prot · GN0960 · 2000-02-03 00:00:00 — Å andrasidan får inte rädslan för att inte skuldbelägga innebä-ra att man inte vågar diskutera förebyggande hälso-vård eller - ännu intressantare - det som vi kallar förfriskvård.Vi från det offentliga samhället måste våga dis-kutera också hur man undviker sjukdomar och hurman utvecklar ett gott liv genom att se över sina kost-vanor och levnadsvanor. Det är en viktig uppgift.Som ett led i detta arbete förbereder nu en kampanj för ökad aktivi-tet. Jag vet att den har utsatts för kritik. Man menaratt det offentliga samhället och statliga myndigheterinte ska lägga sig i hur människor lever sina liv. Mendet är svårt att nå ut med kunskaper om inte det of-fentliga samhället tar ett initiativ. Det är därför väl-lovligt, tycker jag, att har ställt sig bakomplanerna på ett fysiskt aktivitetsår.Anf. 136 ():Fru talman! Jag tycker att vi har en bra samsynhär, jag och socialministern. Det håller på att bli enkulturfråga att man inte rör sig, att man är stillasittan-de, att barnen sitter framför dataspel och TV-apparater. Detta är ju ett stort problem. Vår genera-tion är inte bättre. Kan vi ta bilen så tar vi ju den. Virör väldigt ogärna på oss.Jag talade om skolans helt unika ställning när detgällde ungdomar. De ungdomar som är intresseradeav idrott söker sig ju själva till idrottsrörelsen. I defallen behöver inte ens idrottsrörelsen söka upp ung-domarna. Men skolan har en unik möjlighet att hittaalla de som inte rör sig. Det är i den åldern som pro-blemet grundläggs.Sedan håller jag med socialministern om att detinte alls är fråga om att skuldbelägga människor,varför de har fått den ena eller andra sjukdomen, omde har rökt eller om de har rört sig för lite. Men det ärviktigt att samhället för ut den kunskap och forskningsom finns kring dessa frågor och framför allt de sam-band som finns. Där behöver man inte känna någotslags storebror-ser-dig-perspektiv.Det är bra med i rörelse2001. Om inte annat för det upp frågan till diskus-sion. Vare sig man tycker att det är bra eller dåligt såkommer det i alla fall att diskuteras. På det sättet blirfrågorna mer kända.Vad nu vill ha är något slagsnationell samling. Man vill att hela samhället skadelta, skolor, arbetsplatser och i vardagen över huvudtaget. Då vill jag ställa den här frågan till socialmi-nistern: Detta är ju en arbetsplats. Vad ska vi här iriksdagen göra? Vad ska ni i göra?Vi kommer också att omfattas av den här rörelsennästa år. För att det inte ska bli ett ovanifrånperspek-tiv kanske jag och socialministern skulle föregå medgott exempel och hitta på att göra någonting, en jogg-ningsrunda eller vad det nu kan vara.Anf. 137 Socialminister ():Fru talman! Man kan ju motionera mera i riksda-gen, inte bara skriftligt utan man kan kanske ocksåröra sig mera.Det är en ganska rolig tanke att vi borde föregåmed gott exempel och att likavälsom borde fundera över hur vi ska aktiveraoss mera. Vi befinner oss just i en sådan miljö där detär lätt att förflytta sig korta sträckor, sammanträdamycket och kanske slarva med kosten. Jag ska gärnaanta den utmaningen och se vad vi från regeringenskulle kunna göra. Sedan hoppas jag att den talmansom lyssnar till den här debatten funderar över vilkainitiativ som talmannen skulle kunna ta.Det finns en aspekt som uppmärksammas alldelesför lite i debatten om folkhälsan - och jag är alldelesövertygad om att vi är överens om detta - och det ärklassperspektivet. Dessbättre tycks Folkhälsokom-mittén ha anlagt ett sådant perspektiv när det gällerfolkhälsa. Vi har bortsett från detta. I tider med andraekonomiska problem, problem med sjukvården, till-gänglighetsproblem, personalproblem och annat harvi egentligen bara uppmärksammat någon sorts all-männa tillgänglighetsproblem och allmänna perso-nalproblem i sjukvården.Men alltmer pekar på att det finns ett klasspers-pektiv när det gäller folkhälsa. Dödligheten i vissasjukdomar är inte jämnt fördelad. Detta är någontingatt uppmärksamma. Då förstår man att folkhälsoar-betet handlar