prot · GN0999 · 2000-04-25 00:00:00 — Det kan ändå vara ett vissthopp om att vi kan få se att någonting händer åt-minstone när det gäller de gömda flyktingbarnen. Detkan inte få pågå år ut och år in att barn vistas i vårtland och mår så fruktansvärt dåligt.Det låter väldigt bra att man nu ger dem möjlighettill full tillgång till hälso- och sjukvård samt tandvård.Men jag skulle vilja höra om det verkligen kan funge-ra i praktiken. Om man är efterlyst, gömmer sig ochinte vet när man kan bli hämtad av polisen, kan mandå gå och sätta sig på en vårdinrättning för att fåhjälp? Det är lite avgörande för om det här beslutetoch paragrafen egentligen har någon betydelse. Detskulle vara intressant att få höra om ministern hartittat på det och utvärderat hur det kommer att funge-ra i praktiken.Anf. 41 ():Fru talman! Jag tycker att det här är ett besväran-de problem, som vi har haft i flyktingpolitiken undermånga år. Alla länder har det för övrigt, så det är intebara vi. Det är besvärande därför att det är ett verkligthumanitärt problem. Jag tycker nog att vi borde letamer efter konstruktiva lösningar och se om vi inte kanhitta någon lösning på problemet. Den lösning somregeringen - oavsett vilka regeringar som har suttit -verkar anvisa är att inte försöka tackla problemet påannat sätt än att säga att den svenska lagstiftningengäller och tro att antalet gömda ska minska. Jag tror ioch för sig att det minskar en del, men jag tyckerändå att vägen inte är tillräckligt offensiv.Från sida har vi jobbat meddet här problemet . Det är ganska naturligt,eftersom vi är mycket intresserade av humanitära ochsociala frågor i vårt arbete. Det är väl andra organisa-tioner också. Vi har skjutit in oss på barnens situationutifrån det resonemanget att föräldrarna kan ta ansvarför sina gärningar, att de ska vara mogna nog attkunna göra det, och också ta ansvar för ett beslut.Men barnen har ju inte försatt sig i den situation somföräldrarna har medverkat till. Det spelar ingen rollom det finns sakliga skäl för föräldrarna att gömmasig eller om de, tyvärr, använder det som metod;barnen hamnar i kläm i alla fall.Det är naturligtvis jättebra att vi nu öppnar hälso-och sjukvården och tandvården. Man kan inte göraannat än applådera det, eftersom det är bra för barnen.Där har jag egentligen samma fråga som MarianneSamuelsson: Hur är det med sekretessreglerna? Kanföräldrarna/ vårdnadshavarna följa med till sjukhuseteller inte? Vad händer då?Sedan är det också frågan om skolgång, som jagförstår att har fått i uppgift att utreda. Detär också väldigt viktigt för barnens utveckling att defår tillgång till skolgång.Jag tycker att det har skett en förändring, somborde öppna möjligheterna för att leta efter andralösningar. Det är att vår anpassning till EU och detviseringsläge som vi har innebär att tillström-ningen till av flyktingar är avsevärt mycketmindre än vad den var . Den s.k.drageffekten, signaleffekten, är inte lika stor som denvar tidigare. Man borde kunna våga lite mer motbakgrund av det. Jag inser att där finns ett problem.Det är dessutom så att många av de gömda flyk-tingarna har inte kommit i åtnjutande av den nyalagstiftningen med portalparagrafen, den lagföränd-ring som vi gjorde . En del har det,men andra har det inte.Från sida har vi därför lan-serat en idé, och det är att man inte ska ge amnesti -även om vi har prövat den modellen också - utan ska ge en form av sexmånadersfrist och ge degömda möjlighet att komma fram och få sin sak prö-vad. Vi tänker i första hand på barnen, därför att detär med dem som vi ser problemet. De kan då få sinsak prövad igen i enlighet med den nya lagstiftning-en. Man gör alltså detta undantag så att de får chan-sen att lägga in en ny ansökan. De får då verkställig-heten uppskjuten och kan därför leva öppet. Detskulle vara väldigt bra för barnen, och säkerligenockså för de föräldrar som är berörda. Man avdrama-tiserar hela situationen, och de får en chans att prövasin situation. För många skulle det säkert