prot · GN0983 · 2000-03-22 00:00:00 — Havsfisket i skerpå blandbestånd och det går inte att spara eller undvi-ka den vilda laxen. Vildlaxen har minskat kraftigt.Från att ha utgjort cirkahälften av all lax i utgör den endast ca10 % av det totala beståndet.Med hänsyn till att det sägs att försiktighetsprin-cipen ska gälla borde kvoterna i minska ochlaxfisket i uppväxtområdena upphöra.Fru talman! Våra grundområden är utomordentligtviktiga för torsk, flatfisk, ål, havsöring och ett antalandra arter. I dessa viktiga grundområden sker ofta ettomfattande nätfiske. I dessa nät skadas och dör mas-sor av fisk som inte håller minimimåtten eller somfångas . Många av våra grannlän-der har restriktioner för nätfiske. Restriktioner ut tilltre meters djup borde finnas. Om detta skulle kunnavara tillräckligt för att skydda grundområdena får,anser vi, fortsatta utredningar påvisa. Man blir verkli-gen oroad då man ser hur effektivt näten sätts ut föratt täppa till bäck-, å- och älvmynningar. Eftersomfiske kan innebära en risk för miljöpåverkan måstedet övervägas om fler särskilt skyddsvärda områdenbehöver skyddas helt eller delvis från fiske.Fru talman! Givetvis står vi i bak-om samtliga våra reservationer men för tids vinnandeyrkar jag bifall enbart till reservationerna 2 och 4.Anf. 225 ():Fru talman! Det är roligt att en gång få konstateraatt vi är ganska överens. Vi är överens om att vi skaha ett ekologiskt hållbart fiske. Det innebär anpassadefångstkvoter och selektiva fiskeredskap. Men att vi äröverens innebär inte att det saknas reservationer. Detfinns åtta reservationer. står bak-om två av dem, nämligen reservationerna 7 och 8. Jagyrkar bifall till reservation 8. Dessutom har vi krist-demokrater ett särskilt yttrande. Vi står också bakomutskottets tillkännagivande om att en kartläggning börske av det fria handredskapsfisket längs våra kusteroch i våra fem största sjöar.Carl G framhöll här att det fria fisket harkonkurrerat med yrkesfisket. Utskottet konstaterar attsportfisket har ökat kraftigt och att fisketurismenlokalt troligen kan ge jobb och inkomster av lokaltbetydande omfattning. kräver det fiskevård.Därför måste det ges möjligheter att skapa fiske-vårdsområden längs kusterna och i dessa sjöar.Jag har utgått från att det fria handredskapsfisketska ges utrymme även i fortsättningen. På ,där jag bor, har handredskapsfisket alltid varit fritt.Det är ett familjenöje och en symbol för fritid ochfrihet. Därför var uttalande en tröstför mig - att motionärerna i första hand avser ost-kusten och de fem största sjöarna. Ostkusten har juhaft för vana att ha inskränkt fiske.Vår reservation avser strandskyddet, som också nämnde. Strandskyddet kan förhindraen utveckling av näringslivet vid kusterna. Vi behö-ver en levande kust och ett levande näringsliv. Fis-keturismen kan kräva t.ex. att man uppför stugor ochbryggor och har en camping. Tillgängligheten kansnarare, som sade, ökas.EU:s fiskestöd avser bl.a. att stödja en utvecklingav det småskaliga kustnära fisket. Det är det fisketsom har minskat mest, med en åtföljande minskadberedningsindustri. Men fisket får inte hota återväx-ten. Trålfiske med fartyg på över 20 meters längd ärfr.o.m. förbjudet innanför baslinjen ivissa skärgårdsområden och det är bra.Idéer har uppstått om lokal kustförvaltning inomvissa områden. Syftet är att skydda växt- och djurliv idet kustnära havet, till gagn för ett uthålligt fiske, ochockså att kunna hålla de mindre fiskelägena levande.Sådan förvaltning kräver att lokala fiskare och andraboende samt naturvård, föreningar och myndigheterkommer överens om hur vatten och kust ska förvaltasinom det området.Vi kristdemokrater önskar en utredning om till-lämpligheten beträffande sådan lokal kustförvaltning.Men sådan förvaltning är, har jag förstått, inte lätt-köpt. I har man nu beträffande Limfjordenkommit fram till ett avtal; detta resone-rande. Men själva processen har också sitt värde. Denger medvetenhet och ökad förståelse mellan olikaintressegrupper.Fiskelaboratoriernas