prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — Jag kan hålla med omatt när det gäller miljöförberedelserna inför ordföran-deskapet i EU har vi säkerligen väldigt mycket attandra om det. Men som han vet brukar noga med att säga att han inte har något samar-bete med oss i EU-frågor. Det tycker vi är väldigttråkigt. Om vi hade fått ha det så är jag övertygad omatt det hade gått betydligt bättre och att vi hade kom-mit betydligt längre.När det gäller skatteväxling kan jag hålla medLennart om att vi nu också måste börja sänkaarbetsgivaravgifterna. Det är det som vi är ute efter.Det håller jag helt med honom om. Och det måsteockså bli de nya stegen. Men som vetsänktes inkomstskatterna. Men vi är inte nöjda, utanvi måste gå vidare.När det gäller kärnkraften är jag lite bekymradöver den historiebeskrivning som ger.Vi tycker att avvecklingsmetoden inte är specielltlysande, eftersom staten och den offentliga sektornska betala skadestånd i stort sett till för attkunna lägga ned kärnkraften. Det hade varit trevligareom man med ekonomiska styrmedel hade försöktavveckla kärnkraften. Annars finns risken, som vi harhört från moderater och andra som inte vill avvecklakärnkraften, att de säger att dessa pengar kunde an-vändas på annat sätt. Genom vår modell, genom eko-nomiska styrmedel, höjda elskatter på elen från kärn-kraft, så hade kärnkraften svälts ut utan skadestånd.Det hade varit en bättre modell, . 32 ():Fru talman! Ett nytt sekels första riksdagsdebatt.Jag tycker att det känns högtidligt. Jag tycker att detinspirerar till lite längre tidsperspektiv än vi kanskebrukar ha i dessa debatter. Jag tänkte blicka någotbakåt men framför allt framåt.Det har funnits liberaler i riksdag sedan1760-talet, alltså sedan frihetstidens ståndsriksdag.Det är nästan ett kvarts millennium. Det finns ingenannan deltagare i denna debatt som har en sådantradition. Det är klart att det fanns konservativa iståndsriksdagen. Men har svårt att hittacitat från dem att vara stolt över. harinte mycket gemensamt med de flesta i bondeståndeteller i företrädare sattfaktiskt i vid men då varhan invald på en liberal lista. Liberalerna - ädla, somalltid - tyckte att Socialdemokraterna borde ha en rösti riksdag. Man kan väl säga att på denpunkten blev vi bönhörda över hö-van!När jag ser på liberalernas insatser i det här pers-pektivet genom historien är det framför allt hurmycket vi har gemensamt, den politiska uthållighetenoch konsekvensen, som slår mig - demokrati, yttran-defrihet och tolerans, bildning, sociala reformer,rättvisa åt kvinnor, frihandel, marknadsekonomi ochbra villkor för företagen.Tänk på de liberaler som satt i riksdagvid ! Där fanns somskulle göra mer än någon annan för att göra Sverigedemokratiskt - och få betala ett högt personligt prisför det.Där fanns Fritjuv som redan då betraktades,och som fortfarande ses, som störste skolre-formator.Där fanns , socialpolitikern med tidi-ga motioner om arbetarskydd och socialförsäkringar.Där fanns . Han är kanske mindrekänd än de andra men var vid sidan av Staaff libera-lernas ledare på 1900-talet.Jag nämner honom därför att han var djupt engageradi den strid som avgjorde att blev en öppenhandelsinriktad marknadsekonomi, nämligen tullstri-den.Av naturliga skäl kan jag bara nämna män. Kvin-nor var ju utestängda från politiska uppdrag menliberalerna kämpade för att förändra det. Jag läste påom och det är ganska typiskt att blandhans uppdrag utanför hitta också detta:"Ledamot av styrelsen för Männens förening rösträtt" - alltså demokrati, bild-ning, sociala reformer, jämställdhet och marknadse-konomi, idéer som är de bärande för ossliberaler.Under de alla fanns, och finns, en grundidé, varsursprung får sökas ännu mycket längre tillbaka i ti-den, tusentals år tillbaka i tiden - man får gå tillbakatill de stora religionsstiftarnas och de antika filosofer-nas tid: tanken att varje människa är unik och har ettvärde i sig.Jag vet inte om någon kommer att läsaoch