prot · GN0964 · 2000-02-10 00:00:00 — Givetvis ska vi inte ha någon mobbning.Jag vill inte förenkla debatten på något vis, menjag måste ändå säga att jag lite grann undrar över detSten Tolgfors säger. Han vill att jag ska stå och sägaatt jag som skolminister inte vill att något barn skautsättas för mobbning. Detta är vad jag har upprepatgång på gång i väldigt många olika sammanhang - idebattartiklar, i intervjuer och i olika program i olikamedier. Men det är inte där vi är . Jag tror faktisktatt de flesta lärare och skolledare har uppfattat dessasignaler. Bevisen för att man har uppfattat detta stödfår vi in till oss. Men det är inte där vi är . Vi måstegå vidare. Det räcker inte med att skolministern sägerde orden.Det är därför som skolledarna är med i dennagrupp där vi tittar över vilken rimlig chans man haratt verkligen nå de nationella mål vi har satt. Det ärdärför jag har skolledarna i min arbetsgrupp. Det ärdärför jag har denna grupp, som speciellt ska inriktasig på de elever som behöver mer stöd än andra närdet gäller mobbning och kunskapsinhämtandet i sko-lan. De är direkt riktade ut i verksamheterna. De skagå direkt ut i kommunerna och göra dessa studier,som ska leda till att vi kan komma tillbaks med för-slag som verkligen leder till någonting.Regering och riksdag har prövat - gång efter an-nan - olika åtgärder, och vi har inte lyckats. måstevi gå till botten och riktigt ta reda på hur nästa förslagska se ut för att det verkligen ska få effekt när detkommer ut. Men detta arbete pågår. Jag fullföljer detjag påbörjade när jag tillträdde. Vi kommer tillbakamed förslagen.Nu kan jag fråga en sak till. Kan jag få de därpunkterna skriftligen?Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1999/2000:133 ombarnkontoAnf. 142 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att öka föräldrar-nas valfrihet samt ge olika alternativa barnomsorgs-former likvärdiga möjligheter.Det är föräldrarna som har ansvaret för sina barnsuppfostran och omvårdnad. Samhällets uppgift är atttillse att det finns förskoleverksamhet och skol-barnsomsorg av god kvalitet som kan bidra till barnsutveckling och lärande och till goda uppväxtvillkor.Barn i behov av särskilt stöd ska ges den omsorg debehöver. Verksamheterna ska utformas i samarbetemed föräldrarna och underlätta för dem att förenaförvärvsarbete och föräldraskap.I dag har de allra flesta barn tillgång till förskole-verksamheten. De långa köerna har försvunnit. Detråder i princip full behovstäckning i enlighet medgällande lagstiftning. Förskoleverksamheten bedrivs ien mängd olika former i såväl som enskildregi. Det pedagogiska innehållet kan vara profileratmot ekologi, data, miljö, skapande verksamheter ellerolika inriktningar som eller Reggio Emi-lia-inspirerad pedagogik. "Flexibel, variationsrik ochmed stor respekt för barnet" - så beskriver OECD-experter svensk förskoleverksamhet och ger den hög-sta betyg.Men det finns barn som inte får del av förskole-verksamheten och vars föräldrar efterfrågar den. Detkan vara barn till arbetslösa föräldrar, barn i utsattabostadsområden, invandrarbarn, barn på landsbygdoch i glesbygd - barn som kanske ännu mer än andraskulle ha behov och glädje av förskolan.Det är regeringens uppfattning att alla barn skaerbjudas förskola och att ingen ska behöva avstå pågrund av höga avgifter, arbetslöshet i familjen ellerav andra skäl. Därför vill regeringen införa en max-taxa i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, enavgiftsfri allmän förskola för barn från ålderoch förskoleverksamhet för arbetslösas barn.Maxtaxan ska vara frivillig för kommunerna attinföra och omfatta all förskoleverksamhet och skol-barnsomsorg i kommunen i såväl somenskild regi, t.ex. föräldrakooperativen. Maxtaxan gördet möjligt att lägga upp familjeliv och arbetsliv påett sätt som passar familjen. Andra familjeekonomis-ka stöd, t.ex. höjning av barnbidraget, riskerar inte attgå barnfamiljerna förbi i ökade