prot · GN0971 · 2000-02-23 00:00:00 — Ochdet, fru talman, tror jag är mycket farligt för demo-kratin.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )9 § Hemlig teleavlyssning, m.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande 1999/2000:JuU8Hemlig teleavlyssning, m.m. (skr. 1999/2000:31)Anf. 145 ():Fru talman! redovisar regeringenhur reglerna om teleavlyssning i hartillämpats. Redovisningen visar att domstol under1998 har meddelat 252 tillstånd att i hemlighet lyssnaav kommunikationerna till eller från teleadresser somhar innehafts eller använts av misstänkta personer.Det visar sig också att avlyssningen haft betydelse förförundersökningen beträffande den misstänkte iknappt av fallen . Den har inte gettnågot resultat i av fallen, och i avfallen har avlyssningen avbrutits med kvarståendemisstanke.Skrivelsen visar också att i två fall som rör sammaförundersökning har tillstånd till hemlig teleavlyss-ning meddelats trots att den misstänkte varit under15 år. Detta är något som är anmärkningsvärt. Enförundersökning rörande tillståndsgivningen är på-börjad.Hemliga tvångsmedel är något som allt oftare an-vänds i kampen mot den grova brottsligheten, ochden tekniska utvecklingen har gjort att polisens spa-ningsmetoder blivit alltmer sofistikerade.I regeringens skrivelse konstateras att läget pånarkotikaområdet är djupt oroande och att hemligteleavlyssning kommit till användning i ett stort antalutredningar av sådana brott. Det har också skett enganska omfattande avlyssning på grund av misstankarom bl.a. mord och andra brott. Metoden att avlyssnahar varit framgångsrik och har haft betydelse för denbrottsbeivrande verksamheten, konstaterar regeringeni skrivelsen.I samband med tvångsmedel är det viktigt attuppmärksamma rättssäkerheten. Det gäller att rättssä-kerheten utvecklas i samma takt som tekniken. Ochdet är viktigt att integritetsfrågorna uppmärksammas ilagstiftningen. Det är därför bra att regeringen avseratt tillsätta en parlamentarisk utredning med uppgiftatt kartlägga, analysera och utvärdera lagstiftningensom berör den enskildes integritet.Hemliga tvångsmedel är bland de mest ingripandetvångsåtgärderna staten kan tillgripa gentemot med-borgarna i en demokrati. Det krävs därför att utöv-ningen omgärdas av skyddsmekanismer som garante-rar medborgarnas fri- och rättigheter.För att polisen ska få använda sig av hemligttvångsmedel krävs det att en åklagare lämnar in enansökan om detta till tingsrätten. Enligt svenska för mänskliga rättigheter skeransökan om tillstånd till bruk av hemliga tvångsme-del på ett förtryckt standardformulär, där det bara äratt kryssa för om personen i fråga är skäligen miss-tänkt för brott eller förbrott samt uppge vilka telea-dresser eller platser som avses avlyssnas eller över-vakas. Till ansökan brukar det enligt uppgift frånåklagarväsendet bifogas en promemoria.Polis, åklagare och domare är de enda som kännertill vad som försiggår bakom rättens låsta dörrar. Detär dessutom i stor utsträckning samma personer somhandhar denna typ av ärenden. Möjligheten till effek-tiv insyn och kontroll är obefintlig. Därför är detoerhört viktigt att allt sker på ett riktigt sätt. Det ärfarligt när så här viktiga saker bara blir en formsak,ett rutinärende. Det får aldrig ärenden av denna typbli - rättssäkerheten är mycket viktig.Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reserva-tion 2.Anf. 146 ():Fru talman! Tänk om vi hade en värld där vi kun-de använda oss av öppna medel och kontroller! ärdet så att Sörgårdsvarianten finns inte i och iNorden. Vi är en del av samhället och världen inter-nationellt både på gott och ont. Det har gjort att ävenFolkpartiet har sagt ja till att vi ska ha sådanatvångsmedel som hemlig teleavlyssning, hemlig tele-övervakning och hemlig kameraövervakning. Menantingen det gäller sådant här, som är väldigt integri-tetskränkande, eller andra saker som samhället tar sigföre är det oerhört viktigt att vi ser till att vi har kon-trollfunktioner som är