citera ur den här debatten men jag vill citera frånen debatt . Det var debatt om skolan i bon-deståndet. En ledamot som hette taladeemot att bondflickor skulle behöva skolutbildning:"Jag tror hon kan sköta de göromål som tillkommerdet kvinnliga könet utan att äga kunskaper i historia,geografi och naturlära." Sedan fortsatte han: "Hon lärväl inte framför mannen bli anlitad att förrätta bo-uppteckningar eller överta någon inspektionsbefatt-ning. "Så fick ledamoten från den liberalaoppositionen ordet. Han ville se en skola för alla, enreform som skulle tränga undan århundraden av mör-ker och ge nya möjligheter för alla människor för att- och citerar jag honom ordagrant - "de ska lärakänna till vilket stort ändamål de är skapade".Tänk om den människosynen i högre grad hadefått prägla mänsklighetens utveckling under de gång-na 160 åren! Människor har delats in i raser och klas-ser. De har setts som verktyg för andras syften. Heur-lins språk var religiöst inspirerat men oavsett hur vihar nått fram till den här hållningen är det viktigt attvi hävdar den: Var och en har rätt att blibetraktad som unik, född till ett stort ändamål.Den här människosynen utmanas ständigt. Därförkommer det ständigt att behövas krafter som står påden enskilda människans sida.Jag har hört visioner om det nya IT-samhället. Såsmåningom får man, efter att ha lyssnat , enkänsla av att människorna, åtminstone de som inteständigt är uppkopplade, mest är problem. Vad ska demånga människorna syssla med när några få i merito-kratins topp klarar allt med hjälp av några kraftfulladatorer?Om en sådan människosyn får stå oemotsagd harhumanismen kapitulerat och det får aldrig ske. Tekni-ken är fantastisk och ger underbara möjligheter. Eko-nomin måste vi alltid ha ordning på men tekniken ochekonomin måste alltid balanseras av demokrati ochhumanism.Jag vill, precis som ,att människan ska växa och känna att hon finns för etthögt ändamål. Liberalismens eviga uppgift är att ståpå den enskilda människans sida mot alla krafter,politiska och andra, som vill förminska henne ochbeskära hennes frihet.Låt oss nu vid seklets början våga ha visioner!Låt bli det sekel då den siste diktatornstörtas och demokrati och grundläggande mänskligafriheter blir en global rättighet!Låt bli det sekel då hungern och anal-fabetismen utrotas från jordens yta!Globaliseringen är en fantastisk möjlighet förmänsklig frigörelse men den måste gå hand i handmed ett nyväckt intresse för globala demokrati- ochrättvisefrågor. Min vision är att ska gå i tätenför en utveckling av folkrätten så att den inte bara stårpå enskilda staters sida utan så att den ännu mer stårpå enskilda människors sida. Det är därför som viliberaler är entusiaster inför en utvidgad europeiskunion och tycker att hör hemma i Nato. Viengagerar oss för frihandel och en solidarisk bistånds-och flyktingpolitik. Vi vill att demokratiprofilen isvensk politik ska vara högre.Just nu har vi ett aktuellt fall på den punkten.Kommunistregimen i har lagt sig i anställ-ningen av en ny svensk kulturattaché i . Man villundvika en meriterad person bara därför att hon ärgift med en kines som engagerat sig för mänskligarättigheter. har UD meddelat att det inte blir nå-gon kulturattaché i och att det ska ses som enprotest. Men det var ju det som ville!Jag tycker att skulle utse den vi vill ha. Sedanhar den kinesiska regeringen rätt - enligt diplomatinsregler - att inte acceptera henne men då får kinesernainför hela världen demonstrera att man inte ens tålpersoner som är gifta med demokratikämpar.Låt oss också ha visioner om ett mer humanistisktSverige!Låt bli det sekel då kvinnornår inte bara formell utan också verklig jämställdhet,då vi lyckas ta bättre hand om våra gamla på ettvarmt och värdigt sätt och då segregationen i betong-förorterna bryts och massarbetslösheten besegras!Jag vill betona två områden där jag menar att för-ändringar är helt nödvändiga om vi ska nå någravisioner om ett mer humanistiskt . De