prot · GO0931 · 2000-11-22 00:00:00 — Det är därför jag ärså angelägen att markera mot som up-penbarligen har andra avsikter i detta hänseende.Anf. 93 PER () replik:Fru talman! Det är ett underligt resonemang attdet är höginkomsttagare som gynnas i första hand. Vihar förespråkat att man ska jämställabarnomsorgen med skolan och att den ska vara fri.Det faktum att vi har gratis skola skulle alltså gynnahöginkomsttagare, om jag förstår . Detär faktiskt ett sätt att ta hand om våra barn, den upp-växande generationen, och det är i stor utsträckningen samhällelig kostnad.Sedan är det intressant att säger attdet förhindrar alternativ barnomsorg. Jag kommerfrån , och där finns det inget tryck på nå-gonting annat än på den kommunala barnomsorgen.Trycket ligger på daghemmen. Det finns inget tryckpå platserna i familjedaghemmen. Snarare tvärtom,det är en flykt därifrån. Det är daghem som efterfrå-gas.Om det finns privata alternativ inom barnomsor-gen som administreras av kommunen ska taxornagälla även där. Jag vet inte vad det är för typ av barn-omsorg som förespråkar. Är det attfarföräldrar och morföräldrar i stället ska ta hand ombarnen eller att någon förälder ska stanna hemma?Det strider då mot att man ska ges möjlighet att deltai det allmänna förvärvsarbetet, vilket trots allt är detsom är grundläggande.Jag välkomnar en diskussion om ifall vi ska mins-ka marginaleffekterna. Jag ser det som mycket vik-tigt. I det avseendet beklagar jag att skattesamtalenbröt ihop. Jag tror att vi där gemensamt över block-gränserna hade kunnat komma fram till hur vi skulleattackera den problematiken.Anf. 94 () replik:Fru talman! Det här blev plötsligt en maxtaxede-batt mitt i skattedebatten. Den jämförelse som PerRosengren gör är ju i hög grad haltande. Å ena sidanfinns det en obligatorisk verksamhet, dvs. skolan,som självfallet ska vara avgiftsfri och tillgänglig föralla. Å andra sidan finns det en avgiftsbelagd barn-omsorg som utnyttjas av dem som vill utnyttja den.Det är ett obestridligt faktum att det som skergenom införande av maxtaxa innebär just ett gynnan-de av höginkomsttagare. Det är otvetydigt på detsättet.Vad vi vill åstadkomma inom barnomsorgen ärvalfriheten att anordna den på det sätt som man självfinner bäst. De som vill gå ut i förvärvsarbete ochanvända kommunalt arrangerad barnomsorg, kom-munalt finansierad barnomsorg med andra producen-ter eller helt privat finansierad barnomsorg må göradet. De som i stället väljer att stanna hemma för att tahand om sina egna barn må också ha valfrihet att göradet. Det är viktigt att ge mera tid för barnen genom attsjälv ta hand om dem. Som Per och andramycket väl vet har vi lagt fram sådana alternativaförslag i den här kammaren.Anf. 95 ():Fru talman! skulle behöva en offensivskattepolitik för att förstärka förutsättningarna för enlångsiktigt hållbar tillväxt i vårt land. Det gäller att igoda tider rusta för framtiden. Det ger i dessa mereller mindre goda tider möjlighet till ett visst hand-lingsutrymme, inte minst i skattepolitiken. Dettamåste vi ta till vara.Den positiva bilden vi har har sin grund iviktiga strukturreformer som genomförts under hela90-talet. Det blir därför ibland lite larvigt när några avde värderade kollegerna från regeringspartiet säger attde goda tiderna grundlades när Socialdemokraternaåterfick makten 1994.Innan dess hade inte minst och Social-demokraterna tillsammans genomfört en viktig skat-tereform som bar en stark tillväxtprägel. Vi ville dåtillsammans att det skulle löna sig bättre att arbeta,spara, utbilda sig och ta risker. Därefter har fler åt-gärder vidtagits när det gäller åtstramningar, avregle-ringar och sådana reformer som den internationelltuppmärksammade pensionsreformen.Nu är det att gå vidare och vårda och värnadet som har uppnåtts. Det gäller t.ex. att rusta sig fören skattepolitik i en alltmer lättrörlig värld och att talaväl om inte minst pensionsreformen. Här finns detdock mycket att önska. Inte så att Socialdemokraternaskulle sakna förmåga och vilja - det har de - men jagönskar att det fanns bättre inspiratörer.Politik, inklusive skattepolitik, handlar om attvilja i en miljö som i fråga om skatter är ganskakrånglig och fylld av målkonflikter. Viljans styrka ärkraftigt beroende av vilka inspiratörer som man väl-jer. Därför är det tråkigt att de inspiratörer som Soci-aldemokraterna har valt sprider tankar om att vi ärfärdiga med de stora strukturreformerna på skatteom-rådet. De skattesänkningar som kan genomförashandlar om fördelning och inte om framförhållningeller strategi.Det handlar också om att inspiratörerna mest salu-för reformer som minskar utbudet av arbetskraft, bl.a.kortare arbetstid, längre semester, generösare arbets-skadeförsäkringar, arbetslöshetsförsäkringar ochföräldraförsäkringar - detta när i stället be-höver reformer som ökar utbudet av arbetskraft överett brett fält. Annars är risken stor för överhettningoch inflation. På lång sikt hotas dessutom trygghetennär alltfler går i pension, och då tänker jag på 40-talisterna.Dessutom gör man ingenting för att förbättra ka-pitalbildningen i , t.ex. genom att avskaffaförmögenhetsskatten eller se över kapitalskatter. Mangör ingenting för att öka den s.k. utbildningspremienefter skatt. Den senaste straffskatten på utbildningligger kvar, dvs. Åt straffskatten somdrabbar risktagande i allmänhet och företagare i syn-nerhet görs ingenting.Det behöver inte vara så här. Det finns socialde-mokrater i andra länder som också har vilja, men dehar klokare inspiratörer. Titta på , t.ex. Därhar den rödgröna koalitionen visat att man kan sänkaskatten och reformera skattesystemet för att bättrerusta sig för framtidens utmaningar.Jag måste erkänna att ni har visat att ni faktisktkan sänka skatten från våra internationella rekordni-våer. Det är bra, och det förtjänar ett visst beröm -man ska ju uppmuntra varandra - men den nuvarandeprofilen är allvarlig. Den handlar om konsumtionsbe-främjande skattesänkningar för att kompensera förpensionsavgifterna. Det saknas strategi. Man måstegå väldigt varsamt fram för att inte späda på eneventuell inflationsbrasa. Det är ju en klok insikt ändå går varsamt fram, men förändrasomvärlden allt snabbare.Det är också bra att man medger att det överskottsom finns i statsfinanserna som är genererat av enekonomisk konjunktur, kloka ekonomiska reformeroch goda insatser av svenska företag och arbetstagareinte bara ska tillfalla staten utan att det också ska ledatill sänkta skatter.Retoriken är ju väldigt viktig. Argumentationen ärockså viktig. Här har vi i genomfört ett pen-sionssystem som väcker internationell uppmärksam-het. För detta vill regeringen alltså kompensera. Vadvill man med en sådan obegriplig retorik? Det är svårtatt förstå den om man åtminstone själv skulle tro påde strukturåtgärder som är genomförda, att det är braför att vi har ett bra och starkt pensionssys-tem. Den breda pensionsöverenskommelsen borde fåfler efterföljare på skatteområdet - jag kommer tillskattesamtalen senare.Förmögenhetsskatt och värnskatt motiveras mednågon sorts socialdemokratisk rättvisa. Politik ochskatter handlar om principer. Det är rättvist med för-mögenhetsskatt och värnskatt. Men det undantag somman gör för miljardärer och utländska experter påinkomstskattesidan och förmögenhetsskattesidanmotiveras med omvärldens förändringar och desstryck på och våra skattebaser. Det är ju fulltrimligt eftersom man måste vara extremt innovativför att kunna kalla detta rättvist. Men undantagenvisar ändå hur ohållbart nuvarande skattesystem är pålite . Vi kan inte vara ett land som lever påundantag.För att vårda det som kallar FördelSverige gäller det i stället att sänka skatter med ettsyfte. Vi vet att utmaningen på kort sikt, medellångsikt och lång sikt handlar om att säkra tillgången påarbetskraft och att hålla inflationen i fortsatt schack.Man kan säga att den självständiga -apropå inflationen - är också en strukturreform sominte kan underskattas i den nuvarande positiva ut-vecklingen.Därför måste framtida skattesänkningar