prot · GN0976 · 2000-03-08 00:00:00 — I det särskilda yttrandet skriver viockså om att kvotering genom positiv särbehandlingbehöver användas vid bl.a. tjänstetillsättning. Statisti-ken talar klarspråk genom att den visar att de storabolagen är nästan helt fria från kvinnor i sina styrelseroch på ledande befattningar.Trots allt prat om behovet av manliga förebilderblir inte männen fler i skolans och daghemmensvärld. När det ser ut på det här sättet är kvotering, ikombination med höjd status för lärar- och daghem-syrken, en nödvändighet.Jämställdhetsmärkning, fru talman, är en idé somMiljöpartiet bl.a. har fört fram. Jämställdhetsminis-tern har låtit en utredning titta på hur produkteroch företag ska kunna jämställdhetsmärkas. Ett arbetepågår just nu i med olika företag i ett stortförsök.Jag har skrivit motioner om hur lä-kemedel är doserade endast efter unga starka män.Kvinnor får därför, trots att vi har ett nytt mil-lennium, mediciner med styrkor som är utprovadeefter mycket grövre kroppar.Läkemedelsindustrin skulle därför kunna bli jäm-ställdhetsmärkt genom att medicin provas ut också påkvinnor - en bra konkurrensfördel för läkemedelsbo-lag som gynnar t.ex. de kvinnor som kommer in medhjärtproblem till sjukhus och då ofta får en starkaremedicin än de behöver.Att också kunna jämställdhetsmärka reklam voreen rejäl framgång. Jämställdhet handlar mycket merom attityder än om beslut och mycket mer om medierän om regler och förordningar, även om det också ärtill hjälp en bit på vägen.Härmed, fru talman, vill jag yrka bifall till min re-servation, reservation nr 13, i betänkandet.Fru talman! Vad är jämställdhet? Är det någotmer än en plånboksfråga? Enligt regeringens skrivel-se Jämställdhetspolitiken inför 2000-talet kan max-taxa leda till ökad jämställdhet genom att de margi-naleffekter kraftigt reduceras som dagens inkomst-och tidsrelaterade barnomsorgsavgifter skapar. Storamarginaleffekter drabbar då särskilt kvinnor, lågin-komsttagare och ensamföräldrar och innebär enligtregeringen ett hot mot social rättvisa och jämställdhetmellan kvinnor och män.Vi i menar att jämställdhet är såmycket mer. En faktor är tid, något som barnfamiljerhar alldeles för lite av - tid för sina barn, tid för var-andra och tid för sig själv. Män kommer troligtvisinte att gå ned i arbetstid på grund av maxtid - ellermaxtaxa, som vi kallar det; detta enligt gjorda under-sökningar.Det hade kanske funnits en vinst i att männen togett större ansvar och därmed spenderade mer tid medsina barn men detta förväntas inte enligt en rapportfrån , utan det är deltidsarbetandeoch ensamstående kvinnor som kommer att arbetamer.Är det en vinst för jämställdheten, förutom i plån-boken? Kvinnornas arbetsdagar kommer med detta attbli längre. Förslaget om maxtaxa kommer då ocksåatt medföra en kraftig ökning av antalet timmar ikommunal barnomsorg, för barnen enligtKommunförbundet, vilket innebär längre dagar förbarnen på dagis.Kontentan av detta blir mindre tid för alla. Alla ska arbeta mer och man fårmindre tid för varandra. Kvinnor behöver mer tid föratt kunna göra något annat än hemarbete på sin friatid - en jämställdhet som ger samma möjlighet somför männen till vila och en innehållsrik fritid.En av de mer beständiga normerna i un-der efterkrigstiden har varit, och är, att männen arbe-tar heltid. Bland männen är det knappast några somarbetar deltid. Av de kvinnor som deltog i en under-sökning gjord inför , dvs.gifta eller sammanboende i åldern , är detdrygt som har heltidsarbete. har deltidsar-bete och övriga är arbetslösa, studerande eller föräld-ralediga.I slutet av 60-talet var det enligt den första lev-nadsnivåundersökningen bara drygt var tionde mansom "hjälpte till" i hushållet. harmännens tid ökat igenomsnitt till i hushållsarbete pervecka.En undersökning från SCB visar ungefär samma resultat, således drygt 17timmar för kvinnor och pervecka för män. I samma undersökning finns också enuppskattning av den tid som ägnas åt omsorg av deegna