prot · GN0991 · 2000-04-04 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:91Tisdagen den 4 aprilKl. 14.00 - 16.2218.00 - 18.34Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 29 mars.2 § Meddelande om frågestundTalmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsrådnärvara:Justitieminister , kulturministerMarita , socialminister , stats-rådet och statsrådet § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1999/2000:308Till riksdagenInterpellation 1999/2000:308 av () om jämställdhetsarbetet i utrikespolitik.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 12 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor.Stockholm den 27 mars 2000UtrikesdepartementetAnna LindhInterpellation 1999/2000:318Till riksdagenInterpellation 1999/2000:318 av () om sanktionerna mot Jugoslavien.Interpellationen kommer att besvaras fredagenden 12 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresor.Stockholm den 30 mars 2000UtrikesdepartementetAnna LindhInterpellation 1999/2000:314Till riksdagenInterpellation 1999/2000:314 av () om rätten till familjeåterförening.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 april 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 29 mars 2000UtrikesdepartementetMaj-Inger KlingvallInterpellation 1999/2000:316Till riksdagenInterpellation 1999/2000:316 av Skånberg(kd) om bistånd till utvecklingsarbete i Kongorepub-likerna.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 april 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 29 mars 2000UtrikesdepartementetMaj-Inger KlingvallInterpellation 1999/2000:317Till riksdagenInterpellation 1999/2000:317 av () om insatser i respektive Kongo-Brazzaville.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 april 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 29 mars 2000UtrikesdepartementetMaj-Inger KlingvallInterpellation 1999/2000:319Till riksdagenInterpellation 1999/2000:319 av () om och Kongo-Brazzaville.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den25 april 2000.Skälet till dröjsmålet är utlandsresa.Stockholm den 3 april 2000UtrikesdepartementetMaj-Inger KlingvallEnligt uppdragDag KlackenbergExpeditionschefInterpellation 1999/2000:306Till riksdagenInterpellation 1999/2000:306 av om skatt på avfallsförbränning.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den16 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor inom ochutom landet.Stockholm den 29 mars 2000MiljödepartementetKjell LarssonEnligt uppdragKathrin FlossingExpeditions- och rättschefInterpellation 1999/2000:299Till riksdagenInterpellation 1999/2000:299 av ()om vård av egna barn i hemmet.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den4 april 2000.Skälet till dröjsmålet är stor arbetsbelastning,budgetarbete och budgetförhandlingar.Stockholm den 24 mars 2000FinansdepartementetBosse RingholmEnligt uppdragNils DexeInterpellation 1999/2000:315Till riksdagenInterpellation 1999/2000:315 av () om avgifter.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den9 maj 2000.Skälet till dröjsmålet är stor arbetsbelastning ochutlandsresorStockholm den 28 mars 2000FinansdepartementetBosse Ringholm4 § Svar på interpellation 1999/2000:236 ominterneringsläger under andra världskrigetAnf. 1 Vice statsminister ():Fru talman! har frågatstatsministern dels om han är beredd att medverka tillatt förhållandena kring de svenska interneringslägrenklarläggs så att vi får veta motiven för lägrens upp-rättande, vem eller vilka som fattade besluten ochvilka urvalskriterier som användes för att placeramänniskor dit, dels om han kommer att medverka officiell ursäkt till dem som drabbades. Interpella-tionen har överlämnats till mig.Regeringen har besvarat frågorom att ge upprättelse av eller utröna sakförhållandenakring dem som under inkalladestill värnpliktstjänstgöring i särskilda arbetskompanier.Jag vill därför inleda med att hänvisa till svaret påfrågorna 1997/98:106 från till Björnvon , 1995/96:416 från