om alltifrån hur det ser ut på arbetsplat-serna - det gäller inte bara den fysiska arbetsmiljönutan också den psykiska - hur det ser ut i våra bo-stadsområden och vilka villkor som vi lever under.När vi vidgar diskussionen från sjukvård och häl-sovård över till friskvård är det viktigt att lägga in ettsocialt perspektiv. Tillvaron är faktiskt väldigt olika.Ett aktivt arbete på detta området måste ha som ut-gångspunkt att man börjar med problemen där de ärsom störst. När vi ska göra en uppföljning av arbete är jagalldeles övertygad om att vi får anstränga oss för setill att det får detta sociala perspektiv.Jag har inte några egentliga synpunkter på vadskolan kan göra mer. Jag hoppas att en fråga till skolministern om detta. Jag harförsökt att påpeka att även om skolan engagerar sighandlar det om som så mycket mer. Det handlar omhela den sociala miljön, ett aktivt föreningsliv, ettaktivt kulturliv, osv.Vi har en erfarenhet av att unga människor som äraktiva i någon förening gärna också blir aktiva i fleraföreningar och på flera sätt. Det gäller att unga män-niskor bestämmer sig för att göra någonting annat änatt passivt titta på TV eller passivt ta del av det nyamediesamhället. Bestämmer man sig för att vara aktivpå någon punkt leder det mycket snabbt till att manblir aktiv också på andra punkter.Det handlar inte bara om idrotts- och hälsolektio-ner. Det handlar om att uppmana unga elever att ta enaktiv del i sin egen vardag.Anf. 138 ():Fru talman! Det var mycket bra att isvaret tog med det sociala perspektivet ifolkhälsoarbetet. Det känner jag mig väldigt nöjdmed. Beträffande skolan får den diskussionen fort-sätta. Det kanske är helt riktigt att man ska ta denmed skolministern.Jag vill inte fortsätta den här debatten. Jag kännermig ganska nöjd med svaren. Det allra roligaste varatt socialministern antog min utmaning. Vi kanskeska resonera vidare om vad vi egentligen ska göra.Tack så mycket.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på interpellation 1999/2000:157 omsocialbidragenAnf. 139 Socialminister ():Fru talman! har ställt ett antalfrågor till statsrådet som rör åtgärderför att minska socialbidragsberoendet. Arbetet inomregeringen är så fördelat att det är jag som ska svarapå interpellationen.Som en följd av den ekonomiska krisen har socialbidraget blivit ett långvarigt försörj-ningsstöd i stället för vad det är avsett för, dvs. etttillfälligt skyddsnät vid akuta försörjningskriser. Detfinns flera skäl till denna utveckling. Huvudskälet ärden kraftigt ökade arbetslösheten under 1990-talet.Unga människor och flyktingar fick då särskilt svårtatt etablera sig på arbetsmarknaden. Detta faktumgjorde också att de inte fick ersättning från de försäk-ringar som byggts till skydd för den enskilde vidarbetslöshet eller sjukdom.Den negativa utvecklingen har vänt, och jag ärglad över att vi nu kan notera att antalet hushåll medsocialbidrag stadigt sjunker . Arbets-marknaden har förbättrats och unga människor medförhållandevis goda förutsättningar har fått arbete ochär inte längre i behov av socialbidrag. Kommunernasmöjlighet att erbjuda deltagande i kompetenshöjandeåtgärder genom den s.k. utvecklingsgarantin har ock-så underlättat möjligheterna för unga att få arbete.Sedan den akuta ekonomiska krisen övervunnits harregeringen och genomfört förändringar ivälfärdssystemet som förbättrat försörjningssituatio-nen för utsatta hushåll. Det handlar bl.a. om höjdabarnbidrag och högre ersättningsnivåer i arbetslöshet-sersättningen.Vad som är mycket oroande är att vi inte kanse någon tydlig minskning av det långvariga socialbi-dragsberoendet, trots att kostnaderna för socialbidragminskar kraftigt. Det långvariga bidragstagandet ärsärskilt allvarligt då det skapar ohälsa och innebärrisk för passivisering. Därför anser jag att det långva-riga socialbidragstagandet måste brytas. För att uppnådetta anser jag att det krävs många olika åtgärder. Detviktigaste just nu är att åtgärder vidtas för att ökamöjligheterna till arbete för