prot · GN0968 · 2000-02-17 00:00:00 — Men vi måste bli bätt-re på arbetet i förskolan och så att maninte känner att man har gått in i väggen när man bör-jar på gymnasiet.Jag tycker att det är bra med pryo-programmet fördem som är allra mest trötta. De får börja utanförskolan, och när de är ute och jobbar känna vad det ärde behöver kunna för att komma in igen.Jag tror att vi gör fel om vi sänker kraven.Jag kommer tillbaka när det gäller lärlingsutbild-ningen. Vi håller just på med de sista förberedelserna.I den grupp vi har för skola och arbetsliv på departe-mentet, där alla är med, arbetstagare, arbetsgivare ochrepresentanter för olika intresseorganisationer är det,vad jag vet, en samsyn på hur det ska se ut i framti-den eller vad vi ska göra. Det ger mig en trygghet inågot som verkade ganska lätt när vi började medförsöksverksamheten med lärlingsutbildning, mensom visade sig inte vara det.När det gäller entreprenad vill jag säga att de fårsätta betyg, . 131 ULLA-BRITTHAGSTRÖM (kd):Tack, fru talman! Det var många synpunkter. Jagtror fortfarande att om man kan få använda teori ochpraktik varvat med nya pedagogiska metoder och fårmotivation och se vad man behöver går matematikenlättare. När det gäller de elever, som också talar om, som har svårigheter meddetta menar jag inte att vi ska sänka kraven, men jagtror att som vi nu håller på sänker vi deras självför-troende steg för steg. Jag menar att man ska ha enbehörighet och kunna komma vidare, men den kanskeinte behöver ges direkt på en gång. Jag ställer migfortfarande frågan: Varför är det som gårvidare till högskolan från yrkesförberedande pro-gram?Detta måste börja väldigt tidigt, redan i förskolanoch hela vägen. Men min interpellation handlade juom gymnasieskolan. Därför har jag inte berört tidiga-re delar.När vi nu är så olika är det då verkligen rimligt atttre ämnen blir normerande genom tillgång till obli-gatoriska kursprov? Vi har olika talanger. Vi skullekunna känna större tillfredsställelse om vi kunde fåmäta också andra talanger genom nationella prov,som skulle kunna jämföras för hela landet.Vi har i vår skola alltför få tillfällen att di-rekt låta eleverna pröva sina kunskaper.Jag har ytterligare en fråga till elever med utländsk bakgrund har störresvårighet att klara proven och ibland hamnar snettundrar jag om det finns undersökningar i jämförelsemed andra länder om hur man möter elever med ut-ländsk bakgrund när det gäller studier och prov -både kursprov och nationella prov.Anf. 132 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan inte svara på den sista frågan.Jag vet inte det. Det vi kan se som skiljer ossfrån andra länder är att vi har en hög andel elevermed utländsk bakgrund inom gymnasieskolan. Detkan jag se, men jag har inget övrigt svar.Däremot skulle jag vilja ge ett svar till , fastän frågan inte har kommit . Den harkommit när jag inte haft papperet medmig. Då har frågat mig om uppdrag när det gäller betyg.Nu har jag papperet med, och tänker jag läsa.Granskningen ska visa hur prov används som stödför betygssättning, vilka andra bedömningar läraregör som stöd för betygssättning, hur lärare samarbetarkring betygssättning såväl på den egna skolan sommellan skolor, hur lärare informerar elever och för-äldrar om grunderna för betygssättning, hur betygsut-fallet diskuteras och värderas, i vilken mån skolorsrespektive kommuners kvalitetsredovisningar enligtförordningen om kvalitetsredovisning tar upp betygs-sättningen och hur betygssättningen vid prövningförhåller sig till betygssättning i övrigt, om betygs-sättning vid utbildning på entreprenad och rektors rollvid betygssättning.Jag fick ingen fråga, men jag hade papperet med idag.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1999/2000:169 omskolornas resurserAnf. 