prot · GO0922 · 2000-11-07 00:00:00 — Men det kan vara en bedöm-ningsfråga. Men det finns både de som är för och desom är emot.Det nya som har blivit resultatet av lagstiftningenär positiv särbehandling. Jag har ställt frågor om dettatidigare men inte fått svar. Men det är inte det somhar funnits i och som finns och som viinte behöver ha någon lagstiftning för. Ingen arbets-givare kan väl bli anklagad eller åtalad för att han, omtvå personer är lika kompetenta, anställer en personsom kommer från en grupp som är underrepresente-rad? Finns det någon straffsats för det? Jag vet inte.Jag tror inte att det finns. Så detta är ingen nyhet.Fru talman! Jag vill avsluta med att säga att detallvarligaste i denna intervju är följande:Sahlin tvekar inte att beskriva det svenska sam-hället som rasistiskt.Det tycker jag att hon borde be om ursäkt för. Detär en enorm beskyllning, eller också är det en deval-vering av ett uttryck som är den enda iregeringen som kan göra sig skyldig till.Anf. 67 ():Fru talman! Jag får börja med den där dörren somgår till . Jag vet inte hur många människori utanförskapet som har mött. Men jaghar träffat, intervjuat,umgåtts med, haft som vänner och haft anställdamänniskor som har kommit ur utanförskapet och somfortfarande är i utanförskapet. Och nästan samtligasäger att man blir fast i ett slags utanförskapsindustridär samhället i bästa välvilja håller människor utanföroch bidragsberoende. Det är säkert inte onda avsikterfrån början, utan tvärtom har man försökt att ta handom människor som har kommit hit. Även människorsom är aldrig så svenskfödda har blivit utanför, mende fastnar i detta bidragsberoende och fastnar medhanden mot dörren till . Och detta tyckerjag, , att vi tillsammans ska försöka änd-ra på. Det är ett förnedrande utanförskap.Jag läste i tidningen att AMS nu harproblem att göra av med de pengar som man har förbudgetåret, och därför ska man i alla fall i Västsveri-ge satsa på mera åtgärder. Det betyder att man fort-sätter att hålla människor i utanförskap genom åtgär-der i stället för att förmedla arbeten. AMS har ju t.ex.inget volymkrav när det gäller hur många jobb somman har förmedlat. Däremot har man andra krav påsig när det gäller vad man ska göra. Och det är full-ständigt snurrigt, och det hjälper till att hålla invand-rare lika väl som svenskfödda i utanförskap.Jag tänkte fråga om - vi är tydligenöverens när det gäller svenskundervisningen - vi kanenas om att människorna själva ska få makt dels varoch hur de ska få svenskundervisning, dels var ochhur de ska få kompetensutveckling. Kan vi också bliöverens om att man utvecklar denna s.k. aktivitetsga-rantin till att bli en verklig jobbgaranti som ocksågäller människor som är socialbidragsberoende, så garanterar människor, på ungefär samma sättsom i den danska kommunen , arbete inom 48timmar? Skulle vi kunna bli överens om det så att detär arbete som gäller så att människor får värdighetenåter? Är vi överens om det, ?Anf. 68 ():Fru talman! Angående affirmative actions, positi-va åtgärder, kommer jag att gräva fram den rapportsom jag skrev 1994 för i förändringen i det amerikanska samhället.Jag tycker att det är lika aktuellt som då. Det varfaktiskt en otrolig förbättring. Det var hela yrkesom-råden som tidigare hade varit förbjudna för minorite-terna som är lika öppna som alla andra. Sverigehar förlorat väldigt mycket på detta. När iranskamänniskor har fått utbildning som tandläkare i Sveri-ge och sedan flyttat till har förloratväldigt mycket.Min man som är svensk läkare jobbar tillsammansmed en koreansk läkare. Det går alldeles utmärkt. Detfinns absolut ingen tendens hos patienterna att ute-sluta den gula farliga läkaren från vardagskommuni-kationen. Däremot känner jag väldigt många läkaresom inte har fått del av sjukvårdssvenska. Hit vill jagkomma. Vi fick en första chans i invandrarbefolk-ningen när blev medlem i EU. Då fick nämli-gen invandrargrupperna ta ansvar för sig själva ochgenomföra egna projekt. Men det var av allaprojekt som leddes av invandrare. 