avgifter. Inkomstök-ningar går inte åt till avgiftshöjningar.Allmän förskola, förskoleverksamhet för arbetslö-sas barn och maxtaxa i barnomsorgen är en samhälls-reform med tre samverkande delar som angår allabarn och barnfamiljer. Det är en reform med utbild-ningspolitiska och familjeekonomiska förtecken förden generella välfärden. Ett barnkonto löser inte da-gens problem för småbarnsföräldrar. Det sänker intebarnomsorgsavgifterna, avskaffar inte marginalef-fekter och fattigdomsfällor och ger inte fler barnmöjlighet till förskolans pedagogiska verksamhet.Anf. 143 ():Fru talman! Jag tackar skolministern för svaret.Skolministern tar upp väldigt många frågor som vi ärhelt överens om. Att föräldrarna har det grundläggan-de ansvaret är det vi påpekar väldigt tydligt i vårtförslag till barnkonto. Förskolans betydelse för bar-nen är otvetydig, och jag tror inte att det är någonsom på något sätt vill ifrågasätta den. Barn med sär-skilda behov har - åtminstone så länge jaghar varit verksam som politiker - fått del av de stöd-former som har funnits. Så var det även inom social-tjänsten innan barnomsorgen gick över till skolan. Attdet finns olika pedagogiska inriktningar är oerhörtviktigt. Det är någonting som vi också vill värna omfrån sida.Men jag kan inte riktigt förstå varför föräldrarnainte ska kunna få välja. Detta innebär att det blir stödtill vissa familjer och inte till alla. Det finns familjersom av väldigt olika skäl väljer att vara hemma hossina barn. Maxtaxan driver, som jag ser det, ut demmed den lägsta inkomsten om de kan få mer jobb, fördå kommer de att arbeta mer. Det ger inte mer tid förbarnen, som jag känner är det allra viktigaste. Det ärbarnens situation som jag vill värna om här.Från sida säger vi ja till en förskolaför fyra- och femåringar så länge den är frivillig förföräldrarna. Jag tycker också att det är viktigt attarbetslösas barn inte blir hindrade, men för det mestaär det inte ekonomiska problem som ligger bakomutan kommunernas beslut. För att anknyta till denföregående debatten kan jag säga att det i så fall ärvåra kommunpolitiker som måste ändra sina beslut.Jag tror att ett borttagande av de reglerna är på väg ide flesta kommuner.För barn i glesbygd brukar kommunerna anordnaskolskjuts. Det gjorde de i kom-mun, och jag hoppas att de håller på med det också nuäven för de mindre barnen.Vårt förslag ger möjligheter för föräldrarna attvälja. Det höjer nivån i föräldraförsäkringen för demmed de lägsta inkomsterna per dag.Det ligger också med i detta barnkontoförslag som vihar lagt fram.Marginaleffekterna tror jag inte blir större medvårt förslag än med maxtaxan, för maxtaxan ger jufaktiskt störst utdelning för dem som är rika - mer änför dem som har en låg inkomst. De kommer kanskeredan i dag inte upp i den nivå som maxtaxan kom-mer att hamna på.Vi kan diskutera hur vi ska komma till rätta medfattigdomsfällor, men jag tror inte att vare sig max-taxan eller barnkontot är den slutgiltiga lösningen pådetta.Maxtaxan tvingar familjerna att utnyttja denkommunala barnomsorgen eller någon annan institu-tionell omsorg i stället för att välja så som de självavill. Det handlar återigen om att man själv ska kunnavälja och påverka sin situation. Det tycker jag är detmest angelägna.Jag vill återigen upprepa min fråga: Hur skaskolministern kunna bereda föräldrarna bättre möjlig-heter att välja en barnomsorg som passar den egnafamiljen? Det finns många som gärna vill vara hem-ma hos sina barn och ta hand om fostran under deförsta åren. 144 ():Fru talman! Det är många frågor som tas upp iden här debatten kring interpellationen om barnkonto.Bakom det här ligger ju det aviserade förslagetom maxtaxa, som vi inte har sett . Men jag villnaturligtvis också deklarera att det naturligtvis inte ärbra att låsa en sådan jättelik statlig subvention till enspecifik satsning. Man tar ingen hänsyntill vad de olika kommunerna anser att de har behovav att prioritera. De här pengarna kan