prot · GN09104 · 2000-05-08 00:00:00 — Dehar faktiskt lyckats att under de år som har gått för-ändra sin verksamhet och förbättra den i olika avse-enden, trots att man också har vetat att manhar ett krav på sig att överväga hur man använder sinaresurser.Det är inte så, , att allting bara hardrabbats och att verksamheterna har blivit sämre. Såär det inte alls. Kriminalvårdens personal har lagt nedoerhört mycket arbete för att säkerställa att program-verksamheten ökar i kvalitet, att det inte alltid ärkvantitet som ska vara avgörande utan att kvalitet skavara det avgörande. Detta har man gjort samtidigtsom man har känt kravet på att rationalisera verksam-heten. Men personalen inom kriminalvården är såduktig att den klarar båda dessa krav, även om detibland är plågsamt.Såvitt jag vet är kriminalvårdens ledning och per-sonal överens om att ensamarbete icke är lämpligt.Det råder oklarheter om vad det innebär när det gällerschemaläggning av olika slag. Jag utgår från att mankommer att lösa de oklarheterna.När det gäller intensivövervakning med fotbojavill jag även där understryka att det inte är fråga omatt bara för att man gör färre kontroller blir det sämrekontroller. Det är inte alls på det viset. Det viktiga ärjust, som säger, att den som har fot-boja aldrig ska känna sig säker. Då gäller det ocksåatt ha system för kontrollen som gör att man aldrigkan känna sig säker. Det slumpvisa, det icke regel-bundna, är det viktiga i kontrollsystemet. Det är bl.a.det man överväger hur man kan säkerställa. Samtidigtska man vara kostnadseffektiv. Det är inget fel i attvara kostnadseffektiv om man har ambitio-nen att ha hög kvalitet på det som man gör.Till vill jag säga att jag inte kanpåverka Kalmaranstalten och de resurser som denanstalten får. Det är en uppgift för Kriminalvårdssty-relsen. Jag vill säga att Kalmaranstalten gör ett oer-hört bra arbete. Men det finns många anstalter somgör ett oerhört bra arbete. Det finns olika anstaltermed olika inriktningar, och det är naturligtvis viktigtoch väldigt bra att detta goda arbete uppmärksammas.Men hur man gör sina fördelningar och avvägningarmåste ändå vara ett ansvar för den centrala myndig-heten, för det är den som också ska kunna försvarasina beslut.När det gäller budgetdiskussionen ber jag att fååterkomma när det blir dags för budgetdiskussion,. 31 ():Fru talman! Jag har hitintills i denna debatt intekunnat känna mig lugn på så många punkter och närdet gäller förutsättningen för att man ska kunna öppnamotivationsavdelningen på Karlskronaanstalten - denverkar inte vara speciellt lysande. Justitieministernsäger att det inte bara är kvantitet utan också kvalitet.Jag är ingen expert, men jag var en hel dag på den härmotivationsavdelningen innan den fick läggas ned,och min bedömning var att man gjorde ett fantastisktbra jobb. Den skulle verkligen ha behövt vara kvar.Jag kan också instämma i upp-fattning att Kalmaranstalten gör någonting som ärunikt. Jag har också haft förmånen att vara där och sederas arbete.Visst har det sparats. I mitt inledningsanföranderedogjorde jag för skrivelsen från Kriminalvårdssty-relsen om att det har sparats 704 miljoner , där den största delen, över 600 miljoner, här-stammar från den tid när justitieministern kom i rege-ringsställning.Häktena har en svår situation, inte minst i Hel-singborg. Man kan säga att vi har beläggning,men det säger ju ingenting - verkligheten är ingetmedeltal. Jag kan ha den ena handen i kokande vattenoch den andra i isvatten, och likväl upplever jag detinte som behagligt. På de ställen där man har över100 % beläggning är det en klen tröst att det är ilandet som helhet.Man får använda mycket tid och stora resurser föratt transportera folk kors och tvärs över landet. I Hel-singborg är det inte helt ovanligt att man får köra demtill eller , vilket tar oerhört myckettid för transporttjänsten och oerhört mycket tid ochresurser för polis och åklagare. Det drabbar visserli-gen andra börsar, men det drabbar samhället somhelhet.Man byggde om häktet i för1,6 miljoner, och man konstaterar nu