barnen. I genomsnitt var förkvinnor och för män.Det är också tydligt att männens ökade deltagandei hushållsarbete framför allt gäller vissa sysslor, så-som att diska, städa och handla mat, medan de andrauppgifterna alltjämt till största delen utförs av kvin-nor. Klart är det enligt att detfortfarande är kvinnor som lägger ned mest tid och tardet största ansvaret för hushållet.Man skulle kunna tänka sig att fördelningen avhushållsarbetet sker på rationella grunder, dvs. att densom har mest tid att göra saker gör mest hemma. Menså är inte fallet enligt . Del-tidsarbetande kvinnor t.ex. använder sin tid till merhushållsarbete än vad deras arbetslösa män gör.Enligt utför sju av tiokvinnor som arbetar deltid betydligt oftare tyngrehushållsarbete än sina män. Men å andra sidan visasatt även de heltidsarbetande kvinnorna är i ungefärsamma situation. Den slutsats man drar är att män-nens insatser i hushållet tycks vara ganska okänsligaför förändringar i kvinnornas arbetstider.Män som sammanlever med en kvinna som arbe-tar halvtid lägger ned på hushålls-arbete medan motsvarande siffra för de män varspartner heltidsarbetar är . Som jämförelsekan nämnas att heltidsarbetande kvinnor i genomsnittutför hushållsarbete i veckan.Tillgänglig tid är inte den enda verksamma fak-torn för en jämställd fördelning av obetalt hushållsar-bete. När kvinnans förvärvsarbetstid ändras medförsällan ett heltidsarbete någon genomgripande föränd-ring av traditionella mönster i hushållsarbetets fördel-ning.Enligt vissa beräkningar ökar inte männens insat-ser alls. Anledningen till att deras andel av hushålls-arbetet blir större när kvinnorna arbetar heltid är istället att heltidsarbetande kvinnor ägnar hushållsar-betet mindre tid än andra kvinnor. För att citera AnitaNyberg, huvudsekreterare:kvinnor och män blir mer jämställda inte därför attmän ägnar mera tid, utan därför att kvinnor ägnarmindre tid till hemarbete.Om vi ska dra detta till sin spets utför kvinnor merhemarbete än män oavsett om kvinnan deltidsarbetareller heltidsarbetar.Två tredjedelar av kvinnorna i Kvinnomaktutred-ningen uppger att de skulle vilja tillbringa mer tidmed familjen. Endast var fjärde kvinna skulle arbeteheltid om hon kunde välja fritt. Ungefär var tredjekvinna skulle välja lång deltid, , och lika mångaskulle välja kort deltid, . Dock skulle bara vartionde kvinna välja bort förvärvsarbete. Två av treheltidsarbetande småbarnsmödrar skulle föredra attgå ned i arbetstid.Frågan vi måste ställa oss är om vi ordinerar rättsorts medicin. Gynnar verkligen förslaget om max-taxa jämställdheten? Enligt Kommunförbundets rap-port kommer inte män att förändra sin arbetstid.De som beräknas förändra sin arbetstid är lågav-lönade kvinnor, dvs. de som har svårt att för-sörja sig på sin lön och kanske är ensamstående medstörre delen av försörjningsbördan. För dessa kvinnorkommer vardagarna att bli tyngre med längre arbets-dagar.För dem som är ensamstående återstår hela hem-arbetet , och för dem som lever tillsam-mans med en man återstår ändå större delen av hus-hållsarbetet. Visst har kvinnan fått något mer i plån-boken, men den totala bördan har blivit större.En lösning skulle vara, som vi i före-slår, att förkorta arbetstiden så att de som jobbar del-tid kan gå upp till heltid men på t.ex. iveckan i stället för som 40 timmar.En andra lösning är, som vi också föreslår, atthöja barnbidraget och beskatta det. Då skulle de medlåga löner kunna behålla en större del av barnbidragetoch på så sätt få mer i plånboken, utan att barnen ökarsin tid på dagis.Frågan återstår: Kan man verkligen använda ar-gumentet att maxtid eller maxtaxa kan leda till ökadjämställdhet?Härmed, fru talman, vill jag yrka bifall till hem-ställan i betänkandet men också till reservation nr 13.Jag vill kort avsluta med att vi ska tänka påall världens kvinnor. Jag hoppas innerligt att vi skaslippa uppleva det som vi genom TV fickse från , där man fortfarande tvångssteriliserarindiankvinnor i så ung ålder som . Det är barba-riskt och vidrigt och en kränkning av de mänskligarättigheterna för kvinnorna för vilka barnen är enrikedom, som man även sade i Ecuador.