prot · GN09120 · 2000-05-31 00:00:00 — Det är en viktig kunskap att tafram för att kunna gå vidare med så effektiva instru-ment som möjligt.Utskottet anser att det är utmärkt att det nu utredshur diskriminering i näringsverksamhet ska elimine-ras. Men vi anser också att diskriminering i vid me-ning måste utredas. Det handlar om på vilket sätt manmed aktiva informationsinsatser och kunskapsupp-byggnad, men också med konkreta regelverk, kan taitu med att riva de hinder för tillgänglighet som atti-tyder och fördomar medför.Vidare vill utskottet se sanktionsbestämmelserbåde vad gäller kommande förändringar i plan- ochbygglagen och också beträffande kollektivtrafiken. Vitycker att erfarenheten lärt oss att det inte räcker medlagbestämmelser. Det måste också kosta att inte upp-fylla det som regering och riksdag beslutar.Utskottet finner det också angeläget att regeringennoga följer hur den nya ordningen för fördelningen avstödet till handikapporganisationerna fungerar. Det ärmycket positivt med den kraftiga förstärkning avbidragsnivån som sker, men det är viktigt att orga-nisationerna bedöms utifrån de särskilda förutsätt-ningar som gäller för respektive handikappgrupp.Här är det svårt att helt överblickakonsekvenserna av nyordningen. Jag håller medKerstin om att det finns en del frågeteck-en. Jag tycker att utskottet med det tillkännagivandevi gör har mött upp den oro och de krav som finns iskilda delar av handikapprörelsen. För att understrykadetta gör vi i utskottet det här tillkännagivandet för attytterligare markera betydelsen och visa att vi tar designaler vi fått på fullt allvar.Herr talman! För den som räknar reservationerkan det förefalla som att det råder en väldigt storoenighet om den nationella handlingsplanen. Så är detnu inte. Så är inte sakläget. Flertalet reservationer äregentligen tillgodosedda, vilket den noggranne läsa-ren säkert noterar. Men på några punkter finns detskiljelinjer. Jag har tidigare nämnt att moderaternagår egna vägar och inte vill se några krav på arbetsgi-vare, fastighetsägare och trafikföretag.Ett annat område som tas upp i reservationerna ärkrav på hjälpmedelsgaranti. Vi delar inte uppfattning-en att man löser de här problemen med en garanti. Videlar den bedömning som gör om attdet inte är en garanti utan förändringar i organisationoch förhållningssätt samt mer resurser som behövs.En garanti blir om den införs på de här grundernaprecis som det borgerliga modellbygget i Västra Gö-taland: ett luftslott som sakta men säkert sjunker ihopnär det konfronteras med verkligheten.När det gäller habilitering och rehabilitering förvuxna vill jag hänvisa till den kommande nationellahandlingsplan för hälso- och sjukvården som kommeratt framläggas för senare under året.Folkpartiet tar i en reservation upp ansvars- ochfinansieringsprincipen. vill under anvisa5 miljarder kronor för att stimulera ökad tillgänglig-het. Jag tror att det sättet att se på denna fråga ärfelaktigt. Börjar vi skicka särskilda pengar till riktadeinsatser befinner vi oss snart i en situation där ingetgörs för att förbättra tillgängligheten om det intekommer pengar med besluten.Poängen med handlingsplanens upplägg är atthävda ansvars- och finansieringsprincipen, precis pådet sätt som handikapprörelsen kämpatför. Det är grundläggande att varje verksamhet haransvar för sitt eget område, att det råder jämlika för-utsättningar och att det finns möjlighet till full delak-tighet.Jag håller med om att kan be-hövas ytterligare förstärkningar av kommunernasekonomi för att möta upp de ökade kraven. Men dåvill jag se en uppräkning av det generella statsbidra-get till kommunerna och inte riktade pengar till sär-lösningar.Avslutningsvis, herr talman, vill jag yrka bifall tillhemställan i betänkandet i dess helhet och avslag påsamtliga reservationer.Anf. 6 () replik:Herr talman! inledde sitt anförandemed ett förstamajtal, nästan. Jag vill påminna om attdet är . Han gjorde det här till enklasskampsretorisk debatt mellan moderater ochsocialdemokrater där