bara att maninte har råd att använda de faciliteter som man bygg-de till så som det var tänkt.Fru talman! Dagens debatt har visat att situationeninom anstalter, häkten och frivård inte är så bra somden borde vara, om man, som jag, tror på att tideninom kriminalvården kan och ska vara av posi-tiv påverkan.Anf. 32 ():Fru talman! Jag vill börja med att kommenteravad justitieministern sade om de fotbojade, nämligenatt det kanske inte har så stor betydelse att man harfärre kontroller, och att det inte är det som är detviktiga. Det skulle inte behöva bli sämre, menadehon. Där tror inte jag att vi har samma åsikter. Omman har så pass mycket färre kontroller att man intekan genomföra det hela och störa de dömda när de ärfotbojade så får de ju en mer säker känsla av att "detär ingen som kommer till mig ". Dentron får man inte invagga de fotbojade i!Fru talman! Jag skulle också vilja ta upp en sakangående budgetdebatten, men jag ska göra det på ettlite annorlunda sätt. Det finns en hel del som dömtstill kontraktsvård. Vi har hört här tidigare om svårig-heterna med detta. Jag har träffat på fall där man villmöjliggöra kontraktsvården i så stor utsträckning sommöjligt. Det drabbar människor att det är en myndig-het, tingsrätten, som dömer till kontraktsvården ochen annan som ska verkställa den - frivården. Inomfrivården har man inte de här pengarna. Man harockså svårt att förutse hur många som under nästa årgenom tingsrätterna kommer att dömas till kontrakt-svård. Eftersom jag kommer från gamla Kristianstadslän är det lätt att ta siffror därifrån. ,1999, överskred man sin budget inom frivården mednästan där. Då blir det helt naturligtså att man måste dra in på andra saker inom frivården- bl.a. programverksamheten.Jag har en fråga till justitieministern. Eftersom detär tingsrätten som dömer och frivården som ska verk-ställa med pengarna - skulle man inte kunna hittanågot annat system? Är det bra att ha detta i sammasystem, eller kunde inte hadessa pengar som öronmärkta så att man kunde fåbidrag eller medel därifrån?Anf. 33 ():Fru talman! I min interpellation skrev jag att varjemedborgare har rätt att kräva att den tid den dömdapersonen är i kriminalvårdens hägn utnyttjas på bästasätt. Jag skrev vidare att säkerheten är viktig, men attinnehållet i verksamheten är av avgörande betydelseför minskad brottslighet efter avtjänat straff.Jag är inte nöjd med innehållet i verksamheten.Generaldirektören för är inteheller nöjd, vilket han framförde mycket tydligt vidsitt besök i justitieutskottet . Då talade han omatt vi successivt får minska programverksamheten.Snart kan vi bara tala om friskvård, sade han. Jag harnämnt detta också, i en debattmed justitieministern. Friskvård är till för att behållahälsan - inte för att bota sjuka.Det som händer med den brist på resurser somfinns är, som jag nämnde här tidigare, att det ärunder av narkotikamissbrukarna som får någonform av åtgärdsprogram medan de sitter på anstalt.Man får avstå från specialister plockade utifrån därföratt man inte har de lösa pengarna. Man får i ställetutnyttja personalen.Eftersom detta är mitt sista inlägg kan jag endastförsöka sammanfatta diskussionen, för jag har intefått svar på min fråga om vad justitieministern tänkergöra för att klara av innevarande år. När det gäller hurmiljarden ska fördelas, med kraven på över 2 miljar-der, så accepterar jag att det återkommer först vidhöstens diskussion - det är okej. Men min uppfatt-ning är att kriminalvården måste få ökade resurserredan innevarande år för att vi ska kunna tala om enanständig kriminalpolitik.Justitieministern är tydligen inte beredd till detta,och det måste betyda att hon antingen tycker att kri-minalvården inte utnyttjar sina medel effektivt elleratt det är helt i sin ordning med enbart förvaring.Anf. 34 Justitieminister ():Fru talman! Först vill jag säga till kriminalvården inte har sparat 700 miljoner. Tänkatt det ska vara så svårt att förstå det! Vad man harfått göra är i stället att använda det överskott somman hade - man fick ta av de sparade medlen. Jagblir