tillThage G samt 1986/87:281 från Karl-ErikPersson till samtliga frågesvar hänvisas till regeringens be-slut av att avslå en framställning omen särskild utredning om omständigheterna kringarbetskompanierna. I motiveringen till sitt beslutframförde regeringen följande:"Besluten att inrätta särskilda enheter för värn-pliktiga som bedömdes kunna skapa oro genom tillexempel agitatorisk verksamhet vid de reguljära för-banden hade sin bakgrund i då rådande uppfattningarom vad som utgjorde hot mot landet. Strävandena atthålla utanför kriget sattes före individensrättssäkerhet på grunder som inte skulle anses god-tagbara i dagens samhälle. Den tillgängliga doku-mentationen visar också att kommenderingen avvärnpliktiga till arbetskompanierna i alltför mångafall skedde efter bristfälliga utredningar.Det är emellertid inte meningsfullt att nu granskaförhållandena i syfte att fåunderlag för uttalanden om lämpligheten av vissaåtgärder. Detta gäller särskilt som det måste varapraktiskt omöjligt att efter så pröva om uttag-ningen av värnpliktiga till arbetskompanierna i detenskilda fallet haft fog för sig utifrån vad som kundeanses rimligt . "har också behandlat frågan. Vidriksmötet /88 avslog ett motionsyr-kande av m.fl. om upprättelse av depersoner som internerades i arbetsläger under andravärldskriget. ansåg att det efterden långa tid som förflutit inte var meningsfullt attvidta åtgärder för att utreda påtalade förhållanden.Jag delar den bedömning som regeringen ochriksdagen tidigare gjort.Jag vill också framhålla att regeringens tidigarehållning i frågan inte inneburit att vi saknar kunska-per om omständigheterna kring arbetslägren. Rege-ringen gav historikern till-gång till allt väsentligt hemligt material om arbets-kompanierna för vetenskaplig forskning. sina forskningsresultat i boken . lämnar i boken en uttömmande redogö-relse för bakgrunden till arbetskompaniernas till-komst, rekryteringsprinciperna, tjänstgöringen vidkompanierna, den allmänna debatten om dessa,statsmakternas åtgärder m.m.Att frågan så grundligt har blivit belyst är enligtmin uppfattning ytterligare ett skäl till varför rege-ringen eller inte nu bör ta initiativ till ensärskild statlig utredning. Jag vill därtill framhålla attde handlingar om arbetskompanierna som tillgång till är belagda med sekretess.Anf. 2 ():Fru talman! Jag tackar för svaret från statsrådetLena . Några synpunkter kan anläggaspå svaret. Motivet för att i skapa särskildainterneringsläger för vissa värnpliktiga sades vara attde senare annars bedömdes kunna skapa oro genomt.ex. agitatorisk verksamhet vid de reguljära förban-den. Detta motiv för att flytta vissa av de värnpliktigatill interneringsläger har aldrig delgivits dem, varkenföre eller efter lägrens existens. Inget annat motiv harheller angetts till dem det berör. Ingen dokumentationöver deras påstått orosskapande verksamhet har pre-senterats. Ingen av de internerade har fått officiellaanmärkningar över sitt uppträdande som värnpliktiga.Tvärtom hade flera av dem förtroendeuppdrag, t.ex. iform av valda batteriombud.Det som skapade oro var snarare den svenska mi-litärledningens eftergivenhet i förhållande till , vilket ledde till att effektiviteten vad gälldeambitionen att försvara svenska militära intressenkunde ifrågasättas.I svaret erkänns att individers rättssäkerhet under-ordnades strävandena att hålla utanför krigetpå ett sätt som inte skulle vara godtagbart i dagenssamhälle. Detta erkännande är relevant. Får männi-skor aldrig någon officiell förklaring till varför deplacerades i interneringsläger, har de ingen möjlighetatt försvara sig eller överklaga beslutet. Därför är detrimligt med en ursäkt till dem som ännu är i livet. Attlång tid har förflutit är inget hinder för att frambringaen ursäkt till dem som tvångssteriliserades eller tillsamer som utsatts för maktövergrepp och borde följ-aktligen inte heller vara något hinder beträffande demsom placerades i läger under andra världskriget.Statsrådet