värda namnet.Tyvärr är det så i , och det är väl i och försig bra egentligen, att man tror att alla gör ett braarbete. Men dessvärre finns det i alla organisationersådana som aldrig borde ha varit där. Då blir vi iFolkpartiet väldigt oroliga när vi ser på redovisningenav den här skrivelsen om hur många gångerman har använt hemlig teleavlyssning, hemlig tele-övervakning och hemlig kameraövervakning.När det gäller hemlig teleavlyssning är det endasten enda gång som domstolen har konstaterat att dethär är fel, och ska man yrka avslag. Rikspolissty-relsen har inte yrkat avslag. När det gäller hemligteleövervakning var det inget avslag alls, och när detgäller hemlig kameraövervakning har vi inte ens fåtten redovisning. Det står inte ens en redovisning av attdet är någon form av avslag. Det tolkar jag och Folk-partiet som att det inte är något avslag. Även om jagoch tycker att de allra flesta poliser ochåklagare gör ett väldigt bra arbete är det inte så bra iSverige på det här området. Då finns det en misstankeom att det är lätt att det glider igenom.Därför är det så extremt viktigt när det är frågaom sådana här integritetskränkande saker att manverkligen har en kontroll värd namnet. Vi ska varamedvetna om att det snabbare än vad vi vill inse upp-kommer beroendeställningar. Det är viktigt att åkla-gare och poliser kan jobba bra tillsammans, och då ärdet också mycket svårare att vara den somär besvärlig och säger nej. Det är ett annat problem iSverige: Så fort man säger nej är man besvärlig. Omdet är något svensken är rädd för är det att vara be-svärlig.Det, fru talman, var anledningen till att Folkpartietsade att vi nu får ta och titta på det här mycket allvar-ligt och få en utredning. Dessutom måste vi krävanågon annan form av redovisning, men naturligtvisinte så som utskottsmajoriteten har skrivit, att vi krä-ver att man ska gå in i varje enskilt fall. Det är jufysiskt omöjligt. Det är inte vår roll. Men det behövsändå en annan form av redovisning så att vi verkligenhar en bättre möjlighet att konkret kontrollera.Fru talman! Detta gjorde att vi skrev en motionsom tyvärr bara stöds av v och mp. Vi är naturligtvisjätteglada att v och mp stöder oss, jag menar inte så.Det är vi tacksamma för. Men vi är lite besvikna överatt inte flera gjorde det. Men okej, det är ett faktum.Vi vill från sida yrka bifall till vår reser-vation, som säger: Se till att vi får en kontroll, endjupare kontroll, och en översyn över huvud taget avde olika integritetskränkande saker som vi tyvärrmåste tillåta oss.Anf. 147 (mp):Fru talman! Alla ni som lyssnar! Regeringens år-liga redovisning av hur tvångsmedlen hemlig teleav-lyssning, hemlig teleövervakning och hemlig över-vakningskamera har använts är mycket summarisk.Skrivelsen bygger på intetsägande och svårgenom-skådliga uppgifter från och Riks-åklagaren. Ändå är det som är det endaorgan som ska utgöra kontrollmakt. Detta ser vi intesom tillfyllest. Det finns, fru talman, en reservationtill betänkandet som jag yrkar bifall till. Den tar uppdet senaste tvångsmedlet, som är hemlig kameraöver-vakning. Vi måste få en djupare redovisning av hurdet har använts.Det jag kan göra med de uppgifter som finns iskrivelsen är att granska den statistik som uppges.Men jag har inga möjligheter att tränga bakom siff-rorna. Intressant skulle vara att få veta i hur mångafall den hemliga övervakningen haft betydelse fört.ex. kan en grov summeringav denna statistik säga att hälften av övervakningarnainte gav något resultat. Och knappt den andra hälftenhar betydelse för förundersökningarna.Det jag också kan kontrollera är hur antalet till-stånd och den sammanlagda tiden för övervakninghar utvecklats i ett tidsperspektiv. Jag kan då följa attdet inte blivit väldigt många fler i den senaste redo-visningen. Uppgifter finns nämligen redovisade ändasedan 1983 när det gäller teleavlyssning och från1990 när det gäller teleövervakning. I fråga om kame-raövervakningen som infördes är det ju intemycket att jämföra med. var