han ställde kapitalet mot folketoch de handikappades rättigheter. Jag får säga att jagtycker att det är en ganska larvig eller naiv beskriv-ning av de motsättningar som finns.Det mesta av den kritik han riktade mot oss är heltfelaktig, men på en punkt har han rätt, nämligen ifråga om retroaktivitet när det gäller plan- och bygg-lagen. Vi vill inte med det underlag vi har ta ställ-ning för en retroaktiv lagstiftning som tvingar framombyggnad också av gamla byggnader och lokalereftersom det inte finns någon ekonomisk grund för ensådan lagstiftning. Vi har däremot i vår reservationsagt att vi avvaktar den redovisning som kommer iregeringens proposition i höst.Det finns två andra frågor som jag vill beröra imin replik, först LSS och sedan . Jag skulleförst vilja ställa en fråga: Om det var en socialdemo-kratisk reform som den borgerliga regeringen genom-förde för fem , hur kommer det sig då attsocialdemokraterna har gjort så stora förändringar, såstora försämringar, av reformen? Det är över 40 000människor som enligt harrätt till assistans enligt de bestämmelser som gällermen som inte får det. Det har skett försämringar avenskilda människors villkor när det gäller rätten tillassistans.Ekeskolan, avslutningsvis, ska inte avvecklas somspecialskola säger . I regeringens di-rektiv till den utredning som Hans själv sitter somordförande för refereras till riksdagsbeslutet på föl-jande sätt: Även för innebär riksdagensbeslut att specialskolan ska avvecklas successivt ochatt resurscentrumet ska stärkas redan fr.o.m. den1 juli 2001.Anf. 7 HANS () replik:Herr talman! Om vi börjar med det senaste så ärdet skolformen specialskola för den här målgruppensom ska avvecklas och inte själva skolan. Det är enviktig skillnad, . Fler elever medsvåra funktionshinder kommer på detta sätt att få merstöd. Och vill man få det på hemmaplan får man detpå hemmaplan. Det är en förstärkning av funktions-hindrade elevers möjligheter att utvecklas i samhället.Sedan till detta med vad vill och intevill. Jag tycker att det är väldigt trist, ,att mönstrar ut sig på detta sätt, men detär ju så. Det är ju som går emot huvud-linjerna i detta med att nu ta krafttag, att ta rejäla stegframåt för att ta itu med brister i tillgängligheten.För den som inte tror på vad jag säger rekommen-derar jag läsning av reservation 11. Där står det:"Förslaget om att retroaktivt ställa nya krav på be-fintlig bebyggelse är enligt utskottets mening interealistiskt. Motsvarande kan också sägas vad gällermålen för kollektivtrafiken." går alltsåemot att vi ska ställa krav på förändringar i befintligabestånd vad gäller både fastigheter och fordon somtransporterar människor.Jag vill också ta upp det här med moderaternasförhållande till arbetsgivare. När vi debatterade ochröstade om den frågan här i kammaren gick modera-terna emot kravet på att förbjuda att funktionshindra-de människor diskrimineras i arbetslivet. Moderaternatycker tydligen att detta är okej eftersom man inte villinföra denna lagstiftning.Anf. 8 () replik:Herr talman! För att börja med så gäll-de den kritik som jag riktade mot i synnerhet HansKarlsson, även om den var riktad mot regeringen imitt anförande, att specialskolan som skolform av-vecklas. Det är vad som sker, vilket också HansKarlsson medger från talarstolen. Vi är kritiska motatt som specialskola för multihandikappa-de barn avvecklas och i stället ersätts med en annanorganisation som minskar de funktionshindrade ele-vernas, de speciella elevernas, valmöjligheter.När det gäller retroaktiviteten i lagstiftningen ef-terlyser jag - jag har gjort det i utskottet och jag hargjort det i andra sammanhang - en bedömning avstorleksordningen för kostnaderna för den här an-passningen. Jag har inte kunnat få en sådan. Det finnsinte någon i underlaget för propositionen och inte iutskottets ställningstagande.Hans Karlsson sade att det rör sigom 3-4 miljarder. Vore det så skulle man kanskekunna diskutera om även vi skulle kunna ställa ossbakom det här yrkandet. Men det finns andra