säger att det inte ärmeningsfullt att nu granska förhållandena under bör-jan av . Detta är ett märkligt påstående medtanke på vad statsminister yttrade idenna kammare för inte särskilt sedan.I samband med fick vi redapå att alla stenar skulle vändas och att det som händeunder skulle upp i ljuset. Den avregeringen initierade kampanjen i skolorna går underbeteckningen Levande historia. För att förhindratillväxten av nazistiska rörelser och minska risken föratt individers rättssäkerhet blir satt på undantag måstedet enligt min mening vara högst meningsfullt attgranska förhållandena under början av 1940-talet.För att en granskning ska komma till stånd är detnödvändigt att regeringen häver sekretessen kring dehandlingar som är aktuella i sammanhanget. Så harskett i , i och i flera andra av ländernai . Ska historiker och andra kunna granskaunderlaget för upprättande av interneringsläger förantifascister måste de få ta del av de utredningar somföregick urvalet av vem som skulle placeras där. Atten sådan dokumentation finns framgår av det svar jagerhållit.Det erkänns att kommenderingen av värnpliktigatill arbetskompanier i alltför många fall skedde efterbristfälliga utredningar. Dessa utredningar fick KarlMolin aldrig se när han skulle granska källorna i sittavhandlingsarbete om de svenska arbetskompanierna.Därför frågar jag statsrådet omregeringen nu är beredd att släppa sekretessen över deutredningar som refereras till i svaret.Fru talman! Till slut hävdar jag att frågan om detär meningsfullt att granska förhållandena i sambandmed interneringslägren borde få besvaras av dem detgäller. Sju av de tio som förra gången skrev till rege-ringen med krav på en upprättelse har avlidit. Fördem som finns i livet är det fortfarande me-ningsfullt att få reda på vilka förhållanden som leddetill att de placerades i läger och sedan fick gå med enstämpel resten av livet.Anf. 3 Vice statsminister ():Fru talman! Först vill jag säga att min uppfattningär att det material som finns att tillgå också är offent-ligt. Det är den uppfattning jag har fått när vi harfrågat om detta. Sedan vill jag återigen betona atthandläggningen kring arbetskompanierna visade storabrister. När man säger det är det också en sorts er-kännande. Det uttalades redan år 1985.Med reservation för de brister som fanns och hurutredningarna var måste man också komma ihåg ivilken situation landet befann sig. Det pågick krigruntomkring oss. Vi var i en krigssituation. De somdå var verksamma kände sig naturligtvis potentiellthotade. Att då värna landets inre säkerhet var viktigt.Många av dem som placerades i dessa läger varmedlemmar i föregångare Sverigeskommunistiska parti, SKP. Det var ett parti som hademycket nära kontakt med kommunis-tiska parti. Det finns många uttalanden. Jag kan ta ettfrån Ny Dag, . Där säger man i decem-ber 1939 om de sovjetiska truppernas försök att inva-dera vårt grannland : "I representerarsovjettrupperna en fri finsk folkrepublik omfattandede finländska och karelska folken, i verklig meningdemokratiskt styrelseskick".Jag tycker inte att det är helt underligt att svenskamyndigheter ifrågasatte lojaliteten hos en hel del avde personer som var engagerade i det parti som ärföregångaren till dagens vänsterparti.Anf. 4 ():Fru talman! Tack för svaret. Jag undrar om det harfattats något nytt beslut om hävande av sekretess. Deutredningar som refereras till här i svaret har ingahistoriker fått ta del av, dvs. som gäller urvalet. Vemplacerades i läger, och på vilka grunder?Fru talman! Jag hör nu att motivet skulle vara attdet rörde sig om medlemmar i före-gångare, kommunisterna. Finns detnågon förteckning som anger att detta är motivet föratt placera människor i läger? Jag har inte sett någonsådan förteckning, och de historiker jag har talat medhar heller inte sett någon sådan förteckning. Det ärväldigt intressant om det finns en sådan.Däremot tror jag att det är rätt rimligt att man närdet gäller det urval av individer som