så förvånad över att och det partisom han företräder tycker att man skulle ha låtitskattebetalarna gå och låna pengar för att betala kri-minalvårdens personal i stället för att kräva att mananvände det överskott som man hade liggande fråntidigare år, när man hade mer resurser än man kundegöra av med. Jag blir faktiskt oerhört förvånad överdet resonemanget, och att det kommer från JeppeJohnsson. Jag tycker att det var helt rätt att säkerställaatt det överskott som fanns i kriminalvården användesså att skattebetalarna inte behövde låna till kriminal-vårdens utgifter.Däremot är situationen en annan . I daghandlar det om i vilken utsträckning vi fortfarandekan begära att vi får en bättre verksamhet för mindreresurser. Det är en svår process, men vi kan aldrig geavkall på den. Det är naturligtvis politiskt väldigtenkelt, det som säger, nämligen att detär bara att ge mer pengar, för då kan man samtidigtockså kräva ett annat resultat. Men jag tycker faktisktatt politiker har ett ansvar för att kräva mer resultat.Jag är inte heller nöjd med kriminalvårdens innehåll -vi kan utveckla svensk kriminalvård oerhört mycket,och för det tror jag att det kommer att behövas merresurser. Men - och det är det svåra - såmåste vi kräva att de resurser som man har användspå ett rationellt och bra sätt även om det är smärtsamtoch även om det tar emot.På ett visst ställe tycker man kanske: Vi bedriveren verksamhet som är bra. Men vid en total överblickkan det hända att man ser att det ändå är bättre attflytta pengarna och lägga dem på någonting annatsom ger ett bättre resultat totalt sett.Detta är svåra uppgifter. Det svåraste för politikerär att inse att det ibland finns motstridiga intressen,och att man är tvungen att hantera båda.När det gäller kontraktsvården vill jag lägga tillatt det inte är så att domstolen ser till vem som drab-bas av kostnaderna. Domstolen bedömer vilken på-följd som är lämplig i den enskilda fallet. Men kost-nadshanteringen av detta är ett problem, och därför ärdet en uppgift för att se överhur kostnadsansvaret ska hanteras i den här typen avsituationer. Det är ett exempel på hur vi måste ut-veckla kriminalvården, och hur vi måsteställa krav på att innehållet i den förändras.Men tro inte att någon politiker kan springa ifråndet som detta kräver i form av arbete genom att barautlova mer pengar. Det räcker inte!Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:325 ommyndighetssamverkan mot ekonomisk brottslig-hetAnf. 35 Justitieminister ():Fru talman! har frågat vilka åtgär-der jag avser att vidta för att PEK-verksamheten skakunna fortsätta samt för att polisen ska få resurser fördenna verksamhet. PEK betyder preventiv ekonomiskkontroll och är ett brottsförebyggande arbete sombedrivs av polisen i samverkan med skatteförvalt-ningen och andra myndigheter.Enligt regeringens strategi mot den ekonomiskabrottsligheten är bekämpningen av sådan kriminaliteten prioriterad verksamhet för myndigheterna. Priori-teringen framgår bl.a. av regleringsbreven för polis-och åklagarväsendet. I strategin ingår också att rege-ringens styrning och uppföljning av myndigheternasverksamhet ska effektiviseras. Därför utfärdar rege-ringen myndighetsmål och gemensamma måloch riktlinjer för åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten.Enligt riktlinjerna för ska en ökad tonviktläggas vid brottsförebyggande arbete på så sätt attmyndigheterna prioriterar och utvecklar såväl sinegen tillsyns- och kontrollverksamhet som olika for-mer av myndighetsgemensamma kontrollaktioner.Genom förordningen (1997:899) om myndighetssam-verkan mot ekonomisk brottslighet har regeringenskapat ett forum för sådan samverkan i och ide regionala samverkansorganen.Precis som annan polisverksamhet syftar PEK-verksamheten ytterst till att motverka brott. Det pro-blemorienterade arbetssättet innebär att polisarbetetbedrivs långsiktigt med beaktande av de kunskapersom finns om vilka faktorer som orsakar brott.Ekobrottsmyndigheten ansvarar för ekobrottsbe-kämpningen i storstadslänen och i ochGotlands län. Dessutom