också inne-bära att de återvänder till sitt hemland eller söker asyli ett annat land. Det skulle öppna upp hela den låstasituationen om man gör ett försök med någonting,och sexmånadersfristen är en idé.Jag undrar om regeringen skulle kunna fundera påom det är möjligt att genomföra detta. Det kan intevara en omöjlighet, och det kan inte ge särskilt stordrageffekt. Det kan inte heller kosta alltför mycketpengar.Anf. 42 ():Fru talman! Den här frågan hänger mycket ihopmed föregående interpellation, som framställt och som handlade om anhöriginvand-ring. har nämnts familjen vars barngömde sig i Ucklums kyrka. Då fokuserades en heldel på hur man skulle göra med den myndiga systern,huruvida hon skulle kunna få del av detta och eventu-ellt skulle kunna inlemmas i . Detvar härligt att höra migrationsministern säga så raktatt måste på ett tydligare sätt ge-nomsyra förslaget. Om vi hade tänkt så, hade vi kun-nat utgå från de yngre syskonen i familjen och hur dekommer att må av att inte få förenas med sin äldresyster. Vi behöver inte utgå från den äldre systern,utan vi kan utgå från de mindre barnen.Föregående talare talade om humanitära problem.Jag måste säga att sedan jag kom till ochfick mer inblick i och än vad jag hade i mitt arbete på barna-vårdscentralerna hemma i har jag blivitväldigt bestört över att det finns två slags humanitet,en juridisk humanitet och en humanitet som vi talarom i vardagslag. Det är väldigt konstigt att man kanhandskas så med ett så allvarligt ord.Utlänningslagstiftningen bygger på tanken att densom har fått beslut om att lämna landet gör det själv-mant. Det är ingenting som jag har hittat på, utan jaghar läst det i betänkandet Svensk migrationspolitik iglobalt perspektiv /97. Det är en sanningmed mycket stor modifikation. Man gömmer sig inteför att man tycker att det är roligt eller för att man villställa till besvär, utan man gömmer sig för att man tillvarje pris känner att man inte kan återvända, inte törsåtervända och att det inte går att återvända.Misstag kan begås, säger statsrådet. Men sådanahär misstag får inte begås.Jag har en fråga, och det är: Hur är bevakning ochuppföljning av hur det går för flyktingar som avvisasoch som inte alls vill återvända? Jag vet redan en delav svaret på frågan; det är en väldigt dålig uppfölj-ning. Jag skulle vilja höra hur regeringen jobbar meddet. Hur mycket tar man reda på? Hur mycket tänkerman ta reda på? Hur har de här människorna det närde kommer hem till sitt land, dit de egentligen intevågar återvända?Anf. 43 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att det här ären fråga som har engagerat många, eftersom fleratalare har gått upp med anledning av interpellationen.Låt mig bara börja med att rent allmänt tala ombarn som lever gömda. Jag är helt övertygad om att vihar samma uppfattning: barn som lever gömda befin-ner sig i en mycket svår situation. Därför är det oer-hört viktigt, framför allt för barnens skull, att vi för enpolitik och har en rättstillämpning som syftar till attförebygga att vuxna och barn hamnar i en så här svårsituation och finner detta som den enda möjliga utvä-gen.Skälet till att människor lever gömda är i de allraflesta fall att de har fått ett avslagsbeslut. De uppleversäkert själva att de har mycket starka motiv för attstanna i , men de uppfyller inte de krav somriksdagen har lagstiftat om i utlänningslagen.Vi har ändå gjort en hel del insatser för att före-bygga att detta ska ske. Det är förkortade handlägg-ningstider, ökad rättssäkerhet och bättre motiveradebeslut. Barnen har blivit mer synliga i hela asylpro-cessen. Det är inte minst effekten av att vi vid denförändring som gjordes 1997 förde in barnkonventio-nen i utlänningslagen.Vi kan också se att det här har lett till, som BerndtEkholm var inne på, att antalet gömda har minskatoch då också antalet gömda barn. Den utredning somgjordes pekade på ungefär 150 gömda barni , men har gjort enny kartläggning som förefaller visa på ett ännu mind-re antal