(Applåder)Anf. 16 ()replik:Fru talman! Jag har redan tidigare pekat på detologiska i resonemang när det gällermaxtaxa och jämställdhet, så det tänker jag inte åter-komma till. Maxtaxa kombinerat med allmän förskolaär en viktig reform där har bidragit tillförväntningar. Många barnfamiljer ser nu fram emotatt det ska tas ett viktigt steg i den riktningen i dengenerella välfärden.Jag skulle vilja att utvecklar Mil-jöpartiets syn på hur den ansats som har tagits itrepartisamarbetet ska kunna fullföljas. ärskyldigt både samarbetspartierna och barnfamiljernaett tydligt svar i den frågan.Anf. 17 () replik:Fru talman! Debatten gäller om vi tycker att detfinns en jämställdhetsaspekt på maxtaxa. Det tyckervi inte i . Det underlättar om Vänsterpar-tiet, som talar om arbetstidsförkortning, tycker att detär bra lågavlönade kvinnor går upp i arbetstid medhjälp av maxtaxa och inte genom en arbetstidsför-kortning. Vårt förslag är ett kraftigt höjt barnbidrag,som jag sade. Det skulle kunna ge dessa kvinnor meri plånboken. Barnen beräknas vara mer på dagismed maxtaxan.När det gäller samarbetet är det inskrivet i propo-sitionen att det kommer att finnas pengar till detta.Men vi har ingenting sagt om maxtaxa. Det är därförsom jag har skrivit motionen om att vi inte tycker attjämställdhetsaspekter på maxtaxa är riktigt. Det finnsmånga grundläggande svagheter i förslaget om max-taxa. Tycker verkligen attsvenska småbarnsföräldrar arbetar för lite? Är detverkligen ett problem undrar man hur Vänsterpartietvill lösa det genom driva fram mer dubbelarbete ochlängre vistelsetider på dagis.Anf. 18 ()replik:Fru talman! Jag tackar för svaret. Jag ställer inteupp på resonemanget att man ska ställa behovet av engenerell arbetstidsförkortning mot behovet av enannan viktig reform. Däremot noterade jag att BarbroFeltzing och för ett resonemang kringmaxtaxa.Nu har Socialdemokraterna ännu inte klivit in idebatten. Men för del vill jag slå fastatt vi tycker att det är angeläget att maxtaxa, och inteminst allmän förskola, genomförs. Som jag tolkarBarbro Feltzings svar kan man dra den slutsatsen attMiljöpartiet på något sätt kommer att fullfölja samar-betet och att de tre partierna tillsammans kommer attslutföra den ansats som vi redan har tagit.Anf. 19 () replik:Fru talman! Vi har inte gått emot allmän förskola.Vi tycker inte att maxtaxa har en jämställdhetsaspekt.Det är en enkel invändning mot maxtaxan - istället för som jag tycker maxtid - att de flesta vill gespeciellt småbarnsföräldrar mer tid tillsammans medbarnen och inte mer tid på dagis.De pengar som satsas på maxtaxan skulle kunnafördelas lite rättvisare i det avseendet.Anf. 20 () replik:Fru talman! Jag vill tacka förhennes fina inlägg om kvinnovåldet. Jag vill återigenrikta uppmaningen till och alla andraatt gå ned till informationsdisken i Bankhallen ochskriva på uppropet till Bolkenstein att överväga attlåta alkoholrestriktionerna vara kvar för del.Det finns en lista i Bankhallen.Sedan tycker jag att det är roligt att vi har lyckatsfå till stånd en utskottsmajoritet mot jämställdhetsas-pekterna på maxtaxan. Min förhoppning är naturligt-vis att ska fullfölja racet. Jag kan intetolka på annat sätt än att Miljö-partiet även fortsättningsvis kommer att vara emotmaxtaxan under den konstruktion som finns för när-varande.Jag hoppas också att inte går in i någ-ra förhandlingar där man tricksar och laborerar medtekniken för att få till stånd någoting som ändå liknarmaxtaxan utan att man vågar stå för sin uppfattninghela vägen. har i sitt anförande ut-märkt pekat på vilka nackdelar som maxtaxan förmed sig för de småbarnsföräldrar som skulle vilja hamycket större valmöjligheter i stället. Statliga direktivin i familjelivet är vi inte så mycket för vare sig Bar-bro Feltzing eller jag.Jag skulle vilja ha ett förtydligande på de punktersom jag har tagit