ju inte använ-das till någonting annat än till just maxtaxa, omkommunerna väljer att ta emot dem. De här priorite-ringarna tycker jag att kommunen själv ska göra.Däremot tycker jag att man bör försöka utvecklaen enhetstaxa kommunalt. Våra liberala kommunpo-litiker arbetar för det för att undvika de marginalef-fekter som gör att man, om man lyckas tjäna lite merpengar, förlorar genom att dagisavgifterna höjs. Fa-miljepolitiken som helhet, fru talman, ska ju syfta verklig valfrihet. Den ska dessutom inte straffaden som arbetar. Den ska utformas så att det inteskapas sådana här fattigdomsfällor, så att t.ex. högreinkomster ständigt motsvaras av sänkta bidrag ochhögre avgifter.I dag är verkligheten att de flesta vill kombineraföräldrarollen med arbete i större eller mindre ut-sträckning. Men verkligheten är också att alltflersätter ett stort värde på att under kortare eller längreperioder vara hemma med sina barn. harlänge drivit ett förslag om barnkonto. Jag tycker attdet är roligt att alltfler börjar diskutera det . Detfinns dock en skillnad mellan de olika barnkontonsom föreslås. Vi folkpartister tycker att barnkontotska vara obeskattat. Det är viktigt för oss. Om barn-kontot är obeskattat straffar man inte den som väljeratt arbeta och ta ut sitt barnkonto och använda det tillnågon annan form av barnomsorg eller till någontingannat. Det är en viktig del för oss.Men jag tycker ändå att det är roligt, fru talman,att vi börjar föra en bred diskussion inom mångapartier om hur vi ska försöka utveckla en familjepoli-tik som ökar valfriheten för föräldrarna. Så längesocialdemokraterna är låsta vid sitt förslag om att låsa8 miljarder till en maxtaxa deltar inte riktigt social-demokraterna i den debatten, men vi kanske kanhoppas på en förändring också i det avseendet.Anf. 145 ():Fru talman! Jag tycker att upp en väldigt viktig debatt som rör mer än pengaroch maxtaxa. Det handlar om föräldrars rätt att utövasitt föräldraskap. Det handlar om det pedagogiskainnehållet i förskola och skola, och det handlar omrätten att kunna välja och välja bort, oavsett om manhar pengar i sin plånbok eller inte.Vi moderater avvisar också det här förslaget ommaxtaxa. Vi har en stark uppfattning av att socialde-mokraterna, här företrädda av ministern, verkar viljata över ansvaret för barnens utveckling då de säger attbarnen ska vara på dagis, eftersom den pedagogiskaverksamheten finns där. Barnen ska inte vara hemmaeller hos dagmamma. Visst får de vara det i prakti-ken, men det kommer att vara omöjligt att stå emot pågrund av att den pedagogiska inriktningen finns pådagis. Därför är frivilligheten, som vi ser det, en chi-mär.Men mycket kan köpas för pengar. Det finnsmånga som inte har mycket pengar i sin plånbok. Jaghar en uppfattning om att man utnyttjar dessa männi-skors utsatthet och köper in sig med sin ideologi.Visst vore det roligt, ministern, om alla tyckte att detvar viktigt med en tidig inlärning, att det var roligtoch viktigt att gå i förskolan och delta i den här peda-gogiska undervisningen eftersom den är så bra ochinte för att det inte finns någonting annat att väljamellan.Jag hade en stark känsla av att mi-nistern menade på att man skulle favorisera denkommunala verksamheten när det gäller maxtaxan.Nu fick jag i ett interpellationssvar redapå att ministern står bakom att också alternativen skaha samma förutsättningar som den kommunala verk-samheten. Då utgår jag från att de alternativ somfinns , men också de som komma ska, kan räknamed garantier om att få samma ekonomiska förutsätt-ningar som de kommunala har. Jag hoppas att jag haruppfattat ministern rätt. Det är nämligen, precis somministern sade tidigare i debatten, viktigt att det finnsandra verksamheter än den kommunala. Det handlarom , Waldorf, natur, musik osv. Jag troratt skolan och förskolan hade varit mycket mer lik-riktad och likformad om inte de här verksam-heterna hade funnits, som har kommit in och visat påalternativ.Jag är rädd för att maxtaxan innebär att vi politi-ker ska veta bättre än föräldrarna. Genom att man gördagis så billigt kan ingen säga nej. säger vi:Kommer du inte in med ditt barn på dagis kommerhan eller hon på efterkälken i livet, eftersom den härpedagogiken är så viktig. Det är ju ingen förälder somkan säga nej till det.Min fråga till statsrådet är: Varför vill inte statsrå-det ge föräldrar förutsättningar att själva bestämma?Det tycker jag inte att man gör med maxtaxan. 