prot · GO0946 · 2000-12-13 00:00:00 — Jagdelar mycket av den oro för svårbegriplighet ochbyråkrati som kd ger uttryck för i en reservation.Sedan har vi arbetsmarknadspolitikens effektivi-tet. Framför allt hänvisar till utvärde-ringsstudier. Men de är inte särskilt tydliga. De senareutvärderingsstudierna från och snarare att vi vet väldigt lite. Där vi har undan-trängning är den ofta medveten. Vi har förskjutit jobbi tiden. Vi har satsat på anställningsstöd till priorite-rade grupper, annars hade någon annan fått jobbet.Javisst är det undanträngning på det sättet, men nufick en arbetshandikappad jobbet. fick en personöver jobbet. fick en person med invandrar-bakgrund jobbet. Bra, säger jag. Det är klart att detstatistiskt kan se ut som en undanträngning. Man skavara uppmärksam på det problemet.Jag tycker att vi ska ha mer samarbete. Det poli-tiska samarbetet är väl bra, men ännu viktigare är detatt i en kommun ha ett samarbete mellan arbetsför-medling, kommun, arbetsgivare och fack. Man måstetitta på kompetensförsörjningsbehovet och rekryte-ringsbehovet. är det så att ena året säger manupp alla sjukvårdsbiträden och finns det ingaatt få tag i. Så är det på väldigt många olika håll. Jagtror att det skulle vara väldigt viktigt med en gemen-sam syn på detta lokalt, men även, som CamillaSköld sade tidigare, i en utvidgad arbets-marknadsregion. Då kan man åstadkomma ett sam-förstånd. Jag har sett orter där man också har detinom den privata sektorn och lånar folk av varandramellan företagen beroende på konjunkturutveckling-en.Vi har bekämpningen av deltidsarbetslösheten.Det är en skandal att har havere-rat. De 30 000 deltidsjobben som skulle bli 15 000var 25 700, och inte 15 000.Vi har tidigare diskuterat bättre ersättningar ochrättvisa.Vi måste ha en bättre tillsyn och komma åt desvåra arbetsmiljöproblemen. Det finns mycket attgöra där. Det krävs mycket mer pengar. Vi har börjatdet arbetet nu med dessa 70 miljoner.Det är oerhört viktigt att ta ett samlat grepp närdet gäller de arbetshandikappade. Där finns det fak-tiskt ett tillkännagivande om att nu måste det till ettsamlat grepp. har i en reservation kriti-serat att regeringen inte har tagit hänsyn till kritik. Men det pågår en beredning. Detkommer att tas hänsyn. Det är en skarp kritik.Det sker en översyn av . Vi i Vänsterpar-tiet menar att när man nu ändrar bolagsordningen ochändrar branschsammansättningen i måsteman se till att det inte blir regionala missanpassning-ar. Vi anser inte att har levt upp till arbets-marknadsutskottets tidigare förslag om att man ska haen regional balans i sitt arbete. Vi menar att man skaöversätta sysselsättningsmål till ett regionaltsysselsättningsmål. Vi vill alltså höja den regionalaambitionsnivån. Därför är vi inte nöjda med de i ochför sig positiva skrivningar som finns i utskottstexten.Fru talman! Jag vill passa på att yrka bifall till re-servation 25.Jag nämnde om deäldre från . Den är mycket läsvärd. Riks-dagens revisorer har lämnat en bra rapport. Vi skreven vänsterpartimotion om den statliga personalpoliti-ken. Jag tycker att det är alldeles uppenbart att detfinns en väldigt stor förståelse inom utskottet och detpolitiska systemet för att vi måste få fram reträttpos-ter för de äldre. Det måste finnas kompetensutveck-ling och arbetsmiljöanpassningar. Vi får sluta medavtalspensioneringar. Det är ett missbruk av a-kassan.Det sätter vi stopp för . Det handlar om diskrimine-ring och fördomar mot äldre. Vi måste omvärdera deäldres plats i samhället.Samma sak gäller invandrare. Det får vara slutmed att betrakta invandrare som klienter som ska gåpå bidrag. De ska in i arbetslivet. Då måste man höjasysselsättningsgraden. Den låg , 1999, på56 % för utlandsfödda. låg den på 72-73 %för den svenska befolkningen. Om vi skulle ha haftjämlikhet i sysselsättningsintensitet skulle vi ha haftdrygt 100 000 fler jobb. Det är framför allt kvinnorsom är undersysselsatta.Sedan har vi frågorna kring att det måste skapasjobb för dem som inte får plats på den ordinarie ar-betsmarknaden med det hårda marknadssamhället. 