personer som av olikaskäl har svårt att få arbete trots att arbetslöshetensjunker.Precis som nämner är det viktigtmed förbättrad samverkan mellan olika myndigheterför att hitta individuellt anpassade lösningar. De allraflesta kommuner har redan ett utvecklat samarbetemed arbetsförmedlingen, men detta samarbete behö-ver utökas. Många kommuner satsar även i egen regipå olika former av projekt såsom arbetssökarkurser,kompetenshöjande insatser, praktik m.m.Förslag i syfte att reducera socialbidragsberoendethar lämnats av en arbetsgrupp inom Regeringskansli-et och av . De båda utredning-arnas betänkanden remissbehandlas ,och regeringen avser att återkomma med förslag tillåtgärder.Det är också mycket viktigt att komma till rättamed det faktum att alltfler barn lever i familjer som ärberoende av socialbidrag för sin försörjning. Långva-rigt socialbidragstagande är vanligast bland barnfa-miljer med utrikesfödda föräldrar, framför allt de somvarit i . Därför är det av största vikt attnyanlända flyktingar i större utsträckning än fårintroduktionsersättning i stället för socialbidrag ochen bättre introduktion i det svenska samhället, t.ex.genom ökade inslag av arbetsplatspraktik. Men ävenandra åtgärder måste övervägas. En förbättrad integ-ration av invandrarna i det svenska samhället är avstor betydelse. Vi måste t.ex. bli bättre på att ta tillvara den kompetens personer med utländsk bakgrundkan ha.Birgitta tar även upp de ekonomiska svå-righeter som unga föräldrar lever under som intekvalificerat sig för annat än garantinivån i föräldra-penningen. Dessa familjer utgör en liten men utsattgrupp med högt socialbidragstagande.Målet för föräldraförsäkringen är att stödja bådaföräldrarnas möjligheter att kombinera föräldraskapmed förvärvsarbete. För föräldrar som saknar inkomsteller har en mycket låg inkomst finns en garantinivåför föräldrapenning som motsvarar per dag.Förbättringar av det ekonomiska stödet har hittillsprioriterats på andra sätt inom regeringen än genomförändring i föräldraförsäkringen. höj-des barnbidraget med till per månadoch flerbarnstilläggen höjdes i motsvarande mån.Barnbidragshöjningarna är prioriterade och genom-förs innan andra förbättringar av det familjeekono-miska stödet kan genomföras. Det finns anledning attse över både taket och golvet inom socialförsäkrings-systemet, när det kan ske måste avgöras av de eko-nomiska ramarna.Avslutningsvis vill jag hävda att den viktigastesocialpolitiska målsättningen är att människor skakunna försörja sig själva genom arbete. Ökad syssel-sättning är därför en grundförutsättning för en vidare-utveckling av den svenska välfärden.Anf. 140 ():Fru talman! Allra först vill jag tacka socialmini-ster för svaret. I stora delar tycker jaglikadant som socialministern i det svar jag fått. Själv-klart ska ambitionen vara att varenda människa skakunna försörja sig genom att själv ha ett arbete. Menvi vet att det inte ser ut på det sättet. Att för de män-niskor som inte har ett arbete skapa en trygghet somomfattar även de mest utsatta måste vara ett av dettadecenniums största uppgifter.Socialbidraget ska vara samhällets ytterstaskyddsnät för dem som är i behov av stöd vid tillfälli-ga ekonomiska problem. Vi vet att det under 90-taletför alltfler har blivit ett försörjningsstöd inte baraunder några månader utan . Den rapportsom har tagit fram visar att åren1991-1996 ökade antalet långvariga bidragstagaremed nästan 160 000 personer.Socialbidraget är billigt i förhållande till andravälfärdssystem, men det är kränkande för den individsom ständigt ska granskas. Både den egna personenoch alla ekonomiska förhållanden som man leverunder granskas. Det är stressande och upplevs avmånga som oerhört svårt och besvärligt. Det lederockså till en ojämlik hälsa. Medellivslängden är åttaår mindre hos dem som har socialbidrag.Det framgår också av attmånga av dem som är långvarigt beroende av social-bidrag inte kommer in på arbetsmarknaden trots attkonjunkturen vänder och att ca 130 000 personer harhaft