redo-visningar som säger att kostnaderna liggerrunt 30-50 miljarder kronor.Vi tycker att det är rimligt att både socialdemo-krater och moderater innan vi fattar beslut här i kam-maren har en klar bild av ekonomiska och andra kon-sekvenser av den lagstiftning vi här ska besluta om.Därför har vi yrkat avslag på den delen av propositio-nen.Anf. 9 HANS () replik:Herr talman! Det är ändå så att på det här sättet väljer fastighets-ägarnas intresse före de funktionshindrades. Manväljer trafikföretagens intresse före de funktionshind-rades. Man väljer arbetsgivarnas intresse före defunktionshindrades.Om vi ska förändra samhället i den riktningen attdet blir tillgängligt, , kommer det attkosta pengar för alla delar i samhället. Då handlar detfaktiskt om att varje sektor ska stå för sina kostnader.De som nyttjar den sektorn ska vara med och betala.De som åker kollektivtrafik, som hyr lokaler eller vaddet nu är ska stå för kostnaden, oavsett om den är 3miljarder, 8 miljarder eller vad den nu landar på.Vi kan inte använda kostnaden för detta som etthinder för att gå vidare med ökad tillgänglighet. Vigår vidare med ökad tillgänglighet oavsett vad detkommer att kosta, specialskolan. Vi har gjort en lång resa i Sve-rige för att komma ifrån särlösningar och ha mergenerella modeller. Det gäller också skolan. Somförälder till en utvecklingsstörd son vet jag vad dettabetyder. Jag vet vad det betyder att ha möjlighet attfaktiskt få umgås med sina kamrater från hemmaplan,att man får känna sig vara en i gemenskapen i skolan.Vi ska inte mönstra ut människor för att de har detena eller det andra funktionshindret. Alla ska ha rättatt finnas med överallt, . 10 () re-plik:Herr talman! gjorde ett klarläg-gande när det gäller personliga assistenter och sadeatt det är betydligt fler som får sådana . Men det handlar också lite grann om vad det ärman får. Det är kanske inte kvantiteten utan kvalite-ten det handlar om.Många upplever väldigt mycket mer krång-el, omprövningar och långa väntetider. Vi har barnsom inte får ha sin personliga assistent med sig iskolan, utan hänvisas till andra som ska hjälpa dem.Det är försämringar av handikappreformen, anser vi ialla fall.Herr talman! I mitt anförande sade jag att vi stårfast vid ansvars- och finansieringsprincipen. Men vihar mer bråttom än regeringen att se till att tillgäng-ligheten blir verklighet. Därför har vi valt att avsättapengar för att snabba på detta. Vi tror inte att detkommer att kunna till 2010, inte ens de enklaåtgärderna. Titta bara när ni går ut i ochandra städer hur många trottoarkanter som fortfarandeär oöverstigliga hinder för dem som är rullstolsburnaeller har andra typer av handikapp!Anf. 11 HANS () replik:Herr talman! Jag tycker att det är bra, KerstinHeinemann, om vi bestämmer oss för att diskuteravad som är det verkliga problemet. Det är inte att vihar skurit ned i assistansersättningen, utan att vi fak-tiskt har byggt ut den. Fler än någonsin har assistan-sersättning, och de som har assistansersättning harfler timmar . Om vi är överens om detsakläget kan vi faktiskt börja diskutera problemen.Jag håller med om att detfinns problem. Det finns byråkrati. Det finns fyrkan-tighet i sättet att lösa problem. Jag är minst sagtmycket irriterad över att det fungerar på det sättet ochöver att den brist på samarbetsförmåga mellan olikahuvudmän som understundom manifesteras är så stor,liksom att man inte löser detta problem.Men jag vet också exempel runtom i därman har ett utmärkt samarbete och där man harkommit ifrån fyrkantigheten. Jag tror att det väldigtmycket handlar om attityder och ökad kunskap. Ihandlingsplanen finns också pengar för att ta itu meddetta.Jag tycker att och jag skahjälpas åt, tillsammans med alla övriga här i kamma-ren, att driva på utvecklingen och visa vår otålighetmed den här fyrkantigheten. Vi ska se till att det inteär människors sätt att se på och tolka reglerna lokaltsom avgör utan att det faktiskt är de intentioner somregering och riksdag har.Sedan till stimulansbidraget. Jag delar den otålig-het som och ger ut-tryck för. Men jag tror fortfarande inte att det är rättväg att vi skickar mer pengar varje gång vi ställerkrav på ökad tillgänglighet. Då kommer det att gålångsammare framåt än med den modell som vi nuväljer, . 