placerades iinterneringsläger - särskilt som deras nordiska mot-svarigheter ledde till att människor senare skickadesvidare till Nazityskland - får reda på vad de är ankla-gade för, att det finns någonting i deras gärningar somkan motivera att man med hänvisning till rikets inresäkerhet placerar dem i läger. Det ska noteras att detinte fanns en enda nazist i något av dessa läger. Detsom de internerade hade gemensamt var att de varantifascister, ingenting annat.När det gäller erkännande har det inte framförtsnågon ursäkt till dem som placerades i läger - enligtmin mening på orättmätig grund. Inget svar harkommit vare sig från regeringen eller från någonannan till dem som är i livet.Anf. 5 ():Fru talman! Jag delar i huvudsak synen i det svarsom har givits här av vice statsministern. Jagförstår i och för sig interpellationen. Vänsterpartiethar behov av att köra med taktiken: Anfall är bästaförsvar, med tanke på den debatt om partiets före-gångare som finns i dag.Däremot anser jag att det inte finns något skäl att idetalj gräva 50, tillbaka i tiden. Vi kan lära ossav misstagen. Men jag tror inte att vi vinner någon-ting på att gå in och gräva. Vi såg i TV för någon tidsedan några äldre gentlemän som påstod sig ha gjorttjänst hos i . De hade fel på datum,årtal och allting. Det är närmast pinsamt när man skaanvända sådana som referenser.Det pågick ett krig runtom i vår omvärld. Vi hadeen statsminister som faktiskt blåljög svenska folketrakt upp i ansiktet när han sade: beredskapär god. Det var den inte. Det vet alla som har denminsta kännedom. Det var inte sant.Det handlade i det läget om s.k. femtekolonnaresom man misstänkte, ibland på goda grunder, kundeställa till skada. Jag tror att samma sak kan händaigen om samma elände skulle hända utanför Sverigesgränser.Fru talman! Det är inte därför jag har begärt ordeti den här debatten. Jag tycker att interneringslägrenvar lite ensidigt befolkade. Vi hade, såvitt jag förstått,betydligt fler nazister i . De kom inte till ar-betskompanier. De satt inte i några interneringsläger.Varför? Kan det beror på det man har sagt, att demänniskorna hade höga positioner i vårt samhälle?Det var otänkbart att röra dem.Jag har inga barn vare sig med kommunister ellernazister. Men den svenska aktiviteten vid den tidenlämnar mycket övrigt att önska. har jag sagt inte ska gräva i historien. Men det skulle ändåvara intressant att få höra varförregeringen, eller samlingsregeringen, visade en sådanbrist på aktivitet när man ensidigt "bara" burade inkommunister medan man i praktiken lät nazister fålov att härja fritt.Nu var de väl inte några klockrena nazister. Detvar personer som förmodligen vände kappan eftervinden. De kände på sig att kanske skulle vinnakriget. Man ändrade väl uppfattning efter Stalingrad.Om man hade någon hjärncell kvar ändrade manframför allt uppfattning när man fick reda på vadnazismen innebar i form av koncentrationsläger ochförintelse.Jag kan ändå inte komma ifrån att det känns litetrist som demokrat att se att agerandet endast drabba-de kommunisterna. Det borde i lika stor omfattningha drabbat även dem som sympatiserade och ageradeför nazismen.Anf. 6 Vice statsminister ():Fru talman! Först vill jag vända mig till KarinSvensson . Utan att ha detaljkunskap i dessautredningar - det tror jag inte att någon av oss har -är min uppfattning att det som finns av materiel gårdet att forska på och få studera.Detta är ju inte beroende av några listor, eller påpartitillhörighet i sig. Enligt vad som har framkommitvar det lojaliteten hos individerna som man utgickifrån när man placerade unga män i de här kompani-erna i stället för annan värnplikt.Jag erkänner gärna - det är lätt att säga nu - att deutredningar som gjordes var bristfälliga. Många avdem som sattes i lägren hade en kommunistisk ideo-logi eller bakgrund - det vet vi. Men det var inte barasådana - det fanns andra också.Men jag håller med båda talarna här om att det ihistoriens ljus är lite