133 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åtgärderjag avser att vidta för att fristående gymnasieskolorska ges samma rätt att anordna alla gymnasieprogramoch att reglerna för stöd till elever ska kunna tilläm-pas lika för kommunala, statliga och fristående sko-lor.Genom de behörighetsvillkor för gymnasieskolansnationella och specialutformade program som gällerfr.o.m. /99 krävs att målen i svenska ochsvenska som andraspråk, engelska och matematikmåste vara uppnådda innan en elev tas in på ett natio-nellt eller ett specialutformat program, eftersom dessakunskaper är en förutsättning för att klara studiernapå gymnasial nivå.För elever som inte är behöriga att tas in på ettnationellt program eller har andra särskilda skäl finnsindividuella program som framför allt syftar till attstimulera eleven att senare gå över till ett nationellteller specialutformat program.Enligt min uppfattning är det viktigt att förbättrainsatserna i så att behovet av lösningarmed individuella program i gymnasieskolan minskar.Regeringen har också satsat pååtgärder som syftar till att öka kvaliteten och förbättraresultaten i . Tyvärr fortsätter inte allaelever från de individuella programmen till nationellaeller specialutformade gymnasieprogram utan avbry-ter sin utbildning.Det är hemkommunen som har uppföljnings-ansvaret för dessa ungdomar. De individuella pro-grammen ligger inom ramen för det kommunala upp-draget att ge alla barn och ungdomar en fullständiggrundskoleutbildning. På så sätt kan de individuellaprogrammen liknas vid en sorts basår som förberederför studier i gymnasieskolan. På grund av detta kom-munernas ansvar är det också lämpligt att det ärkommunen som svarar för de individuella program-menSkollagens regler för stöd till elever vid friståendeförskoleklasser är sådana att hemkommunen för varjeelev ska betala ett bidrag som bestäms med hänsyntill skolans åtagande och elevens behov efter sammagrunder som kommunen tillämpar vid fördelning avresurser till den egna förskoleklasen. Det råder såle-des inte någon skillnad mellan fristående och offent-liga förskoleklasser i bidragsvillkor för elever i behovav särskilt stöd.Tvärtemot vad påstår begränsas intefristående skolors rätt till extra resurser för elever ibehov av särskilt stöd i förordningen om friståendeförskoleklass.Bidragsreglerna för fristående grundskolor inne-bär att elevernas hemkommuner är skyldiga att be-stämma det bidrag som ska lämnas för varje elev medhänsyn tagen till skolans åtagande och elevens behovefter samma grunder som kommunen tillämpar vidfördelning av resurser till de egna grundskolorna.Även för de fristående grundskolorna är således prin-cipen jämförbara bidrag.Kommunernas bidrag för elever i fristående gym-nasieskolor förutsätts kunna bestämmas i förhand-lingar mellan den enskilda skolan och dess elevershemkommuner. I de fall man inte kommer överensom annat ska elevernas hemkommuner erlägga detbelopp som regeringen har föreskrivit i en bilaga tillförordningen 1996:1206 om fristående skolor.Beloppen för de olika programmen beräknas uti-från en årlig redovisning från av kommu-nernas kostnader per gymnasieprogram. Genom attbeloppen bygger på medianvärden för riket innebärdet att ersättningen till de fristående gymnasieskolor-na för vissa kommuner överstiger kommunens egnakostnader för motsvarande utbildning, medan ersätt-ningen är lägre för andra kommuner. Det finns i daginget samband mellan hemkommunens kostnader ochbidraget för dess elever som går i fristående gymna-sieskolor.Kommittén för uppföljning av resursfördelning tillfristående grundskolor, , har fåtttilläggsdirektiv (dir. 1999:76) att utreda ekonomiskaoch andra konsekvenser av det snabbt växande antaletfristående gymnasieskolor samt att belysa förutsätt-ningarna för konkurrens på lika villkor för friståendeoch offentliga gymnasieskolor. Utredningens arbeteska redovisas senast den 1 mars 2001.Enligt växer nu specialskolor upp påolika håll i landet, och det är då viktigt att dessa sko-lor garanteras samma möjlighet att söka statliga bi-drag för specialskolor som motsvarande skolor inomdet allmänna skolväsendet.I dag finns det inte någon fristående skola sommotsvarar specialskolan i beslut med anledning av pro-positionen