prot · GN0964 · 2000-02-10 00:00:00 — Skapa system som är flexibla och somökar valfriheten i stället för att minska den och lik-rikta.Centerpartiets svar på maxtaxa och lagstiftningom en kortare arbetstid är ett ökat utrymme för indi-viduella lösningar på arbetsplatserna och ett barn-konto som låter föräldrarna välja kortare arbetstid.Sänkta ersättningsnivåer är heller ingen lösning, ivarje fall inte på . Om människor kännernegativ stress och en minimal möjlighet att påverkasin arbetssituation löses inte problemen med mindrepengar. Man blir sjuk ändå.Kraven i arbetslivet ska vara höga, men man skaockså ha en möjlighet att påverka sitt eget liv. Jag harlagt fram de här fem förslagen. Det är åtgärder sompå både lång och kort sikt förbättrar situationen förbåde långtids- och korttidssjukskrivna personer.Dessutom minskar det kostnaderna för staten. Detkostar samhället i snitt att rehabili-tera en arbetstagare. Kostnaderna om samma personär sjukskriven är i snitt . För varjesatsad krona får man tillbaka. Menframför allt ges det möjlighet för människor att kom-ma tillbaka till jobbet och arbetsgemenskapen.Anf. 14 ():Fru talman! Jag ska ge ett exempel på att rehabi-litering lönar sig. Det var kanske fler som läste omEskilstunamodellen i häromdagen.Det stod: En ny metod gav färre sjukskrivna. Eskils-tuna vänder trenden.Man låg över riksgenomsnittet vad gäller sjuk-skrivningar. har man vänt utvecklingendramatiskt. Man har höjt kunskapen inom försäk-ringsmedicin. har med utbildningoch med annorlunda arbetssätt lyckats, och hållerman stånd mot den dramatiska ökningen i övrigaSverige.Läkare, handläggare och patient samverkar i dia-log. En korrekt diagnos leder till en korrekt behand-ling och ett snabbare tillfrisknande. Man arbetar meden helhetssyn på personens livssituation, vilket ärnödvändigt för att rehabiliteringen ska lyckas.Vi tror att vi snart kommer att få en ökande andelsjukpensionärer om man inte satsar på tidig rehabili-tering . Vi vet nämligen att ju längre någon gårsjukskriven desto större är risken att personen aldrigkommer åter i arbete. Det kan inte vara en vettigpolitik när vi behöver folk i arbete.Andelen sjukskrivna kvinnor i åldrarna 50-59 årökar mest. är de offentligt anställda. Mångakvinnor i den offentliga sektorn har på grund av lågalöner måst arbeta heltid för att klara ekonomin. De ärdubbelarbetande och ger kanske upp. De orkar inte.Arbetsplatserna kräver mer och mer. får deinte mer inflytande och inte heller mer lön. Löneök-ningarna ges till de yngre, så att de ska stanna kvar.Hopplösheten breder ut sig och kanske också enkänsla av att det inte spelar någon roll.Fru talman! Regeringen måste nu börja ge signa-ler via arbetsgivare och om att detvisst spelar roll. Alla behövs i arbetslivet. Varför harregeringen dragit ned på rehabiliteringsanslaget?Kommer statsrådet att arbeta för mer riktade resursertill rehabilitering?Anf. 15 BO ():Fru talman! Som redan har sagts idebatten handlar mycket om arbetstagarnas inflytandepå sin arbetsplats. Detta reder vi inte ut på de , men det vore bra med meraengagemang i den frågan från regeringens sida.Värre ändå är väl de direkta synder som regering-en ansvarar för och som jag anklagade regeringen föri mitt förra inlägg. Man rev upp vårdgarantin ochersatte den med någon allmän överenskommelse, omjag förstod det rätt. Jag tror inte att de sjuka och desom behöver ha behandlingar bryr sig speciellt myck-et om det kallas garanti eller överenskommelse, mende vill gärna ha resultat. Skillnaden mellan den gamlavårdgarantin och överenskommelse äratt den gamla gav resultat. Människorna behövdevänta en mycket kortare tid.Jag anklagade också regeringen för att man haderivit upp husläkarlagen, 1994-1995. Det har lett tillatt antalet primärvårdsläkare, husläkare, under desenaste fem åren bara har ökat i takt med befolk-ningsutvecklingen, dvs. att någon ökad täthet inte haråstadkommits . Jag anklagade inte minstregeringen för att den satte stopp för de goda försö-ken