gömda barn.Jag tror att det vi verkligen behöver arbeta med äratt utveckla metoder för att förebygga och minskaantalet fall där människor gömmer sig. Invandrarver-ket har ansvaret för avvisningarna. Man arbetarmetodiskt med att hålla kontakt, att tala med de per-soner som har fått sina avvisningsbeslut och att ut-veckla arbetet med täta kontakter med de asylsökandesom har fått avvisningsbeslut. Vi tittade på 1999. Dåhade av dem som fått ett avvisningsbeslut åter-vänt frivilligt utan några problem. Detta är, tror jag,också en effekt av att vi har överfört detta ansvar tillInvandrarverket. De har också utvecklat sitt sätt, heltenkelt, att arbeta med dessa människor.När det sedan gäller och hans in-terpellation kan jag säga att jag tycker att han ocksåska berätta om baksidan av sina tankar, om det nu ärså att menar det han säger i sin inter-pellation, nämligen att vi ska införa en amnesti ävenför dem som illegalt finns i vårt land. Det är faktisktså att de som driver frågan om amnesti också använ-der flyktingarna som ett nytt argument för att ned-rusta välfärden i vårt land.Anf. 44 ():Fru talman! Då är min omedelbara fråga tillmigrationsministern om hon tycker att en mer öppenmänniskosyn och en mer öppen invandrings- ochflyktingpolitik hotar välfärden. Det är faktiskt vadhon säger till mig. Det tycker jag är mycket anmärk-ningsvärt. Det var ungefär samma argument som honsjälv använde mot tidigare i debattenoch någonting som jag definitivt vänder mig emot.Fru talman! Jag vill också försöka rätta migra-tionsministern på en punkt. Jag tror inte att skälet tillatt man gömmer sig i är att man inte villatt avvisningsbeskedet ska fullföljas. Jagtror att man gömmer sig för att man är rädd för vadsom ska hända när man skickas tillbaks till det som vikallar för ursprungslandet. Det tror jag är den sannasynen. Jag tror inte att den byråkratiska beskrivningenstämmer med verkligheten.Ministern konstaterade att det är färre som göm-mer sig. Jag tror inte att det har att göra med att vit.ex. har en mer trovärdig politik. Det är de facto såatt det är färre som kommer hit. Det är ganska logisktatt det blir färre som gömmer sig om det är färre somkommer hit. Det är en ganska tydlig utveckling under90-talet.Fru talman! Jag vill också citera ur migrationsmi-nisterns inledningsanförande: "Hänsynstagandet tillenskilda människor som befinner sig i en allvarligsituation måste dock få väga över när de humanitäraskälen är starka". Jag vill fråga migrationsministernom hon anser att det är så . Vi är förhindradefrån att i kammaren gå in på enskilda fall, men detfinns massvis med exempel på hur denna tolkninginte gäller när och Utlänningsnämn-den behandlar olika fall. Stämmer denna tolkning närSverige väljer att avvisa en 22-åring från sina föräld-rar och tio syskon? Jag tycker inte det. Anser migra-tionsministern att det hon säger överensstämmer medverkligheten? Det är jag ganska intresserad av.Jag tyckte också att ministern var oklar i sitt svartill mig på framför allt en punkt. Hon antyder attamnesti för de gömda skulle verka negativt just fördenna grupp. Vad är det som är negativt med att manfår lov att stanna? Hur kan migrationsministern påstånågot sådant?Vi har konstaterat att det inte finns några lagligahinder för en amnesti, men migrationsministern villinte låta dem stanna. Vad tänker då ministern göra åtde problem som verkligen finns? Eller förnekar mi-nistern att ett stort antal människor gömmer sig ochhar det mycket svårt? Det tror jag inte. Men vad tän-ker regeringen göra åt den svåra situation som verkli-gen råder?Anf. 45 ():Fru talman! Jag vill gärna återknyta till det somBerndt tog upp. Kan man skapa en annanmodell, om man inte kan ge amnesti? Kan man dåtänka sig ett nytt prövningsförfarande, där alla somvill får sitt fall prövat igen utifrån regelsystem sombör ligga i linje med det hänsynstagande till enskildamänniskor som ministern har anfört i sitt svar?Jag blir lite bekymrad när ministern talar om väl-färdspolitiken och