12 () re-plik:Herr talman! Det verkar som om Hans Karlssoninbjuder till att vi skulle kunna ta tag i frågorna runtden reform som gäller de personliga assistenterna.Det är vi villiga att göra.Man kanske kunde börja med att de 20 timmarsom kommunerna nu är ansvariga för återgår tillstaten. Då kunde vi i alla fall minska de samarbets-problemen. Jag tror att det också skulle innebäraväldigt mycket för de brukare som är drabbade avdetta.Folkpartiet har inte heller för avsikt att ständigt,och det har vi väl inte gjort heller, skicka med pengarså fort man behöver genomföra någonting nytt. Menvi tycker ändå att har halkat så långt efter närdet gäller tillgängligheten att det är befogat att se tillatt det blir fart på en ordentlig tillgänglighetsreform iSverige.Anf. 13 HANS () replik:Herr talman! Vi talar först om de somkommunerna ska stå för. När vi gjorde föränd-ringen handlade det om att elimi-nera ett antal situationer där det uppstod tvist om vemsom skulle betala. Det gjorde vi genom att se till attdet alltid är kommunen som står för de 20 första tim-marna.Min erfarenhet, , är faktiskt attden här förändringen har inneburit färre diskussioneroch mindre väntetid för brukarna. Så länge vi har denordningen att kommunerna och staten är huvudmäninom det här området - det tycker jag att vi ska fort-sätta att ha, och det tror jag också att äröverens med oss om - kommer det att finnas gränsav-snitt som vi måste lära oss att hantera. Framför alltmåste huvudmännen lära sig att hantera dem. Jag ärhoppfull, men jag är otålig på den punkten.Anf. 14 () re-plik:Herr talman! Jag skulle också vilja ställa två frå-gor till . Den första ansluter till detKerstin har tagit upp om assistansersätt-ningen. Jag klargjorde i mitt anförande att när detgäller den förändring som vi har krävt,att den som har erhållit assistans före ålderockså ska få behålla den, har regeringen sagt att det ska komma en proposition. Minmycket konkreta fråga är: När kommer propositionenoch när kan vi räkna med att se resultat?Den andra frågan handlar om de allmänna sam-lingslokalerna, vilket jag avslutade mitt anförandemed. De är viktiga mötesplatser. Med Hans Karlssonsfolkrörelsebakgrund utgår jag från att vi är ense påden punkten.När man ser de behov som finns, som kanske lig-ger på 90-100 miljoner, och staten anslår 15 miljonerinser man att det är mycket snålt hanterat från stats-makternas sida. Vi har krävt mer pengar och i det härbetänkandet föreslås en översyn av reglerna så attsärskilda handikappersättningspengar skulle kunna gåtill att bygga om samlingslokaler.Då är min fråga: Borde inte det kunna vara en li-ten men ändå mycket viktig åtgärd för demokratinsskull och för de funktionshindrades rättigheters skull?Anf. 15 HANS () replik:Herr talman! Om vi börjar med 65-årsgränsenkänner till att socialutskottet haren lång och offensiv historia där. Vi har varit pådri-vande för att ta bort åldersgränsen. Det finns anled-ning att över huvud taget diskutera den typen av ål-dersgräns. Vi är överens, . Tidta-bellen får senare fråga socialmi-nistern om. Jag är inte involverad i de förhandlingarsom naturligtvis måste ske mellan de olika huvud-männen om på vilket sätt en övergång kan ske.Sedan till frågan om samlingslokaler. Jag villhänvisa till det jag har sagt tidigare. När vi ska görasaker som ökar tillgängligheten och göra det möjligtatt åstadkomma ett jämlikt samhälle med full delak-tighet är det inte riktade insatser och särlösningar somvi eftersträvar, delar bedömning att detbehövs mer pengar till samlingslokaler. Men jag villinte ha den ordningen att vi anvisar särskilda medelför att möta kraven på ökad tillgänglighet. Jag vill attvi över huvud taget ska se över möjligheterna att ökaanslaget och stödet till samlingslokaler och på