syfta tillatt det bättre ska löna sig att arbeta, spara och ta ris-ker, något som vi i harkallat för de välståndsskapande krafterna. Det ärdessa som driver en sund ekonomi utan inflation, ensund ekonomi med ständiga produktivitetsförbätt-ringar - förbättringar som ökar den enskilda medbor-garens ekonomiska rörelsefrihet.Jag har i särskilda yttrande i skatteut-skottet redovisat skattesänkningar på arbete med justden inriktningen. Det måste löna sig att arbeta, sparaoch ta risker. Därför vill vi sänka marginalskatterna,vilket har diskuterats här tidigare. Vi väljer modellenslopad värnskatt, slopad avtrappning av grundavdra-get och höjd brytpunkt.Insatser för att minska andra marginaleffekter in-nebär att fler kommer att känna att det lönar sig medbåde arbete och vidareutbildning. Vi sänker selektivtskatterna på arbete i övrigt i form av skattereduktionför hushållsnära tjänster och sänkta arbetsgivaravgif-ter på privata tjänster. Det är sektorer som bordekunna utvecklas.Beträffande risktagande slopar vi dubbelbeskatt-ning, straffregler på småföretagande som viinleder avskaffandet av förmögenhetsbeskattningen.Beskattningen av personaloptioner och vinstandelarminskas. I då arbete och humankapital smältersamman är detta åtgärder för att öka konkur-renskraft när det gäller att attrahera framtidens spets-kompetens till vårt land.Genom ökad avdragsrätt för pensionssparande ochkompetenssparande blir det en långsiktigt bättre ka-pitalbildning. Ingen kommer att klara sigmed sin ungdoms grundutbildning. Möjligheten attomvandla det livslånga lärandet till en verklig processför vanligt folk är strategiskt för i framtiden.Jag talade om skattesamtalen. Det var glädjandeatt regeringen - med en annan finansminister - bjödin till skattesamtal i början av mandatperioden. Dåfanns det åtminstone initialt en insikt om att svensktskattesystem behövde moderniseras i flera avseenden.Dessvärre visade det sig snart, efter skiftet på finans-ministerposten, att det inte fanns något egentligt in-tresse. Samtalen fick karaktären av envägskommuni-kation, samtalsterapi och ett rejält fiasko.I dag utformas skattepolitiken i skärningspunktenmellan den farliga blandningen av socialdemokratisknostalgi, vänsterpartistisk klasskampsretorik ochmiljöpartistisk tillväxtfientlighet. Effekten blir höjdautgifter och bl.a. sänkt skatt för djurparker.Sverige kan bättre, var det någon som sade. Det ärlätt att instämma.Fru talman! Jag inser risken att skat-tepolitik kommer att röstas ned om någon timme.Därför hoppas jag att vi tillsammans i denna kamma-re kan fortsätta att bryta argumenten för hur vi bästutformar det svenska skattesystemet föratt stimulera de välståndsskapande krafterna. Det ärviktigt för , för tillväxten och för medborgar-na.Fru talman! Jag yrkar avslutningsvis bifall till re-servation nr 15.Anf. 96 ():Fru talman! Ni som lyssnar här i kammaren ochuppe på läktaren! , folkpartist, börjadetala som solen sken in genom fönstret, mendet var väl det enda soliga i det anförandet.Johan ville att regeringen skulle ha bättreinspiratörer. Sedan gav han återigen en känga åt dettamed sänkt arbetstid, som i och för sig kanske inte harmed den här debatten att göra. När nu alla står ochtalar om att vi behöver arbeta mer, vill jag ändå sägaatt det är en debatt. Men verkligheten säger också attvi behöver arbeta mindre. Har hörttalas om utbrändhet, hjärnstress och om att barn be-höver mer tid? Det handlar inte bara om ett eller tvåår i början, utan t.o.m. tonåringar behöver mer tidmed sina föräldrar.Jag hörde inledningen här från sida,och jag måste säga att man måste slå fast att jämlikhetär effektivt och att jämlikhet är rationellt. När manhör moderater, och även andra för övrigt, får manintryck av att det är irrationellt och improduktivt medjämlikhet, men så är det ju inte. Stora klyftor är irra-tionella och ineffektiva. Ur ett strikt demokratisktperspektiv är det väldigt irrationellt, därför att förstora klyftor mellan dem som har mycket och demsom har lite leder till