prot · GN09116 · 2000-05-25 00:00:00 — Detär ganska otroligt.Vad det handlar om är om föräldrar ska ha rättenatt bestämma om deras barn ska gå i särskola,särskola med integrering i vanlig klass eller enbart ivanlig grundskola.Självfallet ska föräldrar informeras om de olikaskolformernas förutsättningar och möjligheter att taemot just deras barn, men inte kan det behövas ytter-ligare för att regeringen ska säga att visst ärdet föräldrars rätt att själva bestämma.Men med maxtaxan i färskt minne förvånas maninte över regeringens brist på förtroende för Sverigesföräldrar. Det är en bisarr läsning när utskottsmajori-teten skriver att "har i sin utvärderingpekat på ett antal problem som bör lösas innan lagenkan permanentas. "Arbetstakten måste vara något undermålig omdetta ska behöva ta . vill attförslaget permanentas fortast möjligt. Det måste gi-vetvis också föras en seriös diskussion ute på skolor-na, med tydlig information om att föräldrar har rätt attvälja. Jag har själv sett flera exempel där elevernanästan straffas i skolan därför att deras föräldrar harvalt bort särskolan. Detta får inte förekomma. Eleveroch föräldrar ska inte behöva processa för att få sinrätt tillgodosedd i ett land där skolplikt råder.Fru talman! Låt mig så tala om lärlingsutbildning-en. En misslyckad försöksverksamhet har pågåttnågra år med ett mycket litet deltagarantal. Våren2000 genomgår såvitt jag har förstått totalt endast 90elever lärlingsutbildning inom gymnasieskolans ram.Trots misslyckandet föreslås nu att försöksverk-samheten ska förlängas och utvecklas i syfte att samlamer erfarenhet. Att den misslyckats beror självfalletpå att premisserna för den är feltänkta. Ett extra år föreleverna, samma krav på teoretisk kunskap som påövriga program, ingen praktik alls , ingamorötter för arbetsgivare att ta emot elever och svaraför en högklassig utbildning. Vem vill ha en sådanlärlingsutbildning?Lärlingsprogram där praktik och studier varvasfrån första gymnasieåret måste bli en naturlig del avgymnasieskolan. De alarmerande avhoppen frångymnasieskolan är enligt min mening ungdomenssunda reaktion på ett systemfel i gymnasieskolan.Regeringen kan med sina två utbildningsministrar ochtvå näringsministrar år inte komma fram tillnågot annat än ett försöksstadium.Nio av tio yrkeselever underkänns i något ellernågra av kärnämnena. Det individuella programmethar blivit ett av gymnasieskolans största program.Det är dags att inse att gymnasieskolan är feltänkt.Den föder, eller snarare föröder framtiden för, alltförmånga elever. Elever med stämpeln Icke godkänd skage sig ut i livet utan att få plats vare sig på utbild-ningsinstitutioner eller i arbetslivet. Detta är misshus-hållning med unga människors förmåga.Samtidigt uppger 7 av 10 företag att de harproblem att rekrytera. Somliga upplever att arbets-förmedlingarna förser dem med lärlingar närskolan inte längre gör det. Lärlingsutbildning i formav arbetsmarknadspolitisk åtgärd eller i olika samar-betsformer finns dock i begränsad omfattning ochsom projekt.Fru talman! Vi kristdemokrater vill ha en lärlings-utbildning som eget program i gymnasieskolan. Vivill ha det nu! Det är bråttom, för elevernas skull ochför näringslivets skull.Vi vill att man ska varva teori och praktik redanfrån första skolåret.Vi vill att eleverna ska kunna välja bort högskole-behörigheten men alltid ha chansatt återkomma för att komplettera.Vi vill att företagen ska få en skälig ersättning förden utbildning de förväntas ge. Skolan måste bygganätverk med näringslivet runtomkring. av gym-nasieeleverna har aldrig inom skolans ram sett enegenföretagare, och lika många elever upplever attskolan har dålig eller ingen kontakt med omgivandenäringsliv.Vi vill att eleverna ska få en symbolisk lärlings-lön, framförhandlad lokalt, för den insats de gör iproduktionen. Lärlingsutbildningen ska självfalletkvalitetssäkras.Det är nu dags att ge upp det socialdemokratiskakonforma tänkandet om gymnasieskolan lika för alla.Det håller inte, för alla