146 Statsrådet ():Fru talman! Vi har fört fram våra tankar om varvalfriheten ligger eller inte ligger i en maxtaxa eller iett barnkonto, som vi jämför.Jag tycker att man ska gå tillbaka kanske 10, 15 åroch titta på hur människors arbetssituation var ochvilken efterfrågan det var på barnomsorg. Vad varvanligt förekommande då? Längre tillbaka vet vi attdet fanns betydligt mer av familjedaghem. Och fa-miljer använde sig av barnflickor som var hemmaibland och tog hand om barnen. Men efterhand hardet blivit en sådan här utveckling. Jag menar att det ärföräldrarnas önskemål som har lett tillatt vi har fått mer av daghem än vi hade tidigare. Detskiljer sig givetvis regionalt. Det ser olika ut i deolika regionerna. är det helt enkelt den endapraktiska möjligheten att man har familjedaghemmenkvar.Med detta vill jag säga att det ändå är föräldrarnasom på något vis har styrt den utveckling som vi har . Sedan vet jag att det har varit olika politiskainriktningar ute i kommunerna, vilket det ska vara.Men om man ska följa vad föräldrarna önskar finnerman att det är den här utvecklingen.Många gånger när man har följt den här debattenhar man ju funnit att föräldrarna faktiskt har en godinsikt om att det är viktigt att barn får en tidig peda-gogisk stimulans, men precis som jag sade i debattentidigare är det viktigt att barn också får vara barn ochleka osv. Det får absolut inte bli en skola i förskolan.Det handlar om att vi tidigt ska kunna möta barnenoch när det så behövs ge den här extra stimulansen,men vi ska se till att våra familjedaghemhar en god kvalitet och att de som arbetar inom fa-miljedaghemmen också får en kompetensutveckling.Därför ser jag att pengarna ska gå in i själva förskolansom det viktiga med maxtaxan. Pengarna ska inte gåtill barnkontot.Jag tror verkligen på all den forskning som jag harfått ta del av - och det är den som jag lutar mig mot -om att studieresultatet faktiskt blirbättre på slutet ju tidigare vi kan möta barnen. Jagtycker att man ska vara ärlig och säga det till föräld-rarna. Däremot ska man inte påtvinga dem det här.Men den statistik som vi har visar ju att avbarnen är i verksamheten. är hemma på grundav föräldraförsäkringen; de är hemma med mammaeller pappa. använder den inte. Det var lite av detsom var inne på. De går i någonform av skift och arbetar vid sådana tillfällen då allakommuner kanske inte kan erbjuda en kommunalbarnomsorg eller en fristående barnomsorg.6 % är barn till arbetslösa. Dem har jag inte hörtnågonting om, utan man tycker att de arbetslösas barnska kunna beredas möjlighet att vara inom förskolan.2 % är hemma därför att föräldrarna själva vill att deska vara hemma.Andelen föräldrar som har valt att vara hemmamåste alltså sägas vara oerhört liten i förhållan-de till dem som arbetar. Den här reformen är ocksåriktad mot majoriteten.För mig är också detta en valfrihet på så vis genom att sänka taxorna ger en möjlighet attfaktiskt kunna få vara hemma mer med sitt barn,vilket jag tror att många föräldrar önskar.Genom att avgifterna då blir så låga får man pengaröver och har också råd att sänka sin arbetstid ochdärmed sin lön under de perioder man själv väljer attgöra det, om det nu är när barnen är små eller kanskenär de börjar skolan och är på fritidshem.För mig innebär den här reformen just den valfri-het som efterlyses här i debatten.Anf. 147 ():Fru talman! Jag håller fortfarande inte riktigt medskolministern om att detta skulle öka valfriheten.Visserligen