1 800 projekt varbeviljade. 19 projekt genomfördes och igångsattes avinvandrare. Det säger väldigt mycket om den därotroliga dominansen som den offentliga sektorn harpå området som slår ut invandrarnas initiativ. Dekonkurrerar på helt otroligt orättvisa villkor, medsvaga grupper som vill skaffa sig nya arenor.Anf. 69 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att det har varit en bra ochspännande debatt som jag också verkligen hoppasfortsätter, även om tiden här nu tar slut.Jag vill kortfattat säga till att detär lite svårt att ana vad som ligger i botten i beskriv-ningen av vad vi skulle kunna vara överens om närdet gäller svenskundervisningen. Men den behöverförändras och individorienteras. Och jag tror person-ligen mycket på att kombinera insatserna för att geden där kompletterande yrkessvenskan och denkompletterande yrkesutbildningen. Där tror jag en avnycklarna ligger. Jag tror att detta fanns på ett annatsätt under den rena arbetskraftsinvandringen på 50-och 60-talen i . Det är jag mycket intresseradav.Jag är också intresserad av att gå vidare med denerfarenhet som jag vet att har ochsom vi har diskuterat om hurprojektstöden har undgått att bli lyftetför invandrargrupperna själva. De har i stället oftablivit föremål för ett ovanifrånperspektiv från mångamyndigheter. Jag ska verkligen leta vägar här attförändra det synsättet. Jag tror, för att uttrycka migmilt, att tiden är mogen för det.Sten gick, men jag vill ändå säga attmin uppfattning är att har stora problem ock-så med rasism. har rasistiska organisationer.Sverige har problem med det som många kallar var-dagsrasism, och har problem med det som vihar diskuterat här , nämligen med diskrimine-ringen.Jag vill också försöka förändra synen i debattennär det gäller att mycket av diskrimineringsproble-men och integrationsproblemen inte är individuellaproblem, att invandrare X och Y har gjort ett felaktigtval eller gått en felaktig svenskundervisning, utan attgrundproblemet är strukturerna i samhället, denokunskap hos oss som individer, arbetsgivare ellerpolitiker, att se olikhet som en tillgång. Så även om vitycker olika i en del sakfrågor, så hoppas jag att vikan enas om att vi måste förändra med dennainriktning och att det är bråttom.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:50 om rym-ningar från ungdomshem och LVM-hemAnf. 70 Socialminister ():Fru talman! har frågat justitieminis-tern vilka åtgärder han tänker vidta för att komma tillrätta med rymningarna från landets ungdoms- ochLVM-hem. Interpellationen har överlämnats till mig,eftersom det är jag som ansvarar för ungdoms- ochLVM-vården.Det är givetvis allvarligt när ungdomar och miss-brukare som vårdas på SiS institutioner avviker frånden vård som de behöver. Det är dock oklart huromfattande problemet med avvikningar är. Den sta-tistik som hänvisar till bygger på ettmycket ofullständigt internt arbetsmaterial från , där t.ex. sen ankomst från enpermission kan definieras som avvikelse. Statistikenska analyseras närmare och kan därför ännu inte liggatill grund för några slutsatser om vårdens innehålleller säkerhetsaspekter på vården.Därför begränsar jag mig till att på mer principi-ella grunder klargöra förutsättningarna för tvångsvår-den och möjligheten till inlåsning av ungdomar ochvuxna missbrukare som befinner sig i de olika vård-former som SiS ansvarar för.Låt mig börja med ungdomarna.Tvångsvård av ungdomar regleras i lagen om sär-skilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Vårdmed stöd av LVU är ingen straffrättslig påföljd. Detprimära syftet med en placering på ett särskilt ung-domshem är vård och behandling - inte inlåsning ochförvaring. Ungdomar som vårdas enligt LVU harundantagslöst mycket svåra problem, och i början avinstitutionsvistelsen behövs ofta en hög grad av kon-troll. Lagen medger därför att vården får pågå på enlåsbar avdelning under i allmänhet högst två månader.Ofta inleds vården på en låst avdelning, men avsiktenär inte att