är inte lika. Alla är olika -unika. Varje elevs styrka ska odlas i skolan. Vi behö-ver framgent många duktiga civilingenjörer, läkare,agronomer och datatekniker. De behöver en teoriba-serad gymnasieutbildning.Men vi behöver också framöver många duktigataxichaufförer, travtränare, snickare, verktygsmakare,murare, bagare, tryckare osv. De behöver en praktik-baserad gymnasieutbildning, i många fall en lärlings-utbildning.Utskottsmajoriteten har också valt att avslå enmotion från , ochVänstern med förslag om att ska utgöraförsöksområde för en annorlunda försöksverksamhet.Efterfrågan är där stor bland alla de småföretag somhar stora problem med nyrekrytering och gärna sökersamarbete med skolan.I en interpellationsdebatt mellan och varskolministern betydligt mer öppen än utskottsmajori-teten i den frågan.Fru talman! När man slår upp ordet "gymnasium"i en etymologisk ordlista finner man att det är ettgrekiskt ord som betyder "övningsplats". Den militä-riska likriktning av gymnasiet som regeringen föror-dar har lett till olust för många ungdomar. Kristde-mokraterna vill forma en gymnasieskola som gör skälför namnet övningsplats, där teori och praktik gårhand i hand. Detta kan göras endast om elevinflytan-de och elevansvar utformas till en elevdemokrati somtydlig- och synliggörs. Först då kommer elevernastysta rop om att få utföra praktiskt arbete att höras.Skolministern har föredömligt genomfört ett vär-degrundsår. Tyvärr har hon helt missat lyhördhetenför de elever som värderar praktiskt arbete. Lärlings-program handlar såväl om att bevara och utvecklahantverkskunskapen som om att höja motivationenhos teoritrötta elever. Studie- och yrkesvägledningmåste ges högre auktoritet i ett samhälle som föränd-ras i allt snabbare takt. Den "brandvägg" som bitit mellan och Arbets-marknadsdepartementet måste monteras ned,så att elevernas kompetens och kreativitet tas till varaoch eleverna kan känna tillit till att deras var-dagsplugg leder till en meningsfull framtid.Fru talman! Jag står självfallet bakom alla våra re-servationer, men för tids vinnande yrkar jag bifallendast till reservation 2 under mom. 9 och till reser-vation 5 under mom. 10.Jag vill sluta med ett exempel från en ung männi-skas start i livet. Som lärare vid en högstadieskolalämnade jag en strålande sommardag. Vi hadeumgåtts och studerat tillsammans. Andersvar en strålande grabb, trevlig, omtänksam och intres-serad. Han lyckades dock inte få godkänt i engelska,trots tappra försök. Jag tog farväl, medveten om attAnders skulle få hjälp med att klara sin engelska,komma in på gymnasieskolan och nåsitt mål att bli byggentreprenör.Tyvärr blev för mycket olyckligt.Han fogade sig lydigt i att gå på gymnasieskolansindividuella program för att kunna godkännas i eng-elska. följde han sin morbror på en byg-garbetsplats. Problemet för var att han boddetvå mil från sin gymnasieskola, och det blev mångaresor till de korta tillfällen när han hade lärarleddundervisning i engelska. Kommunen hade inte resur-ser att ge meningsfull sysselsättning resten avtiden, och tröttnade. Hellre var han hela tidenpå byggarbetsplatsen.En fråga som jag som politiker, nu riksdagsleda-mot, mycket brottats med är varför gymnasieskolaninte direkt kan erbjuda elever som så önskar en lär-lingsutbildning. Som läget nu är tar vi ifrån vissaungdomar av den mest effektiva tiden förinlärning och utveckling. kom aldrig in igymnasieskolan. Han gick kvar, och när morbrodernhastigt avled var . Kommunens ansvarhade upphört. Hoppet för är nu vuxenutbild-ningen. Vi måste väl ändå gemensamt konstatera attskolan är till för eleven och att eleven inte är till förett system som vi envist biter oss fast vid.Anf. 8 () replik:Fru talman! Jag har för avsikt att diskutera betygmed . Det är intressant att lyssnapå när hon säger att det i dagensskola inte finns tillräckligt många betygssteg för ska kunna spänna bågen tillräckligt hårt. Hurhårt anser att det är rimligt att fåspänna bågen? Hur många betygssteg ska vi egentli-gen