socialbidrag . Det är riktigt somsocialministern nämner att det är väldigt många in-vandrarfamiljer som finns bland dessa personer. Detär inte bara invandrarfamiljer med barn, utan det äräven lite äldre invandrare som finns i den gruppen.Där delar jag socialministerns åsikt att det är vik-tigt att invandrare i större utsträckning än fårintroduktionsersättning i stället för socialbidrag ochen bättre introduktion i det svenska samhället t.ex.genom ökad arbetsplatspraktik. Det låter väldigt bra.Där hoppas jag verkligen att vi skulle kunna kommalängre för att förbättra situationen för den gruppen avmänniskor. En förbättrad integration av invandrare idet svenska samhället har en stor betydelse. Det ärviktigt att vi tar till vara den kompetens som de nyasvenskarna har. Det har vi varit dåliga på i Sverige.Situationen måste också förbättras för de personersom inte har kommit in i systemen och har a-kassa.Vid en eventuell graviditet får den som är hemma intemer än . har ju före-slagit en höjd garantinivå för en bättre grundtrygghet.Med det förvärvsmönster som vi har , därmånga väljer att starta eget företag eller ha tillfälliganställning eller projektanställning, leder det härstelbenta regelverket till stor osäkerhet för mångaföräldrar. Det nya samhällets styrka är att nya lös-ningar växer fram och att människor väljer olika sättatt leva. Då måste vi också ha en större flexibilitet isystemen så att man ser till helheten i stället för atthela tiden stirra sig blind på att den ersättning mankan få vid föräldraledighet måste vara relaterad till eninkomst. Därför tycker vi att det är oerhört viktigt attgrundnivån höjs för att garantera en högre standardför de föräldrar som inte ha haft möjlighet att försäkrasig enligt kraven för att få en inkomstbaserad föräld-rapenning.Anf. 141 Socialminister ():Fru talman! Det är alldeles sant att när nu arbets-marknaden vänder, antalet nya jobb blir fler och ar-betslösheten minskar blir också kostnaderna för soci-albidragen lägre. Men de som varit arbetslösa underlång tid och antingen fått a-kassa eller socialbidragtycks inte komma in på arbetsmarknaden, i alla fallinte hittills.Det viktigaste som måste ske nu är att man vändersig mot arbetsmarknaden och funderar på hur manska öppna arbetsmarknaden för människor som varitarbetslösa . Hur ser vi till så attdessa människor blir beredda att ta ett arbete?Det viktigaste som kan ske nu är ett bättre samar-bete mellan kommunerna, arbetsförmedlingarna ochgärna också hälso- och sjukvården såsom sker i de sjuSOCSAM-försök som genomförs. Erfarenheternavisar att om man samarbetar bättre mellan social-tjänsten och arbetsförmedlingarna har man lättare attanvisa platser och hjälpa människor att komma ut påarbetsmarknaden.Vi behöver också rasera fördomarna i svenskt nä-ringsliv och för övrigt också i den offentliga verk-samheten. Häromkvällen visades ett dokumentärpro-gram på TV som handlade om hur människor medutländsk härkomst bemöttes på den svenska arbets-marknaden. Det var ganska skakande. Det räckte medatt man hade ett utländsk namn för att man inte skullefå jobbet. Hade man dessutom ett utseende som intebetraktas som typiskt svenskt mötte man också tveksamhet hos de arbetsgivare som skulle re-krytera arbetskraft.Jag tror att det är otroligt viktigt att vi vänder ossmot arbetsgivarna och för en dialog med dem. Dekommer att behöva arbetskraft i en växande ekonomi.Det gäller att övertyga dem om att de ska delta i attrekrytera de människor som är arbetslösa, ochframför allt dem som varit arbetslösa under en längretid.Jag tror att det finns möjligheter att bryta arbets-lösheten genom att se till så att kopplingen mellansocialbidragstagande och arbets-marknaden blir bättre. För det krävs mer samarbete.Jag är inte alldeles säker på att den viktigasteuppgiften just nu är att höja grundbidraget i föräldra-försäkringen. Vi har ett annat problem när det gällervåra försäkringssystem. Det är att väldigt mångamänniskor inte får den ersättning som man harförväntat sig från