med försäkringspengar i vården. anvisat någonting annat, dvs. det beslut som riks-dagen fattade och som skulle vara såväldigt fint. Poängen är bara att det inte är någraandra än ni som sitter i regeringen som tycker att detvar ett bra förslag. Är det inte konstigt att alla andravar emot det den våren, de som hade prövat och desom ville pröva? Är det inte konstigt att Socialstyrel-sen föreslår finansieringsbroar? Är det inte konstigtatt partivänner i Landstingsförbundetsstyrelse, eller den socialdemokratiske ordföranden iVästra försäkringskassa, eller den social-demokratiske vice ordföranden i ,uppenbarligen inte har förstått hur bra detta är utanskriver brev till regeringen och ber om på huruvida man får använda någonting somliknar de gamla reglerna?Anf. 16 ():Fru talman! Vi måste ta ett nytt grepp, och vårtgrundtrygghetssystem är ett nytt grepp. Det är kort-siktigt att lappa och laga, och vi måste satsa långsik-tigt. Att satsa på förebyggande kostar mera , menpå lång sikt lönar det sig både mänskligt och pen-ningekonomiskt.Rehabilitering är också ett slags förebyggande ar-bete. Jag hade också tänkt berätta om Eskilstunamo-dellen men hittade inte artikeln. Tack så mycket fördet!Till sist vill jag säga så här: Jag och Miljöpartiettror mycket på samverkan. Men låt oss här inte bråkaom vilken samordning eller samverkan som är bästeller sämst - FRISAM, FINSAM, SOCSAM, Brukför alla eller vad det nu är. Då fastnar vi.Samverkan ersätter inte bristande resurser. Menmed resurser och samverkan kanske det kan bli nå-gonting riktigt bra.Anf. 17 Statsrådet ():Fru talman! Där slutade villjag fortsätta. Det är nämligen precis så det är: Medresurser kan man också samverka. Men då måsteäven de som samverkar använda de resurser de har,dvs. i form av skatteintäkter och avgifter som tas frånlöntagarna, från arbetsmarknaden och från arbets-kraften.Nu kommer vården att tillföras ytterligare 9 mil-jarder kronor. Under har vi fört över 20miljarder kronor till kommuner och landsting i syfteatt dessa ska kunna bidra till samverkan utifrån sinafinansieringsmöjligheter.När det gäller samverkan hänvisar jag fortfarandetill det beslut som är fattat. Det betyder ju inte att inteförsäkringskassorna från sina utgångspunkter skavara aktiva, driva och kanske mer än väl bidra medsin del i sådan samverkan. Det finns sådana godaexempel också inom ramen för den lagstiftning vi harnu.När det gäller , som Bo Kön-berg kommer tillbaka till, tycker jag att det är an-märkningsvärt att ett landsting i förväg budgeterar enintäkt från en annan huvudman för att bedriva sinsjukvårdsverksamhet. Vi kommer att träffa landsting-en och de intresserade aktörerna för att diskutera påvilket sätt vi kan utveckla samverkan.Sedan säger att socialdemokratin äremot personaldriven verksamhet - inte alls! ChrisHeister började sitt inlägg med att vi var emot verk-samhet som drivs i privat aktiebolagsregi. Det är dendiskussionen man för . Jag måste säga att när ChrisHeister säger att vi är emot småskalighet och mindreverksamhet som drivs av personalens engagemang ärdet faktiskt att vrida diskussionen på ett sätt som göratt jag tycker att borde rodna lite. Är detPartena Care menar? Är det ChrisHeister menar? Eller kan det möjligen vara något avde aktiva personalkooperativ som jag har träffat? I såfall, om det är det senare, är vi överens. Vi vill ut-veckla, vi vill förnya och det finns också möjligheterför personaldriven verksamhet. Men vi säger stopp påde områden där man har vinstutdelning i aktiesyfte.Sedan är det klart att det inte fungerar särskilt välmed samverkan i områden där man sänker skattenoch den vägen minskar möjligheterna att bedriva vårdoch behandling.Birgitta säger att jag inte nämnde arbets-givarna, men det gjorde jag. För mig är arbetsgivareockså arbetsgivare i den offentliga sektorn - alldelessjälvklart! Med tanke på det som har sagts i den härdebatten har vi som arbetsgivare - jag får väl säga så,för jag antar att några av er också sitter i andra förtro-endemannaroller - ett minst lika stort ansvar för attbedriva verksamhet som låter vår personal kommatillbaka och få möjlighet till rehabilitering.Jag nämnde i min inledning de försäkringsmedi-cinska centrumen. Den utveckling som det finns möj-lighet till där kommer att ge ett väldigt gott underlagoch stöd för arbetsgivare och försäkringskassor förden fortsatta verksamheten.När det gäller Eskilstunamodellen kan det säkertvara ett bra exempel som kan spridas genom konsen-suskonferenser och annat.Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att när detgäller frågor som rör vårens budgetarbete kommer jagtillbaka i anslutning till den debatten när det gällerresurser inom de verksamhetsområden som jag ansva-rar för.Anf. 18 ():Fru talman! vill jag tala om - det här ärmitt sista inlägg - att från sida accepte-rar vi inte utvecklingen inom det här området. Det ärdärför som vi har föreslagit den här debatten i dag.Jag har också presenterat fem förslag, och jagupprepar dem helt kort:1. Skapa ekonomiska incitament för att arbetsgivar-na ska få bukt med stressrelaterade sjukdomar.2. Gör det möjligt för människor att ha makt över sinegen arbetssituation.3. Ge tydliga direktiv till försäkringskassorna attarbeta med rehabilitering och tillskjut pengar fördet.5. Satsa på finansiellt samordnad rehabilitering.Jag ser fram emot vårpropositionen och hoppas attregeringen i den har med förslag där vi kan se att manverkligen har tagit den här frågan på allra störstaallvar.Vi kommer från sida att enträgetdriva den här frågan vidare. Vi accepterar inte attmänniskor ställs utanför arbetsgemenskapen på grundav att vi här i inte ser till att tillskjuta medeldär det behövs och att driva frågorna på ett sådant sättatt det sker förändringar inom detta område.Till sist tog statsrådet upp satsningar inom vårdoch omsorg. Vi centerpartister känner oss stolta överatt vi vågat vara med i den uppgörelse där pengar förstill vården. kommer inte dessa pengar förrän år2002, och det måste hända någonting innan dess.Därför hoppas vi att det redan nu i vår kommer för-slag från regeringen som visar att man verkligen hartagit problemen på allvar.Anf. 19 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill tacka för initia-tivet till den här debatten om sjukfrånvaron. Somvanligt är det väldigt kort om tid, och det betyder attjag inte har haft möjlighet att kommentera alla inlägg.Men mycket av det som sagts i debatten finns det storanledning att återkomma till.En av de saker som nu nämndevar att skapa incitament för arbetsgivarna. Det är ettmycket intressant förslag. Däremot måste man kanskepröva vad man då menar med incitament. Det finns jumånga olika typer av incitament. Det kan finnas po-sitiva i form av bidrag, och det kan finnas andra sominnebär kostnadspålagor på arbetsgivarna. Men underalla omständigheter finns det anledning att titta på hurman är med i den rehabiliteringsprocess som krävsruntomkring den enskilde individen.Sedan finns det en hel del mindre regeländringarsom man bör kunna göra , utan alltför storautredningar. Ett sådant fall är t.ex. att de som har enkarensdag men flera olika arbetsgivare drabbas avkostnader motsvarande . Så kan vinaturligtvis inte ha det. Ett annat fall är att om någonhar en sjuklöneperiod och arbetsgivaren är klok nogatt betala resor till och från arbetet i stället för sjuk-lön, därför att det passar bättre för den person somdrabbats av sjukdom, räknas inte den perioden somsjuklöneperiod. Det måste vi naturligtvis ändra.Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga till kam-maren att statsrådet och jag har inbjudit allaarbetsgivare, parter på arbetsmarknaden, myndigheteroch utredare för att diskutera vad vi kan göra . En sådan överläggning kommer att äga ruminom en 14-dagarsperiod. Tack, fru talman!Överläggningen var härmed avslutad.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 4 februari.3 § Svar på interpellationerna 1999/2000:162och 164 om region . 