flyktingarna och antyder att detskulle vara något problem. Jag ser det snarare så här:Ju mer av internationell solidaritet vi står för, destomer av nationell solidaritet får vi. Det blir någontingsjälvklart för människor i vårt land att vi ska varasolidariska och ställa upp för dem som har det svårt.Ger man signaler om att vi inte har råd eller möjlighetatt ta emot si eller så många flyktingar för att detskulle drabba vår egen välfärdspolitik ger man ocksåsignaler om att vi inte har råd med våra egna som ärarbetslösa eller har det svårt.Det är oerhört angeläget, tror jag - det är ocksåoerhört angeläget för svensk trovärdighet internatio-nellt - att vi jobbar för solidaritet och hänsynstagandeoch att vi tar oss an de människor som faktiskt behö-ver vår hjälp därför att de hade det mycket svårt därde var och har flytt undan förtryck och politiskt över-förmynderi som kanske gör att de över huvud tagetinte får yttra sig i sitt eget land.Med de begränsningar som finns vad gällermöjligheterna att ta sig till borde vi åtminsto-ne kunna ta oss an de få som kom när det tidigareregelsystemet gällde.Anf. 46 ():Fru talman! Jag håller med migrationsministernom vikten av att förebygga. Det gör vi i väldigt storutsträckning med den nya lagstiftningen och de åt-gärder som vi har vidtagit i anslutning till den ochockså med de viseringsregler som man i och för sigkan ha många synpunkter på men som har haft deneffekten att det är svårt att ta sig till Sverige.Det vore dumt att förneka det. Det är i alla fall myck-et svårare än förr.Jag tycker att kombinationen av viseringsreglerna ochden nya lagen borde göra att man inte behöver drivaförebygganderesonemangen så långt som Maj-IngerKlingvall gör.Man skulle kunna resonera som så här: Ett un-dantag just för de gömda barnen och deras familjerkommer inte att leda till den s.k. pull-effekten, somgör att vi får en väldig massa som kommer hit. Vi harså många spärrar inbyggda i det system vi har i dagatt risken för det är minimal. Den är så liten att manbör ta den risk som återstår.Portalparagrafen har naturligtvis också bidragit tillatt färre kommer hit, men det har inte löst problemenför många av de barn som är gömda, för de haraldrig kommit i åtnjutande av den paragrafen. Det ärdet som är poängen med en sexmånadersfrist, ellerhur lång man nu vill att den ska vara. Man ger dem enfair chans att komma i åtnjutande av den nya lagstift-ningen och få sin sak prövad. Man avdramatiserarhelt enkelt situationen. Många kommer säkert, om defår dessa månader på sig, att bestämma sig för att detinte är någon idé att stanna och åka hem.Man gör ändå en insats för att försöka bryta ettdödläge, och det är det som jag tycker är fint meddenna idé. Jag hoppas att ändå kanta sig en funderare. Är detta lösningen, eller finns detnågon annan lösning - i stället för att inte göra nå-gonting alls?Anf. 47 ():Fru talman! Jag tror att statsrådet och jag har liteolika syn på förebyggande. För mig är förebyggandeatt se till att man mår så bra och blir en så hel männi-ska som möjligt, så att man kan ta tag i svåra situatio-ner. Här kom exempel på hur man skulle förebyggaatt barn och familjer gömmer sig. Ett sätt var att skulle stå för avvisningarna och skulle ha kontakter med människorna. Men detär medan de är kvar i Sverige.Jag hörde ett program på radio där Invandrarver-ket resonerade ungefär som om man skulle ställa enmänniska på en platta och svänga den runt. Man vän-der dem om, uttryckte sig denna tjänsteman.Vad jag frågade om var vilken koll man har påvad som händer med människorna när de kommertillbaka till sitt land.Ett sätt att förebygga hade att göra med att barnhar blivit mer synliga. Jag tänkte avsluta mina tvåkorta minuter med att läsa ett kort citat ur : rapport fån barnens myndighet. Det står i ettavsnitt som heter "Kompanjoner eller dekorationer".Det är en professor som har skrivit det:"Children are undoubtedly the most photographedand the least listened to members of society".Anf. 48 