underligt att det var så få nazis-ter som på samma sätt var föremål för myndigheter-nas hantering under den här tiden.Jag tycker att det är en väldigt viktig fråga, ochdär har vi mycket som man bör titta på. Det gäller detofficiella förhållande till Nazityskland ochtill nazismen i . Jag är glad för att det just nupågår forskning om exempelvis nazismen och densvenska officerskåren. Vi är beredda att lägga merpengar på den här typen av forskning så att vi fårdetta belyst ytterligare. Jag tycker förvisso att det börske.Anf. 7 ():Fru talman! Nej, jag påstår inte att jag är expert pådetta. Men jag har skrivit en tiopoängsuppsats i histo-ria om förhållandena i interneringslägren, och dåförsökte jag via att få reda på de källorsom var grund för uttaget till interneringslägren - ochde är sekretessbelagda fortfarande. Det utgör ett hin-der för att granska förhållandena. Det hjälper inte attanslå mer medel om man inte kommer åt källorna, såatt man på det viset får utrett på vilka grunder männi-skor placerades i lägren.Jag tycker att den här diskussionen är högst me-ningsfull. Jag tror nämligen att statsrådet och jag är överens om att vi måste stävja attdenna typ av förhållande uppkommer . Dåär det högst meningsfullt att vi öppnar, släpper in alltljus och vänder alla stenar - som statsministern ut-tryckte det. Vi måste göra upp med vårt förflutna. Detgäller oss i - vi har försökt att bringaordning och göra upp med vårt förflutna eftersom viockså har anledning att göra detta. Men det gäller intebara oss. Det gäller även Socialdemokraterna ochandra partier, om vi tillsammans ska kunna försvarademokratin och se till att individers rättssäkerhet intesätts ur spel. Tack för ordet!Anf. 8 ():Fru talman! Jag ska inte lägga mig i regeringsun-derlagets eventuella förflutna i någon del.Men jag vill ändå säga att det faktiskt hedrar bi-trädande statsministern att hon står i ocherkänner att behandlingen var något ensidig. Jagtycker att både kommunism i praktiken och nazism ärvedervärdiga ideologier. I praktiken handlar det baraom gradskillnader i helvetet. Men jag tycker att det ärviktigt att vi får reda på varför.Det pågår undersökningar, säger biträdandestatsministern, om t.ex. den svenska officerskårensroll under . Jag vill betona att jagtror att majoriteten av svenska officerare var lojalamot . Men det fanns andra, och tyvärr i ettantal som gör att man kan bli förvånad över den ensi-dighet som den dåvarande regeringen, och senareäven samlingsregeringen, det måste jag erkänna, stodför när man ensidigt internerade bara kommunist-sympatisörer. Det fanns bevisligen i offentli-ga möten där nazister pratade för sitt, och berättadehur man skulle ta makten i Sverige.Jag är glad om jag i den här debatten i alla fall ab-strakt har kunnat få igenom att även dessa saker kanha ett visst historiskt intresse.Anf. 9 Vice statsminister ():Fru talman! Jag tror alldeles säkert att vi kan läramycket av historien. Vi kan lära både på det sättet attvi får erfarenhet av hur myndigheterna hanterade enmycket svår situation, som det naturligtvis var underandra världskriget, när man kunde ifrågasätta lojali-teten hos en hel del människor med utrerade stånd-punkter. Det gällde både kommunistiska och nazistis-ka sådana, som vi har diskuterat här.Men jag tycker också att vi ska lära av historienpå det sättet att för sin del tittar på sinhistoria. Detta har ju ett ursprung någonstans, nämli-gen i det att det gick att ifrågasätta många kommu-nisters lojalitet. Hade vi ett parti som representeradenazismen skulle jag säga samma sak, men det har viju tack och lov inte i den svenska . Men detfinns ju andra yttringar av den, och därför finns detsärskilda skäl att titta på nazismen forsknings-mässigt. Jag tror att vi allihop behöver denna ytterli-gare kunskap om situation.Jag vill försäkra er om att mycket mer material ärtillgängligt än vad man i allmänhet tror, även mer änvad forskare tror. Jag tror att t.o.m. hadefel angående detta, om att det inte var öppet. Jag villrekommendera att gå tillbakaoch själv titta i handlingarna, så ska hon finna attdetta faktiskt är öppet.