prot · GN0991 · 2000-04-04 00:00:00 — Men säpo har väldigtsvårt att skydda svenska intressen från att bli avlyss-nade när kommunikationen försiggår via satellit iluften eller på internationellt vatten.Det som jag tycker egentligen är det oroande ihela det här sammanhanget är av mer övergripandeslag, nämligen vilket försprång de länder har som harett teknikövertag, vilken möjlighet man har att ocksåfå ett informationsövertag som kan utnyttjas på allamöjliga sätt - kanske helt acceptabla sätt, sätt som vii princip stöder. Men en obalans uppstår när en delländer har möjlighet att utnyttja tekniken och skaffasig de fördelarna, medan andra, fattigare, länder intehar det. Vi tillhör trots allt den teknikutvecklade de-len av världen, så vi lär inte komma på efterkälken ifråga om att utnyttja de goda möjligheter som dennya tekniken ger. Många länder kommer dock efter idet sammanhanget.Alice frågade mig om svensk polis kanvara säker på att man i sitt samarbete med andra län-ders säkerhetspolis inte får tillgång till informationsom har tillkommit på olagligt sätt. Där kan jag barasäga att en förutsättning för samarbete med andraländer är att säpo har förtroende för det land och denpolismyndighet som man samarbetar med. Detta görvi med stor urskillning, bl.a. mot bakgrund av att viinte vill hantera information som tillkommer på ettolagligt sätt.Anf. 22 ():Fru talman! Det finns många bitar i det här. Jaghåller med justitieministern om att detta är ett otroligtkomplext system. Det handlar ju om vad som är lag-ligt, vad som är tillåtet samt hur, var och när det av-lyssnas. Trots allt blir det olika regleringar.Jag kan också hålla med justitieministern om dettamed försprång för dem som har tekniken jämfört medde fattiga länderna. Men jag tycker också att dethandlar om nivån för den enskilde individens integ-ritet. Ett samhälle som på det här sättet kan samla ininformation om människor, oavsett om det är lagligteller inte, är något som det också är viktigt att debat-tera. Den här tekniken innebär en sådan integri-tetskränkande åtgärd i många människors liv att frå-gan behöver debatteras på många olika plan.Jag vill avsluta med att när det gäller det interna-tionella samarbetet peka på att polisen i sitt samarbeteoch säpo i sitt samarbete är väldigt noga med vilkapolisorganisationer vi samarbetar med. Echelon är ettexempel, om man nu ska titta på all information somkommit fram, där det handlar om länder som vi inormala fall faktiskt anser det vara fullständigt kor-rekt att samarbeta med. Vi har inte tillräcklig infor-mation men vi kommer att få tillräcklig information.Det här är en fråga där jag inser att jag, bara som jag intresserat mig för den, har fått såmycket information att jag nog inte ens hunnit läsaigenom en tredjedel. Således dyker det säkert upp flerfrågor om detta.Jag vill tacka justitieministern för debatten och ärövertygad om att vi återkommer till frågan.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1999/2000:309 ominsatser mot segregationenAnf. 23 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vadjag avser att göra för att kommun snarastska få till stånd ett utvecklingsavtal avsett att skyndapå och fördjupa integrationsarbetet i har , på förslag av Storstadsde-legationen, slutit lokala utvecklingsavtal med femkommuner, nämligen, i tidsordning, ,, , och . på-går överläggningar med de två sista i storstadspropo-sitionen angivna kommunerna, och Göte-borg. Kommunernas arbete med att förbereda deåtgärder som avtalen ska omfatta har varit omsorgs-fullt och därför tagit än beräknat. Jag räknarmed att åtgärderna i gengäld har vunnit i kvalitet ochlokal förankring.Storstadsdelegationen har ansett att samtliga sjuavtal med de nämnda kommunerna bör vara under-tecknade innan ett eventuellt beslut fattas om stöd tillkommuner utanför den kretsen. Skälet till det är attdelegationen först vill ha överblick över de ekono-miska åtagandena gentemot de sju kommunerna.Landskrona hör till de fyra kommuner som av re-geringen