ansvarar myndigheten, underRiksåklagaren, för samordningen av ekobrottsbe-kämpningen i hela landet. Myndigheten är formelltsett en åklagarmyndighet, men de flesta som arbetardär är poliser. Till myndighetens grundläggande upp-gifter hör att tidigt upptäcka eller förhindra ekono-misk brottslighet. I regleringsbrevet för angesatt myndigheten ska utveckla det brottsförebyggandearbetet i nära samverkan med dem som berörs av denekonomiska brottsligheten eller kan påverka den.I regeringens strategi mot ekonomisk brottslighetbetonas vikten av brottsförebyggande arbete. Måletför ett sådant arbete är att minska fältet för presumti-va ekobrott. Detta förutsätter att polisen och andraberörda myndigheter utvecklar ett traditionellt pro-blemorienterat arbetssätt när det gäller att angripaekonomisk brottslighet. Det innebär bl.a. att uppsö-kande insatser ska riktas mot områden där det finnseller antas finnas olika former av ekonomisk brotts-lighet. För att lyckas med det är det nödvändigt medmyndighetssamverkan.Det är emellertid inte regeringens sak att bestäm-ma vilka samarbetsformer som bör väljas i det brotts-förebyggande arbetet. Helt allmänt vill jag dock po-ängtera att det är av avgörande betydelse att tillvaratasamtliga medverkandes speciella kunskaper ellerförutsättningar att bidra till verksamheten. Jag villockså särskilt peka på vikten av att myndigheterna idet brottsförebyggande arbetet vidareutvecklar kon-takterna och samarbetet med näringslivet och olikabranschorganisationer. Jag är nämligen övertygad omatt dessa aktörer har en mycket viktig roll när detgäller myndigheternas ansträngningar att vidareut-veckla det brottsförebyggande arbetet.Polisen har ofta en ingående kunskap om lokalaförhållanden, vilket är av särskild betydelse när detgäller att förebygga olika former av ekonomiskbrottslighet. Självfallet bör utvecklingen av detbrottsförebyggande arbetet utgå från det redan etable-rade samarbetet. Jag är förvissad om att bl.a. polisen iSkåne och har viktiga funk-tioner att fylla i det samarbetet liksom de andra somdeltar i verksamheten.Vad gäller resursfrågan har regeringen i 2000 årsekonomiska vårproposition föreslagit att rättsväsendettillförs totalt . För polisens del handlar resursförstärkningarnabl.a. om fler poliser för att säkerställa närpolisrefor-men, att utveckla det problemorienterade arbetssättetoch att klara upp flera brott. Regeringen avser attnoga följa rättsväsendets verksamhet och återkommatill om de ytterligare insatser som behövsför att verksamheten ska uppfylla de krav som riks-dag och regering ställer.Avslutningsvis vill jag framhålla att det inte an-kommer på regeringen att avgöra vilka resurser somska tilldelas de olika polismyndigheterna. Det ärRikspolisstyrelsen som fördelar polisväsendets resur-ser till myndigheterna som sedan bestämmer hurresurserna bäst ska disponeras utifrån de mål ochriktlinjer som statsmakterna har satt upp för poli-sverksamheten.Anf. 36 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieministern för detuttömmande svaret. Det gav stora rubriker i denskånska pressen när länspolismästaren tillkännagavatt han inte ville vara med i det här samarbetet.Att arbeta mot den ekonomiska brottsligheten ärverkligen en prioriterad verksamhet. Vi är helt över-ens om det. Den här PEK-verksamheten, preventivekonomisk kontroll, har arbetat inom polisområdet iSkåne . Den är ju en fortsättning på ettprojekt som blev permanentat. Fram till har elvatolv polisområden med lokal förankring arbetat meddetta.De myndigheter som varit inblandade ärEkobrottsmyndigheten, polismyndigheten, skatte-myndigheten och . Man har ävenhaft kronofogdemyndigheten och tullen med sig iarbetet i . De har funnits med vid behov. Rikt-linjerna har varit att söka upp näringsidkare sombefinner sig i riskzonen för att hamna i ekonomiskbrottslighet. Detta är verkligen att arbeta förebyggan-de i samverkan.De signaler som har nått mig somden här verksamheten har varit i gång, har enbartvarit positiva. Vi har också varit inkallade av lands-hövdingen för en genomgång av det