spänningar i samhället, som isin tur leder till att demokratin egentligen är svår attupprätthålla. Vi ser hur de stora klyftorna i mångaländer leder till ökad rädsla i både fattiga och rikaförorter. I ett samhälle där rädsla produceras är detväldigt svårt att upprätthålla demokrati . Jäm-likhet är rationellt och jämlikhet är effektivt.Fru talman! Annars vill jag tala lite grann om denbudgetuppgörelse som träffats mellan regeringen,och . Det är ett stort ge-nombrott när det gäller det som kallas för grönskatteväxling. har vi en långsiktigmiljörelaterad strategi för hur skattesystemet skautformas och reformeras. Vi har en överenskommelseom att i storleksordningen skaväxlas från skatt och avgifter på arbete till miljöskat-ter på energi och annat.Vi börjar redan nu med ca 3½ miljarder kronor.För dessa pengar som vi har fått in genom ökademiljöskatter kan vi sänka arbetsgivaravgifterna i ettlitet första steg och sänka inkomstskatten främst förlåginkomsttagare. Det är grunden i en grön skatte-växling; högre skatter och avgifter på sådant sompåverkar miljön negativt och sänkta skatter och av-gifter på arbete.Vi ser samma utveckling i flera länder inom detrödgröna bältet i . Vi vet också att globalaorganisationer som , Det na-turliga steget, forskare och många andra applåderarjust den här utvecklingen. Vi vet t.o.m. att man imånga andra länder ser att är en förebild iden här frågan, och det är bra. Det är sådana inspira-törer som de gröna är i både och Tysklandsom regeringarna behöver, till grön skatteväxling är egentligen ganskaenkelt. Marknadsekonomin har brister genom att deexterna effekterna ofta inte ingår i marknadens pris-sättning. På något sätt vill marknadsekonomins falskaföreträdare att vinsterna alltid ska privatiseras, medankostnaderna alltid ska socialiseras. Genom att ökamiljöskatterna får vi en mer rättvisande prisbild, förmiljöförstöringen kostar naturligtvis, och det måstesynas.Dessutom stimulerar en grön skatteväxling enteknisk utveckling. När energin blir dyrare blir detlönsamt att effektivisera. När fossila bränslen blirdyrare blir det efterfrågan på alternativ. Det blir lön-samt att våga satsa på etanol, metanol, vätgas ochhybridbilar. Vi efterfrågar därmed sådant som ärmiljövänligare.Nu finns det populister i som vill tvärtom,som vill sänka skatten på fossila bränslen, på bensinoch på diesel. I har vi Hagens framstegsparti, iFrankrike har vi Le Pens parti och i har vifaktiskt som går fram ganska hårt, upp-backade av , även om de inte villgå lika långt. Och vill inte ha någon höjningalls. Från har man däremot hållit sig förgod för detta, och det ska noteras.Men för gäller Ny demokratis gamlaslagord: Kör så det ryker så länge det går. Men skälför grön skatteväxling kan vi se lite varstans i världenoch i accelererande fart. är ett litet, litet ex-empel - en liten, liten yttring av det som förmodligenär växthusförändringarnas effekter.I , och har översväm-ningar och orkaner varit av den arten att miljontalsmänniskor har dött. I södra har man över-svämningar och lite längre norrut i extremtorka. är på väg att erodera. Glaciärerna påHimalaya kommer att vara borta om . Alltdetta kommer att få enormt stora följder.Översvämningarna av jordbruksmark leder till attnäringsämnen och humus flyter bort. Jordbruksmar-ken blir helt enkelt förstörd. Det blir svårt att göralivsmedel, svårt att producera mat. Men klimatföränd-ringarna leder också till en ökning av sjukdomar, t.ex.malaria. Vägar, järnvägar och annan infrastrukturförstörs och flyktingströmmarna ökar i gigantiskomfattning.Man kan ju diskutera vad etik, moral och kunskapär värt när det finns de som inte tar det här på allvar.Moderaterna bryter mot etik, moral och kunskap, denkunskap som finns. I ren populism lovar man attsänka dieselskatterna och bensinskatterna med 70 öre.Men vilken signal skulle det ge till marknadens aktö-rer, de som vill satsa på vätgas, metanol, etanol?Vilken signal ger det till bilfabrikanterna om att detnu är allvar?Det intressanta är att