prot · GN0953 · 2000-01-20 00:00:00 — Försvarsdebatten förs juintensivt i stugorna, och för att börja med den delenkan man komma in på rubriken och kan då konstatera att i alla fall i den del av landetdär jag bor - jag representerar - finnsdet en stor oro och en stor otrygghet just nu somgäller vad som håller på att hända med det svenskaförsvaret; detta efter det förslag som Centerpartietoch Socialdemokraterna har lagt fram i vilket mantänker lägga av landets yta utan fredsförbandoch utan militär närvaro.Fru talman! En sak har slagit mig, och en sak und-rar jag över när det gäller just försvaret och det för-slag vi har startat arbetet med i försvarsutskot-tet: Om , som skett, de båda partierna i riksdags-gruppen har sagt ja till det här förslaget, varför vill dåinte politikerna från de här två partierna stå för dethär förslaget? Det är en sak som förvånar mig oer-hört. Om jag som moderat har en viss politik i en vissfråga så står jag för det. Jag är också landstingspoliti-ker. Om jag, för att ta ett konkret exempel, somlandstingspolitiker hemma tycker att iDalarna endast ska syssla med sjukvård, då står jagför den politiken även utåt, även om det blåser, ävenom insändarna kommer och även om de anonymainsändarna kommer. Jag skyller inte på något annatparti, utan jag står för den politiken. Varför gör intesocialdemokrater och centerpartister det i den härdebatten om det som av Tidningarnas Telegrambyråkallas slakten av det svenska försvaret? Det är säkerten fråga som förblir obesvarad, men den finns där,och det är också en fråga om trygghet. Det är inteEMU som man vill prata om hemma på gatorna; detär försvaret, i alla fall i mitt län.Nu ska jag ta upp något helt annat, också underrubriken . Jag ska, fru talman, hoppa övertill en annan fråga, och jag ska inleda med att citerastatsminister , som i går förmiddagsade exakt så här i denna talarstol, citerat ur snabb-protokollet: "Ja, vi har kunnat förbättra pensionerna. "Förbättra pensionerna, var det alltså han sade. Jagförknippar ordet "förbättra" med att någon får detbättre, och om pensionerna förbättras så blir det merai plånboken. Det måste väl bli så; jag tänker väl intefel då? Om det blir en förbättring av pensionerna, dåmåste det tolkas så att det blir mera pengar. Eftersomjag inte har haft möjlighet att följa hela den här de-batten, bl.a. på grund av utskottsarbete, vet jag inteom frågan har tagits upp tidigare, men egentligenspelar det ingen roll. Den här typen av frågor kanman ta upp flera gånger.Jag vill ta upp det här med pensionerna och GöranPerssons s.k. förbättring.Jag vet inte om alla här i kammaren - det kanskeär så - har fått brev och samtal i frågan, men jag harfått många reaktioner från en storgrupp pensionärer som på sin första pension för år-hundradet fått sänkt lön, eller sänkt pension om manså vill. Vi har också, exempelvis i gårdagens Expres-sen, kunnat ta del av några som drabbats och somtroligtvis inte känner igen statsministerns ord omförbättring. I står bl.a. detta: SignaturenSandberg i tackar för att hanfick i påslag. Skribenten fick enhöjning med , men det blev minus innan pengar-na nådde honom på kontot. i fick8 kr och fick i höjning. Detta stodalltså i gårdagens Expressen.Jag har ställt en fråga till finansministern i sammaärende eftersom jag har fått två kon-kreta exempel från mitt hemlän där det också blivit70-80 kr minus i plånboken efter den s.k. höjningsom statsministern i går kallade förbättring. Jag fick idagens post ett klipp från en dalatidning där det be-rättas om ett par där damen fick i påslag.Jag vet förstås varför det har blivit så här. Det ärskattehöjningar det beror på. I fallet är detlandstinget som har höjt. Där har socialdemokrateroch vänsterpartister höjt skatten med . Dettaslår förstås hårt mot pensionärerna. Det slår lika hårtmot barnfamiljerna, som får den barnbidragshöjningsom har klubbats i denna sal uppäten av skattehöj-ningen. Det finns kanske anledning att komma tillba-ka till det här