51 i utskottets betänkande finns det viktiga skriv-ningar om vikten av att inventera nya sysselsätt-ningsmöjligheter.Fru talman! Det här är ett budgetbetänkande. Jaghar ungefär samma omdöme om budgeten som jaghar när det gäller a-kassan. Borgerligheten är nästanosannolikt oenig i förslagen, förslagens struktur ochkostnadsbelastningarna. I reservation 1, som är engemensam reservation, är det nästan bara allmängods.Sedan spretar det ut i en förfärande mängd reserva-tioner.Moderaterna satsar på skattesänkning, avregle-ring, försämrad arbetsrätt och den tidigare försäm-ringen på a-kassesidan som vi har diskuterat. Det ären drastisk nedskärning av volymen arbetsmarknads-politiska medel.Kristdemokraterna minskar arbetsmarknadsut-bildningen med . Jag förstår detinte. Man hänvisar till dynamiska effekter av sin godaföretagspolitik. Vi pratar , !Centern drar ned något alldeles otroligt, 3,4 mil-jarder på aktivitetsstödet. Sammanlagt handlar det om9 miljarder kronor om jag även räknar in studiestödet.Ni har ju slagit ihop utgiftsområdena 13, 14 och 15.Det blir minus . Det är ettmoras. Stackars de arbetslösa.Folkpartiet talar om . Det är lätt att få ihop en budget om man gör vadman vill med arbetsmarknadspolitiken.Jag menar - och jag är ledsen när jag säger det -att ni som gemensamt borgerligt alternativ är totaltsplittrade. Ni beskriver arbetsmarknadsläget heltosakligt. Det strider mot hur alla andra beskriver det.Ni har till stor del räknat fel. Det gäller särskilt Folk-partiet och . Ni kan inte användautgiftsområdena 13, 14 och 15 som ett slags internkassakista för att finansiera era partiinterna förslagsom ni vill stoltsera med på plakat. Det går inte. Omdet hade varit verklighet hade man också kunnat sedet i verkligheten, men som tur är, fru talman, är detbara på låtsas.Anf. 190 () replik:Fru talman! Liksom förut kän-ner jag inte igen . Det var en delsmåkritik mot den politik som förs, men vardet på något sätt så att man kände sig nöjd.Jag är förvånad över att en vänsterpartist i kam-maren kan vara nöjd med en miljon arbetslösa - Enmiljon människor arbetslösa! Det är en otrolig ar-betslöshet. Och säger att han är nöjdmed hur situationen är.Det är också förvånansvärt att han ger kritik föratt man minskar de arbetsmarknadspolitiska åtgärder-na. Är det inte så att de arbetsmarknadspolitiska åt-gärderna faktiskt borde minska i en högkonjunktur?Men inte för den här regeringen, med stöd av HansAndersson. Man ökar de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna, tvärtemot vad som sker i resten av värl-den. När vi har högkonjunktur är det fler människor iarbete, men inte i värld.Anser att vi har en bra företags-politik? Är det något som och denhär regeringen har gjort som har ökat antalet arbets-tillfällen? Eller är det bara konjunkturen och markna-den, som normalt sett inte är speci-ellt förtjust i, som ser till att det blir fler jobb? KanHans Andersson nämna någonting som man har gjortsom har ökat antalet arbetstillfällen?För ett par år sedan stod här ochsade att vi hade för mycket politik som var inriktad påvolymåtgärder. konstaterar vi att visst är det så,beroende på att det faktiskt saknas människor för dejobb som finns på arbetsmarknaden. Men det voreintressant att se vad i den socialdemokratiska väns-terpartipolitiken som har gjort att antalet jobb harökat.Anf. 191 HANS () replik:Fru talman! Det är svårt att ta det på allvar.Nej, jag är självklart inte nöjd. Jag sade det. Det ärmer än en miljon, om jag ska hjälpa litegrann. Det är 1,25 miljoner om man räknar rakt avsom är i arbetsför ålder men som inte är med i arbets-kraften. Av dem tror jag att målsättningen borde liggapå ungefär 700 000 arbetslösa som vi skulle viljakomma åt. Sedan hittar vi inte mer än 300 000-350 000 arbetslösa i åtgärder, så det är rätt. Man skainte titta bara på de öppet arbetslösa i åtgärder.Men som ändå sitter i arbetsmark-nadsutskottet kan ju inte ha en egen definition ochsäga att vi har en miljon arbetslösa i . Vi harju inte det.När det gäller frågan om jag är nöjd eller intetycker jag att det är hemskt att det är så här, och jaglider med människor. Men jag har faktiskt hittillsblivit överträffad i mina förväntningar och i minaprognoser. Jag har skrivit på prognoser halvår förhalvår, och jag överträffar dem varje gång.