upp. Jag skulle också vilja frågavarför förordar en generell lösning närdet gäller arbetstidsförkortning. Det är inte vad Mil-jöpartiet traditionsenligt brukar göra. Vore det intebättre att också där hitta lokala lösningar mellan ar-betsmarknadens parter? Vilka skäl talar för att det skafinnas en generell arbetstidsförkortning?Anf. 21 () replik:Tack, fru talman! Hur för-handlingarna kommer att gå kan jag ty-värr inte uttala mig om. Det kommer framtidenatt utvisa.Vi har tydligt och klart länge visat att maxtaxabl.a. ur jämställdhetsaspekt inte är någonting som viförordar. Självfallet fullföljer vi det som vi harsagt tidigare - vi står för det som vi har sagt.Vi tror att förkortad arbetstid skulle ge män ochkvinnor mer tid hemma. Detta har vi ju pratat om . Karriärshysterin skulle kanske kunna bytas utmot familjeliv.Siffrorna i KI-undersökningar har visat att denprivata konsumtionen skulle kunna öka.Om man inte genomför någon arbetstidsförkortningoch med en beräknad jämviktsarbetslöshet på 7 ½ %ända fram samt om produktiviteten inteökar på samma sätt som den gjort under hela dettasekel kommer enligt Konjunkturinsti-tutets siffror konsumtionen att öka . Vikommer alltså att kunna konsumera för mer år2015. Vid en så kraftig arbetstidsförkortning som 30timmar kommer vi att kunna konsumera för20 % mer - och även det tycker jag är bra.Jag tycker att svenska folket ska få göra detta val.Ska vi konsumera för mer , eller ska vikunna konsumera för mer och ändå ha ett braliv, få en högre livskvalitet och mer fritid, bl.a. medvåra familjer?Anf. 22 () replik:Herr talman! Jag förutsätter att de förhoppningarsom har ingett genom sitt agerande motmaxtaxan inte ska göra människor runt om i Sverigesland besvikna i fortsättningen. Jag råder Miljöpartietoch att låta bli tricksandet och se tilldet som är bäst för barnen och det som ger en valfri-het för familjen. Detta innebär ett kategoriskt nej tillmaxtaxan - det är det enda jag kan se.Det talas om arbetstidsförkortningen och attsvenska folket ska få göra valet och få möjlighet tillett bra liv. Men i så fall är det ju inte en generell ar-betstidsförkortning som gäller! Ska man ha möjlighetatt välja själv hur ett bra liv ska se ut vill åtminstoneinte jag ha någon som bestämmer åt mig hur mångatimmar jag ska arbeta och att jag inte ska få arbeta isamma utsträckning som . Det vill jag bestäm-ma själv i förhållande till min arbetsgivare eller mittfackförbund.Den tolkning jag kan göra av argu-ment i det här avseendet är att önskar enminskad välfärd.Anf. 23 () replik:Herr talman! Jag svarar på det senaste först. Bety-der en ökad eller minskad välfärd att man måste kon-sumera dubbelt så mycket som man gör ? Är deten ökad välfärd? säger att en ökad väl-färd är fri tid, att man ska kunna umgås med sina barnoch en högre livskvalitet. Det är också att sjukvårds-kostnaderna sjunker, och att vi blir friskare. Mankanske får mindre tid för barnen inom barnomsorgeni stället om vi minskar arbetstiden. Man har inte såstort behov av den då. Vi har sett att belastningsska-dor minskar i arbetet om vi går ned i arbetstid. Dethar visat sig bl.a. i Tyskland.Miljöpartiet vill införa en lagstiftad normalarbets-tidsvecka, i första hand . Lagstift-ningen ska vara dispositiv. Vi ska alltså inte bestäm-ma hur mycket folk ska arbeta eller inte arbeta, utanman har självfallet ett val. Detta ska ske bl.a. genomavtal med arbetsledarna. Vi vill alltså bara sänkanormalarbetstiden. Det ska inte vara konstigare än under sänkte normalarbetstiden iflera omgångar, bl.a. ned till 40 tim-mar, som den senaste sänkningen innebar. Det bety-der att arbetstiden minskar totalt i samhället.Med den stress och den utbrändhet som vi har kommer en arbetstidsförkortning att innebära enhel del för de människor som lider av detta. Det ärockså en viktig faktor, som ökar livskvaliteten.Anf. 24 ():Herr talman! Mycket av debatten har handlatom behovet av det fortsatta arbetet. kan ju detkomma i konflikt med en skrivelse som huvudsakli-gen