beviljades bidrag med vardera 9miljoner kronor till insatser i invandrartäta områden.Motivet till beslutet var de särskilda förhållandena ide fyra kommunerna. har ännu inte slut-redovisat kostnaderna för dessa insatser och därförhar den sista delutbetalningen av statsbidraget ännuinte gjorts.Mitt svar på fråga är att etteventuellt beslut om ytterligare statligt stöd till integ-rationsarbete i och andra kommuner medlikartade förhållanden kommer att fattas först efterdet att lokala utvecklingsavtal har slutits med samtli-ga sju nämnda kommuner.Anf. 24 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret.I regeringens proposition 1997/98:165 Utvecklingoch rättvisa - en politik för storstaden på 2000-taletredovisas regeringens ambitioner vad avser stöd tilllokalt utvecklingsarbete i utsatta bostadsområden istorstadsregionerna.Lokala utvecklingsavtal har redan slutits med femav de sju storstadskommunerna för att motverkaklyftorna och orättvisorna till följd av etniskt beting-ad segregation. Insatser mot segregation ska natur-ligtvis inte begränsas till enbart storstadsområdena. Ivissa extremfall finns det även utanför storstädernakommuner med likartade problem i en sådan omfatt-ning och intensitet att det vore rimligt att dessa ocksåkunde få del av de medel som finns anvisade förändamålet.På s. 84 i propositionen omnämns ett antal kom-muner som har fått stöd och att dessa även nubör komma i fråga.Fru talman! Från min hemstad kanjag relatera följande. Av ca 37 000 in-vånare är 3 638 utomnordiska medborgare, alltså ca10 %.Väljer man i stället begreppet utomnordisk här-komst, som således inbegriper även dem som fåttsvenskt medborgarskap, dubbleras i det närmsta siff-rorna. kom ca 1 500 invandrare medbosnisk härkomst till och 1995 ca 500.För att lättare åskådliggöra proportionerna kan vijämföra med exempelvis , som skulle ha tagit emot 60 000 människor.Detta har frestat på hela min hemkommun både soci-alt och ekonomiskt.Under 1999 fick 2 100 hushåll social-bidrag. Av dessa utgjorde hushåll med utom-nordisk härkomst. Av de totala socialbidragskostna-derna på ca finansieras enbart ca12 miljoner genom de statliga scbablonbidraget.Landskrona har en arbetslöshet som är väsentligthögre än riksgenomsnittet. Även om de utomnordiskamedborgarna utgör en väsentlig del av de registreradearbetslösa är det ändå så att den faktiska arbetslöshe-ten hos de utomnordiska medborgarna är väsentligthögre. Många har bl.a. bristande kunskaper i detsvenska språket och ingår därför inte i statistiken,eftersom de genom sitt språkhandikapp inte kan ståtill arbetsmarknadens förfogande. Härutöver saknarmånga även i övrigt grundläggande utbildning, vilketmedför svårigheter att få arbete, och belastningen påkomvux att erbjuda utbildning på grundskolenivå ärmycket hög. Majoriteten av våra nyinflyttade flyk-tingar och invandrare bor i centrala delar av staden,där mer hälften av barnen i skolan och förskolan harett annat språk än svenska som modersmål. Vissaklasser består nästan enbart av barn med utomnordiskhärkomst.Det får inte uppfattas som så att ingenting hargjorts åt de redovisade förhållandena, tvärtom. Underlång tid har arbetat intensivt med olikaintroduktionsåtgärder, men genomförda åtgärder ärinte tillräckliga. Det finns alltjämt många ambitiösaidéer och förslag till åtgärder för att påskynda integ-rationsarbetet.Fru talman! kommun måste få eko-nomisk hjälp. Därför hoppas jag att stårpå tur att teckna ett lokalt utvecklingsavtal när Ha-ninge och kommuner har klarat av sina.Anf. 25 ():Fru talman! Den här debatten visar ju att proble-met är betydligt större än ett rent storstadsproblem.Det råder ingen tvekan om att utanförskapet i vidmening är någonting allvarligt och någonting somman måste åtgärda och med kraft.Därför skulle jag vilja fråga integrationsministernom hon skulle vara beredd att snabbt medverka till sätter in åtgärder mot utanförskapet så att männi-skor som kan och vill arbeta också får möjlighet attarbeta, om hon är beredd