ha?Jag ser att det i reservation 2 anges sex betygsstegmen också att man vill uppdra åt regeringen att åter-komma med förslag om hur många de egentligen skavara. Min fråga är: Vilka principiella skäl har och för att inte likagärna föreslå 20, 100 eller låt oss säga 14 000 betygs-steg? Varför inte införa en rankningslista över samtli-ga elever i land efter ett nationellt prov, därnr 1, nr 2 osv. anges och även vilka som hamnadelängst ned?Jag frågar alltså efter de principiella anledningar-na till att väljer att förespråka justsex betygssteg, om det nu är riktigt uppfattat.Anf. 9 () re-plik:Fru talman! vill ha en mål- ochresultatstyrd värdering så att man känner och vet: Dethär målet har jag. Det här resultatet vill jag uppnå. Dåska jag veta var jag hamnar. är det väldigtolyckligt så att om man inte är godkänd i grundskolanfår man inte ens ett betyg. Det händer alltså ingen-ting. Det märks inte att man har varit på en arbets-plats. Det skulle jag vilja jämföra med om jag hadevarit på en arbetsplats och inte fått utnågon lön eller någonting. Jag finns inte.Därför måste vi ha fler betygssteg så att inte span-net runt Godkänd ska bli så stort. Vi måste också haett extra steg runt Väl godkänd. Många som vet att deklarar Godkänd men kanske inte Väl godkänd väljeratt stanna på Godkänd och tänker: Varför ska jaglägga ned mer slit på detta?Med det resonemanget har vi funnit att runt sexsteg är ett ganska lämpligt tal, men givetvis är detingen universalmedicin. Det kan komma fram ettbetygssystem som har fem steg eller sju steg somtydligt tar till vara den mål- och resultatstyrning somvi vill att eleverna ska kunna leva upp till och klara.Anf. 10 () replik:Fru talman! svarade up-penbarligen inte på den fråga jag ställde. Jag ställdeinte frågan hur man har resonerat för att hamna påjust sex betygssteg. Jag frågade hur man pincipielltargumenterar för att hamna just där. De argumentsom anges - att det här är rimligt och att betygsspan-net blir för stort runt Godkänd annars - går lika gärnaatt använda oavsett hur många betygssteg man fak-tiskt använder sig av. Man får alltid ett betygsspann,alltså ett kunskapsspann, mellan de olika betygsste-gen. Det var därför jag ställde frågan om det principi-ella skälet till att använda sig av just det antalet be-tygssteg som föreslår.Ulla-Britt sade ju själv i sitt anförandeatt alla är olika. Hon anklagade, visserligen felaktigt,den nuvarande huvudsakliga majoriteten i utbild-ningsfrågor för att ha något slags militärisk inställ-ning till skolan. Men om alla nu är olika, om alla nukan olika mycket, varför inte i så fall utgå från detoch se hur mycket de exakt kan? Det är ju enligt möjligt att faktiskt mäta kunskap påett objektivt sätt och ranka varje elev gentemot någonannan.Min syn, syn, på kunskap är enhelt annan, nämligen att det inte är möjligt annat änmed mycket lätt mätta faktakunskaper att hanterabetygssystemen. Det är ett av skälen till att vi ocksåär motståndare till betygssystemen.En gång till: Varför inte en rankningslista med"elev ett" t.o.m. "elev x"? Vad är det för principiellaskäl som har emot en sådanlista?Anf. 11 () re-plik:Fru talman! Först vill jag säga till inte svarade på frågaom hur antagningen till högskolan skulle ske om 100skulle få plats bland 500 sökande. Där valde KalleLarsson att tiga. Vi kristdemokrater vill först se till attvi får ett annat antagningssystem så att man inte görom ett kvalitativt system till kvantitativa siffror ochtar av en summa och lägger poäng utan att brysig om vilket förstaval eleven har.Sedan vill vi givetvis ha feedback till eleven. Be-tyget är en feedback. Det talar om att du duger. Duhar klarat det du ska uppnå. Du har nått dina mål. Vivill ha det tydligt och överblickbart. Jag tror inte attKalle själv skulle anse att det var tydligt ochöverblickbart om man hade en rankningslista med100 olika steg. Givetvis måste vi stanna där det blirlätt för eleven att kunna bedöma hur kriterierna ser utoch där lärarna kan hantera kriterierna.Anf. 12 ():Fru