ekonomi är osäker. Det är enmycket varierande och framför allt splittrad finansie-ring, som utskottet konstaterar. Laboratorierna hardärför svårt att behålla sin personal. Den landbasera-de delen av verksamheten består mest av monitorun-dersökningar. Det betecknas i inte som forsk-ning. Därför utgår inga svenska medel till eventuellmedfinansiering av EU-stöd. Man missar alltså EU-stöd som man annars kanske kunde få.I betänkandet berörs också fiskare som kommer ikontakt med stridsmedel som blivit kvar i havet.Också berörde det. Utskottet hänvisartill att incidenterna är få och att skada till följd avsådana stridsmedel senast inträffade . Men detanses allmänt att förekomsten av sådana stridsmedel ihavet är riklig. Olycksrisken anses öka med åldrandetav dessa stridsmedel. Fångsten blir förstörd. Redska-pen går sönder. Stridsgas kan utvecklas.Drabbade fiskare har i varje fall hitintills inte fun-nit samhällets åtgärder tillfredsställande beträffandesådana olyckor; detta trots utskottets hänvisning här.Det är dock en förbättring att en ny saneringsstationanläggs i Karlskrona.Utskottet hänvisar till försäkringslösningar i öv-rigt men man bör då också undersöka om detta överhuvud taget är möjligt. Enligt vår mening måste detvara ett övergripande samhällsansvar att garanteraersättning till yrkesfiskare som drabbas.Anf. 226 ():Fru talman! Jag tänkte i den här debatten ta uppett par saker i betänkandet som jag tycker att det finnsskäl att särskilt ta upp. Men först konstaterar jag attyrkesfisket, som bekant, fortfarande utgör en viktigsysselsättningsbas i många kust- och skärgårdsområ-den.Den del av kusten som fortfarande uppfattas somen levande skärgård har en gång kommit till genomen månghundraårig fiskeverksamhet och kringliggan-de verksamheters utveckling. Det är alltså verksam-heter och företagande med direkt koppling till havetsom skapat förutsättningar för ett aktivt och levandesamhälle. Det är det som många besökare också kän-ner som det mest naturliga att möta när man når densvenska kusten.Havet som fiskets inkomstkälla döljer emellertidmånga miljöproblem som både är nya försyndelservia utsläpp och gamla som legat påhavets botten genom kanske dumpning. Det är pro-blem som yrkesfisket drabbas av när fångsten blirförstörd och redskap går sönder.Här finns inget godtagbart försäkrings- ellerersättningssystem för förlorade inkomster. Jag vet,jag har tagit reda på det, att regeringen låtit utredaden här frågan. Men enligt vad jag har blivit under-rättad om har t.ex. Statskontoret föreslagit att det äryrkesfiskarna själva som ska se till och se över sittförsäkringsskydd och nyttja de möjligheter som finnsinom de kommersiella försäkringarnas ram. Skulledet emellertid kvarstå några kostnader föreslår nämn-da statskontor att en statlig försäkring via en fond skaansvara för kvarvarande ersättningskrav.Det är anmärkningsvärt att regeringen vidhålleratt en näring som absolut inte har något ansvar fört.ex. de dumpade stridsmedel som vi vet finns ochandra historiska miljösynder trots allt ska drabbasekonomiskt av dessa miljörelaterade driftstörningar.Det måste vara ett övergripande samhällsansvar somhär garanterar ersättning till fiskarna, som drabbas avdessa miljörelaterade driftstörningar. Yrkesfiskarebör enligt min mening erhålla, kanske i likhet med detdanska systemet, ersättning för den förlorade fångstenoch de trasiga redskapen.Med detta vill jag, fru talman, yrka bifall till re-servation 7.Så över till en annan sak som jag också tycker ärangelägen att tala om i det här sammanhanget. Det rörredan omnämnda strandskyddet. De regler som regle-rar den här saken finns stadgade i . Defyller en viktig funktion i att bevara demöjligheter som vi allmänt känner som att bada ochidka friluftsliv inom strandområden som vi har till-förskansat oss som allmänhet genom den s.k. alle-mansrätten. Strandskyddet kan även, särskilt i tätbe-folkade områden, ha en betydelse för den biologiskamångfalden, alltså det djur- och