här arbetet. Allavar mycket nöjda, och man hade verkligen funnit brasamarbetsformer. Det sägs också att man dragit inca . Det är ju en sak, men det ärjust det klimat som man har skapat som jag tycker ärväl så viktigt. Det är svårt att värdera i pengar.Det är en stor fördel att de aktörer som försvararsamhällets intressen kan vara enade och arbeta effek-tivt tillsammans. Jag anser att det är viktigt att vi harett näringsliv med etik och moral och att oseriösverksamhet stoppas genom ett förebyggandearbete. Det är just detta som PEK-gruppen har ståttför.I det här arbetet är polisen en otroligt viktig del.Det är bara den myndigheten som har befogenhet attstega in på företaget och ställa frågorna. De övrigaagerar ju som rådgivare. Polisen har också den vikti-ga lokala kännedomen. Därför är det beklagligt attPolismyndigheten i lägger ned arbetet. Polis-mästaren säger att orsaken är personalsituationen ochde prioriteringar som man har behövt göra utifrånden. Man har även behövt göra andra svåra priorite-ringar, t.ex. när det gäller närpolisen. I svaret harjustitieministern lyft upp att resurser är på väg när detgäller närpolisen.Ekobrottsmyndighetens arbete har beskrivits liteotydligt i de tidningsartiklar som har varit i den härdebatten. Det gäller ju att ha goda kunskaper omrespektive myndighets arbetsuppgifter och vara tydligi direktiven för att undvika dels att det blir kryphål,dels att någon ramlar mellan stolarna.Jag tycker att det är ett mycket uttömmande svar.Vi är överens om många saker när det gäller det före-byggande arbetet i samverkan.Anf. 37 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill passa på att säga följande.Den här PEK-verksamheten är inte direkt lagreglerad.Det betyder att den kan variera både i arbetsätt och iorganisation. I förekommer t.ex. ingenPEK-verksamhet över huvud taget. I är dethelt och hållet som sköter denutan medverkan av polisen. Det finns alltså olika sättatt göra detta.Det är viktigt att understryka att PEK-verksamheten ska vara brottsförebyggande ochhandla om information av ekonomisk art. Den skariktas mot branscher där det finns risker för att eko-nomisk kriminalitet förekommer. Jag tror att detsamtidigt är väldigt viktigt att ha klart för sig att detinte handlar om något slags förstadium till en förun-dersökning.Det jag reagerade på var att sadeatt det bara är polisen som har rätt att stega in. Det ärhelt rätt, men då är det frågan om ett polisingripande.Då är situationen en helt annan än den brottsförebyg-gande verksamhet som PEK-verksamheten går ut på.Det är kanske ändå viktigt att ha det klart för sig. Detär också det som är anledningen till varför man kanbedriva PEK-verksamhet med polisens medverkaneller utan polisens medverkan. Det måste vara enuppgift för de lokala myndigheterna att avgöra påvilket sätt man finner det bäst att samarbeta.Anf. 38 ():Fru talman! Jag är väl medveten om att den härverksamheten inte är lagreglerad. Men den har funge-rat alldeles ypperligt för alla parter. Alla har varitnöjda. Länspolischefen angav just resursbristen somskäl till varför han har fattat det här beslutet. Han fickgöra prioriteringar till förmån för det som var viktiga-re i sammanhanget.Men det är ändå den lokala polisen som har dealldeles specifika kännedomen om var det är liteosäkert och var man skulle kunna gå in och ha denhär informationen. De är en oerhört viktig del i dettaarbete. De poliser som har arbetat med detta har ock-så haft de här synpunkterna. De blev ganska förvåna-de över det prioriteringsbeslut som länspolischefenfattade.Det tar ju tid och kraft att få till stånd ett sådanthär väl fungerande samarbete. Vi vill ju få till stånden samverkan och ett samarbete och få en helhetsbildpå alla områden. Då är det synd att det här arbetet slåssönder och bryts ned. Man har ju verkligen fått tillstånd en verksamhet som kan arbeta med brottsföre-byggande inriktning.Med de svårigheterna med resurser, omorganisa-tion, arbetsmiljö och inte minst de besparingar somhar varit inom polisen kan jag till viss del förstå po-lischefen.