ämnet då frågan om fastighetsskattenkommer upp på bord.Det ses säkert som egoistiskt om jag tar upp attmin mor, som arbetat som sjukvårdsbiträde i hela sittliv och slitit ut sig inom långvården, kvitterade ut 9svenska kronor i ökning av sin pension. Hon hälsaroch tackar statsministern!Det här är frågor som passar under dagens rubrik.Fru talman! Var går gränsen mellan regionalpoli-tik och trygghet? Det är svårt att säga. Jag har i varjefall inte kunnat ange någon riktig gräns. Men Dalar-nas län, som jag representerar, har åter hamnat på enotäck medaljplats då det gäller befolkningsutveck-lingen. Det gäller en medalj som ingen vill ha. Minus2 171 personer är en siffra som åter oroar.Alla 15 av länets kommuner visar på minus. Det härmed att hela landet ska leva har vi lite svårt att fattauppe i Dalarna.Vi har också en stor arbetslöshet. komrapporten om att den öppna arbetslösheten ökade -precis som en talare från sade alldelesnyss - och likaså ökade antalet långtidssjukskrivna,enligt de officiella siffrorna. En kommun, ,den nordligaste kommunen, rapporterar en arbetslös-het på . Då är det knappast någon tröst att detvar en minskning från . Det är i varje falllångt, långt ifrån de mål som regeringen har satt upp.Problemen är alltså stora, och staten har knappastgjort något positivt då det gäller de statliga jobben iDalarna. Bara i residensstaden har tusentalsstatliga jobb försvunnit genom centraliseringar ochregionaliseringar där inte vårt län har varit målet mendär länet har drabbats. Det finns en regional obalans.Det är i mycket en trygghetsfråga i vad som kan kal-las regionalpolitiken. Det har sagts att hela inte mår bra. Det växer så detknakar i storstadsområdena. Men från mitt hemläntvingas folk flytta, och det är oroande.Fru talman! Detta var några av de frågor som imina ögon handlar om trygghet. Det finns alltså oro. Jag håller på med försvarsfrågor, och jag serhur storstäderna växer. Jag kan ta exemplet med denbrigad som finns i men som manföreslår ska läggas ned. När det sker någonting i stor-staden kommer det genast ett förslag om ersättning-sjobb. Man föreslår att , dvs. den interna-tionella utbildningen inom försvaret, ska flyttas tillKungsängen. Det görs oavsett att det handlar om eninvestering på närmare 400 miljoner kronor.När det gäller storstäderna är 400 miljoner inte såmycket. För de förband som tidigare diskuterats somfinns i och även i mitt hemlän handlardet om några miljoner, men då blir det negativt be-sked i försvarsuppgörelsen. Det är svårt att tala om attminska politikerföraktet när man ser på läget i Ängel-holm. Där har vi ett nybygge som jag besökte för etttag sedan där byggbarackerna står kvar. Det är ettbygge som kostade somnu ska avvecklas. Jag tror att det är svårt att diskuterapolitikerförakt i den delen. Det kommer att öka.Jag skulle kunna ta upp många frågor, men talar-tiden är kort. När man sällan står här i talarstolen harman mycket på hjärtat. Bensinskattehöjningarna slårhårt mot den glesbygd som jag kommer ifrån. Detskulle också vara intressant att diskutera polisbristen,men det får bli en annan gång.Anf. 381 () replik:Fru talman! Jag förstår inte på-stående om försvarsuppgörelsen att Socialdemokra-terna och inte står för uppgörelsen. Somcenterpartist kan jag säga att när nedskärningarna skagenomföras reagerar naturligtvis människor negativt.Det är helt naturligt. Så är fallet i mitt hemlän, där alltmed regementen skärs bort. Men nog har jag trots detstått för uppgörelsen. Jag kan inte förstå påhoppetfrån att vi från Socialdemokraternaoch inte står för uppgörelsen. Jag kansvara för att står för den.Anf. 382 () re-plik:Fru talman! Då kanske är ett före-döme för . I den hätska debatt som Cen-terpartiet har drivit har man bl.a. gjort av med pengarhär i kammaren. har jag hört flera gångerom de sköna miljarder som ska gå till vården. Men idebatten har man inte ställt sig upp och talat om hurdet ska genomföras.Det är bra att nu säger att Center-partiet exempelvis vill lägga ned förbandet i Sollef-teå. Det tror jag är klargörande uppe i ,som kommer ifrån. Likaså bekräftarBirgitta raka inställning till attDalregementet ska läggas ned.Anf. 383 () replik:Fru talman! handlar det inte om vad maninnerst inne i hjärtat vill utan vad man ser som realis-tiskt. nämnde de 8 miljarderna. Viser det som en förmån att vi har kunnat få loss det tillsjukvård. Där behöver vi verkligen pengarna. Alla är ivarje fall rörande överens om att vi måste skära iförsvaret. Det är givetvis inte roligt när man kommerfrån en drabbad ort. Men ibland får man som politikeräven ta de tråkiga bitarna.Anf. 384 () re-plik:Fru talman! Det hedrar i varje fall hon här rakryggat står upp och säger att hon villlägga ned förband.I debatterna har haft förmågan attsäga att man satsar de här pengarna. finns det ingapengar den här mandatperioden. De pengar till vårdensom man talar om - de pengar som har nämnts mångagånger från talarstolen - kommer nästa mandat-period. Då får vi se hur majoritetsläget ser ut i Sveri-ges riksdag. Det är ett önsketänkande som kommerfrån partierna.Jag tycker att det hedrar att säga atthon tycker att förbandet ska läggas ned i Sollefteåoch att man ska lägga ned regementet i . Detklara beskedet har vi inte fått tidigare från Centerpar-tiet. Jag tackar för det. Det är mycket rakryggat avBirgitta Sellén.Anf. 385 (m):Fru talman! När vi så här efter ledigheter åter-upptar arbetet här i kammaren har vi med oss intryckoch erfarenheter av många möten i stället för sam-manträden. Det är möten med människor som intedagligdags ägnar sig åt politik. Jag är förvånad ochkanske lite skrämd över att så få av kammarens leda-möter har tagit upp det som oroar många och sommånga pratar om åtminstone med mig, nämligenskolan.Många föräldrar, elever och lärare är allvarligtbekymrade och missmodiga. Alla vet hur viktigt detär med bra utbildning. Många frågar sig om skolankan lyckas tillräckligt väl med sina uppgifter. Larm-rapporterna gör att man som förälder känner osäker-het och otrygghet. När man dessutom för några dagarsedan kunde läsa att har gjort en un-dersökning som visar att nio av tio skolledare inteanser att deras skola klarar kravet att alla elever skavara godkända eller behandlas bra är det uppenbart attvi också här i måste reagera.Från moderat sida har vi sagt det många gångertidigare. Vi begärde och fick också en särskild debattom skolan . Men det händer ju ingenting.Regeringen tar med sin propositionsförteckning vadgäller skolområdet inte dessa problem på allvar. Nå-gon skolminister kan jag inte skymta i salen, och jagvet egentligen inte vem som här och kan svara påhur eller om regeringen över huvud taget avser attgöra någonting för att ta itu med bristerna i den obli-gatoriska . Det är möjligen , som borde få en eloge som jourhavande social-demokrat i många av dessa debatter, som kan ta uppnågot av det som eventuellt inte är aviserat och somändå uppenbarligen behövs.Som det är just nu med den svenska grundskolankan vi inte ha det. Jag ska inte upprepa allt som sadesi kammaren här eller i debatten i december.Men sådana rapporter som den lämnatmåste vi ta på allvar. Att av eleverna lämnargrundskolan utan fullständigt betyg kan helt enkeltinte accepteras.I den rapport som kommittén om ett välfärdsbok-slut kom med är ett genomgående temasynpunkten att vi fattar många beslut utan att ha un-derlag och fakta med oss. Man är förvånad över detoch säger att det behöver undersökas mer och att manmåste ta fram bättre underlag.Vi har fakta på bordet när det gäller kunskapsre-sultaten i . Vi har undersökning efterundersökning, och resultaten är otillräckliga förmånga elever. Men regeringen gör ingenting.I stället är skolministern fullt upptagen med attdiskutera taxorna i barnomsorgen. Det är en viktigfråga. Men att eleverna lär sig något i skolan är juviktigare. Skolan och kunskapsinvesteringarna bordevara skolministerns främsta uppgift. Vi har långsikti-ga och allvarliga problem på det här området.Vi kan jämföra med . Det är inte alltid vigör det. Det ligger väl för nära. De här länderna satsarungefär lika mycket på utbildningen, men andelenhögskolestuderande i och skiljer sig.I ligger andelen bland de lägsta i medan den i ligger bland de högsta.Siffran för hur många som studerar vidare på hög-skolenivå var för Finlandmen för . I tar slutex-amen mot i . I råder nu denunika situationen att de äldre har längre utbildning änsina barn. I är situationen annorlunda.Man kan fråga sig om Socialdemokraterna tyckeratt detta är tillfredsställande. Visar inte resultaten iFinland att vi i har någonting att lära? Visvenskar är ju knappast dummare än finnarna. Bordeinte skolministern ägna lite kraft åt att analysera vadsom kan göras åt våra otillräckliga resultat?Jag tycker att jämförelsen mellan svensk och finskutbildningspolitik är intressant liksom jämförelsermed andra länder. I är det t.ex. fint att taexamen. I har vi ingen studentexamen kvar,och risken är stor att det förslag som ska komma - dethar man lovat - kan bli för svagt. I har skolanmer och mer blivit en plats för omsorg och socialfostran i stället för skola i regelrätt mening. Svenskaskolforskare har börjat larma om det man kallarför snällfällan som gör att ingen på allvar tar itu medenskilda elevers och skolors problem när det gäller attnå målen.Vi moderater har lagt fram mängder av förslag.Syftet med många av dem är att upprätta skolan somen professionell , och det be-hövs. Det är många som längtar efter det. Därför blirdet trist när det enda som just nu händer på regerings-nivå när det gäller skolan är att den socialdemokratis-ka partistyrelsen diskuterar ett förbud för utveckling-en av friskolor.Om friskolorna hade varit totalt misslyckade närdet gäller utbildningskvalitet hade jag förstått reso-nemangen. Men elever i friskolor lär sig inte mindreän elever i kommunala skolor. Det finns ingentingsom tyder på att undervisningen i friskolor skulle varasämre eller på något sätt skadlig för eleverna. Tvärt-om trivs eleverna. De lär sig mycket, och föräldrarnaär oftast rätt nöjda. Även lärarna trivs i friskolor.Jag kan inte uppfatta den här politiken som nå-gonting annat än ett ideologiskt halmstrå. Eftersomfriskolor möjligen lyckas bättre än en del andra skolorska de helst förbjudas. Om allmänheten inte har någotalternativ att jämföra med märks inte svagheterna,kan man tänka. Men det är kortsiktigt tänkt. Det ärlika dumt som att föreslå en återgång till livsmedels-ransonering därför att folk handlar olika mycket ochväljer olika varor.Jag anser att alla människor behöver en god ochlikvärdig grundutbildning. Det är vår uppgift i riksda-gen att säkra tillgången på det till varje elev. Förnärvarande är det uppenbart att många barn och ung-domar i inte får den utbildning som de kom-mer att behöva och som de borde ha rätt till.Vi moderater kommer att ägna den här mandatpe-rioden åt att med kraft värna kvalitet.Vi vill höja ribban, inte sänka den. Vi vill att alla skakunna hänga med på vägen mot kunskapssamhället.Men det kräver tilltro till varje elevs förmåga, respektför individerna och ett bejakande av kreativitet ochmångfald, sådant som saknas i den förda utbild-ningspolitiken. Den fråga som hänger i luften är na-turligtvis: Vad tänker Socialdemokraterna egentligengöra för eleverna i ?Anf. 386 () replik:Fru talman! Vi har att lära av andra, och andra haratt lära av oss. Det finns oerhört mycket att vara stoltöver i den svenska skolan, t.ex. goda kunskaper imodersmålet och mycket goda kunskaper i engelska.En senare jämförelse har visat betydligt förbättradekunskaper i matematik. Skolministern tar initiativ påområde efter område. Det handlar om stöd till elevermed särskilda behov i gymnasieskolan och etappin-delning av kärnämnen. Det handlar om skollagsöver-syn, om stöd till skolledarna och om en ordentliganalys av resurserna för barn med särskilda behov.Jag träffar också många föräldrar som bryr sig omden svenska skolan. Det är väldigt många som ärnöjda och tycker att deras skola är bra. Men det finnsockså föräldrar som oroas. Vi har anledning att se tillatt den svenska skolan är bra, blir bättre och fyllerden uppgift den har i kunskapssamhället.Anf. 387 (m) replik:Fru talman! Det är klart att det finns många re-sultat som är goda, . Där kan vi varanöjda. Det är inte det som är problemet. aveleverna kommer inte ut ur efter nio årmed tillräckliga resultat. För invandrareleverna är detoftast en katastrof. De hamnar verkligen på efterkäl-ken. Det visar undersökningarna. Det gäller i grund-skolan. Huvuddelen av de förslag som tog upp gäller gymnasieskolan som också harhavererat.Så sent som kunde vi läsa att de flickor sommisslyckas i gymnasiet och hoppar av inte ens hartilltro till att söka jobb och hamnar vid sidan av. Efterett par år är många av dem totalt utslagna från ar-betsmarknaden. måste vi naturligtvis ta tag igrundproblemen i , och där finns det ingaförslag från skolministern.Min fråga är återigen: Kommer det något? Tänkerni ta tag i det här i stället för att säga att mycket ärbra? Det kan ju omöjligen vara bra om var femte elevlämnar skolan utan att nå nivån Godkänd i grundläg-gande ämnen.Anf. 388 () replik:Fru talman! Ingen politiker ska någonsin varanöjd så länge inte alla barn mår bra i skolan och ut-vecklas i skolan. Lika klart är att vi ska orka se denkomplexa verklighet som skolan arbetar i. arbetarskolan med många barn som inte ens är födda i vårtland och behöver ett massivt stöd. Därför var detallvarligt när kommunerna under de tuffa sparårentvingades skära ned på resurserna för barn med sär-skilda behov. Därför är det allvarligt när ett parti somModeraterna å ena sidan har en retorik i talarstolenom stöd och insatser på grundskolesidan men å andrasidan rycker undan de resurser som är nödvändiga omman ska kunna rikta resurser till de av barnensom har de största behoven.Skolverket är väldigt tydligt i sin del av välfärds-rapporten. Det är de mest utsatta barnen som är mestberoende av resurser. Vi får inte sänka skatten påbekostnad av de barn som har det jobbigast.Anf. 389 (m) replik:Fru talman! Jag vill börja med att påminna IngerLundberg om att när vi gjorde läroplanen 1994 var enav grundprinciperna att vi skulle ha obligatoriskanationella prov kombinerat med en rätt för elever somunder femte året inte nådde godkända resultat att fåstöd och hjälp. Det första Socialdemokraterna gjordenär man kom till makten var att man tog bort pröv-ningen. Och eftersom man inte gör någon prövninghar man ingen aning om huruvida de lyckas eller inte.Därför är det många elever som inte har fått den hjälpde behöver. Man har inte heller gjort någonting för attse till att kommunerna sköter den här uppgiften.Nu tillsätter man en utredning och är stolt överdet. Men det behövs inte utredas. Det är lätt att se vadsom behöver göras i sak. Jag tycker att det olyckligtatt man har sparat så mycket på stödinsatserna.Men det är också så att i den rapport som vi harfått från finns det mycket som tyder på attdet inte i första hand är pengar det handlar om. Det ärockså någonting som påpekar i väl-färdsbokslutet, nämligen att det finns väldigt dåligautredningar som visar på samband mellan resurseroch resultat. tror jag att vi behöver mer pengar tillelever med särskilda behov. Men kom inte och säg atten analys är det centrala nu!Anf. 390 () replik:Fru talman! Jag tycker att tar upp ettviktigt problem när hon säger att det inte är alla ele-ver som hänger med i . Det finns alltså enliten grupp som vi har lämnat därhän. De har inte fåttden hjälp som de faktiskt är berättigade till. Det ärelever med behov av särskilt stöd.Jag har inte hört något förslag från ,annat än att regeringen ska lösa problemet. Självfalletär gymnasieexamen inte någon lösning. Vi tror inteheller att friskolorna kan lösa problemet. Det kommerheller inte att lösas om lärarna bejakar kreativiteten,som uttrycker det. Det är inte där skonklämmer.Det handlar om att få fler vuxna i skolan, att få ditspecialpedagoger och skolpsykologer som kan gestöd åt eleverna. Det betyder också att lärarna i klass-rummet har en vettig arbetssituation. Det är i dagomöjligt om man har ett par tre elever med behov avsärskilt stöd att få tillräckligt med tid för att ge det,och det kommer naturligtvis de andra eleverna ocksåatt bli lidande av.Min fråga är alltså om ställer upp påatt det behövs mer pengar till kommunerna för att dethär stödet ska kunnaerhållas.Anf. 391 (m) replik:Fru talman! Borgerliga kommuner brukar i all-mänhet satsa mer på skolan än socialistiska. Det visarväl kanske den ambition vi har att lägga mer resurserpå skolan.Men sedan finns det mycket annat som behövergöras. Jag nämnde tidigare det här med nödvändig-heten av tidig utvärdering och uppföljning, kopplattill stödinsatser. påpekade ju att man interiktigt utvärderar, nivågrupperar och följer upp arbe-tet med särskilt stöd. Där finns det mycket att göra.Jag tror att mångfalden är viktig. Barn med olikabehov och särskilda behov behöver en individualise-rad undervisning.Jag skulle också vilja nämna en annan viktig sak.Jag har sagt att jag tycker att man ska se över reglernaför elevers tillrättaförande. Någonting som verkligendrabbar svaga elever är att det är så stökigt i skolorna.Jag är inte för hårda bestraffningar. Det är ju lätt attgöra sig rolig när man nämner den här frågan. Menjag tror att det behövs en ordentlig diskussion om vadman gör med elever som stör arbetsron för andra. Närdet inte går att få en vettig arbetsmiljö far de svagasteeleverna illa.Anf. 392 () replik:Fru talman! Det är riktigt att en yttring hos elevermed behov av särskilt stöd som man ibland ser är attde i brist på det stödet, när de ser att de inte kan följamed, blir oroliga, kanske aggressiva eller störande iklassrummet. Det är naturligtvis inte ett ordnings-problem, utan ett problem som ska åtgärdas med attstödet ges. Det kanske vi kan vara överens om.Vi har en kommunalisering av , ochdet är kommunerna som har ansvaret. Det är nogalldeles tydligt att det till stor del är, skulle jag viljasäga, ett resursproblem. De nedskärningar vi såg ibörjan av 90-talet, där man tog bort av perso-nalen, har vi nu börjat återställa. Men vi är ännu inteuppe i . Jag tycker för min del inteheller att utgångsläget var detbästa. Det behövs alltså mer resurser, och det är därskon klämmer.Anf. 393 (m) replik:Fru talman! Resurser har man alltid stor glädje av,och det finns många hål att täppa till i olika skolbud-getar. Men när det gäller den grupp av elever som vinu pratar om, som har svårt att klara sig, tror jag att viockså måste diskutera synen på utbildning och fråganom hur man arbetar. Jag tror nämligen att det liggermycket i det som inspektörer påpekar.Man säger att en del typer av pedagogik är så gräns-lösa att det är svårt för barn som behöver fasta grän-ser och strukturer att finna rätt former för sin inlär-ning.Jag önskar att vi hade en bättre pedagogisk debattpå det här området. Jag önskar också att vi får merintresse för forskning på det här området, för jag troratt vi fortfarande har mycket att lära. Det är ju intebara så att man med elevassistenter och ökat stöd kanlösa problemet. Jag tror också att det handlar ompedagogik och mycket annat som man inte fattarenkla politiska beslut om.Det viktiga är naturligtvis att vi vågar se proble-men och inte gör som regeringen. Varenda gång mantar upp problemet säger regeringen att det är såmycket som är bra. Det är ju faktiskt någonting somvi kan vara glada åt och inte behöver ändra på i såfall.Anf. 394 () replik:Fru talman! Det är många bra saker som BeatriceAsk har sagt i sitt anförande, även om det egentligenär tråkiga saker.En forskare som heter och somhar jobbat vid har just kommit meden avhandling. Den heter Den bångstyriga verklig-heten. Han skriver bl.a. att slumpen styr om elevermed behov av extra stöd får hjälp. Har en skola enlärare som är bra på att hjälpa dyslektiker har mangod chans att lyckas.