har till uppgift att handla om det som faktiskt harskett - det som har genomförts.Låt mig understryka - och jag tror att vi är ense påden punkten - att jämställdhet inte är uppnådd. Jäm-ställdhet är en fortsatt viktig arbetsuppgift.Christel nämnde i sitt anförande att ut-skottet hade varit på studieresa i och Knada föratt studera en del frågor, inte minst om jämställdhet.Detta är helt riktigt. Vi passade på att besöka denamerikanska kongressen, och fick där möjlighet att seen staty av tre kvinnor - ,. och . De är tre före-gångare i den amerikanska kampen för kvinnlig röst-rätt. Det speciella är inte statyn över de här tre perso-nerna, utan det speciella är att statyn rymmer en stordel av det obearbetade stenblocket. Där finns ingen-ting gjort. Konstnären, , lät detta blisymbolen för att arbetet för jämställdhet mellan mänoch kvinnor inte är avslutat, och för alla de tusentalsmän och kvinnor som fortsätter arbetet efter de härtre.Jag tycker att vi ska se den här debatten ochmånga andra som en del i det fortsatta arbetet. I en sådan här debatt måste man perdefinition vara kritisk mot det bestående och se pro-blemen. Det finns många problem, och många här harvarit inne på att beskriva dem Det gäller de ojämlikavillkoren i representation, i fördelning av ekonomiskoch politisk makt och i det våld som ut-trycks och används mot kvinnor som ett sätt att sys-tematiskt underordna kvinnan manlig makt.Jag tror att man måste se detta. Det här är kanskeen av de stora skiljelinjerna mellan höger och vänster- detta är faktiskt en systematisk underordning, ochingen individuell fråga. I så fall skulle vi över huvudtaget inte ha behövt föra en sådan här debatt. Detfinns en skiljelinje när det gäller alla de här punkter-na; våld, inflytande, makt och representation. Kvin-nor är sämre representerade. Rester av ett patriarka-liskt system lever kvar. Denna kritik måste vi allahålla vid liv - åtminstone alla vi som ser denna pro-blembild. Alla gör ju inte det.Politiken måste därför systematiskt på alla punk-ter visa vägen mot ett mer jämställt samhälle. Jag hörett antal invändningar här, inte minst från kristdemo-krater och moderater, om att detta är självbelåtenhe-tens skrivelse. säger: Det är ju inte så mycketpå gång - bara lite utredningar och propositioner. Dåkan man fundera på hur statsråd förbereddesina beslut . Normala traditioner inne-bär ju att man tillsätter utredningar och skriver propo-sitioner.Jämför gärna denna debatt med den debatt vi för-de om regeringens jämställdhetsskrivelse för tre årsedan! Jämför, och se vad som har hänt! Vi ser att denna regering och denna riks-dag har fattat beslut om åtgärder för att minska våldetmot kvinnor. Det är inte så att vi ska vara nöjda ochsäga att allting är bra, men detta är konkreta åtgärdermot sexuella trakasserier i arbetslivet, mot våldet ihemmen och mot prostitution, som är det ytterstauttrycket för manlig överordning gentemot kvinnor.Vi ser resultaten när det gäller mer resurser till kom-munerna som gör att kvinnors arbetsmarknad harblivit tryggare, bättre och lättare. Vi ser också en nyarbetsrättslig lagstiftning som har gett fler kvinnorfasta jobb i stället för vikariat. Det fanns de som stodhär i kammaren och sade: Detta är ett förslag motjämställdheten. har vi sett resultatet - det blev enförbättring av jämställdheten. ser vi resultaten iform av en ny lagstiftning när det gäller vård-nadstvister, där även männen ska ta större ansvar.Man kan göra en lång lista och se att det faktisktsker mycket. Det är klart att vi ska vara stolta överdet. Det är klart att vi ska känna att vi har uträttatnågonting. Det är klart att vi inte ska låta oss slås nedi det fortsatta arbetet. Vi har ju åstadkommit någotsom är bra, men det finns fortfarande problem kvar.Därutöver har regeringen aviserat - och jag skaåterkomma till det - propositioner både när det gälleren ny förstärkt jämställdhetslag och ett nytt avgifts-system i förskolan, den s.k. maxtaxan.Den skrivelse som nu ska