talman! kan vi se hurhundratals elever går ut både och gym-nasieskolan. Det här ska vara en glädjens, framtidensoch hoppets dag för dessa elever, och det är det ocksåför många. Men för många andra kommer det att blien dag då de får en känsla av att de inte duger, av attde inte blir godkända i skolan.Vi kommer att få läsa, tror jag, förvånade uttalan-den från politiker och journalister som undrar: Hurkunde det bli så här igen? Hur kan vi ha en gymnasie-skola och en grundskola som inte ser till att vi harelever som får godkända resultat och bra möjligheter?Några kommer då att mena, kan jag tänka mig, attkunskapsmålen ska sänkas för vissa elever. Andrakommer att skylla på problem med gymnasierefor-men.För mig och ligger lösningen inte iatt riva upp gymnasiereformen och gå tillbaka till engymnasieskola som redan befunnits otillräcklig. Skä-len till att gymnasiereformen kom till var bl.a. att dengamla gymnasieskolan stelnat i sin form och inteförmådde anpassa sitt utbildningsutbud till den fak-tiska efterfrågan som fanns på arbetsmarknaden. Detvååriga yrkesutbildningarna räckte inte till för deförändrade kompetenskrav som finns runt omkring ivårt samhälle och som har växt fram på senare år.När den nya reformen genomförts kan vi se inte kommit till rätta med vissa saker. Då måsteproblemen rättas till. krävs det åtgärder för att setill att vi får en bra gymnasieskola, en flexibel gym-nasieskola där alla elever får möjlighet till bra kun-skaper. Jag tycker att det är bra att regeringen nuäntligen har bestämt sig för att göra en översyn avgymnasieskolan även om det som jag ser det är i elftetimmen.Vi i tycker att de grundläggandeprinciperna för gymnasieskolan är bra. Det handlarinte bara om att eleverna ska få en högskolebehörig-het. Det handlar också om att alla ska ha rätt till godakunskaper. Som jag ser det ska en vidareutvecklingbygga på att vi har en fortsatt hög ambitionsnivå föreleverna och för gymnasieskolan. Vi ska inte sänkakvaliteten. Vi ska anpassa gymnasieskolan efter varjeelevs förutsättningar och behov. Vi ska inte sålla bortnågra elever, utan vi ska ge dem en rimlig chans så attvi inte skapar återvändsgränder för några.Jag skulle aldrig någonsin kunna acceptera att videlar in eleverna i ett A-lag och ett B-lag. Det kundevi höra att före-språkar, och vi kan i betänkandet också se att Folk-partiet föreslår det; att man redan efter nian, när manär , ska välja väg. Man ska välja en kunskapsni-vå att lägga sig på. Vi visar två olika system för dehär eleverna.Att se till individens bästa är för oss i Centerparti-et att skapa möjligheter för alla elever och inte ute-stänga några av eleverna. Eleverna ska ha en rättighetatt kunna lära sig, och ska skolan och undervis-ningsformerna utvecklas.Ska de kunskaper som gymnasieskolan erbjuderkunna bli allas egendom, om man kan uttrycka sig så,måste utbildningen anpassas för att möta varje en-skild elev utifrån dennes egna förutsättningar. Godaoch likvärdiga kunskaper innebär inte att varje elevska nå kunskapsmålen på exakt samma sätt. Tvärtominnebär krav på likvärdiga kunskaper att undervis-ningen måste se ut på olika sätt. Det praktiska läran-det måste uppvärderas som ett sätt att nå kunskaps-målen i alla ämnen. Det är viktigt att individuellastudieplaner, som ska finnas på gymnasieskolorna,verkligen upprättas och att man gör det här tillsam-mans mellan lärare och elev.Flexibilitet tycker jag är ett viktigt begrepp igymnasieskolan. Det gäller flexibilitet i arbetsformeroch i den meningen att det finns ett stort utrymme förlokala lösningar precis som när det gäller samver-kansformer med arbetsmarknaden och den högreutbildningen.Fru talman! För att undvika återställare och re-former som skiftar när vi byter majoritethär i kammaren vill jag se en bred politisk överens-kommelse om hela gymnasieskolan. Jag vill att vi skafå en reform som gör att lärarna och eleverna kankänna arbetsro, att man ser ett tydligt mål att arbetaefter och att man får en klarhet och en långsiktighet.Inför