att vidta extraordinära åt-gärder, inte bara i ett fåtal storstadskommuner därman under en långsam process tecknar avtal utan ihela landet, så att människor som har invandrat ochmänniskor som är födda i får möjlighet attarbeta, försörja sig och påverka sitt eget liv.Skulle integrationsministern kunna tänka sig samordnar pengarna mellan a-kassa, försäk-ringskassa och socialbyrå på ett sådant sätt att mankan göra en kompetensutveckling effektiv? Mångaförsök med SOCSAM och liknande ute i landet visarju att just samordningen ger vinster. Skulle man dess-utom kunna samordna a-kassepengarna, AMS-pengarna, i det här så skulle man nå mycket längre.Skulle integrationsministern vara beredd att medver-ka till en sådan verksamhet så att vi fort får männi-skor att ta hand om sin egen försörjning, alla som villoch kan?Man kan räkna med att av människorna iutanförskapet, de människor som är socialbidragsta-gare, skulle direkt kunna gå in i någon form av arbete.De övriga är antingen sjuka, åldriga invandrareeller kanske människor i missbruk som inte kan ellerinte klarar av att arbeta. Dem ska vi försörja på någotannat sätt än genom socialbidrag.Är alltså integrationsministern beredd att vidtaextraordinära åtgärder för att lösa den här mycketallvarliga situationen?Anf. 26 Statsrådet ():Fru talman! Vi vet alla att vi kan mäta segregatio-nen i vårt land på många olika sätt. Vi kan mäta den iarbetslöshetsstatistik, vi kan se den i socialbidragsbe-roende, i ohälsa, i språkkunskaper, i valdeltagandeoch aktivitet i det demokratiska samhället.Regeringens ambition är att minska segregationeni hela vårt land. För det krävs både generell politikoch generella insatser men också riktade åtgärder tilldem som bäst behöver det och till de områden somhar de största problemen. En sådan riktad åtgärd är deavtal som staten nu skriver med de sju kommunersom jag pekat ut i mitt svar.Det betyder inte att jag inte delar er uppfattningom att det också finns problem i andra delar av vårtland och i alla kommuner. Jag är medveten om att flerkommuner behöver extra stöd i sitt arbete för attmotverka segregationen.Svaret på frågan om jag är beredd att vidta åtgär-der i vid mening och med all kraft för att motverkasegregationen i vårt land och om jag är beredd attvidta speciella åtgärder för att komma till rätta medutanförskapet och för att vända misstro till tilltro ochförtroende - för det är mycket det det handlar om ivårt arbete - är ja. Vi genomför riktade åtgärder i desju kommunerna. Vi fattar generella beslut, men vi tarockså en hel del hänsyn till de engagemang och idéersom finns lokalt. Det betyder att de avtal som vi skri-ver ser väldigt olika ut, för idéerna kommer frånmänniskor som bor där, är engagerade och involvera-de.Nästa steg är att låta fler kommuner komma med idet samarbetet och i det arbetet. Det finns problemäven i andra delar av vårt land och i andra kommuner.Vi är medvetna om det. Vi har börjat i de sju kom-muner som jag pekat ut i storstadspropositionen där-för att där är situationen extra svår, och där är detextra viktigt att åtgärderna kommer i gång snabbt.Men självklart finns det fler kommuner som behövervårt stöd. Det finns fler kommuner som har lokalaidéer på hur vi kan utöka samarbetet och hur mandärigenom kan komma längre med de resurser somredan finns lokalt. Vi är beredda att också titta pålokala förslag till lösningar för att motverka segrega-tionen i alla delar av vårt land.Jag är beredd att återkomma till de kommunersom får teckna avtal efter det att de sju i propositio-nen utpekade avtalen är undertecknade.Anf. 27 ():Fru talman! Jag vill än en gång tacka för svaret.Det känns hoppingivande för kommunalpolitikerna iLandskrona.Fru talman! Förhållandena i är imånga hänseenden desamma som 1997. Mycket hargjorts, men mycket återstår att göra. Slutredovisning-en, som statsrådet nämner i sitt svar, är nu gjord. Denär gjord av två sociologer vid . Jag ska överlämnaden till statsrådet efter debatten, den blev klar i . Det finns