emot att viinförde detta nya tvångsmedel.Men för tvångsmedlet teleövervakning, det är detsom innebär att man övervakar all telekommunikationmed fax och dator, har det skett en stor ökning gäl-lande 1998. Trots att det är en så stor ökning harinsatserna endast haft betydelse i av fallen. Detär för att alla tillstånd om hemlig teleavlyssning sedanmitten av 1997 kombineras med hemlig teleövervak-ning. Det går automatiskt.Fru talman! för mänskligarättigheter har gjort ett digert arbete och granskat denuvarande tvångsingreppen. Den har även analyseratBuggningsutredningens förslag. Staten vill ju gåvidare och också införa buggning. De uppger i sinbok att Riksåklagaren och Rikspolischefen i sin redo-visning hävdar att den ökade användningen av mo-biltelefoner och andra nya kommunikationsmedel fåttnegativa konsekvenser när det gäller effektiviteten ioch resultatet av den hemliga teleavlyssningen. Det ärför att kryptering används allt oftare och kommer attanvändas av all organiserad brottslighet ,sägs det.I stället för att effektivisera användningen avhemlig teleavlyssning vill man utvidga tillämpnings-området. Det är det man gör i den här Buggningsut-redningen. Frågan är då: Hur långt ska vi skjuta framvåra gränser för att övervaka medborgare? Ska vifölja efter brottslighetens sätt att skydda sig så får viju gå väldigt långt. Det är därför det är så bra att enmajoritet i utskottet nu har kunnat enas om att tillsättaen utredning och gå igenom inte bara hemligatvångsmedel utan även de register som har tillkommitpå senare tid för att i ett sammanhang se hur långt vikan gå och hur relevant det är för att bekämpa brotts-ligheten. Det är en glädjande nyhet i betänkandet attdetta nu har kommit till stånd.En annan uppgift som hartagit fram är att när det gäller narkotikabrott lederhemlig teleavlyssning sällan till att ett redan begångetbrott upp. Däremot får polisen ofta informationom något nytt narkotikabrott som kan uppdagas tackvare avlyssningen. Hur man använder den överskott-sinformation som det blir en hel del av när man hartvångsmedel är inte reglerat i lag. Då saknas det ock-så möjligheter att kontrollera vad som sker med över-skottsinformationen. Tvångsmedel kan således an-vändas indirekt även för brott vilkas straffminimumär för lågt för att domstol ska kunna bevilja tillståndtill hemlig avlyssning.Hemlig teleavlyssning är ett av de i särklass mestintegritetskränkande tvångsmedel som staten kantillgripa i sin brottsbekämpande verksamhet. Det böranvändas mycket restriktivt och endast vid utredningav särskilt svår brottslighet. Det är ju inte endastbrottslingen som övervakas, eftersom polisen kanavlyssna samtliga abonnemang där en misstänkt kantänkas befinna sig. Även släkt, vänner, barn och and-ra kan då avlyssnas.Under 1998 avlyssnades 554 abonnemang varsinnehavare inte var misstänkta för brott. Det finnsinte heller en gräns för hur ett tillståndkan förlängas. Det finns en gräns för tillståndet, mensedan kan det förlängas . Helt oskyldigapersoner blir därför avlyssnade t.o.m. i telefonkios-ker. Om man avlyssnas får man inte heller veta omdet ens om man är oskyldig. Man kan därför inteöverklaga ett felaktigt beslut. En stor svaghet är attdet inte finns en oberoende instans som kan ifråga-sätta besluten. Vi här i kan ju inte hellergöra det.Fru talman! anser att en rättsstat inteendast kan förlita sig på dess myndigheters godaavsikter. Det finns en risk att åklagare, poliser ochdomare blir en sluten krets, att de anpassar sig tillvarandra och att det skapas dolda samförstånd.Miljöpartiet står alltså bakom reservationen. Vivill ha en grundligare återrapportering. Vi är mycketspända på den utredning som ska sätta i gång efter-som vi har haft reservationer om att en utred-ning ska tillsättas. Det tar ju tid, men man kan sägaatt det i alla fall har gått relativt fort.Anf. 148 ():Fru talman! diskuterar vi, som harsagts, alltså regeringens skrivelse som rör hemligteleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemligkameraövervakning vid förundersökning 1998.I enlighet med önskemål redovisar re-geringen hur reglerna om teleavlyssning irättegångsbalken har tillämpats. Redovisningen byg-ger i huvudsak på de uppgifter som Riksåklagarenoch gemensamt har lämnat i enskrivelse till regeringen . Iskrivelsen kan man se att de tvångsmedel som det rörsig om främst har använts i förundersökningar där dethar funnits starka misstankar om organiserad ellerannan omfattande handel med narkotika. Huvudsyftethar alltså varit att avslöja den alltmer omfattandenarkotikasmugglingen till och försäljningenav narkotika inom landet.I likhet med de senaste årens skrivelser konstate-rar regeringen att läget på narkotikaområdet är myck-et oroande och att hemlig teleavlyssning har använts iett ganska stort antal utredningar av sådana brott.Men det har också förekommit avlyssning på grundav misstankar om bl.a. mord och grova rån. Denhemliga teleavlyssningen har alltså även under 1998varit framgångsrik och haft betydelse för den brotts-beivrande verksamheten.Man har även använt hemlig teleövervakning iförsta hand vid förundersökningar som rör narkoti-kabrott.Den hemliga kameraövervakningen har visat sigvara ett värdefullt och personalbesparande komple-ment i polisens spaningsarbete. Spaning har kunnatutföras i situationer där det annars inte skulle ha varitmöjligt att utföra spaning.Samtliga tvångsmedel som jag har berört har allt-så visat sig vara värdefulla hjälpmedel i kampen motden grova och organiserade brottslig-heten. Men det är också viktigt att vi noga följer ut-vecklingen när det gäller såväl hemlig teleavlyssningsom hemlig teleövervakning och hemlig kameraöver-vakning.I en motion från begärs en utredningmed uppgift att ta ett samlat grepp om integritetsfrå-gorna och väga dessa mot kraven på effektivitet ibrottsbekämpningen. Man vill också ha en mer nog-grann redovisning av vilka grunder som regeringenhar för sina slutsatser i skrivelsen.När det gäller kravet på en utredning om förhål-landet mellan integritet och effektivitet i brottsbe-kämpningen har utskottet tidigare be-handlat liknande yrkanden. Då har vi också framhållitvikten av att integritetsfrågorna uppmärksammas ilagstiftningsarbetet.I samband med behandlingen av den här skrivel-sen höll utskottet en utfrågning med företrädare förJustitiedepartementet. Statssekreteraren berättade bl.a. att det naturligtvis alltid ärnödvändigt att i varje lagstiftningsärendegör en självständig avvägning mellan hänsynen tillden personliga integriteten å ena sidan och det mot-stående intresset, t.ex. yttrandefrihet eller brottsbe-kämpning som aktualiseras i ärendet, å den andrasidan.På brottsbekämpningens område har riksdagenunder senare år gjort sådana avvägningar i t.ex. lag-stiftningen om polisens register och om kameraöver-vakning. Regeringen kommer också att utvärderadessa lagar utifrån bl.a. integritetssynpunkt. Menregeringen tycker nu också att tiden är mogen för ska ta ett samlat grepp om integritetsfrågorna ilagstiftningen. Därför kommer regeringen att tillsättaen parlamentarisk utredning som ska ha till uppgift attkartlägga, analysera och utvärdera sådan lagstiftningsom berör just den enskildes integritet. Utredningenkommer alltså att sträcka sig över ett vidare områdeän enbart det straffprocessuella, och direktiven tillutredningen förväntas bli klara i vår.Eftersom utskottet vid ett flertal tillfällen tidigarehar påtalat vikten av att integritetsfrågorna uppmärk-sammas i lagstiftningsarbetet är vi mycket glada överregeringens initiativ till den här utredningen. Ochmotionen från är därför i den här delentillgodosedd.Men när det gäller yrkande två i motionen har viinte lyckats komma överens. Utan det slutade med enför mig något märklig reservation som ,och står bakom. Dethandlar alltså om att reservanterna vill ha en nog-grannare redovisning av grunderna för regeringensslutsatser.Som jag sade tidigare utgör grunderna för rege-ringens slutsatser den skrivelse som Riksåklagarenoch