prot · GN0994 · 2000-04-07 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:94Fredagen den 7 aprilKl. 9.00 - 9.20Det justerade protokollet beräknas utkomma --------------------------------------------------------------------1 § Meddelande om debatt med anledning avvårpropositionenFörste vice talmannen meddelade att debattregler-na för debatten med anledning av kl. 9.00 delats ut till kamma-rens ledamöter.2 § Svar på interpellation 1999/2000:313 omkonkurrensneutralitet för veterinärerAnf. 1 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag ämnar vidta för att åstadkommakonkurrensneutralitet mellan statliga och privataveterinärer.Distriktsveterinärorganisationen har som huvud-syfte att tillgodose behovet av sjuk- och hälsovårdhos djur inom animalieproduktionen och hos hästarsom används inom jord- och skogsbruket. En viktigfunktion är att bedriva förebyggande djurhälsovårdoch t.ex. förebygga spridning av smittsamma sjuk-domar. Distriktsveterinärerna är dessutom skyldigaatt utöva djursjukvård för samtliga husdjur om djur-skyddsskäl föreligger eller där annan veterinärvårdinte kan anvisas. Den statliga organisationen gör detmöjligt att tillhandahålla en bra service, dygnet runt,över hela landet. Distriktsveterinärernas vård av säll-skapsdjur är viktig i djurglesa områden där det intefinns ekonomiska förutsättningar för privat verksam-het samt i mer djurtäta områden framför allt för attupprätthålla en heltäckande jourverksamhet. Avsiktenär naturligtvis inte att konkurrera ut de privata klini-kerna utan att i samarbete med dessa kunna erbjudadjurägarna all tänkbar service.Konkurrensrådet har i ett yttrande gjortbedömningen att privatpraktiserande och statsanställ-da veterinärer inte konkurrerar på lika villkor. Jag harinformerats om att många av de frågor som rådetbehandlar i sitt yttrande redan har uppmärksammatsav , som är ansvarig myndighetför distriktsveterinärorganisationen. I september 1999tillsatte en arbetsgrupp bestående avrepresentanter från , , länsve-terinärerna och . Gruppen samman-träder regelbundet med ambitionen att nå ett ökatsamarbete och en fortsatt utveckling av den veterinäraverksamheten med fokus på ett gott djurskydd och engod service till kunderna. De frågor som tar upp, bl.a. frågan om en gemensam syn rö-rande jourtjänstgöring, hur omfattande det statligaåtagandet ska vara och hur ersättningen för djursjuk-vård till avlägset boende djurägare ska fördelas, be-reds inom gruppen. I frågan om bidrag till avlägsetboende djurägare hoppas arbetsgruppen nå en gemen-sam ståndpunkt under år 2000.Jag tycker att det är positivt att Jordbruksverkethar tagit initiativ till en arbetsgrupp där parterna kandiskutera och behandla gemensamma frågeställning-ar, och jag förlitar mig på att man där ska finna lös-ningar som alla parter kan finna tillfredsställande. Jaganser därför att det inte finns någotbehov av att vidta ytterligare åtgärder för att åstad-komma konkurrensneutralitet mellan statliga ochprivata veterinärer.Anf. 2 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Statsrådet säger att avsikten naturligt-vis inte är att distriktsveterinärorganisationen skakonkurrera ut de privata klinikerna utan att i samar-bete med dessa kunna erbjuda djurägarna all tänkbarservice. Det är teorin.Men låt mig då ge några ögonblicksbilder ur denför privata veterinärer mycket bistra verkligheten.Jag ska ta ett exempel från . Där utövarJordbruksverket en stenhård konkurrens och ska un-der innevarande år etablera en statlig station ochanställa fler veterinärer mitt på , precis där deprivatpraktiserande veterinärerna är verksamma.De statliga veterinärerna har just haft öppet husmed kraftigt dumpade priser på kastrering och vacci-nering av katter, priser som en privatpraktiker aldrigskulle kunna komma i närheten av. Det öppna husetkompletterades med en tipsrunda där första pris varatt staten bjöd på gratis årlig vaccination av en katt sålänge den levde.En veterinär på säger: Det är ju minaskattepengar som jag har arbetat ihop som statenskickar ned till grannveterinären för att slå ihjäl minverksamhet. Det är ju sjukt.