mycket, och det här är inte en full-ständig redovisning, den kommer senare.Jag vill ändå återge en skrivning i redovisningenav , som har forskat i förändringsarbete iutsatta bostadsområden: Att på lokal nivå arbeta medförvandling och förnyelse av våra mest utsatta stads-miljöer är som att simma mot tidvattnet, som att hållamot de starka socio-ekonomiska krafter som helatiden utgör ett hot mot det mest utsatta i våra stads-miljöer. Misslyckas vi med detta kan den socialanedbrytningsprocessen snabbt accelerera.Jag skulle vilja säga så här: kommunligger redan i vattnet. Det är bara att fortsätta attsimma, men behöver hjälp för att kommai land. Jag måste säga att jag uppfattar svaret frånstatsrådet så att kommer att få del avstorstadspengarna när avtalet är klart med de sjunämnda kommunerna. Tack än en gång!Anf. 28 ():Fru talman! Det är mycket hoppingivande när in-tegrationsministern här säger att hon är beredd attvidta en mängd olika åtgärder. Men jag skulle viljafråga: Är integrationsministern beredd att ge denverkliga makten till människorna, till människornasom är i utanförskapet så att de själva har möj-lighet att påverka vilken utbildning de ska gå, hur deska kompetensutvecklas, hur de ska kunna få sinsvenskundervisning på bästa sätt? är det påmånga håll så att det sitter, i all välmening, beskäftigatjänstemän och talar om för folk vad och hur de skalära sig och vilka kurser de ska gå.Är integrationsministern beredd att ge den verkli-ga makten tillbaka till människorna?Jag skulle också vilja få lite tydligare utklarat omintegrationsministern är beredd att samordna pengar-na, som går till a-kassa, försäkringskassa ochsocialbyrå, på ett sådant sätt att den verkliga maktenöver pengarna ligger lokalt. Jag menar att ansvaret fören del pengar kan lyftas av från Arbetsmarknadsver-ket, så att man lokalt kan hantera arbetslösheten därden finns, nära människorna.Är integrationsministern beredd att vidta dessa åt-gärder?Anf. 29 Statsrådet ():Fru talman! Syftet och poängen med storstadspo-litiken är just att samordna pengarna, ge mer infly-tande lokalt och utöka samarbetet mellan lokala myn-digheter för att använda de gemensamma resursernabättre, längre och effektivare. Det betyder att vi sam-arbetar mer med myndigheter också på nationell nivåför att underlätta att lokala idéer genomförs och för-verkligas.Det som är inspirerande med de avtal som harskrivit är att det här finns en bred flora avidéer, förslag och åtgärder som man vill genomförapå lokal nivå.Sedan kan vi ibland fråga oss, som man gjorde iSvenska , om en del av idéerna i före-ningslivet är riktiga, som Cirkus Cirkör. Mitt svar påden frågan är: Ja, om människor lokalt tror att det härär någonting som vänder vår utveckling. Om före-ningslivet kan utöka möjligheterna för folk att kom-ma in i det offentliga samhället, få en tilltro till detdemokratiska arbetet och öka självförtroendet, så ärsjälvfallet föreningslivet en viktig del i de storstads-avtal som vi nu tecknar.Tanken är att den verkliga makten ska finnas hosmänniskorna, hos föreningarna och hos de kommunersom vi skriver avtal med. Vi har från regeringens sidaen stor öppenhet och lyhördhet för detta när vi teck-nar avtalen. Men jag är övertygad om att alla de män-niskor som berörs av storstadsavtalet, trots de riktadeåtgärder som vidtas, i stor utsträckning är i behovav den generella välfärden och de generella beslutsom är en grundtrygghet för oss alla. Det finns ingetmotsatsförhållande mellan generella beslut och rikta-de åtgärder. I avtalen hittar vi en balans mellan debåda.Min ambition är att när de första avtalen är un-dertecknade återkomma till de kommuner som tidiga-re har fått s.k. Blommanpengar med en inbjudan tillsamarbete kring de pengar som finns för storstadspo-litiken.Anf. 30 ():Fru talman! Jag skulle bara vilja kommentera detsom statsrådet nämner om föreningslivet.Jag tror också att det är oerhört viktigt att före-ningslivet får större möjligheter att delta i det härarbetet. Vi kan se hur föreningslivet under hela efter-krigstiden i vårt land har varit med och byggt upp dengenerella välfärd och den utbildningsnivå som desvenska medborgarna har fått. Detta gäller även denysvenskar som kommit hit, och det välkomnar jag.