den kommande översynen är det ett parpunkter som jag skulle vilja ta upp och som jag tyckerär viktiga. En av grundtankarna i den reform somlades fram senast var ju att garantera att alla eleverska få en likvärdig grund. Det kom bl.a. i form avkärnämnena. vill ha en ny översyn avkärnämnena i syfte att minska antalet - med en starkbetoning på att visa på de ämnen som är väldigt vikti-ga för att klara av livet i samhället.Vad gäller betygssystemet så har dagens systemfått väldigt hård kritik - med rätta, tycker jag. Vianser att betygssystemet ska utvärderas och utveck-las. Vi vill behålla grunden, ett målrelaterat betygs-system, men vi vill kunna se till att det blir fler be-tygssteg. Eleverna ska utöver de här betygen få enmöjlighet att få ett skriftligt omdöme där de somindivider kopplas till de kunskapsmål som sätts.Regeringen aviserade i propositionen att man villinföra en gymnasieexamen. Det tycker jag är bra,även om det är tråkigt att man skjuter upp det tillhösten. Det är också viktigt att gymnasieexamenkopplas ihop med förändringarna av tillträdesreglernatill grundläggande högskoleutbildning och den ökaderekryteringen till den högre utbildningen.Införandet av gymnasieexamen är ett viktigt stegför att kvalitetssäkra utbildningen i gymnasiet. Ensådan här examen, som jag tycker ska vara interna-tionellt gångbar, innebär också ett starkt incitamentför elever att anstränga sig, gå igenom gymnasiet ochnå kunskapsmålen.En examen ska innehålla krav på en lägsta andelgodkända betyg, liksom ett godkänt examensarbete.Det innebär att examensarbetet på yrkesförberedandeprogram bör utformas som ett yrkesprov i sambandmed de berörda branscherna.Fru talman! Det är viktigt att öppna fler vägarfram till en godkänd gymnasieutbildning. Lärlingsut-bildning är en form där det praktiska lärandet kom-mer till sin rätt. Eleverna får en utbildning som före-nar teori och praktik i skolmiljö och i arbetsliv. Det ärviktigt att skolan samverkar med det omgivande sam-hället och arbetslivet. Uppläggningen av lärlingsut-bildningen bör därför vara flexibel och anpassad efterde rådande förhållandena. Det är också viktigt attkraven utformas så att många lärlingsplatser kanskapas i de mindre företagen.En viktig del för att få en fungerande lärlingsut-bildning är resursfrågan. Utbildningen kostar ju, varesig man befinner sig i skolans miljö eller ute i företag.För att särskilt de små företagen ska kunna medverkai lärlingsutbildningen så måste ersättningsfråganlösas. För att få en hög kvalitet på lärlingsutbildning-en och för att stärka intresset från både elever ochföretagare kan det handla om att hitta ett system sombygger på en lärlingspeng. Det ska vara ett flexibeltsystem som gynnar skola och elever.Jag måste säga att jag tycker att det är tråkigt attregeringen inte har tagit lärlingsutbildningen på all-var. Det som man har gjort här, och som vi återigenkan se, är att säga att man i obestämd tid ska fortsättaatt ha en försöksverksamhet. I stället skulle det krävasen rejäl satsning där vi ser ett mål - till den här tid-punkten ska försöksverksamheten vara färdig. Då kanvi vara beredda att gå in med stora resurser, klara ochtydliga regler och klara och tydliga mål. På det visetkan så många lärlingsutbildningsplatser som möjligtkomma till stånd runt om i landet.Jag vet inte hur socialdemokraterna tänker. Mendiskussionen som fördes under förra mandatperioden,när försöksverksamheten skulle komma till, gällde attdet nu skulle till en rejäl satsning. Sedan skulle detutvärderas, och sedan ska det hela komma i gång ochväxa i hela landet. Tyvärr har det inte blivit så. Soci-aldemokraterna har absolut inte prioriterat lärlingsut-bildningen, utan de kommer återigen och säger:Nu ska vi förlänga försöksverksamheten på obestämdtid.Det var inte mening. Jag undrar,och jag skulle vilja fråga Socialdemokraternas repre-sentant : Vilket är syftet? När kommer de kon-kreta resurserna och de konkreta idéerna?Någonting måste göras.Med anledning av det yrkar jag