Även i jäser det bland veterinärerna.Där bedriver staten också en mycket offensiv verk-samhet. Där säger en veterinär: läser sex-sju åroch vidareutbildar sig. Sedan lånar man pengar ochöppnar eget. Och när företaget väl är startat kommerstaten med full kraft och försöker ta kål på en. De hyrin häst-, hund- och kattspecialister. De köper in loka-ler, utrustning och annonserar om billig hundmat etc.för att dra kunder. De dumpar priserna, och till slutlyckas de knäcka den privatpraktiserande veterinären.Så ser det ut i verkligheten, statsrådet.Mot den här bakgrunden måste man naturligtvisfråga sig om verkligen är rätt instansatt bringa ordning i konkurrensfrågorna. Statliga verkhar inte precis gjort sig kända för att godvilligt seinskränkningar i sina revir.Jag har också erfarit att diskussionerna i den ar-betsgrupp som statsrådet nämnde har gått i stå. Vete-rinärerna upplever att det pratas och att det lovas.Men när det kommer till handling så gör verket precistvärtom, en uppfattning som nämnda exempelvisar att veterinärerna kan ha visst fog för. Därförundrar jag nu om statsrådet är beredd att,utöver den här arbetsgruppen inom ,vidta åtgärder så att råd och syn-punkter efterkoms.Anf. 3 Jordbruksminister ():Herr talman! Det var två ögonblicksbilder frånGotland och . Och det är säkert på sinaställen på det sätt som säger.Samtidigt ska vi komma ihåg att det troligen är väl-digt svårt att skapa en organisation som täcker deområden där de privata veterinärerna inte vill vara,t.ex. Där är det långa avstånd,och det är inte lika lukrativt. På många områden ärdet nämligen lukrativt att vara privatpraktiserandeveterinär. har för övrigt vissa pro-blem att få tag i veterinärer därför att marknaden försällskapsdjur har ökat så mycket att det finns mångaveterinärer som startar eget. Men det gäller de områ-den där marknaden finns. Men där marknaden intefinns måste vi ju tillgodose att vi har ett heltäckandesystem.Avgifterna kommer att höjas. Det har förutskick-ats att de statliga avgifterna från distriktsveterinärernakommer att höjas. Men mot bakgrund av det beslutsom vi fattade 1995 och som hade sina orsaker, motbakgrund av det som har sagt ochmot bakgrund av att faktiskt redantidigare hade uppmärksammat denna fråga - det är juingalunda är en ny fråga, den har varit aktuell underde här åren när vi har haft den nya organisationen fördistriktsveterinärer - tog redan iseptember detta initiativ. Det är också ett initia-tiv som har talat om i uppskattandeordalag. Och jag ser för dagen ingen anledning förmig att gå in i detta, utan jag avvaktar nu för att sevad denna arbetsgrupp där de olika parterna ingårkommer fram till. Jag tycker alltid att det är allra bästom parterna på det här viset kan lösa ett problem somär uppenbart, och det har också uppmärksammats avJordbruksverket.Anf. 4 ():Fru talman! Det är riktigt att det finns glesbygds-områden där staten förmodligen måste ta ett ansvarför att det bedrivs veterinärvård av hög kvalitet. Menstaten ska inte gå in i områden där det finns privataveterinärer, småföretagare, som sköter den här verk-samheten minst lika bra.Konkurrensrådet har i sin undersökning sett att detfinns områden i där det är gott omprivatpraktiserande veterinärer och där distriktsvete-rinärorganisationen har schemalagt av sintotala tid för vård av sällskapsdjur. Så borde det intefå se ut. Att frågan inte är ny är knappast ett bra ar-gument. Tvärtom talar det för att man borde ha åtgär-dat problemen för länge sedan.Konkurrensrådet efterlyser också åtgärder frånstatsmakternas sida. Rådet säger att om och inte kommer överens -mycket tyder på att de inte gör det - måste statsmak-terna närmare precisera vad de statliga anslagen skaanvändas till, varvid utgångspunkten måste