prot · GO0936 · 2000-11-29 00:00:00 — Det privatas andel av den totala ekonomin måsteöka för att vi ska klara de långsiktiga utmaningar somvi har att hantera, men det innebär inte att den offent-liga sektorns storlek minskar i faktiska termer utansom andel av den totala ekonomin.Fru talman! Det finns grupper vars ekonomiskastandard behöver och kan förbättras genom politiskabeslut. Det handlar om förstärkningar av pensionernaför dem som inte har någon eller som har liten ATP.Det rör skattesänkningar för låg- och medelinkomst-tagare, och det gäller åtgärder för att förbättra klima-tet för utbildning och företagande. De handlar ocksåom att långsiktigt bedriva en politik som ger mer avbeslutanderätt över den egna lönen och det egna livettill alla medborgare och om att stärka det civila sam-hällets strukturer.I alla dessa avseenden står det nuvarande rege-ringspartiet med en verktygslåda vars innehåll må-hända var lämpligt i en annan situation, men som inteduger för att lösa dagens problem.(Applåder)Anf. 6 ():Fru talman! Det kanske kan vara på sin plats attförst fördela ansvaret lite. När man lyssnar på framförallt och får man in-trycket att det är som har skapat allteländes elände som finns i samhället, men det ärväl ändå att lite överskatta hittillsva-rande betydelse i denna fråga. Det är faktiskt så attdet är den socialdemokratiska regeringen och dessmedhjälpande partier som har ett visst inflytande påden situation som vi diskuterar i dag.Det kanske vore på sin plats att man tog till sig detoch var medveten om att man har haft möjlighet attpåverka och påverkar den samhällssituation som viser - den nyfattigdom som vi faktiskt ser . Det ärsäkert möjligt att ha en del synpunkter på moderatpolitik - det har jag gärna - men ta lite ansvar, också,i regeringen och i för vad ni håller påmed!Lars vill gärna titta bakåt. Det kan mangöra. Gamla människor kan visa på hur det var förr.Jag behöver inte gå så långt tillbaka. Jag kan tittatillbaks på min egen uppväxt på i var den att vanliga människor - vanligaarbetare och vanliga småföretagare - och vanlig verk-samhet, enkelt uttryckt, kunde finnas i en sådanstadsmiljö. Det var för många, tror jag, om inte entrygg uppväxt så ändå en uppväxt där man levde inågon form av gemenskap.Det där har förändrats, och det vet många av er.När man tittar sig omkring i min gamla hembygd ser man att hantverkarna och de vanliga männi-skorna i stor utsträckning har flyttat ut. Vad vi har är"flashiga" inredningsbutiker och IT-konsulter och enverksamhet med prisnivåer som många människoröver huvud taget inte kan drömma om. Det gällerbostäderna, t.ex.Det har förändrats på något sätt. talar vi om min närmiljö. Det är likar-tat på många håll i landet. Vi har fått denna ökadeklyfta mellan människor med vanliga inkomster ochden nya överklass som man kan se har uppstått.Problemet är att många inte får del av de med-gångar som man har rätt till. Många människor har inte möjlighet att dra nytta av och få del av helasamhällets förbättrade ekonomi och utveckling. Detgäller inte minst människor med annan hudfärg - oftamed bra utbildning - som söker jobb efter jobb menaldrig får möjligheten att visa vad de går för. Dethandlar också om människor som sitter fast i ekorr-hjulet och som måste vända på varje krona för att fåihop månadsbudgeten.Ska man kunna växa tror jag att man både behö-ver trygghet och frihet. Det är alldeles uppenbart attsocialdemokratin har sprungit fel. Man förutsätter atttrygghet är viktigare än frihet, och man förutsätter attdet bara är staten som kan garantera tryggheten.Så är det naturligtvis inte. Sanningen är att det be-hövs både frihet och trygghet. Det behövs naturligtvisett grundläggande skyddsnät, men man ska ocksåsjälv med sin egen ekonomi kunna klara sin tillvaro.Det förutsätter att man sänker skatterna och ska-par ekonomiskt utrymme för dem som behöver detbäst - inte för dem som skriker högst.Men regeringen väljer i första hand att leverera tilldem som burit fram valsegrar och fortsatt