Elever med funktionshinder - ansvar förutbildning och stöd (prop. 1998/99:105) avvecklasdet nuvarande systemet med specialskolorna somegna myndigheter med var sin styrelse. I stället in-rättas en gemensam myndighet, under ledning av enstyrelse, som ska svara för verksamheten vid special-skolorna. Som en konsekvens av detta beslutadesockså att godkännande av fristående skolor som mot-svarar specialskolan ska prövas av den nya styrelsen.Anf. 134 ():Fru talman! Jag tackar skolministern för svaret. Imin interpellation har jag ställt frågor om skillnadermellan reglerna för fristående skolor och kommunalanär det gäller extra insatser för elever i behov av stöd.Det individuella programmet utnyttjas i svenskagymnasieskolor för att elever som inte har behörigheti övriga gymnasieprogram ska kunna komma upp tillgrundskolenivå, kan man säga, så att de sedan kan gåöver till de övriga nationella gymnasieprogrammen.I de flesta kommuner har som bekant det indivi-duella programmet vuxit, eftersom alltfler elever intehar uppnått målet i . Jag vill redan nusäga att jag inte tycker att det individuella program-met är någon bra lösning. I de allra flesta fall miss-lyckas det individuella programmet med att lyfta övereleverna till ett annat gymnasieprogram.Skolministern säger i sitt svar att det är viktigt attförbättra så att behovet av det individu-ella programmet minskar, och det tycker jag också.Men ska det lyckas måste ta sitt ansvarpå ett helt annat sätt än , genom att sätta in stödtidigt och anställa fler speciallärare. Det som i dagkallas individuellt program borde helt enkelt bytas utmot mer resurser i och kanske ett extraår för dem som behöver det.Men är hur som helst det individuella pro-grammet den möjlighet som finns för de flesta eleversom kommit efter, eftersom det inte har kommit någ-ra politiska beslut som förändrar . Enelev som går ut med otillräckliga betygär hänvisad till det individuella programmet, omhan eller hon inte ska sluta skolan . Ipraktiken innebär alltså dagens regler att en elev meddåliga betyg inte kan välja en friskola, även om dennaskulle vilja anordna individuellt program.Rent logiskt, skolministern, är detta en skillnadsom begränsar valfriheten och som visar att social-demokraterna inte riktigt vill acceptera att friskolornahör till det allmänna skolsystemet. Så länge man mednågon form av hinder avhåller friskolorna från att taemot alla elever ska man inte anklaga dem för att varaelitskolor som utesluter vissa elever.Enligt min mening finns det en skillnad mellankommunala och fristående skolors rätt till bidrag förelever med särskilt behov av stöd. Skolministern sadeatt jag hade fel i att friskolor enligt lagen har sämrevillkor än kommunala, men lagen säger att kommu-nen inte ska var skyldig att lämna bidrag för särskiltstöd, om betydande ekonomiska eller organisatoriskasvårigheter skulle uppstå för kommunen.Det här är skrivningar som i varje fall lämnar fäl-tet fritt för tolkningar. Jag menar att vi ska slå fast attkommunerna ska ge fristående skolor ersättning förelever med behov av stöd på samma villkor som tillde kommunala skolorna. Detta borde formulerastydligare.På samma sätt borde bidragen till friståendesärskolor garanteras. utgår lagen från att parter-na kommer överens om beloppet. En betydligt starka-re garanti för fristående särskolor borde formuleras.Det har kommit en del nya friskolor som riktar insig på att hjälpa elever med olika speciella behov avstöd, t.ex. elever med DAMP eller Aspergerssyndrom. Jag håller med skolministern om att de härskolorna inte är specialskolor i den mening som degamla statliga specialskolorna var det, men de ärinriktade på att hjälpa elever med vissa typer av in-lärningssvårigheter, och det skulle vara bra om regel-verk och lagstiftning utformades så klart och konsek-vent att de här friskolorna uppmuntras att engagerasig i olika utmaningar när det gäller nya elevgrupper.Faktum kvarstår, fru talman, att det finns skillna-der mellan fristående skolor och