behandla ärju en redovisning av alla de åtgärder som sker i var-dagen. Jag tycker att det är viktigt att betona, och detvill utskottsmajoriteten vara noggrann med, att main-streaming nu börjar få genomslag. Det är ett viktiginslag. Jämställdheten är inte någon perifer verksam-het vid sidan om. Detta är det centrala i debatten.Detta är det centrala i de politiska åtgärderna. Jäm-ställdheten ska vara med i alla politiska åtgärder. Vitycker att vi börjar se det nu i den faktiskt förda poli-tiken.Herr talman! Regeringen och oppositionen är juför det mesta eniga om målen i jämställdhetspoliti-ken. Det är bra. Det visar att det finns ett genuintintresse och ett starkt tryck i de här frågorna. Det finns mycket kvar att göra. Men om manläser detta betänkande kan man se att det innehållerinte mindre än 27 reservationer. Det skulle kunnaföranleda en och annan att tro att oppositionen harallvarliga invändningar mot en stor del av politiken.Det finns det i vissa frågor, och jag tänker ta uppnågra av dem. Men låt mig först stanna vid de frågordär jag tycker att oppositionen använder riksdagsbe-handlingen på ett nästan lite ohederligt sätt. Låt migta några exempel.Kristdemokrater, centerpartister och folkpartisterreserverar sig gemensamt för att man vill ha flerkvinnliga myndighetschefer. Det kan förleda de män-niskor som läser betänkandet att tro att majoriteten iutskottet inte vill ha fler myndighetschefer. Det kanförleda dem som läser det här betänkandet att tro attregeringen principiellt är motståndare till kvinnligamyndighetschefer. Så är ju inte fallet. Det vet opposi-tionen, men man skriver en liten reservation eftersomdet ser bra ut.Kristdemokraterna och kräver ge-mensamt i en reservation att ska följa rekommendationer till om attsänka skatter för låg- och medelinkomsttagare och attutreda åtgärder för att minska den könssegregeradearbetsmarknaden. De som har följt med i kammarensärendebehandling vet ju att riksdag har fattatbeslut om skattesänkningar just för låg- och medelin-komsttagare. De som har följt med i kammarens ar-bete vet ju att vi faktiskt inte bara utreder utan ävengör saker för att minska den könssegregerade arbets-marknaden.För att ta ytterligare ett exempel har Kristdemo-kraterna i en reservation krävt att eventuell diskrimi-nering i färdtjänsten ska utredas. Det är bra. Det tog utskottets kansli reda på och skrev in ibetänkandet, men det dög inte för Kristdemokraterna.De har en reservation till för att det ska se bra ut.Miljöpartiet och kräver till-sammans i en reservation att jämställdhetsmärkningockså ska innefatta företags personalpolicy och att detska utredas. Det finns redan en sådan utredning. Vadär det för fel på den? Man skriver en reservation.Dessa okynnesreservationer går ut på att man skakunna säga: Titta vi har 27 reservationer. Vi tyckerannorlunda än regeringen. Vi vill mycket mer. Dessaokynnesreservationer måste faktiskt fåkritiseras. Det måste få sägas att ska man ha reserva-tioner ska det vara någon liten substans i dem, och dethar man inte. Det är lika bra att säga det.Sedan finns det ett par områden där det faktisktfinns stora substantiella skillnader mellan partierna,vilket har framkommit i den här debatten. Det behandlas i och försig inte i det här betänkande. Eftersom regeringen haraviserat att det ska komma en ny jämställdhetslagsom inte minst ska ta upp lönediskrimineringsfrågor-na har utskottet gemensamt bestämt sig för att skjutaupp de frågorna till en senare behandling. Men låtmig ändå säga några ord om detta eftersom det harvarit uppe relativt mycket i debatten.Låt mig först säga något om . Jagtycker att de i det här sammanhanget har en väl ur-skiljande roll. Det är uppenbart att pådetta område, precis som på alla andra politikområ-den, tror att lösningen på alla stora problem ligger iprivatisering och sänkta skatter.Vi hade den här debatten . Dådebatterade vi om det är så att lönediskriminering isamhället beror på om man är anställd i offentlig elleri privat sektor.