detta ska pågå . Vårdenssyfte är en återanpassning till samhället och så små-ningom ett självständigt liv. Detta förutsätter att manefterhand kan slussa ut ungdomarna mot öppna vård-former och t.ex. bevilja permissioner. Då ökar natur-ligtvis risken att ungdomarna avviker. De flesta avvi-kelser sker också från de öppna avdelningarna, intefrån de låsbara. Svårigheten för dem som arbetarinom institutionsvården är naturligtvis att hålla enrimlig balans mellan kravet på den öppenhet som ären förutsättning för en lyckad vård och behandlingoch den kontroll som krävs för att hålla ungdomarnakvar på institutionen.På SiS institutioner verkställs också påföljdensluten ungdomsvård. Till skillnad från LVU är det enstraffrättslig påföljd som ersätter fängelse. Här är detgivetvis mycket angeläget att vården sker under be-tryggande och säkra former. Påföljden har fått enstörre tillämpning än vad som förutsågs då lagenträdde i kraft. avtjänar omkring 60 ungdomarsluten ungdomsvård. SiS har också fått ökade medelför att klara utbyggnaden och arbetar intensivt medatt bygga ut antalet platser och förstärka säkerheten.Verkställigheten inleds på en låsbar avdelning, mendet är viktigt att komma ihåg att även när det gällerden slutna ungdomsvården är det meningen att vårdenså snart som möjligt ska ske under öppna former.Detta innebär att vi har höga krav på säkerhet ochsamhällsskydd som behandlingens ochvårdens innehåll ska vara lika kvalificerad som vår-den för de ungdomar som vårdas med stöd av LVU.Också vuxna missbrukare kan under vissa förut-sättningar vårdas mot sin vilja. Stöd för sådan vårdges i lagen om vård av missbrukare i vissa fall(LVM). Den grundläggande förutsättningen är attvård inte går att ges på frivillig väg. Syftet medtvångsvården är att motivera till fortsatt vård i frivil-lig form, vilket innebär att klienten helst inom tremånader ska vårdas utanför institutionen. De flestaavvikningar från LVM-vården inträffar i detta skede.De klienter som vårdas med stöd av LVM har ge-nomgående en mycket svår och långvarig problema-tik. Det är inte ovanligt med psykiska störningar.Detta medför att många kan ha svårt att följa upp-gjorda behandlingsplaner.SiS arbetar kontinuerligt med att förbättra inne-hållet i vården och att förstärka säkerheten. Vi vetdock inte hur stort problemet med avvikningarär. SiS håller nu på att ta fram ett ordentligt underlagöver problemets omfattning, och med det som grundutforma interna anvisningar och rutiner för hur av-vikningar från vården kan förhindras. En utgångs-punkt är att hög kvalitet i vården och tillfredsställandesäkerhet är en förutsättning för att SiS ska lyckas medsitt uppdrag att rehabilitera ungdomar och missbruka-re med svåra sociala problem.Anf. 71 ():Fru talman! Jag får börja med att tacka socialmi-nister för svaret på min interpellationom rymningar från LVM-hem och ungdomshem.De viktigaste insatserna i kampen mot brottslighetoch droger måste komma in tidigt i en människas liv.Ju längre samhället dröjer med att reagera, destostörre är risken att de unga fastnar i kriminellt bete-ende. Oavsett vad orsaken till misslyckandet är måstesamhället tidigt kunna fånga upp och föra dessa ungamänniskor till rätta. Samhället får inte låta ungdomarsjunka långt ned i asocialt beteende innan tillräckligtingripande åtgärder sätts in. Det är klart att man oroasnär man får veta att ca 50 kriminella ungdomar är pårymmen varje dag.Chefen för rikskriminalens narkotikarotel WalterKegö hävdade så sent som attnarkotikan flödar in i att tillgången är så storatt man närmast kan tala om rea på knark. WalterKegö menar dessutom att det hela försämrats av atten mängd drogliberaler har fått breda ut sig i debat-ten.Ute i , men även här i , finns detalltså de som vill legalisera dessa droger och som intetycker att eget narkotikamissbruk ska vara kriminali-serat. Detta kommer vi moderater inte att acceptera.Det som krävs är en kraftansamling på alla plan såatt inte ungdomarna får fortsätta att spela rysk rou-lette