20 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig delsom jag är beredd att ompröva beslutet om att inte geVästra ansvar för att fördela ochfatta beslut om de EU-fondspengar som berör VästraGötaland, dels vilka åtgärder jag avser att vidta för attstärka regionens egna arbete med regional utvecklingvia EU-stöd.Per har frågat mig dels om jag anser attregeringsbeslutet om administrationen av EU:sstrukturfondsprogram är i enlighet med riksdagensfattade beslut om försöksverksamhet i Västra Göta-land, dels hur jag tänker mig att samordningen skaske vad gäller regional utveckling, utvecklingsstrategioch tillväxtavtal i med enbart enrepresentant från regionen i den beslutande styrelsenpå 13 ledamöter.Jag besvarar frågorna samtidigt.Bakgrunden till frågorna är det beslut som rege-ringen fattade om bl.a. att uppdra åtLänsstyrelsen i att utarbeta förslag till ut-vecklingsplaner för mål 2-regionen . Mål 2-regionen består av områden i Västra Göta-lands, och län. Enligt riktlinjernaför uppdraget ska samverkan ske med självstyrelseor-ganet i och iVärmlands län och med ett regionalt partnerskap.I riktlinjerna anges också att regeringen senare av-ser att utse i län att vara för-valtningsmyndighet för mål 2-programmet Västra.Vid förvaltningsmyndigheten kommer det att inrättasen strukturfondsdelegation med ledamöter från de trelänen.Överenskommelsen mellan medlems-staterna i EU om den nya strukturfondsperioden in-nebär en koncentration och förenkling av strukturpo-litiken. Det beslut som regeringen nu har fattat omriktlinjerna utgår från det regelverk som ligger tillgrund för nästa programperiod. Det innebär färreantal program än tidigare och därmed också administ-rativt sett större regioner på flerlänsnivå.Genom att utse vissa länsstyrelser till förvaltning-smyndigheter uppnås en önskvärd decentraliseringjämfört med . Det innebär att den s.k. överpröv-ningen av ärenden från de centrala verken försvinner.Under den förra programperioden har Länsstyrel-sen i län i egenskap av huvudsekretariat förmål 2-programmet Bergslagen haft ansvaret för attsamordna arbetet i de berörda fem länen. Arbetet meddet nya mål 2-programmet Västra kommer därigenomatt dra nytta av de erfarenheter som tidigare gjorts iBergslagen med flera län i samverkan.Den nya strukturfondsregionen mål 2 Västra be-står av delar av tre län, vilket innebär att genomfö-randet till stor del kommer att ske länsvis. Genom attprojektansökningar kommer att lämnas in och beredasvid länsvisa beredningssekretariat kommer ocksånärheten till tillväxtavtalens partnerskap att finnaskvar. Det innebär att egnaarbete med regional utveckling kan fortsätta och detär upp till regionen själv att svara för samordningenav detta arbete.Mot denna bakgrund anser jag att det beslut rege-ringen har fattat är i enlighet med beslutom försöksverksamheten. Jag ser inga skäl till attändra regeringens bedömning av iÖrebro som tilltänkt förvaltningsmyndighet.Anf. 21 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet försvaret på min interpellation. Men, fru talman, dåministern inte finner någon anledning att omprövabeslutet om var beslut om EU:s fondpengar rörandeVästra ska fattas måste jag upprepa mig.Ministern har inte fångat innebörden i interpellatio-nen eller snarare undvikit den.Ministern berör inte kärnan i det uppdrag somriksdagen gett . Det är att ansvara förden regionala utvecklingen och utveckla nya demo-kratiska former. Dessa ska också utvärderas. Det ärjust dessa uppdrag, både demokrati och beslutande,som ingår i beslutet om de resurser som finns atttillgå i det nya mål 2-stödet.Fru talman! Jag måste ställa frågan: Hur intresse-rad är regeringen egentligen av regionförsöket i Väst-ra och av att regionen ges rätt förutsättning-ar att lyckas med uppdraget att utveckla ett starkareregionalt ansvar och starkare regional beslutsförmå-ga? Hur intresserad är regeringen av att den utvärde-ring som ska följa självstyrelseförsöket får förutsätt-ningar för en rättvis bedömning av försöket?Försöksverksamheten