattetitel inte en outtömlig inkomstkälla.Om man belastar det här kontot med så stora ut-gifter uppstår ett underskott på 10-20 miljarder deolika åren - med ett underskott på en inkomsttitel harman gått över alla gränser när det gäller nettoredovis-ning och nettobudgetering. Det är verkligen tur att detfinns en riksdagsmajoritet som kommer att rösta nedsådana budgetalternativ.Detta hade jag trott att möjligen hadevelat redovisa innan någon annan hann göra det menså blev det inte. Jag tycker att det är märkligt att MatsOdell ändrar karaktär så snabbt när det gäller en såhär viktig fråga.Det är intressant att notera hur en del borgerliganu när det går väldigt bra för liksom vill sägaatt det beror på den politik som fördes under denborgerliga regeringen - en intres-sant argumentering eftersom ni inte använde denunder förra mandatperioden. Under förra mandatperi-oden talade ni bara om hur illa det skulle gå försvensk ekonomi. när det inte kan döljas annat änmöjligen för att det faktiskt ärganska bra i den svenska ekonomin vill ni haka påframgången och säga att det beror på den politik somfördes . Det är rörande men nifår ursäkta om jag finner det något långsökt. Glöm förövrigt inte att vi aldrig har haft så många i arbets-marknadsåtgärder och så många arbetslösa som vihade under den tiden!Slutligen vill jag tacka och Miljö-partiet för ett konstruktivt och gott samarbete.Allra sist yrkar jag bifall till finansutskottets för-slag.Anf. 36 () replik:Fru talman! har kvitterat att jagbegärde replik innan han hade läst upp sin, vanligtvis,vackra poetiska inledning om det goda svenska folk-hemmet. Han var sedan själv förvånad över att jaginte hade sagt saker som han hade tänkt begära replikpå, så i den delen står det väl 1-1.Nåväl, finansutskottets ordförande torde vara denende som sysslar med ekonomi som inte erkänner attde strukturreformer som genomfördes av den borger-liga regeringen , exempel-vis avregleringen av telemarknaden, har haft en do-minerande betydelse för att inflationen har gått nedoch för att fler människor får arbete i dag.Jan väljer som vanligt att trots allt talaom budgetteknik. Då vill jag bara konstatera att ut-skottsmajoritetens invändningar mot vårt budgetalter-nativ enbart handlar om budget- och redovisningstek-nik. För de tre av våra budgetförslag som ifrågasättshandlar det sammantaget om mindre än en femtedelav skillnaden mellan regeringens budget för år 1999och utfallet. Det är alltså av omslut-ningen för offentlig sektor. De här budgetförslagenkritiseras - ja. Men de består till av sådant somär utrett av . Resterandedel är ett försiktigt antagande om att vår politik ledertill lägre arbetslöshet.Fru talman! Jag hade snarare väntat mig att JanBergqvist skulle tala om att vi inte tycker att vår poli-tik skulle ge större effekt - men okej. Vårt budgetal-ternativ tycker vi avstyrks med mycket svaga argu-ment. Ideologiskt står majoriteten, som jag harpåpekat, mer än tomhänt. Det är symtomatiskt att erainvändningar handlar om vår budget- och redovis-ningsteknik.Så till detta med nettoredovisning. ,det är så att våra statliga skattesänkningar bör kvittasmot statlig inkomstskatt och inte redovisas somkommunala bidragshöjningar. Detta är huvudprinci-pen och så har regeringen själv gjort när det gällerden tillfälliga skattereduktionen för låginkomsttagare,vilken nu för övrigt också har blivit permanent.Anf. 37 vill påminna om att repliktiden är två minuter.Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag vill replikera på det som MatsOdell sade efter det att han blivit avknackad av tal-mannen. Läser man författningskommentaren tillbudgetlag står det tydligt: "Paragrafen innehålleringet undantag från bruttoprincipen beträffande in-komster som redovisas mot inkomsttitlar. Sådanainkomster skall därför alltid budgeteras och redovisasbrutto. "Det märkliga är att det inte fanns någon som såhäftigt och i så kritiska ordalag kritiserade nettoredo-visningen som . Då fanns det ändåkonkreta skäl som gjorde att man kunde åberopa enundantagsbestämmelse i budgetlagen. Men harMats släppt alla hämningar. Det är bekymmer-samt, tycker jag, att kastar sig såmellan den ena och den andra ståndpunkten.Vi har ju sett ett annat exempel på det tidigare.Det gäller . Då fick ett oer-hört genomslag i medierna med just finansiering-sprincipen. Han talade om en skandal, och det fram-ställdes i TV och på andra ställen som att det varnågot fuffens på gång.Vad hände i trafikutskottet därMats deltog? Jo, då skrev man tydligt: Vi kan idetta sammanhang acceptera regeringens finansie-ringsmodell. Först är det alltså skandal, och sedankryper till korset och accepterar det.Nu har han gått längre än vad som är rimligt. Såhär långt i nettoredovisning får man inte gå. Det äralldeles tydligt. Jag sade egentligen det här i välme-ning. Det hade naturligtvis varit bäst om jag hadesluppit att ta upp den här kritiken mot som gör att det faller helt och hållet.Det hade varit mycket bättre om självhade redovisat att det hade blivit fel.Anf. 39 () replik:Fru talman! Först börjar med att gö-ra ett självmål av närmast olympiska mått. Det vi harkritiserat när det gäller är just det sättsom regeringen förutsattes finansiera det på. Jag berJan gå tillbaka och titta i trafikutskottetsprotokoll.Sedan detta med nettoredovisningen. Vi tog tilloss den kritiken, . Därför tog vi bortnettoredovisningen av karensdagen och har gjort enkorrekt bruttoredovisning. Men det som återstår är jufaktiskt statliga skattesänkningar som vi genomför.Det är helt absurt att redovisa statliga skattesänkning-ar som ökningar av de kommunala statsbidragen. Detär detta vi har gjort.