försäkringen. Därmed känner de enotrygghet. Det är ganska viktigt att veta att när manfår barn ska föräldrarna kunna stanna hemma medekonomisk trygghet. Om vi vill se till att unga männi-skor med glädje skaffar sig barn - och det är ett annatproblem som vi kan diskutera - kandet vara viktigt att vi får en föräldraförsäkring somfungerar och som ger en hygglig ersättning i förhål-lande till den inkomst man har.Vi har många problem att diskutera när det gällerföräldraförsäkringen. Jag skulle nog prioritera attförbättra föräldraförsäkringen på den punkten, om vihade pengar att tillgå. Men jag kan hålla med om attvi också måste höja grundersättningen.Anf. 142 ():Fru talman! Jag delar helt uppfattningen att det ärviktigt att vi tar till vara den resurs som våra invand-rare är. Det nämnde jag ju i mitt förra inlägg. Det ärbesvärande när man ser sådana program som lyfterfram hur invandrare behandlas i . Därhar vi fortfarande mycket kvar att göra för att nå enbättre harmonisering. Vi har åtskilliga uppgifter att tatag i för att nå längre och få en större acceptans för denya svenskarna.Sedan gällde det detta med ersättning vid föräld-raledighet. Jag tycker inte att det känns riktigt bra.Det kan handla om en ung människa som har skaffatsig en utbildning. Jag har exempel i min egen familj.Vi har en dotter som har lyckats att skaffa sig ettförvärvsarbete med en hygglig inkomst. Hon liggerväldigt högt i förhållande till den som är doktorandoch har en otroligt låg inkomst. Jag tycker att detfinns en orättvisa i detta. Det finns ju de som gårdirekt från studier och får barn. De hamnar då på ennivå med . Den som bor i huset intillfår kanske . Det är en såstor skillnad att det känns väldigt orättvist.Jag skulle verkligen önska att regeringen kommertillbaka med ett förslag till förbättring för den somligger på den låga nivån, och det . Manklarar inte av att leva på den ersättningen som manfår om man kommer direkt från studier. Det blir juinte mer än . Det är inte rimligt.Anf. 143 Socialminister ():Fru talman! Föräldraförsäkringens själva idé är juatt den ska ge en möjlighet att stanna hemma frånjobbet och få en rimlig ersättning iförhållande till den lön man har. Har man inte kom-mit in på arbetsmarknaden och inte börjat en yrkes-karriär - man kanske precis är färdig med sin utbild-ning eller håller på med sin utbildning och inte harnågon lön - kan det kännas orättvist att man får 60 krjämfört med den som i stället har . Men självaidén är ju att man ska skapa en garanti för att ungaföräldrar som vill stanna hemma med sina barn skakunna göra det och känna en ekonomisk trygghet.Jag tänker stanna upp vid en sak som BirgittaCarlsson sade, eftersom den är betydelsefull. Vi harsamma uppfattning. Socialbidrag är kränkande, efter-som man som individ måste vända sig till någon ochbegära stöd. Man får acceptera att man får sitt eget livgranskat. Man får en prövning av en handläggare isocialtjänsten innan man får ett beslut. Det är viktigtatt påpeka det. I den offentliga debatten tycks det nufinnas en föreställning om att människor älskar attleva på socialbidrag och att själva problemet skullevara att vi har socialbidrag. Något av den offentligadebattens verkliga paradox är att det finns människor,dock inte vill jag påpeka, som troratt folk är arbetslösa för att vi har socialbidrag.Jag menar att vi har socialbidrag beroende på attmänniskor är arbetslösa. Problemen handlar om att gemänniskor jobb och en chans på arbetsmarknaden. Viskulle inte lösa några problem om vi bara avskaffadesocialbidragen och säger att det löser sig självt. Dåskulle vi få en ännu större kränkning och en ännustörre fattigdom. Vi måste lösa socialbidragsberoendegenom att se till så att arbetsmarknaden öppnas ochhjälpa människor att komma in på arbetsmarknaden.De allra flesta vill faktiskt inte leva på socialbidraghelt enkelt därför att det är kränkande.Anf. 144 ():Fru talman! Jag delar helt uppfatt-ning att de allra flesta människor verkligen vill ha ettarbete. Det är det viktigaste