i har somsagt i ett av de två viktiga områdena fått uppdraget attansvara för den regionala utvecklingsplanen och förde regionala utvecklingsresurser som finns till förfo-gande. Ansvaret för den regionala utvecklingen ärlagd på regionens valda företrädare. Det är ocksåregionens valda företrädare som är satta att beslutaoch ansvara. Det är utifrån detta som det ska bedömasom de fullgjort uppdraget på det sätt som invånarnaönskar.I detta uppdrag ingår i allra högsta grad arbetetomkring mål 2-ansökningar och själva beslutsfunk-tionerna vad gäller dessa.Det är även i samband med tillväxtavtalens fram-växt mycket starkt poängterat att de resurser EU-stödet ger är en viktig del i genomförandet av deregionala tillväxtavtalen. Detta har också regeringenpåtalat. Men det är uppenbart att man inte tilltrorsjälvstyrelseorganen att vare sig ansvara för ellerbesluta om det som är bestämt av riksdagen.Det kan också uttolkas av svaret från ministern attVästra inte har erfarenhet av att samverkaöver länsgränser och skulle må bra av det fattadebeslutet. Jag vill påminna om den tidigare besluts-gruppen, mål 5b i västra , med erfarenhet avtre län, mål 5b skärgård, med erfarenhet av alla länsom har öar utan fastlandsförbindelse, och internatio-nella samverkansformer över norska gränsen. Det äralltså en mycket bred erfarenhet.Det är naturligtvis intressant att ta del av Bergsla-gens arbete, men följdfrågan faller naturligt: Medvilken logik ska då öar och bedömningenav dessa överföras till beslutsgruppen i ?Att prata om samverkan och dra nytta av varand-ras erfarenheter är mycket värdefullt. Men samtidigtsom ministern påpekar detta fattas det alltså i rege-ringen beslut om att den del som berör skärgård medlandfast förbindelse ska förläggas till beslutsgrupp iÖrebro med erfarenhet av Bergslagen. Det vore kan-ske på sin plats att ministern kommenterade denbristen på möjlighet att samverka utan byråkratiskahinder.Min fråga till ministern är: Tänker ministern vidtanågra ytterligare åtgärder som sträcker sig längre äntill behandlingen av EU:s mål 2-stöd för att stärkaregionens möjlighet att ansvara för regionutveckling ienlighet med det som har beslutat?Anf. 22 PER ():Fru talman! Jag ansluter mig till fullo till vad ÅsaTorstensson har sagt. Jag tänker att jag då kan göra enargumentationsanalys av näringsministerns svar.Till att börja med hänvisas det till ett beslut i rege-ringen. Det är inte ett argument, och det är väl inteheller avsett att vara det.Sedan har jag hittat fyra argument. Näringsminis-tern får gärna nicka om han känner igen dem ochtycker att de är riktigt återgivna.Argument 1: Det hänvisas till en koncentration avstrukturpolitiken inom EU, vilket innebär färre regio-ner.Argument 2: Åtgärden sägs bli en önskvärd de-centralisering.Argument 3: län har erfarenhet från det ti-digare mål 2-programmet i Bergslagen.Argument 4: Genomförandet kommer till stor delatt ske länsvis.Fru talman! Jag tror att detta var en koncis redo-visning av argumenten. Jag får inget nickande. Jagvet inte själv vad jag har missat, men näringsminis-tern kan återkomma till det.Jag utgår från att en rationell argumentering ärmöjlig i kammaren, och det innebär att om redovisadeargument bedöms förnuftsmässigt, om de t.o.m. ve-derläggs, bör rimligtvis regeringens ställningstagandeändras. Politik är en annan sak ibland, kan jag läggatill, men det vill jag egentligen inte.Argument 1: Koncentration av strukturpolitikenhindrar inte att utgör ett eget målom-råde. uppfyller EU:s krav som regi-on, och vi bestämmer detta i viss utsträckning självanär vi formar stödområdena. Jag skulle vilja säga attdet första argumentet är irrelevant, inte är bärandeoch faller av rent logiska skäl.Argument 2: Att flytta en statlig funktion frånNUTEK till en annan statlig funktion, länsstyrelser,är i någon mening en geografisk decentralisering,men det är inte en politisk decentralisering till enannan beslutsnivå, regionnivån. Därmed kan åtgärdeninte vara i harmoni med