växtliv som vi allavärnar.Men är som bekant ett stort land där be-folkningen är mycket ojämnt fördelat över landetsyta. Det uppenbara behov som vi kan se av ett starktstrandskydd i t.ex. det här området, alltså Stockholmsskärgård, eller på delar av den svenska , ärinte lika uppenbart när man kommer till mer glesbe-folkade delar av vårt land, som vi alltså har storaområden av. I dessa områden tycker jag och vi iCenterpartiet att det omnämnda strandskyddet kanvara ett hinder för en önskvärd utveckling av densvenska landsbygden, skärgården och de kustnäraområdena, med andra ord de glesbefolkade områden ilandet som behöver ett tillskott av verksamheter föratt kunna utvecklas.Därför tycker jag att det finns anledning att över-väga om inte reglerna för strandskydd på något sättbör ses över och göras mer flexibla utifrån regionalaoch lokala behov och förutsättningar.Jag tycker alltså att lagstiftningen rörande strand-skyddet bör förändras så att de nu gällande reglernakanske utgör grunden ändå men att dessa komplette-ras med en möjlighet till lokal anpassning, vilkenskulle kunna utövas i de sedan några år tillbakalagstadgade kommunala översiktsplanerna och själv-klart efter samråd med myndigheter som har att beva-ra och bevaka de nationella riksintressen som vi har.Jag tycker att jag har settett något vaknat intresse för den här frågan bland desocialdemokratiska företrädare som finns i de olikautskott som diskuterar den här saken. Jag skulle viljarikta en fråga till utskottsmajoritetens företrädare härom det nu inte är dags ändå att göra någonting åt denhär saken, som jag tror skulle kunna bli till stort gagnför svensk landsbygd inkluderande de kustnära områ-dena och skärgården.Jag vill med detta i likhet med tidigare talare yrkabifall till reservation 8.Anf. 227 ():Fru talman! I det här betänkandet behandlar vimotionsyrkanden som i huvudsak är inriktade på ettlångsiktigt hållbart nyttjande av naturresurserna isamband med fiske.Behandlingen av motionerna från utskottet är bra,och därför kommer jag, fru talman, att begränsa migtill att kommentera två av motionerna. Den enahandlar om problemet med skador som drabbar yr-kesfisket, skador som orsakats av olika miljöproblem.Det är enligt också vår mening rimligt att fiskarnagaranteras ersättning för sådana skador.Den andra motionen handlar om inskränkning avstrandskyddet. Jag kan inte dela den syn som dentidigare talaren här gav uttryck för, att strandskyddetkan förhindra utveckling. Jag menar att vi inte ska sedet så. Det är inte heller i anda. Därförvill jag citera ur 7 kap. 16, 17 och 18 § i miljöbalkensom handlar om strandskyddet. Där sägs bl.a. attinom strandskyddsområdet får inte nya byggnaderuppföras. Man får inte ändra byggnader osv. Man fårinte anlägga andra byggnader eller anordningar somhindrar eller avhåller allmänheten från att beträda ettområde där den annars skulle ha fått färdas fritt ellersom väsentligen försämrar livsvillkoren för djur- ellerväxtarter. Man får inte vidta andra åtgärder som vä-sentligen försämrar livsvillkoren för djur- ochväxtarter.Det här förbudet gäller inte enligt 17 § byggnader,anläggningar, anordningar eller åtgärder som behövsför jordbruket, fisket, skogsbruket eller renskötselnoch som inte tillgodoser bostadsändamål. I 18 § sägs:"får meddela dispens från bestämmel-serna i 16 §, om det finns särskilda skäl. "Därför, fru talman, har jag kommit fram till att detsynsätt som ligger till grund för den här lagstiftningenär det viktigt att vi står fast vid. Där det finns skäl attfrångå det har man enligt lagstiftningen möjlighet attefter särskild prövning frångå det.Därför är det viktigt att vi inte vidtar några åtgär-der nu som luckrar upp de här bestämmelserna. Öpp-ningar finns i tillräcklig utsträckning. Det är även idet här sammanhanget försiktighetsprincipen som skagälla.Jag vill också citera några rader ur kommentarer-na till författningstexterna som rör denna fråga. "Dispens kan meddelas om en byggnad eller en an-läggning skall