kommunala när detgäller möjligheterna att hjälpa olika elever. En delhandlar om svårtolkade lagtexter, som kanske baraskulle behöva förtydligas och skärpas, en del är merauppenbara och stänger ut många elever. Jag tror attdet behövs, fru talman, en genomgång av regler ochbestämmelser för att skapa trygga och långsiktigavillkor för fristående skolor.Anf. 135 Statsrådet ():Fru talman! För särskilt stödkrävande elever gäl-ler precis samma regler oavsett om de väljer en skolainom kommunen eller om de väljer en friståendeskola. Det kan tolkas, men det handlar inte om extrastöd av någon speciallärare eller om behov av att gå ien speciell grupp, utan det är fråga om andra skäl,ibland omfattande lokalförändringar. Regelskrivning-en är lika för kommunen som för den fristående sko-lan. Därvidlag är det alltså inte någon skillnad.När det sedan gäller de fristående särskolorna ochdet regelsystem som finns har man ännu ej be-hövt vända sig till regeringen för att få något sådanthär belopp fastställt, utan det har fungerat i praktiken.Om regelsystemet fungerar i praktiken ser jag ingenanledning att ändra på det.Den tredje delen - som inte gäller specialskolor-na; dessa är skolor för döva och hörselskadade -avser skolor för elever som är dyslektiker eller somhar någon annan typ av funktionshinder. Det finns några sådana skolor som har inriktat sig just påden gruppen av elever. De har bidrag precis på sam-ma sätt som andra fristående skolor. Det finns alltsåinget som helst hinder för dem att starta verksamhet.Anf. 136 ():Fru talman! I den allmänna diskussionen omfriskolor har socialdemokraterna varitnegativa. I takt med att fler människor önskar valfri-het i skolans värld har socialdemokraterna mjukatupp sitt motstånd. finns det en negativinställning, och fortfarande vill socialdemokraterna istörre utsträckning låta kommunernas politiska majo-ritet avgöra om friskolorna ska få rättvisa villkor ellerinte.Skolministern har uttalat att friskolorna har kom-mit för att stanna, och det uppskattar jag. Samtidigthar regeringen tydligt deklarerat att man vill stoppaen del av de nya friskolorna, dem som man kan an-klaga för att göra vinst på sin verksamhet.De friskolor som är på väg att växa framt.ex. i är på väg att bli en naturlig del ikommunens hela skolverksamhet, även när det gällerelever med särskilt behov av stöd. De satsningar somden kommunala skolan gör på att hjälpa olika eleverska bli självklara också i de fristående skolorna.Den här debatten visar att många från socialde-mokratiskt håll fortfarande vill se friskolorna somnågot slags undantag, som det måste finnas särbe-stämmelser för. Jag tycker tvärtom att vi nu ska på-börja ett arbete för att utforma ett gemensamt regel-system så långt det över huvud taget är möjligt förfristående och kommunala skolor. Så länge skolansorganisation inte får gälla fullt ut i friskolorna är deinte öppna för alla.Vi är nog alla överens om att skolan ska vara ettsamhällsansvar, kanske det viktigaste politiska ansva-ret för framtiden, men jag anser att det går utmärkt attbehålla det politiska ansvaret för skolorna, även omen del av dem inte drivs av kommunen. För migminskar inte effektiv målstyrning och utvärdering omvi får fler friskolor.Skolministerns argument mot att fristående gym-nasieskolor ska få anordna individuella programtycker jag inte är övertygande. Skolministern säger attdet individuella programmet är ett kommunalt ansvar.Javisst; all skolverksamhet som bedrivs av kommu-nala skolor är under kommunalt ansvar. Om en elevväljer en fristående skola ska den skolan ha ansvar föreleven utifrån hans eller hennes behov och utifrån defastställda målen.Jag upprepar: Att inte låta en fristående gymnasie-skola anordna individuellt program är inte konsekvent- om man inte anser att fristående skolor över huvudtaget ska avstå från att befatta sig med elever medolika behov av stöd. Varför undanta just det individu-ella programmet?Anf. 137 Statsrådet ():Fru talman! I det betänkande som och lämnade till regeringenlåg