Överträffar jag dem? Njae, det är klart att kon-junkturen spelar stor roll. Men låg långt förekonjunkturen, . Vi ligger väsentligt bättretill än i övrigt. Vi har en rekordartad syssel-sättningstillväxt. Jag är orolig för att vi om tvåår inte kommer att orka. Flaskhalsproblematik ärjätteallvarligt.Volymen arbetsmarknadsutbildning skulle upp.Nu är den på väg upp. Men det får inte bli låg-kvalitativ volym, vi är överens om detta.Åtgärderna har minskat. Jag ska visa ett diagram,så kan se det. Men de har ökat de senastemånaderna. Jag förklarade ju just detta. Vi kommerupp i ungefär 113 000. På glada tid lågman på 194 000 ett tag. Men visst, det var massar-betslöshet och depression. Vi ska ligga lägre. Ochvolymen kommer att sjunka.Det är klart att arbetskraften ska vara större. Detär inte roligt att så många står utanför arbetskraften.Men som jag sade, den har ökat oavbrutet . Den nådde rekordnivåer 1990. Vi är nu på 1986års nivå. Det är inte så dåligt. Och det går fort, KentOlsson.Anf. 192 () replik:Fru talman! Det vore ju märkligt om inte antaletmänniskor som arbetar ökar i en högkonjunktur. HarHans Anderson någonstans upplevt att antalet männi-skor som arbetar inte ökar i en högkonjunktur? Det ärmöjligt att det var så i den gamla klassiska socialis-tiska ekonomin. Men överallt annars ökar faktisktantalet arbeten i högkonjunktur.Att är förvånad över hur mäng-den ökar kan jag i och för sig begripa eftersom haninte har vidtagit några åtgärder för att de ska öka utanlåter den förkättrade marknaden se till att antaletarbetstillfällen ökar.Sedan säger i en form av själv-bekännelse: Jag är inte nöjd. Nej, tacka sjutton för atthan inte är nöjd, för visst är det så att det står en mil-jon människor utanför arbetsmarknaden. Det får jufinnas någon logik i vad säger. I detenda fallet säger han att han tog i för lite när det gäl-ler siffrorna. Nästa gång säger han att det inte är enmiljon människor som är utanför arbetsmarknaden.Visst är det det!Det är 300 000 färre i jobb nu än för 10 år sedan.Detta borde oroa mer. Flaskhalsproblematiken bordeoroa mer. Även att åtgärderna ökar i en högkonjunk-tur borde oroa Hans Andersson.Jag är alldeles övertygad om att hade Hans An-dersson inte ingått detta samarbete med Socialdemo-kraterna hade vi fått se en helt annan Hans Anderssonsom hade varit orolig och sett bekymrad ut. Men detär kanske så att när man börjar närma sig maktenbortser man från ideologin och ser inte hur verklig-heten är. Men för mig och för oss moderater är enmiljon människor utanför arbetsmarknaden mycketoroande. Jag är förvånad över att Hans Anderssoninte ser det på samma sätt.Anf. 193 HANS () replik:Fru talman! Jag tror inte att det lönar sig att dis-kutera, om jag ska vara riktigt ärlig.Jag är mer överens med som normaltinte är min politiska frände. Jag är överens medKonjunkturinstitutet. Jag är överens med nästan allabankekonomer som gör prognoser när de gör sinbedömning av sysselsättning och arbetslöshet.Jag vet faktiskt inte vem är överensmed - möjligtvis med från de trakterKent själv kommer. Han brukar säga ungefärdet säger. Det är inte seriöst.Titta på vilka jobb som ökar. Det är de privatatjänsterna. Det var de som inte skulle kunna öka. Detär den nya ekonomin, de nya företagen. De kundeinte öka med den här skattekvoten. De kunde inte ökamed LAS. De kunde inte öka med kollektivavtal. Jo,det är de som ökar. Ni hade fel. Ni sade att vi vartvungna att rasera den svenska modellen, för annarsfick vi inga jobb. Ni hade fel.Det är jag nöjd över. Men jag är inte politiskt nöjdmed situationen. Därför fortsätter jag ett politisktarbete, det kan jag tala om. Och jag kommer att liggalångt