uppföras på en plats som är väl avskildfrån strandområdet och därför saknar betydelse förbad och friluftsliv. - - - Särskilda skäl för dispenskan vidare föreligga då en anläggning för friluftsli-vets behov inte inskränker allmänhetens möjlighet attnyttja stranden - - -. Vidare kan det finnas särskildaskäl för dispens för anläggningar som måste ligga vidvattnet - - -. "Det här talar ytterligare för att tillräckliga möjlig-heter finns att göra inskränkningar av strandskyddet ienskilda fall. De möjligheterna är tillräckliga.Jag yrkar bifall till reservation 7.Anf. 228 ()replik:Fru talman! Jag har också tolkat pådet viset.Jag har ett exempel från min hemkommun. Det äralltså som ska bevilja undantag. Detrörde sig om en avlägsen där någon männi-ska aldrig sätter sin fot. En driftig man såg att detfanns möjligheter till fiske. Han röjde på stranden,byggde en brygga och anlade några övernattningsstu-gor i vattenbrynet, eftersom sjön låg så avlägset. Mendet gick inte med på. Man tyckteinte att det skulle göras om.Reglerna behöver alltså på något sätt förändras såatt detta blir möjligt. Det skulle snarare öka tillgäng-ligheten för människor att komma i alla fall till denhär sjön, och det förhindrar inte någon.Anf. 229 () re-plik:Fru talman! Förutom att man måste utgå från för-siktighetsprincipen och tillämpa den måste man ocksåha en långsiktighet i agerandet. Till grund för strand-skyddsbestämmelserna ligger ju bl.a. långsiktigheten.Den typ av inskränkningar som vi talar om härhandlar inte bara om vilka effekter det får ochinom , utan det handlar om vilkaeffekter som det kan få på mycket lång sikt. Det kantyckas att det vore väl motiverat att göra eninskränkning. På lång sikt måste man ha ett annatsynsätt. Utan att jag känner till de speciella förhållan-den kan jag säga att långsiktigheten och försiktig-hetsprincipen gör att det förmodligen var ett riktigtbeslut.Anf. 230 ()replik:Fru talman! Försiktighetsprincipen ska givetvisråda. Men jag kan inte förstå hur detta kan ge enlångsiktig skada. Stranden växer snart igen om manvill ha den vildvuxen och stugorna tar man lätt bort.Även bryggan kan tas bort. Det gör tjuvar också.Anf. 231 () re-plik:Fru talman! Jag kan bara konstatera att det finnsmöjligheter, som jag sade tidigare, att göra inskränk-ningar. Har man inte velat göra det i det här fallet harman gjort bedömningen att det orsakar alltför storskada.Det känns tryggt med en sådan lagstiftning, tyckerjag.Anf. 232 () replik:Fru talman! Med det som citera-de är det för mig alldeles uppenbart att det som jagtalade om, nämligen kompletterande verksamhet i desvaga områdena i vårt land, förhindras och omöjlig-görs. Jag tycker att vi borde hjälpas åt och jag och fler med oss för att utveckla de byg-der som håller på att tyna bort. Ett sätt att göradet är att något liberalisera - märk ordet liberalisera -strandskyddslagstiftningen, alltså ge makten åter tillde lokala företrädarna.Min bedömning är att de lokala företrädarna alltidär bäst att bevaka intressen som kan finnas i en bygd,inte de statliga myndigheterna som befinner sig långtfrån den verksamhet och de människor som berörs.Är inte intresserad av att libera-lisera även den här lagstiftningen?Anf. 233 () re-plik:Fru talman! Nej, det är jag inte. Jag tycker att detär viktigt att vi hjälps åt för att utveckla vårt land, ochdet handlar om att utveckla alla delar av landet, inteminst landsbygden. Men det får inte ske på bekostnadav dessa omistliga värden. Det är grunden för mittställningstagande.Anf. 234 () replik:Fru talman! Anser att statligamyndigheter och företrädare är bättre skickade attbedöma vad som behövs för att en bygd ska utvecklasän vad lokala, kommunala företrädare är? Jag anseratt lokala och kommunala företrädare är bäst skickadeatt bedöma vad som behövs för att utveckla någon-ting.Anf. 235 () re-plik:Fru talman! Det vi nu diskuterar är huruvida viska be regeringen att se över gällande lagstiftning ocheventuellt förändra möjligheterna att göra inskränk-ningar