maktinne-hav. Maxtaxan gynnar dem med högst inkomster.Man sänker skatter så att de som har små marginalerfår lite eller ingenting alls. Det rimmar illa med denretorik som ger uttryck för.Bo Lundgren ser naturligtvis problemet klart ochtydligt. Det är för många inte lönt att skaffa sig högrelön, eftersom löneökningen äts upp av skatt, minska-de bidrag och höjda avgifter. tror jag inte, frutalman, att moderat politik är boten för problemet.Där ser man också att skattesänkningarna ger mest tilldem som har mest, men de botar inte nyfattigdomen.Det är därför, fru talman, som vi i Centerpartietvill skapa utrymme för dem som har det svårast i dag.Vi vill se till att höja grundnivån i föräldraförsäkring-en per dag. Vi vill höja pen-sionstillskottet för de pensionärer som har lägst in-komst, och vi vill naturligtvis höja grundavdraget såatt det gynnar alla människor i samhället med lägreinkomster - inte bara dem som har de höga inkoms-terna och har sysselsättning.Jag tycker inte att det behövs ingenjörsmässigalösningar när det gäller nyfattigdomen, fru talman -nya lagar, nya regler och nya kontroller. Vi behöver trygghet. Vi behöver välfärd medpersonligt ansvar, som gör att vi alla kan växa. Det ärCenterpartiets politik.(Applåder)Anf. 7 ():Fru talman! Vi pratar om nyfattigdomen. Jagtycker att det i mycket hög grad handlar om utanför-skap och maktlöshet. Det handlar om brist på makteni sitt eget liv.Det är skönt att höra att vi kan vara överens om attdet inte var bättre . Men det som är nytt i nyfat-tigdomen är just att man inte kan göra någonting åtden. Det är svårt att vara fattig, men det är värre attinte kunna ändra på sin situation. Därför vill vi libe-raler ha en annan politik. Vi har nämligen en visionom mänsklig värdighet och vardagsmakt där männi-skor kan ha egna pengar som räcker till det viktigasteoch som också är pengar som de har tjänat själva.Den här värdigheten och vardagsmakten handlarju om mycket mer. Det handlar om att kunna be-stämma det som är viktigt för en själv, om att kunnapåverka barnens skolgång, bostadssituationen, varman ska bo, och att man ska kunna välja vad man skaanvända pengarna till och inte behöva gå med mössani hand till något socialkontor.Bakom alla statistiska siffror och rapporter omnya klyftor, ojämlikhet och låga disponibla inkomsterär det ju en hel värld av maktlöshet och utanförskap,av fattigdomsfällor och beroende och av regelverksom stänger ute i stället för att släppa in människor.Jag tror att socialdemokraterna inte bara i hög grad ärmed och orsaker det här, utan de är också oförmögnaatt göra någonting åt det. De är så fast i sina storstila-de system att de inte kan se att det i många fall är desom stänger människor ute. De har försvurit sig åtsystem som skyddar dem som finns innanför menfungerar som utslagningsmaskiner för dem som ärutanför, och de värnar politisk makt framför männi-skors egen makt. Det betyder att det blir som en fot iansiktet på dem som inte har kunnat komma innanförstaketet.Fru talman! Utanförskapet och fattigdomen går juockså i arv. Många barn och ungdomar växer upp i enmiljö där de inte ser något samband mellan arbete ochinkomst och där nästan inte någon runtomkring demhar ett jobb. Jag var med och jobbade i . Vi tog bl.a. fram boken betong.Vi kunde konstatera det som vi så lätt kunde se, näm-ligen att barn och ungdomar i de mest utsatta områ-dena har jättehöga ambitioner och drömmar, men dekan inte förverkliga dem. Då säger vi i såhär: Det är de som behöver skolan mest som måste haden bästa skolan, och det är inte så. Jag tror inte attdet finns någon annan förändring som vi talar om härsom skulle betyda mer för att bryta utanförskapet änbättre skolor. Skolan kan bli en murbräcka mot seg-regation och utanförskap, men det kräver att vi vågargöra upp med den socialdemokratiska skolpolitiken.Kravlösheten, bristen på ordning och lågt ställdaförväntningar drabbar nämligen de elever värst sombehöver skolan mest. Det här har visats bl.a. av JonasFrykman, professor i etnologi