detsättet göra det möjligt att i raskare takt svara upp motdet mycket rimliga krav som handlingsplanen nuställer.Anf. 16 () re-plik:Herr talman! Jag har inte samma långa erfarenhetav socialutskottet. Men om det har varit ett långt ochoffensivt arbete har resultatet i den del som rör 65-årsgränsen haft ganska begränsad effekt. Jag hoppasoch tror nu att en ändring ska komma. Jag hoppasockså att slippa stå här - medan kanske är i eller på något annat ställe - om ett åreller och vara besviken över att det inte harhänt något. I stället hoppas att få uttrycka min glädjeöver att vi äntligen har kommit till rätta med denproblematiken.När det sedan gäller de allmänna samlingslokaler-na vet jag vad särskilda insatser betyder för en före-ning, som samlar ihop pengar med hjälp av lotter ochinsamlingar, för att kunna få rampen eller hörslinganinstallerad. Jag tycker att det är rimligt att man typen av insatser, speciellt när det handlar omföreningsdrivna lokaler.Anf. 17 HANS () replik:Herr talman! Oavsett var jag befinner mig vid dettillfälle som nämner kommer jagatt vara lika besviken som om intefrågan om 65-årsgränsen är löst. Vi är helt överens påden punkten.Jag tror att vi också är tämligen överens när detgäller samlingslokaler. Möjligtvis har vi lite olikametoder för att nå fram till det vi vill åstadkomma. Vitror fortfarande att det är genom generella insatsersom vi ska möta behoven, önskemålen och kraven påökad tillgänglighet och inte genom särlösningar,är väl medveten om ideella föreningars eko-nomiska situation och tuffa kamp för att klara deföreningsdrivna lokalerna. Men jag tror att det ärgenom generella lösningar och inte med särlösningarsom vi bäst löser det problemet.Anf. 18 ()replik:Fru talman! tog upp fördelningenav statsbidrag till handikapporganisationerna. Somjag förstod det hade vi alla i utskottet, inklusive HansKarlsson, räknat med att skulle få avgörafördelningen av bidragen till handikapporganisatio-nerna. Vi fick sedan besked att regeringen ansåg sigäga frågan och därmed själv skulle besluta i frågan.Regeringen har lämnat i uppdrag åt Socialstyrelsenatt fördela pengarna enligt den nya modellen. Jagupplevde det själv som att var snopeninför det beskedet.Utskottet har valt att göra ett tillkännagivandesom redogjorde för här. Där sägerutskottet: "effekterna av de nya reglerna måste följasupp och utvärderas. Särskilt bör därvid kartläggas ochanalyseras hur övergången påverkar de mindre orga-nisationerna som inte till fullo uppfyller de formellakriterierna för att erhålla statsbidrag".Det som har varit särskilt omtalat förut är att har fått betydligt mindre per medlemtidigare. Innebär den här skrivningen att det får mermedel nu? tycker fortfarande attden här frågan borde hamnat på bord, ochdärför har vi reserverat oss. Jag vore tacksam att fåveta hur det är. Den här uppföljningen kommer att tatid. Om några får mycket mindre bidrag än andra tardet ett tag innan det kan rättas till.Anf. 19 HANS () replik:Herr talman! När det gäller bidragen till handi-kapporganisationerna tycker majoriteten i utskottet attvi med det tillkännagivande som vi nu gör möter dekrav som ställts i motioner och också den oro och desynpunkter som redovisats från handikapprörelsen.Det handlar om att ingen av oss riktigt vet hurden nya fördelningen kommer att slå. Vi vet inte omden kommer att innebära problem eller om den blirbättre än det som har varit tidigare.Jag tycker att det är viktigt att regeringen nu följerupp det. Även om frågan hade varit i hadevi inte kunnat sitta här och detaljreglera och dela ut simånga kronor till den organisationen och så mångatill den andra. Det gäller att lämna uppdra-get utifrån utställda kriterier till någon myndighet attfördela pengarna.Jag är fullständigt trygg i det tillkännagivande vinu gör och den möjlighet vi pekar på att följa upp.Om det skulle visa sig att någon eller några organisa-tioner kommer dåligt ut i den nya modellen är det etttydligt besked till regeringen att i det läget se överfördelningen.Anf. 