subsidiaritetsprincipen, somligger bakom såväl försöksverksamheten i VästraGötaland som EU:s hela strukturfondspolitik. Nuflyttas beslutsfunktionen från den nya regionen tillstaten, alltså tvärtom. Det underminerar eller gåremot subsidiaritetsprincipen.Argument 3: Att i har erfa-renhet av strukturfondsarbete i Bergslagen, är oveder-sägligt, men det är inte relevant för . IVästra finns erfarenhet av motsva-rande arbete just i . avbefolkningen i målområdet finns dessutom i VästraGötaland. Argumentet är således inte bindande, utandet skulle lika gärna ha kunnat användas för en place-ring i , eller varför inte i . Det är alltsåett icke bindande argument.Argument 4: Påståendet att "genomförandet tillstor del kommer att ske länsvis" har ingen bärighetalls i det här sammanhanget. Detta argument är baraett påstående i klass med att verksamheten kommeratt ske där verksamheten kommer att äga rum, dvs.någon typ av tautologi i logisk mening. Möjligtviskan på grund av lydelsen "till stordel" frukta att mer än tidigare kommer att genomförasövergripande och inte i enkel argumentationsanalys visar att det intefinns några bärande argument. Jag återkommer i nästainlägg.Anf. 23 ():Fru talman! Även jag vill uttrycka samma förvå-ning över detta fattade beslut. Man ställer sig iblandfrågan: Vet den ena sidan av regeringen vad denandra sidan gör?Det var inte så länge sedan man fattade ett beslutom den nya regionen . Jag antar attministern också är medveten om att beslutet föregicksav ganska stora konvulsioner i kringfrågan om man skulle ha en region eller inte.Nu har regionen funnits i lite , ochden har vad gäller utveckling på den regionala sidanfungerat bra. Vi har skött detta med mål 2-stöd, somtidigare sagts, och varit inne på skärgårdsstöd ochäven Interreg.När stödet nu ska fortsätta säger man att förvalt-ningsmyndigheten ska ligga i , för man skadecentralisera. Är det inte en större decentraliseringatt lägga den i det län som har sammanslagits,där man försöker hitta nya arbetsformer och där detfungerar väldigt bra? Nej, den ska inte läggas där utanska läggas i Örebro.Vad är det som gör att ministern inte anser i kan ta sina egna beslut? Pånågot sätt känns det, även om det låter illa att sägadet, som om man i inte riktigt tar VästraGötalands problem på allvar.Vi har tidigare i diskussioner här påpekat att ex-empelvis i förhållande till befolkningsmängden är deten mindre satsning på universitet och högskolor. Vihar sämre vägar, även om ministern nu har lovat attE 6 ska vara utbyggd . Det gläder oss somhade förmånen att lyssna på vad ministern sade ifredags i . Jag upplevde då att detfanns en positiv syn. Jag frågar mig nu varför.Jag har läst svaret ett antal gånger, och jag begri-per inte varför ministern inte förlägger denna förvalt-ningsmyndighet till . Det är denstörsta av de ingående regionerna. Vi har skött dettatidigare, och varför kan vi inte få sköta det nu? Jagskulle vilja att ministern på ett mer tydligt sätt än vadsom framgår av texten i svaret försöker tala om varförvi inte får göra det.Ministern säger att han har beslutat detta, men intevarför han har gjort det. Är det av omsorg om Örebrosom detta ska ske? Varför ska det ligga där när vi stora regionen ? Vi har självaklarat besluten tidigare. Det är en ny region. Rege-ringen ser det som viktigt att ha den nya regionen.Man vill satsa på den nya regionen. Ändå ska vi intefå ta de beslut som ska tas. Det vore intressant att fåhöra en utveckling av anledningarna till detta.Att ta ifrån en region beslut som har fat-tats där och föra samman det i tre regioner kan jaginte se som någon form av decentralisering.Jag är nyfiken på att höra om ministern kan ut-veckla detta, och om han vet varför han har fattatdetta beslut över huvud taget. Jag hoppas att minis-tern vet det. Jag ser alltså fram mot nästa omgång, dåvi kanske kan få ett besked. Om vi inte får ett nöjak-tigt svar av ministern hoppas jag att han är beredd attompröva sitt beslut.Anf. 24 Näringsminister ():Fru talman!