också uppdraget att titta på de elever som har ettbehov av mer resurser än andra. kunde Fristkom-mittén konstatera att de fristående skolorna hade fåttersättning för de här eleverna. Det fanns alltså ingenanmärkning på den punkten, utan det hade blivitbättre jämfört med vad det har varit tidigare.Så gäller det det individuella programmet. Skulleman tänka i en vision skulle jag vilja säga så här attom står jag här och säger att nu behöver viinte det längre. Vi har tagit ett stort steg framåt när vihar sagt att vi ska kunna ha en gymnasieskola för alla.Det här beslutet fattades ju som vi hade engrundskola som inte var inriktad på en gymnasieskolaför alla. ska alla eleverna in, och måste man sedet här i ett långt perspektiv. För att verkligen kunnanå det här gymnasiet, där också alla elever har god-käntkrav när de går in, krävs ett ordentligt uppföljan-de arbete inom förskolan och . Det är detsom vi har diskuterat under den härdagen. För varje årskull får vi bättre uppföljning bådevad gäller resurserna och resultaten. Och om ett antalår måste det bli på det sättet att antalet elever som harbehov av det individuella programmet kommer attminska efterhand som vi får den starkare grundsko-lan. Jag vet - och jag har diskuterat dettatidigare - att det också finns kommuner som harinfört ett tionde år för att se till att eleverna har merkunskap när de lämnar så att de intebehöver gå in på det individuella programmet.Ser man då till de kommunala gymnasieskolorsom finns kan man se att många av de små gymnasie-skolorna som bara har ett antal program inte har detindividuella programmet. Anledningen är, säger manpå dessa skolor, att man inte har kompetens föratt kunna möta alla de elever som kanske behöver gåpå det individuella programmet. Detta är ju en myck-et speciell grupp av elever.Man kan se på vissa av de här programmen har väldigt små grupper. Man har fått ta in kom-petens också utifrån. Det krävs lärare som verkligenhar god specialpedagogisk kompetens.Jag tycker inte att jag är beredd att släppadetta. Jag tycker att det är bra att vi har ett kommunaltansvar för det individuella programmet. Vi vet att detär oerhört resurskrävande, och vi vet också därför attäven små gymnasieskolor ibland låter sina elever gåtill en större gymnasieskola där man har just det indi-viduella programmet. Vi vet att vi fortfarandehar alltför många lärare som är obehöriga inom defristående skolorna, och vi har heller inte kravpå att man ska ha lärarkompetens. Det är något somvi funderar över, men finns det inte. Att i dettaläge, utan krav på lärarkompetens och med fortfaran-de många lärare utan behörighet, är jag inte bereddför elevernas skull att öppna möjligheten till indivi-duella program på de fristående gymnasierna.De fristående grundskolorna, som har inriktat sigmot de här eleverna, har också visat att man har enutpräglad pedagogisk kompetens och specialkompe-tens. Där har man det dokumenterat.Anf. 138 ():Fru talman! När det gäller kravet på lärarkompe-tens på fristående skolor tycker jag att det är en frågasom vi borde börja diskutera. Jag tycker det ärviktigt. Vi från sida driver ju kravet påatt man ska genomföra en generell lärarlegitimationsom ska definiera vad en av staten godkänd utbildadlärare är. I det sammanhanget tycker jag att man skaställa de kraven också på fristående skolor, dvs. att dehar utbildade och kompetenta lärare. Det är viktigt attvi snabbt kommer till den diskussionen.Skolministern säger att det inte har varit någraproblem utan att det har fungerat i praktiken.Jag menar då att det handlar om en vilja att skapa enutveckling så att vi har en bered-skap för framtiden, då det växer fram nya friståendeskolor och då vi inte står inför tolkningstvister somgäller hur vi ska tolka lagen, vad som kommer i kon-flikt med kommunens ekonomiska ansvar, medkommunens organisation osv. Det finns väsentligaformuleringar i lagen som bör göras om, inte bara närdet gäller stöd till svaga elever, utan över huvud tagetnär det gäller fristående