i strandskyddet.När det gäller tillämpningen av lagstiftningen an-ser jag att man ska fatta beslut och göra bedömningarpå lokal nivå om det är möjligt och motiverat. Mendet är inte den diskussionen som det här i första handhandlar om, utan det här är en fråga om ifall vi skaluckra upp lagstiftningen eller inte.Anf. 236 () replik:Fru talman! Det känns lite bakvänt och lite trist attmed liberalerna diskutera en förändring aven lagstiftning som är långt ifrån liberal och somtillämpas långt ifrån liberalt.Vi har i tusentals mil av stränder. Det ärklart att det inte ska vara fritt fram över alla dessatusentals mil. Det finns motiv för att skydda en del avvåra stränder med hänsyn till den biologiska mång-falden och naturvärden som vi absolut inte vill gåmiste om.Men om vi menar någonting med att slå vakt omen levande skärgård och en levande landsbygd, dålägger tillämpningen av den gällande strand-skyddslagstiftningen hinder i vägen för en behövligbyggnation, kanske inte minst i de skärgårdar som jagtalade om i mitt första inlägg.Vi säger inte i vår reservation att lagstiftningenska ändras. Vi har sagt att om det visar sig att lag-stiftningen tillämpas på ett sådant sätt att den är tillhinder för ett värnande om glesbygd och skärgård, dåska vi ändra den.Jag har väldigt svårt att förstå att vi inte skullekunna vara överens om det behovet. Jag tror att detfinns en ökande insikt i de flesta partierna på denpunkten.Anf. 237 () re-plik:Fru talman! Frihet för det socialliberala partiethandlar också om friheten för naturen. Det är viktigtatt vi bevarar dessa värden, och det handlar alltså omlångsiktigheten. Det innebär inte inskränkningar ifriheten att bevara värdefull natur. Det är ett viktigtsynsätt från vår sida.Jag vill upprepa: Lagstiftningen ger ändå möjlig-heter att i särskilda fall göra intrång.Anf. 238 ():Fru talman! Jag vill börja med att kommentera detsom talade om.För några år sedan var debatten om den s.k. mört-skatten mycket intensiv i . Vi konstateradeatt det behövdes pengar till fiskevård. En effekt av detfria handredskapsfisket var att det inte fanns någrapengar. Det diskuterades mycket att införa en mört-skatt, dvs. en skatt på handredskapsfiske.Det var Socialdemokraterna, ochMiljöpartiet som diskuterade en sådan skatt, menförslaget rann ut i sanden eftersom det var många -även inom våra respektive partier - som inte tyckteatt det var något bra förslag utan ett ganska kontro-versiellt förslag.Men det visade i alla fall på att det fria handred-skapsfisket som har införts i de ochutefter kusten har medfört problem. Jag tycker att detär mycket bra att utskottet nu säger att man bör göraen översyn över det fria handredskapsfisket för att sevilka effekter det har fått och på vilket sätt det even-tuellt ska förändras för att vi ska få en bra förvaltningav fiskeresurserna. Naturen är inte gratis för oss män-niskor.Det visar sig allt viktigare, inte bara i utanockså i många andra länder, att få ett hållbart fiske.Det finns få resurser som har missbrukats så som justfiskeresursen världen över. Vi kan se att det faktisktär överfiskat i land efter land. Om man inte vidtarkraftfulla åtgärder kommer denna resurs inte att fin-nas kvar för kommande generationer, trots att justfisk är en mycket viktig proteinkälla för världensfolk. Det är en proteinkälla som vi måste vara räddaom, och vi måste verkligen se till att den nyttjas på ettekologiskt långsiktigt hållbart sätt.Detta är ett betänkande som baserar sig på ett an-tal motioner. Jag tänker kort kommentera några av dereservationer som har. Men först vill jagsäga någonting om reservat.Från sida menar vi att vi måste tittapå hur fisket bedrivs. Jag tycker att det är väldigt braatt det kustnära trålfisket nu uppmärksammas. Dethölls också en interpellationsdebatt här om det i slutetpå med miljöministern.Om vi nu vet att vi har en krympande fiskeresursmåste naturligtvis fisket inriktas på konsumtionsfiske- helst på ett selektivt sådant - och inte på ett indust-rifiske, som