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig börja med interpellanten. In-terpellanten skriver ju så här i sin fråga: "Rent prak-tiskt skulle en sådan amnesti kunna innebära att allasom fått avslag på sin ansökan om uppehållstillståndoch därför gått under jorden, samt de som befinnersig i illegalt utan att ha fått sitt fall prövat,beviljas permanent uppehållstillstånd genom att an-mäla sig hos ansvarig myndighet." Jag vill bara frågaom detta är uppfattning eller om detär Moderata samlingspartiets uppfattning. Vem är detsom talar för i den här frågan?Vi har nämligen en riksdag som har bestämt sigför att vi ska ha en reglerad invandring till vårt land.Utlänningslagen, som vi har fattat beslut om i den härkammaren, bygger på att lagakraftvunna beslut skaverkställas och ger alltså inte något bemyndigande tillregeringen att göra våld på de här reglerna, vilket,såvitt jag har förstått, är det som pläde-rar för.Sedan gäller det migrationspolitiken kopplad tillvårt välfärdssamhälle. I den plädering som jag harföljt i medierna, inte minst från , bygger tanken om amnestier och fri in-vandring på systemförändringar och på att välfärds-samhället ska nedmonteras. Det är naturligtvis intemin avsikt att göra någon sådan koppling. Vi ska haen human och solidarisk migrationspolitik i vårt land,och vi ska ha ett bra välfärdssamhälle. Men de häråsikterna förs ju fram av dem som pläderar för det häri den här debatten. Det var därför som jag ville få ettsvar från på frågan om flyktingarnahelt enkelt används som ett nytt argument för att manska nedrusta välfärden i vårt land. Den frågan hoppasjag att jag kan få ett svar på, eftersom en replik kvar.Det är intressant att konstatera att vi nu har hafttvå debatter mellan två moderater som till synes före-träder två olika linjer. Men de är uppenbarligen över-ens om en sak, nämligen att flyktingpolitik inte fårkosta någonting.Jag har några kommentarer till övriga inlägg. Ensak gällde att ge de gömda familjerna eller personernaen chans att få sin sak prövad på nytt. Den möjlighe-ten finns naturligtvis genom att man gör en ny ansö-kan med åberopande av nya skäl. Det är ju det somförekommer. Jag menar att det som är viktigt för ska kunna begränsa den här situationen - jag troratt vi alla är överens om att den innebär stora lidan-den för många människor och för barn - är att manhar en lagstiftning som är tydlig och som ger konti-nuitet. Det ska också följa en rättssäker rättstillämp-ning på detta. Det är viktigt att vi utvecklar det härvidare. Därför finns det nu flera aktuella frågor somvi har att ta ställning till här i riksda-gen. Den här frågan om anhöriginvandringen kommernaturligtvis hit. Det handlar också omden nya instans- och processordningen för de härärendena. Syftet är att ytterligare stärka individensrättssäkerhet och möjlighet att föra sin talan.Anf. 49 ():Fru talman! Jag vill svara på om vem jag representerar. Jag är folkvald. Jagrepresenterar främst mina väljare. Jag har också rättoch skyldighet att driva de frågor som jag tror på.Givetvis är jag beroende av mitt partis inställning iolika frågor. Men det handlar också om hur mandriver olika frågor. Jag vill även säga att jag tycker attModerata samlingspartiet har tagit ett par klara stegframåt i de här frågorna när det gäller arbetskraftsin-vandring och annat. I det avseendet tycker jag att manharmonierar väldigt väl med Moderata ungdomsför-bundets slutgiltiga mål om ett friare och öppnareSverige.Amnestifrågan skiljer sig lite grann från visionenom ett friare och öppnare i den meningen attamnestifrågan handlar om någonting som vi måstegöra . Det handlar om en akutåtgärd för att man skakunna rädda situationen, för att man på något sätt skakunna upprätta en grundläggande värdighet för en-skilda människor som lider svårt i . Dettycker jag inte att man ska glömma bort.Sedan är jag villig att driva på och andra när det gäller att göra samhället friareoch öppnare. Jag undrar egentligen vad det är församhälle som ställer sig