t.o.m. oljemi-nister har fattat det som moderater och andra inte harfattat. Han har sagt att man måste öka upptaget avolja för att få ned priset, för annars kommer ,och andra att utveckla annan teknik och andrabränslen, alternativ till oljan. Just det, det är det somär finessen; att använda prisbilden för att stimulerafram hållbara alternativ. En riktig marknadsekonomimåste också innehålla rätt pris. Kostar det i miljöför-störing så ska det ingå i priset.Vi måste lära oss att styra ekonomin på ett rimligtsätt. Före julhelgen kommer en utredning att presen-teras, en utredning som analyserat sambandet mellanekonomisk tillväxt och miljöförstöring. Det blirskrämmande läsning för en del och läsning som stär-ker argumenten för oss andra. Genom att via skatter-na se till att det som är hållbart långsiktigt blir lön-samt kortsiktigt får vi en nödvändig styrning av bådeproduktion och konsumtion. Det får vi genom den härgröna skatteväxlingen som många länder nu funderarpå och ser som en förebild, inte minst inom EU. Detsom är hållbart ska kosta mindre och det som ärskadligt ska kosta mer. Det är vad det handlar om.Det vore intressant att höra hur man ser på frihe-ten från ett moderat perspektiv. Den enskildes egen-makt och frihet förtvinar, fick vi höra i inledningsan-förandet. Men är det inte så att just egenmakt ochfrihet förtvinar när miljöförstöringen slår till? Är detinte i själva verket då som allt det vi kan lära kännasom frihet förstörs?När man tar del av den moderata skattepolitikenställs man inför tre frågor. Jag skulle vilja ha svar påde frågorna. Varför gillar ni inte riktig marknadseko-nomi? Varför ska inte miljökostnaderna ingå i prisetgenom miljöskatter? Varför vill ni sänka dessa? Dåföreträder ni inte en reell marknadsekonomi utannågot slags girighetsekonomi, där vinsterna ska pri-vatiseras och kostnaderna socialiseras.Den andra funderingen man har är: Varför vill nige mig som höginkomsttagare betydligt större sänk-ningar än min granne som är låginkomsttagare ochsom behöver varenda krona mycket mer än jag? Det skulle betyda väldigt mycket för henne menbetyder nästan ingenting för mig. Jag har så att jagkan leva väldigt bra, men hon har det lite bökigt.Varför är fördelningsprofilen så dålig? Känner inteäven moderater, och kanske också kristdemokrateroch andra, att om man skapar de här allt större klyf-torna kan det på något sätt till slut egentligen hotademokratin?Sedan finns det en konsekvent linje i moderat po-litik, och det är att man alltid pratar om högt skatte-tryck. Högt skattetryck är naturligtvis inget självän-damål, men man har alltid kritiserat det. Låt migcitera en ledare från en högern närstående tidning. Såhär skrev man: "I två väsentliga delar bidrog onsda-gens skattedebatt i till att skapa ökad klar-het i skattepolitiken." Det är inte den här onsdagenman talar om. "Det framgick tydligt nog att även detstörsta partiet haft så stark känning av det hårdaskattetryckets deprimerande verkningar att det finnersituationen olustig. Även har pres-sats..."Året var och skattetrycket var . Högerntyckte att det skattetrycket var fruktansvärt högt,fruktansvärt deprimerande och fruktansvärt olustigt.Det skulle göra så att det inte blev någon som helstutveckling i vårt land. Jag ska säga att ledaren varhämtad från dåvarande Stockholms-Tidningen.Vi behöver gå vidare med en socialekologisk synpå skatterna så att de dels gynnar en ekologiskt håll-bar utveckling, dels återupprättar ord som jämlikhetoch solidaritet.Jag vill också säga några ord om fastighetsskatten.Jag är glad över att vi har tagit steg som innebär att deplanerade skattehöjningarna egentligen inte kommeratt genomföras. Jag är glad över att vi har sänkt pro-centtalet. Jag är glad över att den här sambeskattning-en nu sakta men säkert börjar monteras ned. Jag ärglad över att vi i majoriteten har en gemensam synsom innebär att miljöinvesteringar i fortsättningeninte ska leda till ökad fastighetsskatt. Jag är ocksåglad över att det finns en begränsningsregel.Vi kunde