skolor, där vi fortfarande harett mått av kommunalt godtycke. Anser man t.ex. attelever med särskilt behov av stöd inte ska ha full rättatt välja mellan skolor bör den lagen formuleras så attdet är lika även när det gäller val mellan t.ex. kom-munala skolor. Men man bör sträva efter så stor lik-värdighet som möjligt.En del av de här exemplen kanske inte har ställttill så stora svårigheter , men orsaken till att jag tarupp detta är att det är viktigt att vi inte halkar in i enutveckling mot att vi på något sätt försvårar för defriskolor som faktiskt har som ambition att framförallt arbeta med elever med olika typer av behov avsärskilt stöd.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1999/2000:203 omregionalpolitiken och småföretagenAnf. 139 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för att stimule-ra bl.a. småföretag i syfte att minska regionala oba-lanser, samt om regeringen kommer att vidta någraåtgärder, och i så fall vilka, inom företagsstödet medanledning av den rapport som kommit inom området.Bakgrunden till frågan är växande regionala oba-lanser i och att bruksbygder genomgår engenomgripande och i många fall smärtsam struktur-rationalisering.Efter samråd med näringsministern är det jag sombesvarar frågorna.Det är riktigt som påpekar att detgår bra för och att nya jobb skapas. Mentillväxten är alltför ojämnt fördelad över landet. Där-för behövs ytterligare regionalpolitiska åtgärder.Här i kammaren har berörts oli-ka åtgärder som regeringen vidtar för att påverkautvecklingen. Dessa berör bl.a. utbyggnaden av in-frastrukturen i form av såväl järnvägar, flygplatseroch högskolor som modern informationsteknik.Framgångsrika förhandlingar om ökade medel förregionalpolitiska åtgärder från EG:s strukturfonderhar också avslutats. De regionala tillväxtavtalen, somregeringen har tagit initiativ till, innebär också enviktig kraftsamling för att bättre utnyttja befintligaresurser, inte minst för småföretagsutveckling.De direkta företagsstöden inom regionalpolitikenses nu över av den regionalpolitiska utredningen. Denska främst lämna principiella förslag till eventuellaförändringar av t.ex. användningen av investerings-stöd eller driftstöd, bidrag eller lån i samband medinvesteringar. Här ska den beakta , som ju bl.a. begränsar möjligheterna att lämnastöd som snedvrider konkurrensen. I detta samman-hang ska utredningen också beakta företagsstödensroll för möjligheter att attrahera utländskadirektinvesteringar. Utredningen ska också övervägaom det finns andra åtgärder som kan underlätta nä-ringslivets utveckling i särskilt utsatta områden.Vad gäller företagsstöd i allmänhet har regeringennu fått ett nytt underlag genom den utredningsrapport,Statens åtgärder för fler och växande företag, somnyligen överlämnats till . Rege-ringen kommer att lägga fram förslag med anledningav det här på bord under innevarande år.Anf. 140 ():Fru talman! Jag tackar för svaret! Bakgrunden tillatt jag har skrivit den här interpellationen är natur-ligtvis hur det ser ut i det här landet. Tillväxten ärväldigt olika om man jämför glesbygdslän med stor-stadsområden.Vi har många bruksbygder där det tar väldigtlång tid att genomföra den viktiga strukturomvand-lingen. De behöver hjälp att göra det. Där är satsningpå småföretag oerhört viktigt. Det är bakgrunden.Mona beskrev i svaret samspelet mellandet vi kallar stora och lilla regionalpolitiken, somockså är väldigt viktigt. Naturligtvis ska vi satsa påinfrastruktur, arbetsmarknadsfrågor och liknande.Men det ska i någon mening kombineras med att vihar direkta satsningar inom ramen för lilla regional-politiken.Häromdagen tecknades tillväxtavtalen runtom ilandet. Den delen inom lilla regionalpolitiken spelaren viktig roll. Det handlar om att utnyttja resursernapå ett bättre sätt. Det har också påpekathär.Problemet för dagen är de omstruktureringspengarsom kommer att användas till omstrukturering avförsvaret. Det kanske kan hämma vissa regioner somhar sett att de har fått pengar indragna.