bakomnär humanismen styrs av budgetprocessen. Flykting-politiken, flyktingmottagandet, ska alltså styras av depengar som vi har i landet. Det är inte solidaritet,. Det är någonting annat. Jaginstämmer helt i , nämligen att vi ska sträva efter ett friareoch öppnare . Man kan fråga sig vad det är församhälle som vi har skapat när vi helt enkelt säger attvi inte har råd att vara öppna mot andra människor.Det är inte ett solidariskt och öppet samhälle.Anf. 50 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att gör detväldigt lätt för sig. I grunden för den här politiken,som uppenbarligen företräder, liggerfaktiskt en helt förändrad syn på den svenska välfär-den och också på den svenska arbetsrättslagstiftning-en. Jag tycker att det är väldigt viktigt att medaljensbaksida görs tydlig i argumenteringen från LarsLindblads sida.När det gäller frågan om den mer långsiktiga vi-sionen tycker jag att det är oerhört viktigt att vi hållerfast vid att vi vill ha en värld som i princip präglas avfri rörlighet över gränserna, men då måste vi ocksåinse att en sådan värld kräver mindre klyftor ochmindre orättvisor än vad vi har i dagens värld. Därförmåste vi klara av att ta ansvar för dem som ärskyddsbehövande och som söker sig till vårt land,men vi måste också ta ansvar för en aktiv politik förutveckling och stabilitet i de länder som de flestaasylsökande kommer från. Vi löser alltså inte pro-blemen med orättvisorna i världen genom att ha enhelt fri invandring till vårt land. Vi måste naturligtvislösa problemen med underutveckling, fattigdom,massarbetslöshet och bristande framtidstro i en ännuaktivare bistånds-, handels- och utrikespolitik. Vimåste genom en global välfärdspolitik försöka kom-ma till rätta med de globala orättvisorna i världen.Jag ser fram emot att Moderata samlingspartietställer upp på den ökning av biståndet som ligger iförslaget till budget, som kommer att behandlas avriksdagen senare i vår.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslutade på förslag av andrevice talmannen att ajournera förhandlingarna tillkl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.14 § Svar på interpellationerna 1999/2000:307,316, 317, 319 och 338 om situationen i Kongosta-ternaAnf. 51 Statsrådet ():Herr talman! , ,och Skånberg har frågat migvilka åtgärder regeringen är beredd att vidta medanledning av situationen i Kongostaterna. har ställt samma fråga till utrikesminis-tern. Interpellationen har överlämnats till mig förbesvarande.Regeringens position efterfrågas beträffande stödför återuppbyggnad av rättsväsendet, upprättande aven , roll, utökadehumanitära insatser, stöd för demokrati och försoningsamt stöd till utvecklingssamarbete inom infrastruk-tur, sjukvård, utbildning och arbetsmarknad. Frivilli-gorganisationer, det nordiska samarbetet, FN, EU,IMF och tas upp som möjliga kanalerför svenskt stöd.Jag vill först tacka för det starka engagemang somresan och interpellationerna ger uttryck för. Det delasav många. De erfarenheter och beskrivningar som niger visar tydligt att situationen i de båda Kongosta-terna fortsätter att vara mycket svår. De två ländernahar varit skådeplats för brutala krig,där oskyldiga civila värst drabbats av dess fasor, ochorsakerna till dessa konflikter är långt ifrån lösta.Lusakaavtalet, som är ramen för en mödosam väg tillfred i , genomförs bristfälligt, ocheldupphöravtalen i Kongo-Brazzaville är bara börjanpå en lång process mot fred, om än ett positivt förstasteg. Det regionala perspektivet, med ett flertalgrannländer inblandade i kriget i ,försvårar också möjligheterna att nå fred, och påver-kar säkerheten i hela regionen, även i Kongo-Brazzaville.Fred är förutsättningen för hållbar utveckling. Detgäller såväl som Kongo-Brazzaville.Sverige kommer därför att fortsätta stödja initiativsom kan bidra till politiska lösningar på konflikterna iregionen. Detta är en lång process som måste grundasi en genuin vilja till förhandling hos parterna. Vivälkomnar afrikanska fredsinitiativ.