är bådedagsaktuella och stora framtidsfrågor.Det första området är skolan. En bättre skola bor-de bli en fråga av högsta nationell prioritet. Det finnsfortfarande en del bra skolor men alltför många ärinne i en nedåtgående spiral av oro och stök på lek-tionerna, en arbetsmiljö präglad av klotter, könsordoch mobbning, lärarflykt och dåliga resultat. Dencirkeln måste brytas. Det som behövs är först ochfrämst nya signaler - att vuxenvärlden tar sitt ansvar,låter skola vara skola och satsar på att stödja lärarna.Det andra området är företagsklimatet. Utflytt-ningsvågen beträffande ledning, forskning och andrastrategiska funktioner i svenska storföretag är ingetannat än förödande. Det är inte alls så att närhet,geografi och fysiska kontakter är ointressanta i dennya ekonomi som bryter fram. Det är i själva ver-ket precis tvärtom. Det är "klustren" som blir avgö-rande. Det är det som ekonomerna som studerar ut-vecklingen nu talar om. Nätverken - och då talar jagom de mänskliga nätverken, inte bara de virtuella -betyder enormt mycket. Därför är utvecklingen motSverige som ett dotterbolagsland något mycket,mycket allvarligt, kanske inte nu när problemen ka-moufleras av högkonjunkturen, men på längre sikt.Och för få nya företag kommer till.Politiska åtgärder hade kunnat förändra den härbilden. Det är intressant att nu läsa analyser av varfördet just nu går bra för IT-industrin i . Det somman återkommer till i de analyserna är den borgerligaregeringens beslut att avregleratelemarknaden. Det var ett bra beslut, men alldelesför många politiska beslut harinte alls främjat tillväxt. har skattehöj-ningar, regleringar och tendenser till nationell själv-tillräcklighet varit det dominerande.Det kom siffror som visar att svenskapriser ligger högre än andra EU-länders. Det ärkostnaden för den socialistiskt inspirerade övertron påcentralisering och regleringar.Nej, låt oss göra så som - av alla - nya generaldirektör föreslår: gå med iEMU så fort som möjligt och bekämpa monopolten-denser varhelst de dyker upp.Låt mig avsluta med att säga att vi liberaler undervår långa historia har upplevt både framgångar ochmotgångar. Vi har vunnit stora segrar, och till destörsta hör förstås att tankar som vi en gång fickkämpa ensamma för nu accepteras långt in i andrapolitiska läger. Men samhället runtomkring oss är föross bevis för att mycket återstår att göra. Det finnsvisioner att förverkliga.I det nya millenniets första debatt i riks-dag är det löfte som jag kan uttala på den liberalariksdagsgruppens vägnar detta: Vi kommer att full-följa det som vi ser som vår uppgift, vårt stora ända-mål, som kanske skulle ha uttryckt det:att alltid stå på den enskilda människans sida mot allakrafter som vill beskära hennes frihet.(Applåder)Anf. 33 () replik:Herr talman! Jag tycker att det var en intressantliberal historik. Liberalerna var nog bra en gång itiden. Kanske är de det rent av också nu.Jag ska i min sista partiledardebatt vara vänlig ochsäga att ju har kämpat förjämställdhet mellan män och kvinnor - kanske fram-för allt under tid och därefter. Dethar också vi gjort. Där har vi en gemensam nämnare,och det tycker jag är bra.Som ett led i en ökad och bättre jämställdhet harinförts en regel för arbetsgivare med mer än tio an-ställda, nämligen att de ska ha en jämställdhetsplan.Detta har betytt ganska mycket, bl.a. att mentalabarriärer har rivits ned när det gäller att anställa män-niskor.Jag undrar nu väldigt konkret om skulle vara intresserade av att diskute-ra ett motsvarande system när det gäller integration,nämligen att arbetsgivare med mer än tio anställdaska upprätta integrationsplaner. I de här planernaligger inget tvång, men de river ned mentala barriärer,vilket gör att även människor med utländska"konstiga" namn får komma till anställningsintervju-erna. Den mentala barriär som finns hindrar attmånga dugliga människor ens får chansen att kommain på arbetsmarknaden.Jag behöver bara ett ja eller ett nej på den