med sina liv.Varför jag även tar upp narkotikasituationen är juatt de ungdomar som vi talar om just kan varamer utsatta än andra och därmed kan de lättare sökasig till de kriminella miljöer där narkotikan utgör ettvanligt inslag i bilden.Det är givetvis bra att socialministern vill att sta-tistiken gällande rymningar ytterligare ska analyseras,för det är ju mycket allvarligt att ungdomar avviker.De som dömts till påföljden sluten ungdoms-vård har ju fått tidsbestämda straff för grova brott.Det kan röra sig om brott såsom personrån, misshan-del, våldtäkt, mord eller andra grova våldsbrott. Vadvi alla vill är väl att dessa ungdomar ska få vård ochbehandling och gå igenom olika program för att kun-na undvika brott i fortsättningen. Vårdens syfte är juen återanpassning till samhället. Vi vill att alla ska fåen bra framtid, och då måste vården vara av hög kva-litet liksom även säkerheten.Utslussningsverksamheten måste naturligtvis varaväl genomtänkt liksom permissionerna. Lämnas deunga vind för våg får de allt svårare att komma igenoch de får då inga rejäla möjligheter att klara sig.Att varannan tvångsvårdad är på rymmen eller att24 ungdomar och 29 unga vuxna har varit på rymmen den sista varje månadnär gör eller har gjort sinastickprovsmätningar är väl om något ett misslyckan-de.Ska de unga kriminella inte få den vård och denbehandling som de så väl behöver? Vi måste väl varaöverens om att ställa höga krav på både säkerhet ochsamhällsskydd.Fru talman! I socialministerns svar saknar jag för-slag om vad som kan göras medan analysen av statis-tik gällande rymningar pågår. Varenda dag är dyrbar.Anf. 72 Socialminister ():Fru talman! Såsom har beskrivit pro-blemet i sin interpellation skapas det ett intryck av attdet är ett stort antal kriminella som regelbundet är pårymmen. Och så kan man uppfatta den rapporteringsom har varit i medierna. Detta är inte sant.Om man med på rymmen menar att man underlängre tid är avviken för att göra någonting annat ellerför att vägra vård skulle det vara allvarligt. Vad dethandlar om är alltså alltifrån enkla avvikelser frånuppgjorda program - att man kommer senare än vadsom är överenskommet, att man väntar till eftermid-dagen i ställer för förmiddagen osv. - till medvetnaavvikelser då man lämnar vården. Allt detta rymsinom den statistik som finns.Det finns faktiskt skäl att noggrant analysera vaddet handlar om och se i vilken mån detta är en verk-samhet som förhindrar en god vård och som förhind-rar att SiS lever upp till de krav som man har. Jag troratt det är klokt att vi också här i noggrantanalyserar materialet innan vi beslutar om åtgärder.Ifall vi låter bli att analysera, då skulle vi undvika attta vårt ansvar.Jag vill avvakta en djupare analys om vad dethandlar om. Jag har fullt förtroende för SiS ledningatt kunna redovisa en sådan rapport innan vi diskute-rar vilka nya åtgärder vi ska vidta. Det är inte alldelessäkert att situationen är så alarmerande som AnitaSidén försöker påstå.Anf. 73 ():Fru talman! Vi är väl överens om att det inte ärbra att någon är på rymmen. Rymlingarna är på intet sätt färdigbehandlade. del fall har behandlingen knappast påbörjats.Generaldirektören för Statens institutionsstyrelseSture Korpi säger i en kommentar till : "I allt väsentligt har vi lyckats men det är klartatt vi har haft inkörningssvårigheter. Men jag vill intesäga att det här är alldeles på tok. "Men visst är det på tok när de ungdomar som vi talar om inte förhindras att begå brott, inte fårvård och behandling utan är på rymmen. Det är vik-tigt för dessa ungdomar att ha utan kriminalitet.Det är även viktigt för dem som drabbas av derasbrottslighet, brottsoffren. Det är bättre att stämma ibäcken än i ån.Vi måste ha hög säkerhet och högt samhällsskydd.Därför har vi moderater i motioner framfört att på-följden överlämnande till vård enligt socialtjänstenbör avskaffas. Vi vill inrätta särskilda kriminalvårds-hem för unga. På dessa hem ska verkställigheten syftatill att återanpassa den unge till ett