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:285 ombemyndigandesystem vid fördelning av medel förregionalpolitiska åtgärderAnf. 31 Näringsminister ():Fru talman! har ställt följandefrågor till mig:· Hur ska i förfaraom likvida medel saknas när projektägare ansökerom utbetalning tidigare än som förutsågs när stö-det beviljades?· Har regeringen för avsikt att förändra bemyndi-gandesystemet för att komma till rätta med denmycket besvärliga situation som det försatt läns-styrelserna i?Införandet av budgetlagen och den nya budget-processen ställer ökade krav på en löpande uppfölj-ning och prognosverksamhet när det gäller den statli-ga budgeten. En av de främsta orsakerna är att detstatliga utgiftstaket och ramarna för utgiftsområdenainte får överskridas. Regering och riksdag behöverdärför följa budgetens utveckling och, om nödvän-digt, vidta budgetkorrigeringar.Eftersom många av länsstyrelsernas och de regio-nala självstyrelseorganens projekt är fleråriga, harriksdagen beslutat att införa ett bemyndigandesystemför anslaget Allmänna regionalpolitiska åtgärder.Detta är också vad budgetlagen föreskriver, eftersomanslagen ska återspegla vilka utgifter som t.ex. olikamyndigheter har ett visst år.Bemyndigandesystemet för detta anslag ställerdärför ökade krav på , länsstyrelsernas ochde regionala självstyrelseorganens planerings- ochprognosförmåga.Anslaget för ska användas till att betala utmedel på grund av beslut fattade underdetta eller . Bemyndigandet anger möjlig-heten att fatta beslut som medför utbetalning-ar under kommande år.Beslutskapaciteten för samt möjligheternaför länen att betala ut stöd avgörs alltså bl.a. av hurmycket beslut länen har fattat ochtidigare år och vilken utbetalningsprofil dessa besluthar. Systemet förutsätter att utbetalningsprofilen ärnågorlunda jämn över tiden.Regeringen har givit ,, i uppdrag att bl.a. se över om den nuvarandebemyndiganderamen inom anslaget är väl avpassadtill de anslagna medlen, med särskilt beaktande av deolika stödens utformning och syften. ska dessutom lämna förslag till alternati-va utformningar och omfattning av systemet som sålångt möjligt bidrar till att skapa ett ändamålsenligtsystem. Uppdraget ska redovisas till regeringen se-nast den 2 maj 2000.Ekonomistyrningsverket har i en delrapport bl.a.uttalat att bemyndiganderamen bör ökas.Regeringen avser att i vårpropositionen återkom-ma till i denna fråga.Länsstyrelsen i har liksom övrigalän fått ett ökat anslag jämfört med år 1999och en minskning av bemyndiganderamen. Länssty-relsen i har inte fått en lägre tilldel-ning av anslag eller bemyndiganden än övri-ga länsstyrelser, dvs. att länet är lika regionalpolitisktprioriterat som år 1999.Eftersom för närvarandeser över systemet och regeringen noga följer dettaarbete kan jag inte säga om bemyndigandesys-temet kommer att förändras och hur eventuella pro-blem som uppkommit i ska lösas.Anf. 32 ():Fru talman! Innan jag går in på interpellationenskulle jag allra först vilja tacka fru talman för enmycket trevlig och fin fredag, ungdomens riksdag.Det är för mig faktiskt en liten pärla som jag trär pådet minneshalsband som jag, även om jag är man,kommer att bära från riksdagsåren. Även om detinträffade en liten fadäs med voteringssystemet såstör det inte bilden. Jag var verkligen glad när jag forhem för de fina ungdomarna och derasuppträdande, sätt att vara, debattera osv. Alla medar-betare är också värda ett gott och stort tack. Tack såmycket!Så till interpellationen. Tack för svaret.I mitt uppdrag som ledamot av för-troendemannastyrelse i har jag möttfrågan om användningen av anslaget A 1, Allmännaregionalpolitiska åtgärder och bemyndigandesystem-et. Det är inte så att tjänstemän har säntett skickebud med mig, utan interpellationen är skri-ven