vid Lunds universitet.Han konstaterar att skolan har upphört att fungerasom en språngbräda för social rörlighet.Vi kan också konstatera att det finns många ex-empel på att det kan lyckas. I i Rin-keby har nästan alla elever invandrarbakgrund. Dehar i skolan läst 500 böcker.Jag tror att det är fler än vad de flesta av oss har lyck-ats göra, trots alla utredningar som vi håller på attläsa. De här barnen har inte bara en utmärkt svenska.De är också bättre än de flesta i matematik.En mycket stor amerikansk undersökning visarvad det är som får elever att lyckas. En slutsats är atttillgång till en bra förskola är mycket viktigare änt.ex. Det är också orsaken tillatt vi i har drivit så hårt att förskolanmåste vara öppen för alla barn, särskilt för dem sombehöver förskolan mest.En jämlik skola ger barnen de bästa förutsättning-arna för att kunna forma sin framtid. Och den vikti-gaste moroten för barnen är en förväntan om att dekan lyckas. Det ska vara krav på att de ska uppnåsaker men också en förväntan om att de kommer attlyckas. Det ska vara allmän förskola. Man ska stärkaläsningen och bryta boendesegregationen genom frittval av skola. Det ska vara magnetskolor. Man skasatsa mer på skolor i utsatta områden och ge bättrestöd till elever med särskilda behov. Det här tror jagär några av de absolut mest avgörande förändringarnaför att man ska få en ökad social rörlighet och för attbryta utanförskapet.Fru talman! Det finns många andra regelverk somska fungera som skyddsnät men som blir hinder somstänger ute. Jag tänkte ta ett konkret exempel. Det var social misär, ochde var olagliga. var ett brottsom i socialdemokraternas hade högrestraffvärde än misshandel. Den borgerliga regeringenändrade på det, och bemanningsföretagen har betyttmer än många andra förändringar när det gäller attskapa en väg in på arbetsmarknaden för människor,särskilt de med invandrarbakgrund, som harvarit utestängda.I driver det kommunala bostadsföretaget, en privat arbetsförmedling. Man hjäl-per massor med människor att få egen lön och ettvärdigt liv. Vad gör den statliga länsarbetsnämnden?Jo, man äskar pengar för att kunna konkurrera ut dethär.Fru talman! Jag tillhör inte dem som tror attsänkta skatter är den enda lösningen på alla upptänk-liga problem, men vi har världens högsta skatter, ochdet ger inte jämlikhet, men det ger höga marginalef-fekter. Vi måste få en förändring när det gäller synenpå marginaleffekter för människor med låga inkoms-ter. Det är orimligt att de som har de lägsta inkoms-terna får behålla minst pengar. Det är också en av degrundläggande orsakerna till den bristande socialarörligheten. Människor kan inte påverka sin egenekonomiska situation.Fru talman! Det finns många statistiska rapportersom kan refereras, men i grunden handlar det ommänniskor, om människors värdighet och om att fåmakten i sitt eget liv. Därför vill jag uppmana social-ministern: dogmatiken, och släpp in de ute-stängda!(Applåder)Anf. 8 ():Fru talman! "Människorna har aldrig haft såmycket pengar som men aldrig varit så fattiga. "Vad vill jag ha sagt med det lånade citatet? Jo, detrymmer en hel del dimensioner av intresse för engrön politiker, men jag förstår om det kan bli knepigtför människor med en ensidigt penninginriktad blåeller röd världsbild.Vilka är då de fattigdomsbevis som vi ser runt-omkring oss i samhället ? Det är självklartfrämst de hemlösa. skrev: "Men dessa demycket fattiga dem gör det mig ont att se." får deen skärv, om inte av , som i dikten,så i alla fall av , men frågan är vilkamekanismer som har fått dem att hamna där de är.Vi har alla i den här salen säkert noga läst väl-färdsboksluten och LO:s rapport och inser att barnen,invandrarna och de ensamstående mammorna ocksånumera rent ekonomiskt är storförlorarna och attklyftorna i , som många har vittnat om, fort-sätter att öka trots tillväxten.Men verkligt fattiga blir vi allihop, emellertid, omvi går mot en framtid utan varg, val eller flod-pärlmussla. Fattiga blir vi allihop av hundratals me-ningslösa