från den svartmålning och den kverulans somKent här ger uttryck för.Tänk om någon trodde på . Tänk omallmänheten eller någon lyssnare trodde att det varsant när han säger: Det är väl dåligt. Det är högkon-junktur. Tänk att vi inte har kommit längre i syssel-sättningen.Tänk om man trodde att om man knäppte medfingrarna hade man en miljon jobb. Antalet har ökatmed 75 000 netto . Vi räknar med attantalet ökar framöver i en inte så snabb takt men medrejält över 50 000 . Det är ett mycket bra betyg.Vi låg lågt, och det berodde inte på moderaterna.Jag ska inte hemfalla åt den enkla demagogin. Vi ficken stor strukturell och konjunkturell krasch i Sverigeav en mängd olika orsaker. Vi låg så lågt att vi har attklättra upp för en riktigt hög stege.Sedan kan alltid säga: Det är såmånga trappsteg kvar att gå, mamma. Jag är inte uppeän. Nej, toppen når man inte så lätt, Olsson.Anf. 194 ():Herr talman! Jag beklagar att vi får två ganskalikartade debatter . Vi kör det hela två varv.Måhända blir det ett extra utrymme för arbetsmark-nadspolitiken. Kanske kan vi nå lite längre än vimestadels brukar.Den splittring i borgerligheten som talar om tycker jag gestaltas också i majoritetenom man tittar på talarlistan i de båda ärenden som vihar debatterat . Det är flera företrädare för flera avpartierna i majoriteten, vilket är anmärkningsvärt närde inte ens framför samma budskap.Sedan har jag tacksamt noterat att våra motioneroch reservationer på det här området har fått ett posi-tivt bemötande och positiva skrivningar också avmajoriteten. Dessvärre får jag beklaga att det inteockså leder till handling och beslut, så reservationer-na kvarstår naturligtvis.I dag handlar det om 63 miljarder som ligger påbordet här i kammaren för att fördelas. Det är mycketpengar och det handlar om många människor. Fram-för allt handlar det om de arbetslösa som vill ha jobbmen också om företagaren och om den offentligasektor som behöver människor som är beredda att taen plats i ett team. Vidare handlar det om arbetsför-medlingspersonalen som ska klara av att matcha rättperson med rätt plats. För att få optimal fördelning avpengarna måste man, tycker jag, dels förstå nuläget,dels våga titta in i framtiden.Herr talman! Den som är arbetslös är inte bereddatt instämma med om att det går braför . Det är positivt att arbetslösheten sjunker.Vi kristdemokrater gläds över var och en som får ettjobb men det är faktiskt ganska barnsligt av regering-en att pressa AMS att till vilket pris som helst pressain människor i åtgärder - allt för att de 4 procentenska uppnås; precis som om det skulle vara någotpositivt öppen arbetslöshet. Om vi 1985eller 1975 hade haft öppen arbetslöshet skulle viha betecknat det som mycket hög arbetslöshet.I november basunerade regeringen högljutt ut attmålet var uppnått; detta för att folket skulle jubla.Man hade t.o.m. förberett det med en liten festskrift,paradskrift - På väg mot full sysselsättning.T.o.m. den som hade en anställning klar att börja ijanuari tvingades in i en åtgärd för att intesynas i statistiken. De exemplen är många. Det ärtrams att göra på det sättet. Eftersom näringsministerninte är närvarande här skulle jag vilja frågaSven-Erik om det är rimligt att hanteramänniskor på det sättet.Det är, precis som flera talare varit inne på, gans-ka ointressant att över huvud taget intressera sig förden öppna arbetslösheten. Där handlar det ju bara omen fjärdedel av det totala antalet människor som villha ett arbete eller som vill arbeta mer än man i daggör. De utgör totalt av arbetskraften - det harförekommit lite olika siffror här men jag hållerfast vid att det är fråga om 700 000 personer.Det mesta talar för att målet om syselsätt-ningsgrad inte kommer att uppnås med nuva-rande politik. Där kan det bli svårare att pressa därföratt där bygger det på att regeringen lyckas skapaförtroende hos de människor som vill och kan startaett företag eller vidareutveckla sitt gamla företag såatt de vill och vågar satsa sitt kapital och kanske sinfamiljs