socialt liv. Ung-domarnas särskilda behov av kurativa och socialainsatser måste tillgodoses. Här ska det vara myckethög personaltäthet, med personal som har särskilderfarenhet av att arbeta med ungdomar, så att de kanges både bra behandling och bra utbildning. Persona-len som finns saknar i många fall fortbildningpå grund av att det saknats resurser.Kriminalvårdshemmet ska naturligtvis ha ett närasamarbete med där den unge kommerifrån, så att den behandling och utbildning som på-börjats utan svårighet kan fortsätta på hemorten.Vårt förslag vore att tala klarspråk. Ungdomar villinnerst inne att vi vuxna tydligt markerar var gränsengår. Det hoppas jag att vi är överens om.Fru talman! har två socialarbetare ar-betat i , för att bl.a. återföra en del rym-lingar till deras familjer eller till de institutioner derymt från. Men får dessa svenska livlinor inte varakvar.De får inga resurser. Vad vi behöver är en målin-riktad och fokuserad politik för att tidigt fånga uppungdomar på glid. Det kan aldrig vara förenligt medhuman vårdideologi att låta ungdomar vara ute pårymmen.Anf. 74 Socialminister ():Fru talman! Det är uppenbart att några av demsom anser vara ute på rymmen har kom-mit för sent efter en permission. Om dettaär underlaget för alla de åtgärder som nupläderar för, är det bekymmersamt. Vi har ett ansvaratt ta reda på hur det faktiskt förhåller sig.De uppgifter som har förekommit innehåller allti-från denna typ av enkla avvikelser till allvarliga avvi-kelser. Är det inte rimligt att en riksdagsledamotavvaktar med slutgiltigt omdöme tills vi har bildenklar för oss? Jag tycker att det är rimligt. Åtminstonevill inte jag som socialminister ta de första siffrornasom utgångspunkt för mitt slutgiltiga omdöme. Det ärett internt arbetsmaterial. Vi kommer att få en redo-visning. Då kan vi bedöma i vilken mån SiS lever upptill de krav vi ställer och i vilken mån vården funge-rar.Det är obehagligt att man så snabbt drar slutsatserav ett internt arbetsmaterial, innan vi har bilden klarför oss. När det gäller vård av ungdomar och brotts-lingar finns det skäl att samhället tar allvarligt på sinuppgift och noggrant analyserar situationen innanman bestämmer sig för nya åtgärder eller bestämmervilken hållning man ska inta.Jag vill vädja till att ta del av det ma-terial som SiS kommer att redovisa. Jag har fulltförtroende för att SiS kommer att analysera situatio-nen och ge oss ett gott underlag för att fortsätta dis-kussionen. Det är det viktigaste.Jag vet inte i vilken mån socialarbetarna i Köpen-hamn ska fortsätta. Socialtjänst är en an-gelägenhet. Det är upp till kommunerna i området attsamverka kring frågan i vilken mån man ska ha soci-alarbetare placerade i . Det är inte statensuppgift att ta ansvar för socialtjänsten.Anf. 75 ():Fru talman! Att statistiken ska analyseras närmareär vi överens om. Det sade jag i mitt inledningsanfö-rande. Men låt mig ta ett exempel, för att visa på hurallvarlig situationen är.Den 16 februari sågar A med en bågfil ett hål igallertaket över rökrutan. Via fönsterblecket kan kompisen osedda klättra ut. senaresmyger samme A ut på rastgården, lossar en bit avgallret och springer i väg. bryter A uppen säkerhetsdörr och hoppar ut genom toalettfönstretpå kontoret. forcerar A tillsammans medsin kompis igen samma säkerhetsdörr och lyckas tasig ut.Fyra gånger rymmer alltså 16-åringenfrån ungdomshemmet. Han har dömts till sluten ung-domsvård på grund av flera grova våldsbrott. Det hartrots allt funnits poliser som kunnat gripa honom.Men vår unge A är inte den ende. De flesta sitter därför att de missbrukar droger, är kriminella och utsät-ter sig själva eller andra för sådan fara att de i länsrätteller tingsrätt dömts till tvångsvård. Somliga har rymtofta medan någon aldrig har gjort det. Utslaget på allaintagningar så rymde mer än varannan. Vuxnamissbrukare är på rymmen oftare än yngre.Planeringsdirektör säger atthon har blivit chockad över uppgifterna, även om detförekommit att en timmes försening efter en