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1999/2000:275 omansvarsfördelningen inom Näringsdepartemen-tetAnf. 10 Vice statsminister ():Fru talman! har frågat stats-ministern dels vilka organisatoriska förändringar hanär beredd att vidta för att få en snabbare och effekti-vare handläggning av frågor,dels om han är beredd att bryta ut de många viktigakommunikationsfrågorna och låta dessa antingenhandläggas av ett särskilt statsråd inom befintligtnäringsdepartement eller ett självständigt kommuni-kationsdepartement. Interpellationen har överlämnatstill mig.Samma frågor ställde tillstatsministern i en interpellation i december 1999.Frågorna besvarades på statsministerns uppdrag avnäringsminister 7 kap. 1 § regeringsformen sägs att det för be-redningen av regeringsärenden ska finnas ett rege-ringskansli och att det i detta ska ingå departementför skilda verksamhetsgrenar. Regeringen fördelarärendena mellan departementen.Min bedömning är, vilket också framgår av BjörnRosengrens svar till , att det nyaNäringsdepartementets organisation på ett bättre sättän tidigare ger möjlighet till samordning och samver-kan mellan olika politikområden, och att resursernapå de olika områdena används på ett mer effektivt sättän tidigare. Inom regeringen och i idess helhet pågår också ett kontinuerligt arbete meduppföljning av gjorda insatser och en diskussion omhur bör organiseras för att på bästasätt ta till vara de fördelar med det nya departementetsom jag har nämnt.Anf. 11 ():Fru talman! Jag vill tacka vice statsminister för svaret. Det är ganska naturligt attjag återkommer med en interpellation. Detta är näm-ligen en fråga som lättare går att diskutera med rege-ringschefen eller biträdande regeringschefen än medBjörn eftersom frågan berör honom.Näringsdepartementets brister i sättet att fungeratycker jag mer är ett bekymmer för regeringschefen,som varit pådrivande i att sammanföra kommunika-tions-, arbetsmarknads- och näringspolitik i ett endadepartement. De här tre områdena har under i stortsett hela efterkrigstiden varit organiserade i tre de-partement.Enligt min mening finns det ingen människa föddsom tillsammans med ett biträdande statsråd klarar avarbetsmarknad, regionalpolitik, näringspolitik, ener-gipolitik, järnvägar, vägar, sjöfart, luftfart och det nyaIT-området, som fullständigt exploderar och därmedställer krav på en ökad politisk uppmärksamhet.I departementet finns också många av de storastatliga företagen som SJ, Posten och , och enlång rad myndigheter som dessutom kräver tid ochengagemang.I som det nu är utformatfinns det inbyggda konflikter som inte är bra. BjörnRosengren ska som företrädare för ägaren, staten,tillvarata de statliga företagens intresse vad gällermarknad och utveckling. Parallellt med detta åvilardet honom och hans departement att med hjälp avbl.a. konkurrensverk och post- och telestyrelse verkaför att det råder konkurrensneutralitet mellan Postenoch andra privata postföretag. Han ska se till att såda-na principer läggs fast, och att enskilda mobilföretagkan verka på samma villkor som Telia.Ett exempel på att sitta på två stolar iNäringsdepartementet kan man se i hanteringen avden privata tågoperatören Sydvästens upphandling avVästkustbanan. Där gick regeringen ut redan i slutetav , innan Sydvästen ens hade kunnat startaverksamheten, och sade att Sydvästens trafikerings-rätt skulle återgå till SJ. Detta är inte bra.Det som bekymrar mig mest är ändå de ständigadröjsmål och senfärdigheten som präglar departement. har hanlovat den svenska åkerinäringen bättre konkurrensbe-tingelser gentemot utländska åkare. Just nu finns detett kort avsnitt betecknat m.m. i en SJ-propositionsom gäller en av våra mest arbetskraftsintensiva bran-scher. Det är inte heller bra.IT-propositionen blev försenad flera månader.Löften gavs, och löften bröts.