trygghet i det risktagande som heter företa-gande. Först då kan de 160 000 jobb skapas sombehövs för att vi ska nå sysselsättningsgrad.Herr talman! Att vara arbetslös är att vara utsatt.För att minska otryggheten är det en viktig faktor kan få besked om framtiden. Jag hartalat med en hel del arbetslösa som inte vet vad somhänder nästkommande vecka när deras a-kassa går uteller när en åtgärd är slut. Det är ett anständighetskravatt kunna ge besked; detta för att inte skapaonödig stress för människor i utsatta situationer.Kristdemokraterna menar att antalet arbetsmark-nadsprogram måste minskas. Regeringen talar ocksåom regelförenkling och gör en ansats åt det hållet.Arbetsmarknadspolitiken har ju, som Hans Anderssonvar inne på, varit ett genomregleratoch genomsocialiserat område där si och så mångaprocent skulle befinna sig i respektive åtgärd. Detta ärett kollektivistiskt och väldigt felaktigt synsätt.Takterna när det gäller att detaljreglera finns up-penbart kvar nu när vänsterblocket inför fyra olikasorters anställningsstöd inom en tidsrymd av fyra år.Varje anställningsstöd har sitt eget regelverk. Denregelförenkling som regeringen talar om i budgetpro-positionen överskyls vida av regelkomplikationersom införs. Jag välkomnar att Hans Anders-son är öppen för en förändring. Det är väl synd atthan inte drivit det i förhandlingarna innan betänkan-det kom på bordet. Det hade varit bättre att läggakrutet där än i kammaren.När det gäller den senaste komplikationen kringanställningsstödet, nämligen att tre av de fyra stödenska återkvalificera till a-kassa, säger i ett TT-meddelande: "Det har varit starkakrav från fackligt håll på att vi ska göra något åt det. "Det uttalandet oroar mig. Är det facket som styr poli-tiken? Innebär uttalande att fackets allakrav belönas i form av politiska beslut av majorite-ten?Kristdemokraterna anser alltså att antalet programbör minska. Men inom varje program bör en indivi-duell anpassning i långt högre grad ske, med hänsyntagen till den enskilda arbetssökande människan.Varje arbetssökande måste få en individuell hand-lingsplan, för varje människa - också som arbetslös -har rätt att bli betraktad utifrån sina unika möjligheteroch behov. Tyvärr fungerar detta dåligt, inte minst förde långtidsarbetslösa.Enligt en gjord på uppdragav SAF tycker endast två av tio långtidsarbetslösa attde har en individuell plan som man arbetar efter. Detvar ju också tanken med aktivitetsgarantin - en re-form som genomfördes rekordsnabbt, utan tid föranalys av försöksverksamheten. Man skulle få enhögre grad av individuell support. Detta såg vi krist-demokrater som någonting positivt och vi var bereddaatt tillstyrka den här aktiviteten. kommer det ota-liga rapporter utifrån landet som talar om att justkvaliteten hos aktivitetsgarantin är undermålig.Jodå, på sina håll och för enskilda individer fun-gerar den bra; just som den var tänkt. Men rapporter-na om kränkningar, kollektivism och bristfällig kva-litet dominerar stort. Vi kristdemokrater skriver i vårmotion, något som jag tycker att det är oerhört viktigtatt här peka på, att en aktivitetsgaranti står ochfaller med den praktiska tillämpningen. Den har up-penbarligen misslyckats, av rapporterna att döma.Vi kristdemokrater oroar oss också för att väns-terblocket smygvägen uppenbarligen inför en bortreparentes genom det här. Jag har frågat näringsminis-tern vad som ska hända med dem som blir kvar iaktivitetsgarantin, utan att få jobb eller komma in påreguljär utbildning, men som fortsatt står till arbets-marknadens förfogande och därmed inte förtjänaravstängning. Jag fick svaret att de inte finns, att dettaär ett icke-problem.Men tänk om vi står här ochkonstaterar att av dem som gick in i aktivitetsgarantindet första året är några fortfarande kvar! Vad händermed dem? Förpassas de till kommunens socialkontortrots att de står kvar som arbetssökande? Jag tyckeratt det är orättfärdigt att inte ge människor besked.Därför vill jag fråga majoriteten: Håller Social-demokraterna, mednäringsministern om att detta är ett icke-problem?Eller vad ska hända med dem som blir kvar år ? Är det inte dags att börja fundera över denövergångsarbetsmarknad som vi kristdemokraterbeskriver i vår motion och som beskri-ver i sin motion?Jag tror att det behövs någonting mer. Vi kristde-mokrater har varit tydliga med att säga att vi inte villha en bortre parentes, utan vi vill ha en grundtrygghetför människor. Men vi vill också ha incitament för attta ett arbete. Detta har tidigare isitt inlägg utvecklat.Herr talman! De regionala skillnaderna i Sverigeär stora. Det är skillnad mellan att bli arbetslös i Gno-sjö och att bli arbetslös i . som ar-betslösheten är hög i vissa delar av är arbets-kraftsbristen påfallande i andra delar. Vi brottas alltsåmed dessa två problem samtidigt.Mer än hälften av företagen i landet uppger att dehar stora problem med att rekrytera den arbetskraftsom de behöver; detta som 700 000 perso-ner vill arbeta mer. 5 av 10 långtidsarbetslösa kantänka sig att flytta till en annan ort för att få arbete.Detta är glädjande och även nödvändigt. Rörlighetenmåste öka för att matchningsproblemet ska lösas.Möjligheterna att till en rimlig kostnad ta bilen tilljobbet måste också öka. Därför har vi kristdemokraterföreslagit ett annorlunda avdrag för resor till jobbet.Det är beklagligt att majoriteten inte har sett denmöjligheten. är ett glest befolkat land. Detgår inte att bygga ut allmänna kommunikationeröverallt.Herr talman! De arbetshandikappade har en extrautsatt position på arbetsmarknaden. Vi kristdemokra-ter lägger därför som mer pengar pådet som visat sig vara det absolut bästa sättet att få utarbetshandikappade i reguljärt arbete, nämligen löne-bidrag. Det är beklagligt att regeringen gjorde enpanikbromsning av lönebidragen 1999. Vi lever fort-farande med besvikelsen. Det som såg ut som 90miljoner plus visade sig vara 200 miljoner minus. Därtappade regeringen mycket förtroende, både hos demsom hade behov av lönebidragsanställning och hoslandets arbetsförmedlare. Vi kristdemokrater villdessutom införa en regel om att lönebidrag inte skasänkas om risk för uppsägning föreligger.Flera talare har varit inne på har två uppdrag som vi menar är motstridiga.Det är dels god lönsamhet, dels att ta hand om arbets-handikappade. Mycket tyder på att lönsamhetsaspek-ten har tagit över, då många arbetshandikappade intelängre kvalar in på . Det är dags för en ge-nomlysning av verksamhet, för att sedanstaka ut framtiden.Regeringen fördelar 63 miljarder på arbetsmark-nadspolitikens område. förslagser annorlunda ut, precis som harvarit inne på. Det ryms inom flera olika utgiftsområ-den men hänger intimt samman med arbetsmarkna-den. Den enskilda människan ska kunna tjäna 20 000kr utan att betala någon skatt över huvud taget - ettgrundavdrag. Det blir betydligt mer kvar i plånboken,både för den som har arbete och den som är arbetslös- och för den som är pensionär.Utifrån en rejäl skattesänkning för den enskildetillskapas också möjlighet att höja egenfinansieringeni a-kassan. Vi lägger 3 miljarder mer till kommuneroch landsting för att skapa möjlighet för fler anställdai vården och i skolan, t.ex. Vi sänker skatten i tjänste-sektorn för s.k. hushållsnära tjänster. Allt detta skaparjobb och minskar arbetslösheten.Herr talman! Låt oss skapa förutsättningar förframtiden. Låt oss staka ut visionerna. Det är positivtatt den internationella högkonjunkturen håller i sig.Även om en avmattning, eller snarare utjämning kanskönjas i vissa branscher ser det ändå hyfsat ut ocksåför 2001. Högkonjunkturen har hjälpt till att ökasvenska möjligheter för tillväxt och fått arbetslöshe-ten att sjunka. Dessvärre använder inte regeringenhögkonjunkturen för att genomföra de strukturellareformer som är nödvändiga för att ska stårustat inför den lågkonjunktur som förr eller senarekommer.En tid av högkonjunktur måste också vara en tidav förändring. Både och har pre-senterat stora skattereformer för att stimulera företa-gande och tillväxt.