bifall till reserva-tion 4 under mom. 8.Slutligen, fru talman, vill jag ta upp en annan delav betänkandet, som handlar om försöksverksamhetmed föräldrainflytande över utvecklingsstörda barnsskolgång. Försöksverksamheten har pågått sedanjanuari 1996, och regeringen föreslår återigen attförsöksverksamheten ska förlängas. Den här gångenhar man en tidpunkt - var ocksåinne på det här - nämligen . skaman alltså ha en försöksverksamhet, och sedan utvär-dera och se!Som en annan talare tog upp så har regeringensagt utifrån det som har pekat på att detkan ifrågasättas om detta ger eleven en skolgång avgod kvalitet som är likvärdig med den som andraelever i får. Som jag ser det ska det varaen rättighet och en möjlighet för alla elever att väljasin skolform. Det är angeläget att kommunerna haransvaret för skolan och att alla elever får samma måloch möjligheter att sträva efter.Samtidigt måste utgångspunkten vara elevernasvälbefinnande samt möjligheter att få stöd utifrån sinaegna förutsättningar. Olika barn har olika behov - dethar vi sagt i den här kammaren. Därförär det viktigt att kunna visa att vi ger de här möjlig-heterna utifrån deras behov.Centerpartiet anser att det är viktigt att stärka rät-tigheterna för de utvecklingsstörda barnen. Regering-en måste komma till rätta med de problemsom finns för att sedan permanenta verksamhetenmed det ökade föräldrainflytandet.Därmed yrkar jag avslutningsvis bifall till reser-vation 5 under mom. 10.Anf. 13 ():Fru talman! I dagens betänkande behandlas en heldel av de kärnfrågor omkring skolan som debatteratsunder . Frågorna om gymnasieexamenoch om en riktig lärlingsutbildning har debatteratsutifrån skilda politiska utgångspunkter i många år.Sverige är ett av de få länder i - eller ren-tav det enda landet - som inte delar ut ett examensbe-vis efter avslutad gymnasieutbildning. Det är bara attbeklaga att man i stället för attmodernisera studentexamen avskaffade den. FörFolkpartiet har det länge varit uppenbart att vi även iSverige behöver en examen som är klart definieradoch internationellt gångbar och jämförbar. En gymna-sieexamen eller en studentexamen ska vara utformadså att den är ett bevis på att eleven kommit upp tillden nivå som högskolor i och utomlandskräver. Det är betydligt lättare att komma vidareutomlands med en examen i hand både när det gälleratt söka arbete och att söka till olika utbildningar. Enexamen ger också en tydlig information till dem somläser på gymnasiet om vad som krävs för att studeravidare.Därför är det glädjande att regeringen på senare årbörjat tala om att införa någon form av examen. Ty-värr har regeringen skjutit upp det förslag om gymna-sieexamen som var utlovat. Regeringen hade redovi-sat att den skulle komma med ett förslag om examen ifebruari , men kommer det inget förslag förräni slutet av året. Det är synd.Folkpartiet har i en motion begärt att en snabbut-redning ska tillsättas för att utforma förslag till prin-ciper för en riktig examen. Regeringen har sagt att ettförslag om gymnasieexamen ska kopplas till fråganom regler för behörighet till högskolestudier. Vaddetta kommer att innebära vet vi inte . MenFolkpartiets inställning är tydlig: En gymnasieexa-men ska helt enkelt vara grundkravet för behörighettill högre utbildning. Naturligtvis hoppas jag att rege-ringens förslag kommer att gå i den riktningen.Fru talman! Ett allvarligt problem i vår svenskagymnasieskola är att många elever som är intressera-de av en yrkesinriktad utbildning inte känner att skol-systemet är till för dem. Precis som vi behöver enstudentexamen eller en gymnasieexamen behöver viockså en riktig yrkesexamen. Målet för dagens gym-nasieskola är att nå högskolenivå. Men även om vivill att så många som möjligt ska läsa på högskolankan vi faktiskt inte begära att alla människor sergymnasiet som en förberedelse för högskolestudier.De försök med lärlingsutbildning som sker i Sve-rige har varit helt misslyckade. Sammanlagt är detendast 150 elever i som deltar i lärlingsut-bildning.