20 ()replik:Herr talman! Jag tackar för besked.Men man måste väl veta något om utfallet med dennya fördelningsmodellen. Innebär det t.ex. att får mer pengar per medlem? Jag tyck-er att man måste veta åt vilket håll det går. Det hadetidigare halva bidraget per medlem jämfört med andraorganisationer. Det låter annars som den finska pen-sionsreformen som man fattade beslut om utan attöver huvud taget veta hur den slog. Det är en sak inte vet exakt hur det slår, men man måste välveta åt vilket håll det lutar?Anf. 21 HANS () replik:Herr talman! Eftersom den nya ordningen ännuinte är sjösatt och pengarna inte är utdelade är detganska rimligt att säga att vi inte vet exakt hur detkommer att slå. Jag tycker att också kristdemokrater-na kan känna sig trygga i det faktum att vi nu gör dettillkännagivandet. Det hade varit bättre om alla parti-er hade slutit upp kring det. Då hade det varit starka-re. får vi nöja oss med att det är en tydlig majori-tet av utskottet, och förhoppningsvis senare riksda-gen, som gör tillkännagivandet. Jag tycker att vi kankänna tilltro till det.Herr talman! Innan jag lämnar talarstolen vill jagpassa på att tacka förste vice talmannen för de häråren i kammaren och i . Jag vill också passapå att tacka min meddebattörer och alla andra kolle-ger i som har deltagit i debatter och i ge-menskap på olika sätt. Jag vill också tacka riksdagenstjänstemän för de här nio åren, eftersom jag nu harmin sista debatt här i . 22 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Vi tackar för tacket och önskar lycka till!Anf. 23 ():Herr talman! Vägen till full delaktighet och jäm-likhet för funktionshindrade går via diskriminerings-bekämpning och mänskliga rättigheter. Det handlaralltså inte om att hitta särlösningar för funktionshind-rade eller att lägga handikappolitiken i en sidovagnsom körs vid sidan av. Det gäller t.ex. kommunernasansvar för sina medborgare, trafikbolagens ansvar försina passagerare eller näringsidkarnas ansvar för sinakunder.Propositionen Från patient till medborgare har ut-formats i ett samarbete mellan regeringen och Väns-terpartiet. Propositionen är ett steg framåt när detgäller att stärka de funktionshindrades rättigheter isamhället.Socialutskottet har i sitt betänkande förstärkt ochutvecklat propositionen med fyra tillkännagivanden.Jag menar inte att vi kan slå oss till ro med det härbetänkandet. Det finns fortfarande väldigt mycketkvar att göra. Men jag menar att betänkandet inne-håller många bra förslag, och har en tydlig inriktningpå handikappolitiken mot målet full delaktighet ochjämlikhet.Jag ska redovisa några av de förslag som finns ibetänkandet.Det handlar om ett tillgängligare . I betän-kandet redovisas en tidsplan - ska enkeltåtgärdade hinder för tillgängligheten vara åtgärdade.Det inrättas också ett nationellt center för rådgivning ifrågor om tillgänglighet. Det fastställs ett mål - år2010 - för när kollektivtrafiken bör vara tillgängligför alla. Det tillsätts en utredning för att se över om-råden där det inte finns regler om tillgänglighet förfunktionshindrade.Betänkandet handlar också om ett rättssäkrareSverige. Länsstyrelserna ska få möjlighet att åläggaen kommun eller ett landsting ett vite om de inteföljer en lagakraftvunnen dom. Så här sade HSO:sordförande vid socialutskottets hea-ring:"Domstolstrotset är den yttersta formen för detkollektiva samhällets dåliga bemötande av männi-skor. Det är också förödande för lagmoralen i landet.Varför kan vissa kommuner, och för den delen ocksålandsting, trotsa lagen när jag som privatperson intefår trots lagen? "Det är en oändligt viktig lagstiftning som in-förs. Har en individ rätt till vissa insatser enligt lag såska denna rättighet inte kunna suddas ut genom dom-stolstrots. har vid upprepade tillfällenmotionerat om sanktioner mot domstolstrots. Vi ärmycket nöjda med att först lyfte framfrågan i sin utredning, och att regeringen slutligenställt sig bakom en lagstiftning på området.Det handlar också om att utöka tillgänglighetentill information.