prot · GO0924 · 2000-11-09 00:00:00 — Först när vi som konsumenter känner att vipå ett säkert sätt kan köpa våra varor och tjänster övernätet kommer e-handel att slå igenom.Det öppnar också nya möjligheter att sitta hemmaoch handla från företag i , ja faktiskt world wide.Det kan också få konsekvenser . I butikerser vi ofta bara priset. kan vi skaffa informationom transporter och villkor i landet där varorna produ-ceras m.m.Vi kan även välja att handla från producenter itredje världen som inte tidigare haft möjligheter attmarknadsföra sig i vårt land. Förhoppningsvis lederdetta till en mer rättvis handel.Sverige är nog det enda land i världen som genomkonsumentmakt i form av köpbojkott och gemensamfacklig kamp har lyckats tvinga ett amerikanskt före-tag att teckna kollektivavtal. Vi måste komma ihåg attmissförhållanden inte bara sker bland barnarbetare iländer som Indien.Fru talman! Genom den inre marknaden kan vilyfta upp konsumentfrågorna. Vi måste anpassa osstill den nya tiden med e-handel och skapa regler somunderlättar och ger säkerhet. Vi måste arbeta för attge konsumenterna information om varor så att vi harannat än prislappen att ta ställning till när vi ska välja.Vi ska kort och gott utnyttja de möjligheter somges för att stärka oss som aktiva konsumenter ochgenom vår konsumtion påverka miljön också globalt.Anf. 105 ():Fru talman! De konsumentpolitiska frågorna är enviktig del av välfärdspolitiken. Det behövs starka ochvälinformerade konsumenter som kan ta till vara sinarättigheter och välja på en alltmer internationaliseradmarknad. Att skydda konsumenternas hälsa och sä-kerhet är ett av de övergripande målen för den svens-ka konsumentpolitiken.Det är också ett prioriterat område inom EU, därkonsumentpolitiken kommeratt bli ett eget fullvärdigt politiskt område. Sverigeligger långt framme när det gäller att tillvarata kon-sumenternas intressen, och det finns i storaförväntningar att vi under vårt ordförandeskap skalyfta fram konsumentfrågorna.Konsumentfrågor handlar om att du och jag skaveta vad vi får när vi köper en produkt eller en tjänst.Vi ska kunna välja bort det som vi anser är oetiskteller har producerats på ett farligt sätt. Med konsu-mentmakt påverkar vi marknaden genom medvetnaval. Därför måste vi genom lagar och förordningar gekonsumenterna möjligheten att välja. Genom varu-deklarationer, produktsäkerhet, standardiseringar ochmarknadskontroller har vi instrumenten att ge deninformation konsumenterna har rätt till.Kunskap är nyckeln till medvetna val, och denmåste alla få tillgång till. Kunskaper om konsument-frågor måste ges . Det bidrar till att barn ochungdomar blir kunniga och kritiska konsumenter, ochdet lägger grunden till en stark konsumentroll i vux-enlivet.Sverige har antagit . Den in-nebär bl.a. att barn ska växa upp under goda ochtrygga förhållanden i ett samhälle där de tillåts attutvecklas i sin egen takt och utifrån sina egna förut-sättningar. vet vi att utbudet av bild- ochljudmedier har ökat kraftigt under 1990-talet.Barnen har fått tillgång till nya TV- och radioka-naler, och video, cd-skivor , data- och TV-spel harfått allt större genomslag. Tillsammans med att in-formationstekniken alltmer blir en del av vardagenhar detta medfört att barnens totala massmediekon-sumtion blivit större.Kopplat till konsumentpolitiken innebär det attetiska frågor kring marknadsföring riktad till barn ochungdomar och hur de ska kunna skyddas från skadligtmedieinnehåll är väsentliga att lyfta fram. Det handlarframför allt om att skapa en acceptabel skyddsnivåför barn i ett medielandskap som kännetecknas avglobalisering, snabb teknikutveckling och nya systemför mediedistribution, och där informationen flyterallt friare över nationsgränserna.Inom EU är medvetenheten och enigheten stor omatt det nya medielandskapet kräver nya metoder föratt skydda barnen. antog 1998 dels enny rekommendation om skydd av minderåriga, delsen handlingsplan för att främja en säkrare användningav Internet. EU har också ett TV-direktiv