är det som har valt att varahemma, men de avstår i väldigt stor utsträckning frånväldigt stora inkomster som de skulle ha fått om dehade valt att lämna sina barn till barnomsorgen. Detär fler människor som skulle vilja göra detta, det ärjag alldeles övertygad om, men som av ekonomiskaskäl inte klarar av det. Det barnkonto som vi frånCenterpartiets sida vill införa skulle ge dessa föräld-rar en större möjlighet att välja som de själva vill.Vi vill ha det här bidraget beskattat för att det skavara likställt med ersättningen för det arbete manutför. ska man då kunna göra avdrag förbarnomsorgskostnader. Det ska alltså inte vara påver-kande på det sättet. Har man barnomsorgskostnaderupp till samma nivå som barnkontot ska man kunnadra av dem. Det skulle gälla både barnom-sorg och annan alternativ barnomsorg.Vi tycker alltså att man bör kunna låta föräldrarnavälja i större utsträckning. Det är väldigt mycketpengar det här handlar om, och jag tycker att dettavore mer rättvist för de föräldrar som faktiskt önskaroch vill ha den här möjligheten.När vi satt och diskuterade i den arbetsgrupp somjag har lett inom utgick vi ifrån att detär väldigt viktigt att man låter barnen vara barn ochatt detta sker på barnens villkor. Barnens situation serockså olika ut under olika tider i deras liv, och därförär det viktigt att vi på alla sätt stöttar både barnen ochfamiljerna så att de får en bra uppväxt på olika sätt.Vi har sagt att det är för tid, pengar och självbe-stämmande som vi vill införa det här. Just den stresssom finns i arbetslivet är väldigt påfrestande,både för föräldrarna och i förlängningen också förbarnen. Därför vill vi ha kvar föräldraförsäkringensom den ser ut . Det första, viktiga året ska nå-gon av föräldrarna kunna vara hemma. Barnbidragetvill vi också ha kvar och sedanefter barnkontot, när barnet blivit , för att manska ha den konsumtionsutjämning som barnbidragethar varit ända då var medoch drev igenom denna reform.Barnkontot ska sedan kunna ge oss olika möjlig-heter att välja den omsorg som vi själva vill och somvi anser passar för just den egna familjen. Jag kaninte riktigt förstå vad som skulle vara så farligt medatt då låta välja den kommunala barnomsorgen.Det är oerhört viktigt att denna är bra, fungerar braoch har hög kvalitet på alla sätt. Jag vet att de allraflesta skulle välja detta, och det ser jag inget fel i.Men att inte också de som känner sig tvingadeatt välja barnomsorg eller en annan insti-tutionaliserad lösning då de känner att de inte klararav detta ekonomiskt på bara en lön skulle kunna fåvälja att vara hemma en kanjag inte förstå. Varför kan inte skolministern accepte-ra en sådan valmöjlighet? Även om det bara rör ettlitet fåtal tycker jag att detta är en rättvisefråga somkänns väldigt angelägen för mig.Anf. 148 ():Fru talman! Det är riktigt som skolministern sägeratt dagis var en förutsättning inte minst för kvinnornaatt komma ut i yrkeslivet under 60- och 70-talet.Därför stödde också vi i samhällssubven-tionerad utbyggnad av barnomsorgen och gör så ävennu. Vi tycker att samhällssubventionen till barnom-sorgen ska vara kvar i ungefär samma omfattningsom . Det är viktigt att man kan få barnomsorgtill rimlig avgift.Men det har skett en förändring. Det viktiga för20-30 år sedan var alla de människor som faktisktville arbeta men inte hade möjlighet att arbeta pågrund av brist på barnomsorg. Då hade vi egentligenbara två alternativ i debatten: de som stödde detta ochde mer konservativa som ansåg att någon helt enkeltskulle vara hemma, inte tog hänsyn till ensamståendeföräldrar osv. har det kommit någonting nytt.Nu när det har blivit alltmer accepterat att människorär föräldralediga under olika perioder, att även papporär hemma med sina barn osv. har det vuxit fram ettnytt krav på att kombinera yrkesliv med mer ellermindre ledighet under vissa perioder för att kunnavara hemma med sina barn. Då är det viktigt att viförsöker utveckla ett system