permis-sion har markerats som en avvikning från institutio-nen, precis som ministern sade. InstitutionschefenBjörn Thysell medger att varje smitning är ett miss-lyckande. En av ledamöterna har lovat att ta uppfrågan om rymningar som en punkt vid nästa styrel-semöte. Tillsynsdirektören försäkraräven han att rymningarna ska upp på den internadagordningen.Socialministern säger ju i sitt svar att det är oklarthur omfattande avvikningarna är, men att de är förmånga och att det är ett problem är vi väl överensom? Kan socialministern inte lova att frågan kommerhögt även på er dagordning? Åtgärder måste vidtasinnan rymlingen går under.Anf. 76 Socialminister ():Fru talman! Det är möjligt att och jagär helt överens om vilka åtgärder som ska vidtas ochvad som krävs för att SiS vård fungerar. Vad jagprotesterade mot var de snabba slutsatserna av ettinternt arbetsmaterial, som har redovisat isin interpellation.Självklart är alla avvikelser ett problem. Men omman är borta efter en permission ger det enfelaktig bild att tala om att vara på rymmen. Deninterna statistiken handlar om hela problemställning-en. Därför får man vara försiktig med att dra slutsat-ser. Vi kommer att få ett bättre underlag och veta hurdet ligger till. Självklart måste målet vara att vårdenfungerar och att alla är på plats.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 2000/01:54 om för-sämrad tandhälsa hos ungaAnf. 77 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att lämna tilläggsdirektiv till denutredning som ska göra en samlad utvärdering avtandvårdsreformen, med innebörd att utredaren sär-skilt ska belysa det speciella ungdomsstödet. Han haräven frågat om regeringen avser att lämna förslag tillförändringar av tandvårdsstödet så att det riktas direkttill ungdomarna i stället för att slussas via landsting-en. Slutligen vill veta vilka åtgär-der regeringen avser att vidta så att den goda tandhäl-san vidmakthålls bland ungdomar.Den avgiftsfria tandvården för barn och ungdomarupp till bidrar till att ge grundförutsätt-ningar för att behålla en god tandhälsa senare i livet.För att stimulera yngre till att besöka tandvårdenhar man i förordningen (1998:1337) om tandvård-staxa föreskrivit att tandvårdsersättning för undersök-ning ska lämnas till patienter som är , medanövriga åldersgrupper inte får undersökningen sub-ventionerad. I övrigt gäller inga särskilda bestämmel-ser för denna grupp.Enligt utredningsdirektiven (dir. 2000:65) ska ut-redaren göra en samlad utvärdering av det reformera-de tandvårdsstödet. Det står sedan utredaren fritt attföreslå förändringar som kan antas leda till störreeffektivitet och främja en god tandhälsa hos befolk-ningen. Jag förutsätter att utredaren kommer att bely-sa situationen för yngre vuxna när det gäller tandhäl-soutvecklingen och deras ekonomiska möjligheter attfå den tandvård de behöver. Detta kan ske inom ra-men för det nuvarande utredningsuppdraget.Regeringen har bedömt att ett område där behovetav förbättringar är särskilt stort är skyddet mot högabehandlingskostnader. Höga behandlingskostnaderdrabbar i störst utsträckning äldre människor. Det ärmänniskor som haft betydligt sämre möjligheter ändagens unga att upprätthålla en god tandstatus. Närresurserna är begränsade måste vissa prioriteringargöras, och jag anser att det är rimligt att vi inled-ningsvis i första hand förbättrar situationen för deäldre. Utredningsuppdraget utesluter dock inte för-ändringar som kan komma andra grupper till godo.Generellt sett är tandvårdsbehoven betydligtmindre hos dem som är unga. Detta hindrar inte attjag har förståelse för att även mindre tandvårdsutgif-ter kan vara besvärliga för den som exempelvis stude-rar eller ännu inte lyckats skaffa sig arbete. Självklartfinns det också enskilda unga personer som har högatandvårdskostnader. Det är också troligen så att vissagrupper är mera utsatta än andra. Många invandrar-ungdomar har t.ex. vuxit upp med helt andra förut-sättningar när det gäller tandvård och förebyggandeinsatser.