där med-lemsstaterna ska säkerställa att TV-sändningar inteinnehåller program som kan skada den fysiska, men-tala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga.I dag kan vi se en ny marknad som växer fram därbarnen är målgruppen. Genom specialinriktade mark-nadskampanjer skapas olika trender där barnen för-väntas följa med. Ett exempel är Pokémon, medsamlarbilder, videofilmer, mjukisdjur m.m., somblivit en stor modefluga tack vare medveten mark-nadsföring. Barn är trendkänsliga, och riskerar att blistora förlorare om vi inte sätter upp lagar och reglerför marknaden och ger barn och ungdomarkunskaper för att kunna välja och välja bort.Produkter som kombinerar olika saker, t.ex. lek-saker och godis, blir allt vanligare. Olycksfall därdessa produkter är orsaken har lett till många dödsfallute i . Dessa produkter måste därför granskasmycket noggrant och, i de fall de anses farliga, stop-pas.Det svenska konsumentskyddet har utvecklats ochvuxit fram under en lång följd av år. skyddär i de allra flesta fall bättre och bredare än det mini-miskydd som finns inom gemenska-pen. Den svenska målsättningen ska fortsatt vara hög,men måste vi ta ett ansvar för konsument-frågorna i EU.Kunskap är nyckeln till starka konsumenter. Menden kunskapen måste börja tidigt - redan i skolan.Barn och ungdomar är mer utsatta för riktad reklam,och riskerar att bli stora förlorare om vi inte gemen-samt i EU kan arbeta för lagar och regler kring mark-nadsföring och produktsäkerhet. För att lyckas i detförebyggande arbetet behövs registrering av olyckoroch produkter samt effektiva marknadskontroller.Vi har kommit långt i , men i en alltmerglobaliserad marknad räcker våra nationella reglerinte till. Vi behöver ett effektivare samarbete inomEU. Under ordförandeskapet har vi möjligheter attföra upp frågorna på dagordningen och ge konsu-menterna större makt. Låt oss ta vara på den möjlig-heten.Anf. 106 () re-plik:Fru talman! Jag delar naturligtvis oro för vad som kommer att hända med vårabarn i det framtida medielandskapet. Men jag är kan-ske mer pessimistisk om möjligheterna att rå på av-arterna genom lagar och regler. Jag ser ju vilka enor-ma möjligheter som finns att på olika sätt kringgå dethela.Jag vill fråga om hon anseratt det verkligen är lagar och regler som är det vikti-gaste sättet att styra detta. Är det inte bättre att arbetamed upplysning, information och inte minst samtalmed barnen? Vi ska komma ihåg att dagens barn ochunga har en helt annan inställning till många av defrågor som vi förfasar oss över som vuxna. Det kan-ske inte alltid är våra normer som är de riktiga. Är detinte bättre att försöka få till stånd en diskussion ochett samtal kring de här frågorna än att så väldigt striktmed lagar försöka reglera sådant som vi antagligeninte kan efterleva?Anf. 107 () re-plik:Fru talman! Jag tror inte att det ena behöver ute-sluta det andra. I vissa fall är det lagar och regler somgäller, men är det också viktigt att mantillsammans i dagisgrupper, i skolor och på föräld-ramöten tar upp sådana här saker. Föräldrarna kan dådiskutera detta tillsammans, sätta upp gemensammaregler och komma överens om vad man kan göra.Anf. 108 () re-plik:Fru talman! Jag vill gärna höra med MarianneCarlström vad det är för konkreta lagar och reglersom vi borde arbeta för här i nu i sambandmed ordförandeskapet för att få till stånd en gemen-sam europeisk lagstiftning när det gäller att skyddabarn från olämpliga program i TV t.ex.Anf. 109 () re-plik:Fru talman! Jag tror inte att jag kan stå här i talar-stolen och säga exakt vilka program det är som barninte ska få lova att titta på, eller vilken reklam somman inte ska få lova att visa. Jag vet att det finnsreklam som är direkt olämplig att visa för barn, menjag överlämnar till dem som tittar mer på barnpro-gram än vad jag gör att besluta om detta. Jag vetalltså att det finns sådant som är direkt olämpligt, ochdet ska man nog förbjuda.Anf. 110 ():Fru talman! Den här debatten har belyst ett antalav de problem som finns