som både ökar möjlig-heten för dem som vill att vara hemma och inte be-straffar dem som fortfarande vill arbeta.Jag tycker inte att det finns någonting i förslagetom maxtaxa som ökar valfriheten annat än åt någothåll. Jag förstod inte riktigt skolministerns argumen-tering att det på något sätt skulle öka valfriheten fördem som ville vara hemma.Anf. 149 ():Fru talman! Inte heller jag fick något svar på var-för statsrådet inte vill ge föräldrarna förutsättningaratt bestämma själva. När det handlar om att ha barnetpå dagis eller att vara hemma tycker jag inte att viutgick från något barnperspektiv utan snarare pånågot sätt från förälderns situation. Att välja inrikt-ning på barnomsorgen för barnets skull hade vi ingenmöjlighet till.Skolministern sade att av barnen är i verk-samheten, men i är av barnenhemma. Jag tror att det just inom glesbygden ochlandsbygden är väldigt många fler barn som är hem-ma. Det bevisar bara att det är en orättvis reform somman planerar.I drev jag och linjen attge arbetslösa möjlighet till dagisverksamhet. Det sades nej till. Dessutom vet jag som kom-munalpolitiker att man så att säga driver mot dagisoch bort från dagmammorna, då det är mer vinst pådagis.Jag vill bara säga ett par ord till om maxtaxan ochkronor och ören. utredningstämmer inte överens med vad som står i regeringensförslag. Det skiljer åtskilliga miljarder. Jag undrar litehur det kan skilja så mycket. Det kanske är som dendär semesterresan man väldigt gärna vill ha. Manförstår att den kommer att kosta mer, men man vägraratt inse det tills man kommer hem eftersom man sågärna vill ha semestern. Men jag fordrar faktiskt litemer från statsmakternas sida, eftersom det handlar omåtskilliga miljarders skillnad i de här utredningarna.Fru talman! Det skulle vara intressant att höra mi-nistern säga något om skillnaden mellan och . Ibåda är man djupt oroad över regeringens uträkning-ar. I t.ex. Kumla, som är en underkompenserad kom-mun, skulle detta betyda att man behövde höja skat-ten med , och man har redan väldigt hög skatt.Då undrar jag förstås, fru talman, var kommunenKumla ska ta de här pengarna ifrån för att ge alladessa barn plats.Anf. 150 Statsrådet ():Fru talman! Jag tog upp att det i vissa kommunerhar funnits en styrning mot antingen den ena eller denandra formen av verksamhet inom förskolan. Vi vetockså att det tyvärr är väldigt många kommuner sominte har gett möjlighet till föräldrar som är arbetslösaatt ha sina barn inom förskolan. Jag tycker det är likabeklagligt oavsett om det är en socialdemokratiskeller borgerlig kommun som inte har vågat erbjudaden här formen av verksamhet till barnen. När jagtalar om det här gör jag inga värderingar till förmånför det ena eller det andra blocket. Det gäller precislika.Kostnaderna togs upp här. Det har gjorts olika be-räkningar av och Utbildningsde-partementet. När det gäller den faktiska kostnaden,alltså de barn som är berörda, är vi överens. Detvi är oense om är volymökningen.I det tjänstemannaförslag som föreligger från Ut-bildningsdepartementet har det inte tagits med någonvolymökning alls. har räknat meden volymökning som skulle motsvara en höjning påungefär 3 miljarder. Det är oerhört svårt att säga omden kommer att bli så omfattande. Det verkar väldigtmycket om man ser på att barnkullarna samtidigtkommer att sjunka i förhållande till hur många barnsom är inne i verksamheten. Men i de skrivelser somhar varit ute nu har vi också sagt att det är oerhörtviktigt att följa upp volymökningen. Skulle det blistora volymökningar måste givetvis detta också varaett ansvar för staten.Vi har att gå igenom alla remissvar som harkommit in. Vi håller på precis och hoppasatt kunna presentera en sammanställ-ning från kommunerna. Säkerligen kommer kommu-nerna att redovisa både det de tycker är bra och det dekänner en oro för. Vi kan också se vilket stöd max-taxan och den allmänna förskolan har.Kvaliteten och kvalitetsgranskningen är oerhörtviktiga.