utifrån en känsla av bekymmer vid hanteringenav projektansökningar som har att tahänsyn och ställning till.Det är inte heller så att jag tror att iKronoberg är särbehandlad, inte alls. Nej, men jagblir bekymrad när jag ser hur projektägare sätter igång sina projekt, kanske anställer folk, planerarinköp och gör beställningar - ja, får i gång en verk-samhet. Projektägaren behöver då pengar. Han harfått meddelande om ett beslut innebärande si eller såmånga kronor som medfinansiering från länsstyrel-sen. Har vi då inga likvida medel att betala med, hurgår det då?Som jag har förstått bemyndigandesystemetkommer problemen att växa så länge skillnaden mel-lan anslaget och bemyndiganderamen är för stor.Därför förvånar det mig att Ekonomistyrningsver-ket talar om att öka bemyndiganderamen. Enligt mittsynsätt borde ramen antingen minskas eller anslagetökas så att ram och anslag närmar sig varandra.Den PM som jag har fått mig till del av bl.a. RUThar gjort mig ännu mer bekymrad. Jag har ett diagramsom utvisar t.ex. hur ställningen var den 31 december1999 för hela riket.Låt oss , herr näringsminister, anta att vi be-traktar hela landet som ett län. Då finns det den31 i utestående skuld - dvs. inte ut-betalade anslag - . Bemyndi-ganderamen för är 1 203 miljoner kronor.Beslutskapaciteten, dvs. kvar att besluta om i nyaanslag är då skillnaden, nämligen 55 miljoner kronorenligt reglerna.Anslaget för är . Omskulden skulle betalas omgående fattas det 260 miljo-ner kronor.Låt oss säga att vi betalar av på skulderna, på deningående skulden , med 500 miljoner kronor.Vi betalar ut det beslutade anslaget som projektäga-ren redovisar på rätt sätt enligt reglerna. Då finns det388 kvar av anslaget. Skulden mins-kar ju från till 648 miljonerkronor.Enligt systemet ökar beslutskapaciteten samtidigtmed . Vi kan besluta om nyaanslag på sammanlagt i vår läns-styrelse. Vi håller oss fortfarande inom bemyndigan-deramen på , och den får inteöverskridas.I likvida medel har vi nu kvar 388 miljoner - 888miljoner kronor minus - att be-tala med på en ökande skuld. Så kan vi gå något varvtills våra likvida medel är slut och skulden är lika storsom bemyndiganderamen.Vad svarar då "vår länsstyrelse" om, eller när,man inte har pengar i kassan att betala projektägaresom behöver ha pengar till nyanställdas löner ellerliknande?Min fråga i interpellationen kvarstår således, ochjag pressar näringsministern något på ett svar. Vadska vi göra?Anf. 33 Näringsminister ():Fru talman! Jag vill börja med att konstatera attbemyndigandesystemet kom till därför att man skullekunna fatta långsiktiga beslut. Vi hade det förhållan-det tidigare att när man beslutade om projekt betala-des det av med en gång och sedan skrev man av det.Det blir väldigt besynnerligt om man jämför med t.ex.en investering i näringslivet. Då betalar man av enviss summa enligt en plan. Därför införde man dets.k. bemyndigandesystemet.Tanken bakom bemyndigandesystemet är att detska röra sig om långsiktiga beslut. Det är ju inte såmed den uppräkning som gör här,att man ska betala alla skulder med en gång, utan dethandlar om på hur lång sikt som man har gjort detta.Det är det ena som jag vill säga.Det andra som jag vill säga är att när det gällerden anmälan som har gjorts från om att man vill öka bemyndiganderamen gäl-ler det i första hand eller skogslänen. Det ärdär som det inte stämmer med den bemyndiganderamsom man har . En utökning av bemyndigande-ramen för just skogslänen skulle betyda väldigtmycket för dem. Om detta har samma betydelse förKronobergs län kan jag inte uttala mig om.Anslagsmedel på grund av beslut somfattats - om jag nu håller mig tillKronobergs län - uppgår till plusåtersökta EU-medel och där prognosen är 2 miljonerkronor plus anslagskredit på , dvs.sammanlagt . Det kan däremotklart bli problem med beslut som fattas ochsom också börjar att betalas . Det är där somproblemet ligger, och det kan vi vara överens om.Som jag sade håller vi nu på att bereda detta inomRegeringskansliet.