naturligtvis ha kommit ännu längre men,som sagt, som ett parti som samarbetar med två andrapartier ser vi att vi har kommit så långt som vi överhuvud taget kan komma. Alternativet, att vi skullesamarbeta med en moderatledd regering, ter sig väl-digt märkligt ur både ekologisk och social synpunkt.Anf. 97 () replik:Fru talman! Det här med arbetstider och männi-skors makt över sina egna liv och sin egen vardag ärju väldigt intressant. Man måste väl ha klart för sig attproduktivitetsökningarna kan fördelas på olika sätt idet här landet. Antingen jobbar vi mindre, och dåbestämmer vi det här i , eller så får vi högrelöner eller så gör vi något annat för pengarna. satsa allting på sjukvård eller skola, vilket i ochför sig kan vara angelägna områden. Men det kom-mer ju någonstans ifrån.Det angelägna i den här diskussionen är att skapaflexibilitet och viss träffsäkerhet. Därför har vi valtatt satsa mer på barnstöd. Vi vet att det är småbarns-föräldrar, som mycket riktigt var innepå, som kanske har den mest pressade situationen i vårt samhälle för att få vardagen och livet att gåihop.Att många människor vill jobba mindre beror juinte minst på att det finns dåliga arbetsmiljöer. Då skaman titta på de orsakerna. En del människor tyckerfaktiskt om att jobba och vill ha en löneökning i stäl-let. Då ska man inte förvägra dem den möjligheten.Så vill jag säga några ord om skatteväxling. Vi ärgrymt mycket för en bra miljö i . Vi ärberedda att fatta ganska tuffa beslut för det. Vi harlänge argumenterat för, och var kanske de första somgjorde det, ekonomiska styrmedel. Men vi har nåttväldigt långt i . Vi kan ju på något sätt försökabyta arena och titta lite mer på Europanivå. Där är detsorgsamt att argumenterar så mycketför att vi ska lämna EU.Anf. 98 () replik:Fru talman! En sak har i alla fall vi och Folkparti-et, och även några andra partier, gemensamt motregeringen och också tror jag. Det är inte vill införa ett lägsta krav inom EU på koldi-oxidskatt. Det är olyckligt, och jag skulle vilja ställaen fråga till om hur och varför niargumenterar på detta sätt. Det skulle vara väldigt bramed en lägsta acceptabel nivå, som varje land natur-ligtvis får gå över. Det vore inte minst viktigt förtransportnäringen.Beträffande arbetstiden fanns det ju en utredning,en av alla de utredningar som har tittat på arbetstids-frågan, som kom fram till det här: Antingen har mankvar en allmän normalarbetstid eller något sådant på40 timmar. Då skulle man inom ett tidsspann varsperiod jag inte riktigt kommer ihåg kunna öka kon-sumtionen med . Eller också skulle man kun-na sänka . Dåskulle man kunna öka konsumtionen med 20 %.Då är det ett vägval som vi gör att vi tycker attlivskvalitet är mer fri tid. Jag tycker också att det ärett dåligt föredöme att vi i ska ha gamla öst-stater som förebild när det gäller synen på normalar-betstid. har man inte kvar i Västeuropa.Varför ska vi vara så unika att vi måste ha kvar det?40-timmarsveckan är naturligtvis ingen naturlag.Dessutom vill jag säga något om det här medbarnledighet. Ni vill att man ska kunna vara ledigmed barn några fler år, eller åtminstone månader. Detär väldigt trevligt på alla möjliga sätt. Problemet ärbara att barn är barn . Även min 14-åringbehöver pappa hemma mer än om man jobbar sina 40timmar. Därför är sänkt arbetstid en kvalitetsreform.Anf. 99 () replik:Fru talman! Det är möjligt att det är det för BirgerSchlaug. Men människor har ju olika bedömningar avvad de tycker är lämpligt. Det är det som är poängen.Man ska ha flexibilitet och försöka klara detta påannan väg.Sedan är jag medveten om att det kan bli tufft av-talsvägen. Det finns vissa yrkesgrupper som av olikaskäl inte är lika starka som industrifacket eller vad vinu ska ta för exempel där man faktiskt har nått en bitpå väg. Men varför är de svaga? Jo, för de sitter fast i- jag vet inte vilka ord man ska använda - det offent-ligas totala monopol. Då tänker jag inte minst på demånga kvinnor som jobbar inom skola, vård ochomsorg.Men skapa flexibilitet.