som jag ser det också.Det är väldigt bra att kommunerna samverkar,men jag tror att det behöver tryckas på än mer. Det ärockså viktigt att de SOCSAM-försök som vi har per-manentas så att det blir möjligt för fler kommunernaatt ha den typen av samarbete och samverkan mellanolika aktörer. Vi var ute på ett studiebesök i en sådanverksamhet , och jag har varitute tidigare också i mitt län, i . Allt visar på att fler kommunermåste få möjlighet att starta upp den här typen avförsöksverksamhet som man har bedrivit under någraårs tid.Därför vill vi i verkligen trycka påatt regeringen kommer med förslag till riksdagenganska snart om att vi kan utöka detta och se till attdet blir möjligt för alla kommuner att få bedriva denhär typen av samverkan. Jag tror att det finns storamöjligheter att också göra besparingar genom detta.Men framför allt måste vi se till att fler människorkommer i åtgärder som lyfter och hjälper dem att fåen egen försörjning.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på interpellation 1999/2000:165 ommedicinkostnaderAnf. 145 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att vidta åtgärder så att den enskildevet vilka kostnader man kan drabbas av om man blirsjuk samt om regeringen avser att vidta åtgärder föratt det ska bringas rättvisa mellan olika patientgrup-per. Vidare har hon frågat hur arbetet gått med indi-viduella vårdprogram för andra patientgrupper ändiabetiker.Högkostnadsskyddet för läkemedel begränsar pa-tientens samlade läkemedelsutgifter till1 . Skyddet bygger på att den enskilde patien-ten får sin totala läkemedelskostnad stegvis reducerad enligt en trappstegs-modell beroende på hur stor kostnaden är. Högkost-nadsskyddet för sjukvård som tillhanda-håller innebär att kostnaderna för öppen hälso- ochsjukvård inte ska kosta patienten mer än900 kr. Sammantaget innebär detta att alla människormed behov av sjukvård och behandling i form avläkemedel i förväg vet att de inte behöver betala merän under ett år.Regeringen har tillkallat en särskild utredare meduppgift att göra en översyn av den nuvarande läke-medelsförmånen. Syftet med utredningen är främst attkomma till rätta med brister i systemet och att fåkontroll över kostnadsutvecklingen. Självklart är detockså viktigt att systemet är enkelt att förstå ochskapar rättvisa mellan medborgarna. I utredarensuppdrag ingår bl.a. också att beskriva för- och nack-delar med att ha separata högkostnadsskydd för lä-kemedel och för sjukvård. Här bör även konsekvenserför den enskilde uppmärksammas. En slutlig redogö-relse av uppdraget ska lämnas senast den30 september i år.När det gäller kostnader för andra avgifter och ut-gifter som kan drabba t.ex. kroniskt sjuka vill jag isammanhanget också nämna att Boende- och avgifts-utredningen haft regeringens uppdrag att bl.a. kart-lägga avgifterna inom äldre- och handikappomsorgen.Utredningen har till regeringen avlämnat sitt betän-kande Bo tryggt - Betala rätt. Den särskilde utreda-ren föreslår bl.a. att en högsta avgift som får debiterasför vård och omsorg läggs fast av . Försla-get har remissbehandlats och bereds för närvarandeinom Regeringskansliet.För att stärka patientens möjligheter att få likvär-dig, kunskapsbaserad vård är nationella riktlinjer förgod medicinsk praxis under utveckling vid Socialsty-relsen. Syftet är att patientgrupper med svåra kroniskasjukdomar, som om de inte behandlas leder till var-aktig invaliditet eller för tidig död, ska garanteras enfastställd vårdstandard. De första nationella riktlinjer-na gavs ut och handlade om utredning, behand-ling och uppföljning av personer med diabetes. Rikt-linjerna har reviderats . Enligt de s.k.Dagmaröverenskommelserna mellan staten ochlandstingen ska de nationella riktlinjerna utgöra un-derlag för lokala eller regionala vårdprogram samtindividuella överenskommelser.Vårdprogram är således en lokal anpassning avnationella riktlinjer där hänsyn tas till vårdgivarensresursmässiga och organisatoriska förutsättningar attuppfylla en viss vårdstandard.