gemensamt lämnar till rege-ringen. Dessutom genomförde utskottet så sent som1997 en granskning av användningen av hemlig tele-avlyssning och hemlig teleövervakning under år1995. Granskningens syfte var att man skulle kon-trollera att användningen av tvångsmedel var lagenligoch att man skulle bedöma deras effektivitet. Menden gav också möjligheter att bedöma tillförlitlighe-ten av regeringens uppgifter till . Då fannsdet ingen anledning till någon form av anmärkningar.Omständigheterna vid användningen av detvångsmedel som vi nu diskuterar varierar ju ocksåkraftigt från ärende till ärende. Och att redovisa påvilket sätt hänsyn har tagits till ovidkommande per-soners integritet skulle förmodligen innebära att väl-digt många ärenden - om inte varje - måste redovisasför utskottet. Och det är inte rimligt. Vi får inte hellerglömma bort att tvångsmedel endast får användasmed rättens tillstånd och under rättens kontroll. Dettalar ju starkt för att eventuella missbruk skulle upp-märksammas och även redovisas av berörda myndig-heter. Jag yrkar därför avslag på reservationen.Avslutningsvis vill jag bara säga att utskottet serhemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning ochhemlig kameraövervakning som värdefulla inslag iden brottsutredande verksamheten. Men vi vill åter-igen understryka vikten av restriktivitet när det gälleranvändningen. Som vi har sagt måste åtgär-derna i varje enskilt fall så långt det är möjligt be-gränsas både i fråga om omfattning och tid.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan och av-slag på reservationen.Anf. 149 () replik:Fru talman! Först och främst tycker jag att det äranmärkningsvärt att man använder en granskning från1997 som ett argument för att det var bra 1998. För-modligen var det bra 1997; jag kommer inte ihåg det.Men diskuterar vi vad som hände 1998. Faktumär att det var ett avslag när det gällde hemlig teleav-lyssning och noll avslag i fråga om det andra.Om man diskuterar rent principiellt finns det an-ledning att göra en genomgång. Varför är det så fåavslag? Det finns nämligen inga system som fungerarså bra att det bara glider igenom.Jag vill än en gång fråga : MenarHelena att vi i har en kontrollfunktionsom är värd namnet utan att egentligen få några reellamöjligheter att tränga bakom siffrorna?Jag vill också passa på att fråga att det i systemet med polis,åklagare och domstol, där man faktiskt är i beroende-ställning, aldrig finns någon risk för jävsförhållan-den?Anf. 150 () replik:Fru talman! Anledningen till att jag tog upp ex-emplet med den tidigare granskningen var att vi be-gärde den granskningen av samma anledning somman har reserverat sig . Därför berättade jag attdet inte fanns någon anledning till anmärkning i dengranskning som gjordes. Hela den skrivelsen handla-de också om tillförlitligheten, så jag tyckte att det varrelevant att använda sig av den.Sedan kan naturligtvis inte jag stå här och säga i samtliga fall har gått rätt till väga, att det ärriktigt gjort att det bara har blivit ett avslag. Det kanjag naturligtvis inte göra. Men jag litar ändå på deskrivelser som inkommit från Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen i ärendet.Jag vidhåller det jag tidigare sade: Vi måste ha ennoggrann tillsyn, men frågan är om det är rimligt attvarje enskilt ärende redovisas. Jag tror att det blirväldigt svårt. Det blir väldigt detaljerat och väldigtmycket extra inkommande ärenden för utskottet omvi ska titta på varje fall där man har avlyssnat.Anf. 151 () replik:Fru talman! Det får aldrig vara så att för mycketarbete för ett utskott ska vägas mot rättssäkerhetenoch rättstryggheten. Det är det ena.Sedan uppskattar jag att säger ska lita på myndigheter. Självklart ska man litapå myndigheter; det gör vi också. Men harvi ett ansvar att vara kritiskt granskande. Den fråga viska ställa oss är då: Är det rätt att kontrollfunktionligger just på ? Kanske är det fel ställe, fördå ges inte de rätta förutsättningarna att granska or-dentligt