i många fall tar fisk på ett sådant sätt attvi inte får kvar en hållbar resurs.Det är också väldigt viktigt för oss från Miljöpar-tiets sida att man ser till att lokalbefolkningens möj-lighet att leva på sin näring - dvs. det kustnära fisket- inte försvinner. Vi menar att just reservatkommer in i detta sammanhang. Vi menar alltså attmarina reservat måste till. har varit dåligt påatt tillskapa reservat. Det behövs stora områ-den, så att man kan garantera att framtida fiskegene-rationer kan finnas kvar, dvs. att yngelområden skyd-das.Men det måste också finnas det vi kallar för nyck-elbiotoper i havet. Det måste finnas små, ekologisktvärdefulla områden som sparas även i havet. Det ärsjälvklart för oss när vi diskuterar skog, men det ärinte självklart när vi diskuterar havsmiljön. Det är såmycket svårare att se vad som händer i havet än vadsom sker i den terrestra miljön.Vi menar att reservat inte alls nödvändigt-vis behöver få negativa effekter för det kustnära fiskesom bedrivs av de boende i området utan snararetvärtom. Det kan ofta vara så att just inrättandet avmarina reservat innebär att de fiskare som bor ochverkar inom områdena får ett fiske som reserveras fördem, helt enkelt - ett beståndsbevarande, kustnärafiske.Från sida menar vi att det är väldigtviktigt att staten går vidare och tittar på hur vi kanbåde skapa ett ekologiskt långsiktigt fiske och skyddafiskarna och de kustnära fiskarna.Detta är nödvändigt, och det är bråttom. Vi kan seatt utfiskningen ökar även runt de svenska kusterna.Vi kan se att många arter, t.ex. torsken på ,faktiskt tenderar att försvinna.Från sida har vi engagerat oss myck-et när det gäller vildlaxen. Vi är glada att kunna kon-statera att kvoten numera har flyttats. Hälften av denkvot som fått har flyttats uppåt Norrland-skusten. Vi menar att vi måste få till ett selektivt fiskepå lax. Fisket måste bedrivas där det finns en möjlig-het att fiska den odlade laxen men spara den vilda.Det är, precis som har framförts här, omöjligt om viska fiska på blandbestånden ute i södra är egentligen konstigt att inte kan va-ra mer radikalt när det gäller denna fråga. Det ärganska få båtar som fiskar just på dessa blandbeståndi . Det finns mycket stora värden i att i stäl-let flytta fisket uppåt och också se till attsportfisket får ta en större del av kvoten. Det finnsutredningar som visar att det ekonomiskt är oerhörtmycket mer lönsamt än att fiska på blandbestånden.Jag vill yrka bifall till reservation 2.I reservation 3 tar vi upp drivgarnsfisket, dvs. detfiske som bedrivs i södra , och menar att detär olyckligt att det är så långa drivgarn. Det finns enFN-konvention som det finns undantag för när detgäller just detta fiske. Vi menar att ensidigtbör gå före och minska längden på drivgarnen räknatper båt.Jag vill också yrka bifall till reservation 3.Även i nästa betänkande som vi ska debattera,nämligen om forskning, kommer jag att diskuterafiske, för där finns vår motion som handlar om väst-kusten. Även om vi tycker att vi vet mycket i det många frågor inom fisket där kunskapenbehöver fördjupas, inte minst därför att även havet ären miljö som påverkas mycket negativt av människor.Det handlar inte bara om övergödning. Det hand-lar också om kemikalier. Vi kan se att en sjukdomsom M 74, som drabbar laxyngel och kanske ocksåtorskyngel, beror på mänsklig påverkan, dvs. på att visläpper ut många gifter. Tyvärr är det fortfarande såatt det kommer nya larmrapporter. Man hittar nyakemiska ämnen som påverkar fisket på ett negativtsätt. Detta innebär att forskningsresurserna till havoch fiske måste finnas kvar.Vi ställer oss naturligtvis bakom alla reservatio-ner, men för tids vinnande yrkar jag bifall till 2 och 4.Anf. 239 ():Fru talman! Utskottets betänkande MJU8, som vinu behandlar, innehåller 37 motioner om fiske frånallmänna motionstiden. Som sade ärde både och . Motionerna berör ihuvudsak det yrkesmässiga fisket. Det är inte så oftasom vi här i kammaren har debatter om det svenskayrkesfisket.