i en globaliserad värld. Dethar handlat om arbetslöshet, jämställdhet, krishante-ring och flyktingpolitik. Jag håller med om den pro-blembeskrivningen. De problemen finns ofta, och oftaär de relaterade till att vi lever i en mer globaliseradvärld.Ofta har de här problemen följts av invändningen:Vi ska inte göra något på det här området, för detta ären nationell frågeställning och ett nationellt ansvar-sområde.Det har sagts att EU borde syssla med färre, menviktigare områden. Det har sagts att man vill ha ensmalare och effektivare union. Det har sagts att manvill ha en kompetenskatalog.Jag tror i mångt och mycket att gränsdragningarnaär konstgjorda. Jag tror att den arbetslöse i Sverigeeller i andra EU-länder tycker att det viktiga är att haneller hon får de åtgärder som kan föra tillbaka till enarbetsmarknad - sedan kan den åtgärden ha sitt ur-sprung i beslut i kommunen, i , i EU ellerkanske i det civila samhället.Min utgångspunkt är att åtgärder mot samhälleligaproblem bör beslutas om och sättas in där de är ef-fektivast. Jag tror att man måste ha klart för sig att ien alltmer globaliserad värld så sker det allt oftareutanför nationalstaten. Det sker allt oftare på en inter-nationell nivå.Det sysselsättningssamarbete som har ta-git initiativ till är ett gott exempel på detta. Det harförändrat, och det förändrar, verkligheten. Det syn-liggör och det driver på medlemsstaterna att höjaambitionerna när det gäller arbetslöshetsbekämpning-en. Och det behövs, därför att i en global värld medett globalt rörligt kapital finns det en stor risk attkapital kommer att förflytta sig dit där man kortsiktigtfår lägst kostnadsnivå. Därför är det också viktigt attdet faktiskt fattas gemensamma beslut och antas ge-mensamma riktlinjer på ett antal av de här välfärds-områdena.Vi förde i för inte så längesedan en diskussion om kompetensutveckling som endel av sysselsättningspakten. Somliga av riksdagenspartier hävdade att det är ett nationellt ansvar. Ja, detär det i många frågor. Men det finns också problemmed att säga att det bara är ett nationellt ansvar.Det är väldigt populärt och lätt att säga att justmiljöfrågorna är ett överstatligt problem eftersom derör sig över gränserna. Produktionen flyttar dit därkostnaderna är lägst, och vi får del av problemen viautsläpp i luften. Ja - men så är det även med socialaproblem. Produktionen flyttar ifrån ställen där manställer stora krav när det gäller välfärdspolitik ochsocialpolitik. Även konsekvenserna av de socialaproblemen, som fattigdom och arbetslöshet, spridersig över gränserna.Det finns färre och färre renodlat nationella frå-gor. Fler och fler frågor berörs av det internationellasamarbetet. Fler och fler frågor där man vill se eneffektiv politik bör också kunna fattas beslut om påinternationell nivå. Därför är det sysselsättnings-samarbete som vi driver, och ska fortsätta att drivaunder ordförandeperioden, en viktig del. Det är bramed kvantitativa och kvalitativa gemensamma mål.Det skapar förutsättningar för en effektiv politik ochhögre ambitioner i politiken. Men det ger också förut-sättningar för mer sund och mer lika konkurrensmellan länderna. Det är klart att det i vissa fall hadevarit bättre om man hade kunna fylla detta med merav överstatlighet och fått starkare och tydligare beslutinom området. Det hade kunnat öka handlingskraftenoch åstadkomma en mer öppen process.Men just hanteringen av sysselsättningspakten ochfrågorna om kompetensutvecklingen här i riksdagenvisar ju hur besvärligt det är. Det finns en höger sominte riktigt engagerar sig och bryr sig om sysselsätt-ningsfrågorna. Det finns en vänster och ett miljöpartisom i normalfallet kanske bryr sig, men som i det härfallet, av principiella skäl, säger nej till allt somhandlar om EU-samarbete.Jag tror att det är viktigt att försöka höja ambitio-nerna och försöka få in många av de här sociala ochvälfärdspolitiska frågorna inom EU-samarbetet. Dethandlar om att fatta de beslut som medborgarna stäl-ler krav på. Det handlar om en