valmöjligheter och erbjudanden från olikafondförvaltare, försäkringsbolag, leverantörer ochteleoperatörer som vi tvingas lägga energi på att hör-samma, allt medan busslinjen hemma i byn läggs nedoch de verkligt viktiga valen uteblir. Fattiga blir allasvåra barn om vi som föräldrar inte längre har råd attge dem kommunala gitarrlektioner, och utarmadekänner sig alla de människor som inte förfogar översin arbetstid och sin levnadstid utan klockas in och utpå ett stressigt lönearbete som slukar det mesta avden vakna tiden . Och fattigt är i sanningdet utbud som väller in i våra hem från TV-skärmarna. Fattiga är också de unga och gamla somsaknar ett eget starkt språk med många läckra ord attuttrycka sin vilja och sina tankar med och att erövrakunskap och få egen makt med. Och allra fattigast ärkanske de vilsna själar för vilka inga mänskliga vär-den längre är heliga. Fattig blir också den fattigdoms-debatt eller skattesänkardebatt, fru talman och minanya vänner, som inte innehåller dimensionerna tid,kvalitet och kulturens och naturens mångfald.Visst har vi pengar nog för att solidariskt och välta hand om våra svagaste grupper, och visst finns detett stort utrymme för att hämta upp reallönerna, så attvi slipper ligga i den europeiska bottenligan.För oss gröna är en uthållig och verkligt solidariskrikedom delvis också grundad på gemensamma skat-ter, men det gäller inte i första hand beskattat arbeteutan det som är destruktivt för livets betingelser. Vibidrar med en grön skatteväxling för en bibehållenskattefinansierad välfärd som fördelas klokt och somskapar mångdimensionell rikedom. För oss gröna är , i dessa tillväxttider, den bästa satsningen attsänka den dagliga arbetstiden - så att vi hinner plug-ga, förkovra oss, leka med barnen, umgås med gran-narna, musicera, hålla liv i de civila föreningarna,resa, kanske få perspektiv på vår fattigdom ellert.o.m. hinna engagera oss i samhället runtomkring.För oss gröna är rikedom självklart en intakt flora ochfauna, en livskraftig skog och förutsägbara årstider -utan blåklockor som blommar i inovember och utan en syndaflod i Arvika.För oss gröna är också den enorma globala fattig-domsklyftan mellan nord och syd ett verkligt hot ochen verklig utmaning. Slutligen är för oss gröna ensocial grundtrygghet, med ett uthålligt pensionssys-tem och med ett lättbegriplig och överskådligt trygg-hetssystem för alla som bor här, en solid bas i ettsolidariskt samhälle. Men vi sätter frågetecken för enrenodlad inkomstbortfallsprincip. Vi tar definitivtavstånd från en behovsprövad trygghet där man fårstå med mössan i hand.Sammanfattningsvis: Fattiga blir vi utan kunska-per, språk och levande kultur, utan sociala nätverk,utan ett gemensamt uppehållet skyddsnät och utanegen makt. Det här skapar i sin tur ekonomisk fattig-dom. Om vi människor inte klarar av att sluta osssamman för ett gemensamt mål och en gemensamfördelning av det goda rämnar också allting annat.(Applåder)Anf. 9 Socialminister ():Fru talman! Jag ska svara . Vi taransvar för den politik som vi har fört sedan vi fickansvaret 1994. Vi gör det därför att vi kan redovisaresultat som är mycket framgångsrika.För att vi ska kunna utjämna klassklyftorna ochvidga friheten för den enskilde individen att välja sittliv är det tre faktorer som har en alldeles grundläg-gande betydelse, och som faktiskt är beroende avvarandra. Det är möjligheten till arbete, ett välfärds-system som omfattar alla och en aktiv fördelningspo-litik.När det gäller möjligheten till arbete, LennartDaléus, har regeringen varit mycket framgångsrik.Sedan regeringen fick sparken och Bo Lundgrentvingades avgå som skatteminister har 172 300 flermänniskor fått arbete. Antalet personer i arbetsmark-nadspolitiska åtgärder har minskat med 95 200 sedan1994. Sysselsättningen fortsätter att öka, och den ökarmycket kraftigt. varsysselsättningsökningen 121 000 personer. Inte sedan1960-talet har sysselsättningen ökat lika snabbt. Dettahar naturligtvis stor betydelse för de människor somdrabbades värst kris.Jag ska påpeka för att detta harspelat allra störst roll för invandrarna. Minskningenav arbetslösheten är störst bland de utomnordiskainvandrarna. var en tredjedel, exakt , iden gruppen arbetslös. hade denna sifframinskat till , och var siffran nereunder . Bara har arbets-lösheten för denna grupp minskat med nästan 40 %.Det är viktigt att denna utveckling fortsätter och attalla som vill och kan arbeta också får ett jobb.Detta har också lett till att antalet socialbidragsta-gare nu minskar mycket kraftigt. Enligt Socialstyrel-sens senaste rapport är minskningen jämförtmed tredje kvartalet 1999 och jämfört medtredje kvartalet 1997, då som ni vet socialbidrags-kostnaderna var som högst. Socialbidragskostnadernaminskar i samtliga län och ifem av sex kommuner.Moderaterna upprörs, med all rätt, över vad de fö-redrar att kalla den nya fattigdomen. Men oron översociala orättvisor avspeglas inte alls i de förslag mo-deraterna presenterar här i . Här är dettvärtom högerpolitik av gammalt känt märke. Mode-raternas självklara svar på bristerna i skolan, vårdenoch omsorgen är sänkta skatter, inte ökade resurser.Och det är skattesänkningar som gynnar högin-komsttagare och bara till en liten del berör låg- ochmedelinkomsttagarna. Det är alltså inte någon sen-kommen insikt om behovet av ökad jämlikhet somfått att begära dagens debatt. Moderater-na är fortfarande samma gamla parti med sammagamla skattesänkningar för de välbeställda.Jag påpekade i mitt inledningsanförande att Mo-deraternas skattesänkningsförslag faktiskt innebär attden som tjänar får en skatte-sänkning , medan en låginkomsttaga-re som tjänar 12 000 skulle få en skattelättnad på 160kr . Jag tycker att som tidiga-re skatteminister är skyldig ett svar: På vilket sättminskar detta klassklyftorna i det svenska samhället?Anf. 10 BO ():Fru talman! Jag förstår att frånVänsterpartiet höjer rösten. Tillsammans med Social-demokraterna och har man ju ansvaret.Då känner man sig naturligtvis väldigt illa berördöver den situation som egentligen alla här har beskri-vit.En sak är dock förvånande. talarom vikten av att inkludera. Varför säger ni då nej tillden allmänna arbetslöshetsförsäkring som omfattaralla, som vi fyra borgerliga partier skulle vilja ha istället för den exkluderande arbetslöshetsförsäkringvi har ?Det finns mycket i som kan vara ett föredö-me. Det finns mycket i som alls inte är ett före-döme. Man kan inte jämföra två så olika länder. sak vi kan se är att gränsen för fattigdom i är170 , omräknat i svensk valuta. I befinnersig under den fattigdomsgränsen. I ärdet av hushållen som har sammanlagda för-värvs- och kapitalinkomster under 170 000 kr.Lars och påstår att vimoderater anser att det är individen själv som bäransvaret för utanförskap och beroende. Tvärtom, detär inte individen som bär det ansvaret. Det är ju HansAndersson och som bär ansvaret fördet. Det är ju ni som driver politiken som leder tillinlåsning, som leder till att människornas makt översin egen vardag minskar. Det vi anser är att möjlig-heterna ligger hos individen. Möjligheten att åstad-komma någonting för sig själv och för hela samhälletligger hos varje enskild människa, i den kraft och deresurser som var och en har. Det är därför vi vill änd-ra maktfördelningen i samhället från politiken tillmänniskorna. Vi tycker att enskilda människor ska hastörre rörelsefrihet, större möjlighet till självkänslaoch större möjlighet till värdighet. Vi tycker att poli-tiken ska ägna sig åt det som måste lösas gemensamt,som en bra sjukvård för alla - inte den sjukvård LarsEngqvist administrerar, där vissa får stå kvar i könmedan andra kan ha råd att köpa sig en privat sjukför-säkring.Socialdemokraterna, i en annan riktning. Det finns inga tankar om enändrad maktfördelning. Det ska vara mer av bidragoch mer av politisk styrning.Jag är genuint oroad över det samhälle som hållerpå att växa fram med den politik som förs. Det ärdärför det krävs ändringar. Det krävs att man riverhinder för nya jobb - genom ett bättre klimat förföretagande, genom enklare former för att starta fö-retag, så att den som vill starta ett litet företag och harentreprenörskänslan i sig tycker att reglerna är sådanaatt de inte kväver en från början. Vi ska vidare se tillatt var och en som har ett arbete också kan försörjasig på sin arbetsinkomst, spara för framtiden ochkänna den självkänsla som ligger i att ha kontrollöver den egna vardagen. Det förutsätter att vi sänkerskatten rejält, , för dem som har lågaoch medelstora inkomster. Vårt mål är ett mycketstort grundavdrag så att en stor del av inkomsten blirskattefri, med särskild inriktning på barnfamiljernasom får ett särskilt stöd, ett extra grundavdrag.Visst vill vi också sänka skatten på företagandeoch för dem som genom sin kunskap och utbildningkan tillföra mycket. Men när det gäller för-delningen är det så att betalar niogånger mer än ett vårdbiträde i skatt. Med vår skatte-politik kommer han att betala tio gånger mer än vård-biträdet - inte för att han får högre skatt, utan därföratt hon får väsentligt lägre skatt.Allra sist - jag kommer tillbaka till det - det kan-ske viktigste av allt: renovera skolan, bygg en nyskola med kunskap och bildning som de gamla idea-len som åter kommer till heders.(Applåder)Anf. 11 HANS ():Fru talman! Ett sådant hyckleri! har denstörsta täckningsgraden på sin a-kassa. Vi har detsystem som ger bäst trygghet. Ni försöker visserligenår försämra det, men kom inte dragande meddet. Ni försöker överföra makt från demokrati tillmarknaden, inte till människorna.Vi tar ansvar, och vi är glada över att vi har en re-kordartad sysselsättningstillväxt, reallöneökningar, avdisponibel inkomst. Vi börjar kunna ge tillbaka litepengar till kommuner, och vi börjar kunna restaureratrygghetssystemen. Jag tycker att det är ett hyckleriatt ni begär en debatt på grund av en bok som så tyd-ligt försvarar den generella välfärden, en bok som såtydligt visar hur skillnaderna ser ut när man inte harden.När ni har ert drömsamhälle, när ni avreglerat ar-betsmarknaden, när arbetsrätten är avlövad, när vi harde privata trygghetssystemen och de privata försäk-ringarna, då är vi väl i eller i . Ni brukarofta åberopa dem.Vad händer? Ja, titta på fattigdomsgraden - 20 %av hushållen med barn. Titta på ensamstående mam-mor - . Vi är alltså det i sär-klass jämlikaste samhället. Ändå är jag upprörd överde klyftor som vi har. Titta på fattigdomen, titta påförmögenhetsfördelningen, titta på inkomstspridning-en, och du finner att de samhällen som satsar på en-bart marknadsstyrning och inte korrigerar det meddemokratiska beslut är samhällen som blir oerhörtojämlika.Daléus: Vi tar ansvaret. Vi tar ansvaret för vadsom hände efter 1998. var det mycketDaléus som hade ansvaret. Då var det, med förlovsagt, , 75-procentsnivån som gällde i a-kassan. Bu, säger jag. Bu, säger de arbetslösa.Läs rapporter, håll reda på årtalen. Jag tar mitt an-svar.Låt mig sluta med att säga: Jag utmanar modera-terna och på debatter i utsatta områden,i bland de arbetslösa. Då ska vi tala san-ning. Tänk efter, , efter den här debat-ten vem ni ska hålla i handen om ni ska stå tryggt.Här har ni en karda som duger!(Applåder)Anf. 12 ():Fru talman! och stödpartierna tarnaturligtvis upp och påpekar att vissa siffror förbätt-rats. Skam vore väl annars under den enaståendehögkonjunktur som vi har. Men problemet är att manknappast, inte ens från regeringssidan med stödparti-er, kan räkna in att en högkonjunktur kommer att varaevig. eller senare kommer den att brytas. som då är beroende - och det vet vi är många -av stöd från det offentliga ska återigen sätta sin för-tröstan och sin tillit till politiker som har att hanteravärldens mest konjunkturberoende statsfinanser.Detta är ett bekymmer. Vi kan knappast räkna med enevig högkonjunktur.Fru talman! av barnfamiljerna bor ismåhus. Många har det tufft ekonomiskt, och värreblir det förstås när fastighetsskatten höjs. Vissa områ-den kommer formligen att rensas på människor medmedelinkomster eller låga inkomster.