frågan,Lars.Anf. 34 () replik:Herr talman! Jag blev lite förvånad när BirgerSchlaug begärde replik på mitt inlägg. Jag trodde attdet var vi som skulle vara kompisar . Men det varbra ämnen som tog upp. Jämställd-hetsplanerna drevs igenom av , ochjag tror att de kan bli ett viktigt instrument.Jag tror att man även på integrationsområdet börtänka sig någonting av det slaget. Vi har varit inne pådet. Jag tror i och för sig inte att sådana här byråkra-tiska åtgärder är de mest avgörande, men BirgerSchlaug frågade om det här kunde diskuteras. Vi har ivåra dokument varit inne på detta, och vi är, som jaghar svarat i andra sammanhang, öppnaför diskussioner i alla viktiga frågor som Miljöpartietoch andra partier i vill ta upp med oss.Anf. 35 ():Herr talman och alla ni som sitter på läktarna! Jagfår tacka för att han vill samarbeta ide frågor där vi skulle kunna samarbeta. kunna tänka mig en riktigt bred uppgörelse närdet gäller familjepolitik. Jag tror att en sådan skullevara bra och skulle hålla . Då skulle föräldraroch barn också kunna veta vad som gäller för ett tagframöver.Jag får liksom många av de andra ledamöternaväldigt många brev och mejl. De handlar mycket ommiljö, om allergier, om djurrätt, om diskriminering,om barns utsatthet och naturligtvis om EMU. Det ärviktiga frågor, som engagerar sig djupt i.Men alltfler frågor landar i ett resonemang om detekonomiska systemets brister.Kommunismen och planekonomin dog hastigt ef-ter många års sjukdom, men med förskräckande dåligsjukdomsinsikt hos de närmast sörjande. Hur är detdå med vårt nuvarande ekonomiska system, den s.k.kapitalismen? Någon har sagt att kapitalismen närmarsig hjärtinfarkt, och det gör den nog på många sätt,inte minst därför att hjärtat inte har någon plats i dessråaste former. Detta är ett allvarligt problem.Lönsamhet och smarta spekulationer har blivitviktigare än en bra skola, rena sjöar och värdig vård.Någon har sagt att vår demokrati genomgår en mark-nadsanpassad produktutveckling. Det känns hotande.Hela den globaliserade ekonomin av präglasav vild för att inte säga hysterisk jakt på förräntningav pengar, utan större och djupare hänsyn till effekterpå vare sig människor, djur eller miljö. Något somman skulle kunna kalla ekonomismen har blivit detnya evangeliet, den nya religionen, och dess präster-skap - kanske inte det allra högsta men en bit ned ihierarkin - sitter i A-ekonomi och predikar senastenytt från börserna i , eller iStockholm.Bakom alla dessa siffror döljer sig nästan baraförväntningar, spekulation och låtsaslek, så långt bortfrån den verkliga verkligheten och från verkliga vär-den att det när som helst kan brista. Vi kan rimligtvisinte med trovärdighet bygga en framtid på spekula-tion och låtsasvärden. När får vi A-ekologi i SverigesTelevision, som berättar om verkligheten, den riktigaverkligheten?Alla ekonomiska sifferuppgifter visar att det gårbättre både för svensk och för global ekonomi, menman får inte glömma den andra, den verkliga verklig-heten. Bakom de stigande siffrorna finns utbrändhet,social stress, fortsatt miljöförstöring, ökad radioaktivbakgrundsstrålning och tilltagande utsläpp av s.k.växthusgaser. Hoten är fruktansvärt stora, men demäts inte på ett rimligt sätt.Ju mer bensin som säljs, ju mer koldioxid somsläpps ut och ju mer växthusgaser som produceras,desto finare siffror i de tabellverk som påstås speglanationens, EU:s eller jordens tillstånd - trots att sam-tidigt växthuseffekten ökar, klimatet förändras mednaturkatastrofer och kanske miljontals flyktingar somföljd.Vi har försökt att rätta till det här med att beskrivaen nations tillstånd genom att som första land i värl-den ha gröna nyckeltal i finansplanen. gäller detbara att läsa de här gröna nyckeltalen och ta till sigvad där står för att kunna förändra politiken så att vitar hänsyn till den verkliga verkligheten. De grönanyckeltalen visar nämligen hur verkligheten ser ut;förutsättningarna för livet.Herr talman! Det saknas viktiga och avgöranderöster på den s.k. marknaden. Detta tycks vara svårtför många borgerliga partier att förstå, och säkertsvårt för socialdemokraterna att ta konsekvensernaav. Naturen har ingen röst på marknaden. Kommandegenerationer har ingen röst på marknaden. Enligt våruppfattning, uppfattning, är det politi-kernas skyldighet att vara denna röst. Hade naturenhaft en röst på marknaden så hade det förmodligenvarit väldigt dyrt att utrota en enda art, därför att artenhade lagt in ett rejält pris på sin överlevnad. Hadekommande generationer haft en röst på marknaden såhade de förmodligen lagt in ett så högt bud på deändliga naturresurserna - olja eller vad det nu kanvara - att vi inte hade haft råd att använda dem, utanhade tvingats använda smartare teknik med förnybararesurser, dvs. ett riktigt kretsloppssamhälle.Det är vår uppgift att vara denna röst på markna-den, naturens och kommande generationers röst, såatt det blir rätt pris på saker och ting, eller, på politi-kers och nationalekonomers språk: så att de externaeffekterna, dvs. miljöförstöring i det här fallet, blir endel av priset. Vår uppgift är att se till att det kostar attskita ned, att det blir dyrt att skita ned, och lönsamtatt investera i miljöbättre teknik, smartare energisys-tem och effektivare transportmedel.Grunden för detta är en grön skatteväxling, ochjag är glad att också talar om en grönskatteväxling, så att vi kan bli många som driver påden här frågan. Det handlar om att sänka skatter ochavgifter successivt och höja dem på negativ miljöpå-verkan för att göra de goda, hållbara investeringarnakortsiktigt lönsamma för företagen.Vi måste få ett ekonomiskt tänkande som intehotar miljön. är det precis tvärtom, och det ärfarligt.Rättvist miljöutrymme är ett begrepp som många,också i den här kammaren tror jag, säkert bävar inför.Rättvist miljöutrymme innebär att vi lär oss att levapå ett sätt som alla på den här jorden skulle kunnaleva på, alltid. Det är naturligtvis det målet vi måsteha: att vi inte tar för oss så mycket av jordens resurseroch så mycket av jordens miljöutrymme att vi utgårifrån att andra människor på jorden inte ska ha sam-ma möjligheter. Då är det faktiskt rasism. Vi lever påett sätt som vi vet att andra inte kan leva på. Medvilken rätt gör vi det?För att komma till rätta med det här krävs det na-turligtvis ekonomiska styrmedel. Grön skatteväxlingär viktigt. Det handlar också om bättre tekniklösning-ar. Man talar om faktor 10, dvs. att man ska användaenergi och naturresurser tio gånger effektivare . Då kan vi nämligen leva på ett hyggligt sätt trotsatt vi bara har det här jordklotet. Fortsätter vi som nuså krävs det två eller tre jordklot till.Det handlar också om att regelverket måste för-ändras, men det räcker inte heller. Det handlar ocksåom livsstil: vad vi värderar, hur vi använder vår tidoch vad vi anser vara värdefullt. Vi måste få en eko-nomi med ett mänskligt ansikte, en ekonomi därmänniskan i sig, som levande och kännande varelse,har ett berättigande oavsett om hon är lönsam i eko-nomiska termer eller inte och en roll som just männi-ska, en biologisk, social och kulturell varelse, ochinte bara producent och konsument.Förvisso är det så att i det samarbete vi har medregeringen har vi en gemensam uppfattning, en ge-mensam vision, om att samhället ska vara till för allaoch att alla ska få del av det goda. Det är vi överensom. Men jag tror att vi har olika uppfattningar omvad som är det goda.För oss i och i alla andra gröna partieri och i världen i övrigt också är det goda nå-got vida större än mer konsumtion, större och flerbilar, överfyllda almanackor och stressande köpbud-skap. För oss är livskvalitet att få utnyttja vår tid,människors tid, på den här jorden till att finna me-ning, utveckla och värna relationer, ha tid för barnoch ha tid för att värna kärleken om inte annat. Detfinns andra värden än dem som kan mätas i BNP.Ur detta perspektiv är frågan om sänkt arbetstidoerhört