effektiv politik och enpolitik som fungerar när det gäller sociala och väl-färdspolitiska mål. Där är sysselsättningsunionen ettbra första steg. Det behövs fler sådana områden. Detbehövs mer av internationellt fattade beslut för attkunna stärka och trygga välfärdsstaten.Anf. 111 () replik:Fru talman! Jag vill alltid vara konkret. Här taladeMartin om behovet av att integrera socialafrågor. Jag antar att han även menade vissa socialför-säkringsfrågor.Jag såg i en tidning att någon EU-instans hade tittat på pensionssystemen. Man konsta-terade att de var mycket dåliga i alla de större länder-na utom . Det är faktiskt så att Storbri-tannien, och också har brapensionssystem. Man hade på förslag att man nogborde integrera detta. Då skulle jag vilja fråga MartinNilsson om det är riktigt lyckat. Är det inte bättre attvi säger till dem att lära av våra erfarenheter så dekan rätta till sina system? Är det verkligen så att viska integreras med det italienska systemet där kvin-nor går i pension ?Anf. 112 () replik:Fru talman! Nej, så är det självfallet inte. En in-tegration behöver inte innebära konformism ellerlikhet i alla avseenden. Men det innebär att man fattargemensamma beslut.Jag tror exempelvis att det är ett problem att manhar väldigt olika strukturer på en gemensam arbets-marknad när det gäller kompetensutveckling, möjlig-het för kvinnor att delta i förvärvsarbete och barnom-sorg. Det finns ett antal områden där det är uppenbartatt man skulle ha behövt fler gemensamma beslut föratt få en fungerande gemensam arbetsmarknad. I daghar man tagit sig an den ena sidan, men långt ifrånden andra.När det gäller det italienska pensionssystemet fårMargit ursäkta. Mina kunskaper är alltförbegränsade för att jag ska kunna uttala mig riktigt omdet.Anf. 113 () replik:Fru talman! Med detta vill jag visa att man skaprecisera vad man talar om. Jag tror att det är väldigtsvårt att tala om kompetensutveckling, sysselsätt-ningspolitik, arbetslöshetsförsäkringar, pensionssys-tem och sjukförsäkringssystem på en gång. Proble-men är väldigt olika. Tyvärr måste man också dra inskattesystemen i det.Därför ville jag höra om det fanns mer substans idet, men det gjorde det tydligen inte.Anf. 114 () replik:Fru talman! Det var ju substans i den bemärkelsenatt jag tycker, till skillnad från parti,att EU borde försöka sätta upp målsättningar när detgäller kompetensutveckling. Alla säger att kompe-tensutveckling är viktigt, men varför kommer det intei tillräckligt stor utsträckning? Jo, därför att vi harstrukturer som gör att det är väldigt svårt för ett rör-ligt kapital att göra de investeringar i kompetensut-veckling som behövs. Då borde olika länder kunnafatta gemensamma beslut. Det vill EU:s medlemssta-ter till största delen göra. i denna kam-mare var motståndare men ändrade sig när de fick ennågot mer modifierad version. Jag tycker att det är ettproblem att man inte vill gå tillräckligt långt i denriktningen och försöka ta fram gemensamma riktlin-jer. Det hade varit bra på det området, precis som dethar varit bra på sysselsättningsområdet. Där har detvisat sig ge effekt. Det har visat sig ge resultat. 115 () re-plik:Fru talman! Jag uppskattar ambi-tioner på arbetsmarknadsområdet. Man jag har enliten fundering. Har tänkt på vad detkan innebära för svensk arbetsrätt och för svenskkollektivavtalsrätt när vi plockar in fler underEU-paraplyet? Då kommer ju frågorna också underEG-domstolen. I den domstolen finns det inte någonriktigt stor förståelse för vår svenska arbetsmark-nadsmodell där kollektivavtalet är norm.Anf. 116 () replik:Fru talman! Det tar upp är själv-fallet en aspekt som bör beaktas i det arbete sompågår. Jag kan bara huvudsakligen referera till detsom faktiskt har varit, det man faktiskt har fattat be-slut om och det som faktiskt redan har påver-kats av. Jag tror att den allmänna uppfattningen är attarbetsrätten i i många avseenden har skärptsberoende på EU-beslut. Det gäller bl.a. övergångsbe-stämmelser och inom ett antal olika områden.Jag kan också se att i de beslut som harfattats har man haft en djup förståelse för att det finnsolika traditioner. I vissa länder har man mer lagtradi-tioner och i andra länder har man mer kollektivav-talstraditioner. Det är självfallet en viktig aspekt attfundera över, så att man i sådana beslut kan försökase till att olika länders tradition beaktas. Det innebärinte att man ska ha en lägre ambition. Jag tycker har lyckats ganska bra med att kombinerade nationella traditionerna med höjda gemensammamålsättningar inom välfärdspolitiken. Det tycker jagär bra.Anf. 117 ():Fru talman! Kvinnor utgör av jordensbefolkning. Det är ett faktum som många alltför säl-lan tycks vara medvetna om. Kvinnor är dessutomstarkt underrepresenterade i beslutsfattandet i mångaländer. I många länder innebär samhällets normersvåra problem och konsekvenser för kvinnor. Kvin-nohandel är ett sådant svårt problem.Handeln med kvinnor fortsätter att öka inom EU.Kvinnor smugglas in, oftast från Öst- och Centraleu-ropa men också från tredje världen. Enligt FNsmugglas en halv miljon kvinnor in i varje år.Väl inne i tvingas de, ofta under slavliknandeförhållanden, till prostitution på bordeller och pågatan. De är offer för våld, hot, misshandel, inlåsningoch utpressning. Dessa aktiviteter pågår i större ellermindre grad i samtliga EU:s medlemsländer. Det ärgrova brott som begås mot dessa kvinnors mänskligarättigheter.Kvinnorna är ofta oförmögna att göra sina rösterhörda på grund av att de uppehåller sig illegalt i lan-det i fråga. Deras illegala vistelse och avsaknaden avpengar och identitetshandlingar omintetgör varjehopp om att deras situation ska förbättras.Fru talman! antog EU-kommissionenpå initiativ av en uppsättning förslag påhur problemet ska angripas. Förebyggande insatser,forskning, polisinsatser och stöd till offren var någraav dessa förslag. Dessutom pekade på att det också är viktigt att involverafrivilligorganisationerna i detta arbete eftersom dessaofta har lättare att komma i kontakt med och byggaupp ett förtroende hos offren än vad myndigheter har.Sedan dess har medvetenheten ökat, och vi harockså fått i gång ett internationellt samarbete sominvolverar både FN och EU. Eftersom mycket tyderpå att denna brottslighet utvecklas inom internatio-nella nätverk är det viktigt att dessa problem beaktasoch angrips av både FN och EU. Att bekämpa deskickligt organiserade nätverken som inte bara arbetarmed kvinnohandel utan även med alla andra sortersbrottslighet bör få högsta prioritet i EU.År 1999 antog en resolutionom vidare åtgärder i kampen mot kvinnohandel. Däruppmanas bl.a. medlemsländerna och de blivandemedlemsländerna, kandidatländerna, att i sin lagstift-ning definiera kvinnohandel och därmed förknippadeslaveriliknande villkor som ett brott och se till attbefintliga lagar efterlevs, dessutom att inrätta ellerstärka särskilda polisenheter som bekämpar kvin-nosmuggling. Straffet för narkotikasmuggling är t.ex.hårdare än för kvinnohandel. är brottet för kvin-nosmuggling och för narkotikasmuggling 10-15 år.Trots stora ansträngningar av EU kvarstår pro-blemen. EU har dock som jag tidigare nämnde skapaten medvetenhet. Men mycket återstår att göra, bl.a.att se till att det finns en fungerande lagstiftning påområdet och efterlysnings- och åtalsmetoder somföljer denna. För att bedöma läget och sedan få för-ändring i de olika medlemsstaterna och i kandidatlän-derna måste EU undersöka vilken lagstiftning som ärtillämplig , vilka åtgärder och initiativ som vid-tagits samt vilket stöd som offren erbjuds. Det ärockså viktigt att kandidatländerna, varifrån mångakvinnor kommer, skapar sysselsättningsmöjligheter,jobb, till dessa kvinnor. Detta arbete måste utgöra ettcentralt inslag i EU:s och kandidatländernas insatserinför utvidgningsförhandlingarna. Och där har Sveri-ge, som blir ordförandeland, ett stort ansvar.Anf. 118 () re-plik:Fru talman! Jag är glad att tarupp samma ärende som jag gjorde för en liten tidsedan här i kammaren. Det är i stort sett identiskt.Nu vill jag ställa en fråga. Om knappt två måna-der är det här vår regerings ansvar. Vad kommerregeringen att göra? Jag skulle ha riktat den frågan tillutrikesministern, men hon är tyvärr inte i kammaren.Därför riktar jag i stället frågan till kommer man att göra som ordförandeland? Deträcker ju inte att tala om detta, utan det handlar ommycket handgripliga åtgärder på fältet för att räddadessa människor om vi ska kunna försvara mänskligarättigheter.Anf. 119 () re-plik:Fru talman! Tyvärr var jag inte i kammaren justnär höll sitt anförande. Men närdet gäller vårt ordförandeskap nästa halvår har vi frånsvensk sida sagt att jämställdhetsfrågorna och kvinno-frågorna är prioriterade frågor. Det här är en kvinno-fråga, och den ska vara prioriterad i de förhandlingarvi har med kandidatländerna när det gäller att skapasysselsättning, att ge de här unga kvinnorna ett arbetepå hemmaplan, men också när det gäller att skapa enlagstiftning inom unionen som gör att de som tjänarpengar på denna handel åker fast.Anf. 120 () re-plik:Fru talman! Jag tackar för svaret. Jag tycker attdet är intressant. Eftersom inte varhär i kammaren när jag höll mitt anförande kan jagsäga att vi nästan kan lägga kalkerpapper över våraanföranden. Det är precis samma ärende, men jag togupp det med lite andra ord.Jag har haft uppe detta vid samtalmed utrikesministern för att få det som ett prioriteratärende . Men det finns intemed. Jämställdhetsfrågor finns med i en andra etapp,så att säga. Jag menar att man inte kan tala om jäm-ställdhet med trovärdighet om vi inte gör något åt dehär frågorna. Delar den uppfattning-en?Anf. 121 () re-plik:Fru talman! 122 ():Fru talman! talade för en drygtimme sedan om beslutsfattandet inom EU och sadeatt det var långt från människorna.Även vi här i fattar beslut. Även vi kanvara långt borta från många människor. Men vi kan ialla fall anstränga oss att fatta så vettiga beslut sommöjligt.Vi ska komma ihåg att de beslut vi fattar påverkarmånga människors liv. De påverkar materiella vär-den, men det finns också beslut som egentligen intehar materiella värden men som ändå har oändligt storbetydelse. Det är bl.a. frågan gällande EU och EMU.Hur gör man då det allra bästa vägvalet? Det vetingen av oss. Men det finns en väg för att undvika deverkligt stora misstagen. Det är att inte säga ja tillbeslut som är oåterkalleliga, som inte kan ändras omvi har fattat beslutet.Ett EMU-beslut är nästintill omöjligt att backafrån. Därför ska vi säga nej. Nej är till skillnad från jaofarligt. Ett nej kan alltid bli ett ja, ett ja till att övergesina pengar, sin penningpolitiska suveränitet, sinriksbank och en egen finanspolitik. Det leder tillförlorad självständighet. Det är ett ja till överstatlig-het, och det är detsamma som att säga ja till en ge-mensam straffrätt. EMU innebär egentligen att viavskaffar kanske viktigaste uppgift. Viavskaffar till gagnet men inte till namnet.När danskarna folkomröstade om EMU i septem-ber förstod vanligt folk vad frågan rörde sig om, ochde sade nej. Etablissemanget förstod det inte. Det ärett allvarligt hot mot demokratisk legitimitet. Över-statligheten som EMU leder till erkänns . Detgjorde den inte i går. Denna fråga har också en prak-tisk och materiell sida.Euron introducerades till för hög kurs. Euronsvärde har sjunkit kraftigt. Riskerna var kända, menbeslutsfattarna brydde sig inte om det. Handeln utan-för Euroland svarar bara för , så man sade: Detgör ingenting hur vi sätter kursen.Paul Volcker, tidigare Fedchef, varnade tidigt i enhearing i det engelska överhuset. Han sade att det ären illusion att tro att en stor valuta inte behöver varastabil. De ansvariga har försökt skylla på ,dess högre tillväxt, dess bättre aktiemarknad. Orsaken är bl.a. att tyska företag har köptamerikanska eftersom de är mer lönsamma än detyska.Om eurons depreciering inte begränsas kommertill slut relationerna mellan och att bli fros-tiga. Den nye amerikanske presidenten - vem det nublir - möts av en blödande euro. Det blir inte särskiltangenämt.