vara attskattemedel får användas enbart för att täcka de mer-kostnader som uppkommer av det statliga åtagandet,inte för att täcka sådana kostnader som privata veteri-närer måste finansiera med kundintäkter.När det gäller bidrag till avlägset boende djuräga-re säger : Ett steg i riktning mot ökadkonkurrensneutralitet skulle vara att närmare utredamöjligheterna att låta detta bidrag utgå, oberoende avom veterinärinsatsen görs av en statlig eller en privatveterinär.Enligt rådet bör regeringen ta initiativ till att ensådan översyn sker.Vidare säger att de problem ikonkurrenshänseende som uppkommer av att kombinerar myndighetsutövning ochförsäljningen av konkurrensutsatta veterinärtjänsterinte kan lösas inom ramen för nuvarande organisa-tion, utan kräver att distriktsveterinärorganisationenorganisatoriskt separeras från . Ävendetta torde kräva åtgärder från regeringens sida.Herr talman! Det är inte bara Konkurrensrådetsom förväntar sig kraftfulla åtgärder från jordbruks-ministerns sida , utan det gör också vi moderater -för att inte tala om ca 800 privatpraktiseran-de veterinärer!Anf. 5 Jordbruksminister ():Herr talman! Jo, det sista förstår jag mycket väl.Ni moderater har väl aldrig varit särskilt stora an-hängare av att ha ett statligt system. Men är det juså att vi, inte minst av djurskyddsskäl, måste tillgodo-se djurens omvårdnad på det här viset. Det är ocksåså att det finns många privata som inte vill ta jourerutan som vill arbeta . Det kan jag i och försig förstå, för det är bekvämt och bra. Men vem skadå ta hand om djuren om de blir sjuka ?Vidare finns det en del privata veterinärer sominte vill ta hand om stora djur, t.ex. hästar. Då måstevi också kunna lösa den frågan.Sedan till frågan om inte också de privata ska få tadel av statens pengar. Detta hör till det som arbets-gruppen tittar på. Det statliga anslaget uppgår till drygt 75 miljoner. Fördelningen avde här pengarna är sådan att den övervägande delengår till landets norra delar där det alltså inte finnssamma intresse därför att marknaden inte är så stor.Det är inte så djurtätt. Det finns inte samma intresseför privata kliniker och annat.Om man tog bort distriktsveterinärernas möjlig-heter att behandla även sällskapsdjur och sporthästarskulle man behöva höja detta anslag betydligt. Princi-pen för fördelningen av anslaget för de olika veteri-närstationerna är att varje station får medel med hän-syn till antalet anställda veterinärer vid stationen ochgenomsnittligt reseavstånd vid förrättningar avseendelantbrukets djur.Den här fördelningsprincipen betyder att anslagetper station i absoluta belopp är störst för stationer iglesbygdsområden. De som erhåller de mesta pengar-na är , , ochNorrbottens län.Låt oss avvakta. när självt hartagit initiativ till denna grupp, när de olika intressen-terna sitter i gruppen och när det - såvitt jag förståroch har fått mig berättat - är ett bra klimat i gruppenför att lösa de här frågorna finns det väl ingen anled-ning för en regering eller en minister att gå in och slådem på fingrarna. Låt dem först visa om de klarar deteller inte! Jag är övertygad om att de klarar det.Anf. 6 ():Herr talman! Vad gäller samtalsklimatet i arbets-gruppen skulle jag vilja råda ministern att inte baralyssna på ena parten, , utan också påmotparten, och dess medlemmar.När det gäller jourtjänstgöring skulle jag vilja taett exempel från min egen gamla verksamhet. Närman lade om reglerna så att häktningsförhandlingarskulle ske även och annan icke kon-torstid lyckades man utan några större problem ordnaså att privata advokater arrangerade ett heltäckande,väl fungerande joursystem. Det skulle man mycketväl kunna göra också inom veterinärområdet.