kritiskt. Den diskussionen ska vi också föra.Anf. 152 () replik:Fru talman! Jag håller med om atträttstryggheten och rättssäkerheten är oerhört viktiga ivårt samhälle. Givetvis är jag också för att föra denhär diskussionen vidare. Jag tror dock inte på att raktav följa den reservation som , och står bakom. Men givetvis måstevi föra diskussionen vidare, för detta är viktiga frågorför rättssäkerheten och rättstryggheten i samhället.Anf. 153 (mp) replik:Fru talman! och jag anser att om manska kunna lita på och ha förtroende för myndigheter,vilket det är viktigt att allmänheten kan göra, måstedet finnas ett oberoende organ som granskar ochfinner att det är okej. Det är först då man kan kännaförtroende och tillit. Det är ju det som alldeles tydligtsaknas när det gäller våra tvångsmedel. Den gransk-ning som vi utövar i justitieutskottet är väldigt ytlig;det måste även se.Inför nästa skrivelse som kommer skulledet väl vara på sin plats att vi, åtminstone när detgäller hemlig kameraövervakning som är ett nytttvångsmedel, granskade, trängde bakom och ställdejust sådana frågor som skulle göra att vi fick en mervidgad vy och såg hur effektivt detta är: hur mångafällande domar det blev, hur många personer somsysslade med detta, osv. Vi står ju , efter vad jagförstår, inför ett förslag från regeringen som gällerännu mer integritetskränkande åtgärder som t.ex.buggning.Anf. 154 () replik:Fru talman! Jag vill först återknyta till den utred-ning som ska tillsättas, som har ett gediget arbeteframför sig och som förmodligen kommer att ta gans-ka på sig för att bli klar. Där kommer natur-ligtvis också dessa frågor in.Vi har ju tidigare pratat om varför inte avlyss-ningen eller teleövervakningen har gett något resultat.Man har sagt att den gett resultat i avfallen. Ändå känns det något märkligt för mig attknyta detta till reservationen. Att det inte har blivitnågot resultat kan ju bero på en väldig massa saker.När det gäller teleavlyssning kanske personen i frågainte har använt sig av den telefonen, vilket naturligt-vis gör att det inte blir något resultat.Det är ändå viktigt att påtala att de här åtgärdernaendast ska användas med stor restriktivitet, med rät-tens tillstånd och under rättens kontroll. Detta äroerhört viktigt att komma ihåg.Jag slutar även här med att säga att rättstrygghetenoch rättssäkerheten för människorna i samhället äroerhört viktiga. Det tycker utskottsmajoriteten också.Anf. 155 (mp) replik:Fru talman! gäller det ändå reservationeni just detta betänkande. Jag tycker att det är underligtatt vi inte kunde få en gemensam skrivning i betän-kandet där vi sade: Låt oss nu titta lite djupare påhemlig kameraövervakning, eftersom det finns intres-santa uppgifter som vi inte har men som vi skullevilja ha reda på. Jag ser ingen riktig anledning till inte kunde bifalla detta.Anf. 156 () replik:Fru talman! Jag har reservationen framför mighär. Där står det bl.a. om att övervakningen har varitresultatlös i av fallen och att man mer noggrantmåste redovisa grunderna för sina slutsatser. Det är juegentligen precis vad vi alla vill. Men man måstenaturligtvis också ta reda på varför övervakningen harvarit resultatlös i av fallen och utveckla detvidare. Det är väldigt lätt att säga att vi inte behöveranvända oss av sådana här tvångsmedel eftersom detär så få fall där vi ser något resultat. Det måste ocksåvägas mot hela frågan. Det kan vara så, som jag sadetidigare, att personen inte har använt telefonen, intehar varit på den plats där han skulle övervakas medkamera osv.Men vår strävan är som sagt också att skrivelsernagärna får vara mer noggranna nästkommande år. Jagtror dock att det är ett alldeles för högt ställt krav attvarje enskilt ärende måste redovisas för utskottet. Jagtror att det är svårt både att få fram och att hanteradetta.Men som sagt: Rättstryggheten och rättssäkerhe-ten är oerhört viktiga för människorna i samhället.Det är vår uppgift att se till att människor också kän-ner på det sättet.Anf. 157 (m):Fru talman!