central. Vi har varit inne på det tidigare. Attfå mer fri tid handlar om att kunna utveckla helamänniskan, inte bara de delar som är producent, kon-sument och duktiga figurer som springer omkring idet traditionella ekonomiska hjulet.Men det handlar också om att få mer tid att värnade sociala nätverken. För tro inte en sekund att pen-sionsförsäkringar eller siffror på olika konton i endatafil ger någon som helst garanti om trygghet införframtiden. Det enda som ger en riktig garanti är soci-ala nätverk, människa till människa. Att bygga soci-ala nätverk, att fördjupa den informella sektorn, attvärna relationer; det är trygghet och kvalitet för ossgröna, vid sidan av en gemensam och god grund-trygghet som är lika för alla.Jag och vill se en ekonomisk utveck-ling som utgår från att människan betyder någonting iegenskap av just människa, som om livet betydernågonting. Det är inte vårt politiska uppdrag att lovaallt till alla. Det är inte vårt politiska uppdrag att lovaökad materiell välfärd i all evighet. Det är inte vårtpolitiska uppdrag att följa med medströms ochglömma verkligheten för en tillfällig börsyra. Det ärvårt politiska uppdrag att utmana ekonomismen. Detär vårt politiska uppdrag att göra vårt bästa för attjorden ska överleva. Vi har ett uppdrag: att våga ut-mana det gamla tänkandet. Det är det gröna uppdra-get.Och jag är stolt över att så pass länge ha fått varaspråkrör i det här partiet. Det här var min sista parti-ledardebatt. Jag ska tacka mina meddebattörer. Tackska ni ha!(Applåder)Anf. 36 Statsminister ():Herr talman! Detta är vår första partiledardebatt iett nytt sekel. Jag tyckte väldigt mycket om LarsLeijonborgs historiska exposé. Jag tror att mångapartier har behov av att göra den typen av genom-gång. Kanske kan inte alla partier göra det med sam-ma stolthet som liberalerna, men det är värt att sebakåt , precis som att se framåt.Jag ska försöka att se lite framåt i den här debat-ten. Men allra först vill jag göra ett litet konstaterandeeller en liten reflexion. Jag har ju haft tillfälle attnjuta av debatten från min plats här nere framförtalarstolen, och jag tror att många av er har gjortsamma iakttagelse som jag.Jag tror att det här är den mest samarbetsinriktadepartiledardebatt som jag har upplevt i denna kammareunder de numera som jag har haftförtroendet att vara ledamot av riksdag. Detär väl en bra start på ett nytt århundrade! Och detbådar gott för våra möjligheter att utveckla vårt land,därför att samstämmigheten om vilka frågor det ärsom vi bör ägna oss åt är också relativt stor i debat-ten.Den som har lyssnat har ju hört att det har handlatom att utveckla välfärden. Det har handlat om attmänniskor ska kunna leva ett rikare och friare liv. Dethar handlat om solidaritet och gemensamt ansvarsta-gande. Det har handlat om ansvar för kommandegenerationer ur ett ekologiskt perspektiv. Inte riktigtalla har uttryckt sig så, men de allra flesta, kanskebara med något undantag.Jag tycker att det är bra. Vi behöver den typen avsamsyn och den typen av samarbete med tanke på hurdet parlamentariska läget ser ut i . Det voredystert om vi inte kunde utnyttja den återvunna styr-kepositionen till att nu återigen göra vårt land merrättvist, mer framtidsinriktat och mer fyllt av opti-mism och glädje. Låt oss göra det. Jag tar fasta på vadsom har sagts från denna talarstol om vikten av attutveckla och förbättra välfärden. Det kan jag försäkraer.Det gäller inte minst mot bakgrund av genom-gången av välfärdsrapporten i går under ledning avJoakim . Den visar att de vi har bakomoss har varit år då väldigt många i vårt land har fåttdet sämre. Det är barnen, ungdomarna och framförallt ensamstående föräldrar, och naturligtvis barnen idessa familjer. Det är i första hand ensamståendemödrar. De som har kommit till under senareår och de som bor i vårt land och har en utländskbakgrund har också fått det sämre under 90-talet.Det är en bitvis hård samhällskritik som finns ivälfärdsrapporten.