Även om inte alla veterinärer är förtjusta över attbehöva ingå i jourverksamhet skulle, är jag säker på,tillräckligt många ta den nackdelen om de i ställetvinner att slippa bli utkonkurrerade av distriktsveteri-närer som konkurrerar med hjälp av statliga subven-tioner.Det är alldeles riktigt att vi moderater gärna vill seden statliga verksamheten begränsad men samtidigtvill vi se staten stark på de områden där den behövs.Det behövs förmodligen statliga veterinärer påmånga områden i vårt land men där de inte behövsska de dra sig tillbaka - alternativt tillämpa sådanataxor att privata och statliga veterinärer konkurrerarpå samma villkor.Jag skulle önska att ministern ville ta till sig dettaoch även överlägga med sina regeringskolleger påNäringsdepartementet. Ytterst är det här en principi-ellt ganska stor fråga om villkoren för privata småfö-retagare. 7 Jordbruksminister ():Herr talman! Beträffande samtalsklimatet vill jagsäga att självklart lyssnar vi också på de andra. Vipratar inte bara med , utan vi kanprata också med privata företagare och det gör vi. Vilyssnar också på dem. Vi har alltså gjort det och detfinns inget dåligt samtalsklimat. Det kan man välockså se. Sedan den här samtalsgruppen kom i gångär nämligen samtalen till oss och de klagomål, frågoroch kommentarer som vi tidigare fick från privataveterinärer inte alls lika frekventa längre. Det tyderockså på att man har en tilltro: sitter vi i den härarbetsgruppen. Låt oss göra det, låt oss debattera ochlåt oss komma överens och få lugn och ro både framtill dess och förhoppningsvis också efter det.Christel säger att veterinärerna ska in-gå i ett slags jourverksamhet. Det är ju det som vitidigare har försökt med men det har inte fungerat.Man kan inte tvinga privata veterinärer att göra dethär. Det är så att en del inte vill, och det kan jag för-stå. Det är bra, skönt, att bara behöva arbeta på dagtidom man klarar sig med det. Det kan jag begripa. Menstaten och jag som ansvarig minister måste ta ettansvar för djurskyddet också kl. 2 på natten.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1999/2000:96 justitieutskottetMotioner1999/2000:Ju24 till justitieutskottet1999/2000:T11-T15 till trafikutskottet1999/2000:So24-So46 till socialutskottet1999/2000:Ju25 till justitieutskottet1999/2000:L18 till lagutskottet4 § BordläggningAnmäldes och bordladesFinansutskottets betänkanden1999/2000:FiU19 AP-fonden i det reformerade pen-sionssystemet1999/2000:FiU18 Ansvaret för fastställande av dis-kontot m.m.1999/2000:FiU24 Statliga kreditgarantierBostadsutskottets betänkande1999/2000:BoU08 Registrering av fastighetsrättsligaförhållanden, m.m.Konstitutionsutskottets betänkanden1999/2000:KU15 Kommersiell lokalradio och andramediefrågor1999/2000:KU18 Helgdagar, ordnar och flaggor1999/2000:KU21 Fråga om medgivande enligt 4 kap.8 § första stycket regeringsformen att väcka åtalmot riksdagsledamotJustitieutskottets betänkande1999/2000:JuU14 Ändringar i rättshjälpslagenSocialförsäkringsutskottets betänkande1999/2000:SfU10 betänkande1999/2000:TU08 Ökad konkurrens på mobiltele-marknaden5 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 7 april1999/2000:342 av () till stats-rådet /2000:343 av () till utri-kesminister fångar i SerbienInterpellationerna redovisas i bilaga som fogas tillriksdagens snabbprotokoll tisdagen den 11 april.6 § Anmälan om frågor för skriftliga svarAnmäldes att följande frågor för skriftliga svarframställtsden 6 april1999/2000:800 av () till statsrådetLars-Erik LövdénÄgarlägenheter1999/2000:801 av () till stats-rådet icke-diskriminerande medborgarskap1999/2000:802 av () till statsrådetIngela ThalénAdoptioner1999/2000:803 av () till närings-minister med bristande rapporteringFrågorna redovisas i bilaga som fogas till riksda-gens snabbprotokoll tisdagen den 11 april.7 § Anmälan om skriftligt svar på frågaAnmäldes att skriftligt svar på följande fråga in-kommitden 6 april1999/2000:779 av () till statsministerGöran PerssonÖstersjömiljardenSvaret redovisas i bilaga som fogas till riksdagenssnabbprotokoll tisdagen den 11 april.8 § Kammaren åtskildes kl. 9.20.Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen.