prot · GO0943 · 2000-12-08 00:00:00 — Det är riktigt. Men vi kan konstatera att vi utifrån den histo-riska bilden av systemen kommer till olika slutsatser,vilket också påtalar i sin replik här.Vi har olika synsätt på problemen.De erfarenheter som vi socialdemokrater har uti-från den historiska diskussionen är att det är minnetav det gamla systemet som gör att vi försökerfinna de lösningar som vi letar oss fram till med detnuvarande systemet.Margit tar upp frågan om att öka ambi-tionen att befinna sig på arbetsplatsen när man kännersig lite småsjuk. Inte bara vi socialdemokrater utanockså ledande debattörer på området har sagt att mankan ifrågasätta karensdagarna utifrån det perspektivetatt alltför många gick till arbetet och var lite halv-krassliga, och jag tror t.o.m. att Riksförsäkringsver-kets generaldirektör har sagt det. Det kan i sin turinnebära en kommande långtidssjukskrivning med deproblem som det innebär. Jag tror att vi ska vara liteförsiktiga med att säga att folk missbrukar systemet.Jag tror t.o.m. att det är så att man har gått till arbetetoch varit lite sjuk. På det viset har man sedan blivitsjukskriven längre och kanske också smittat ned ar-betskamrater och ställt till ytterligare problem.Anf. 36 () replik:Herr talman! Jag har inte sagt att folk missbrukarsystemet. Jag har sagt att de får bättre information omsina alternativ. Sedan kan de välja hur de vill göra.De har egentligen samma ekonomiska möjlighetersom tidigare att sjukskriva sig eller inte, men på ettannat sätt. Vi har inte försämrat finansieringen avdetta totalt, men vi ger valet till människor själva påett helt annat sätt. De har alternativ.Jag tror att vi egentligen är ganska överens ommålen. Det är medlen vi är oense om. När jag skrevden här motionen läste jag faktiskt en del skrifter avFrank Field för att känna hur gamla socialdemokraterkan tänka kring de här frågorna. Han tog upp mycketklart detta med arbetslinjen och behovet att görakostnaderna för sjukskrivningen synlig för den en-skilde så att överheten egentligen inte behöver kon-trollera så mycket. Det är så man ska se det. Jag troratt vi behöver ha väldigt långa diskussioner om detta.Vi får inte se sådana här saker som besparingar. Dethandlar om att ge bättre information i systemen. Detär medlen för detta som vi måste hitta.Vi kommer antagligen inte mycket längre ,men om vi får prata lite mer tror jag att förstår mig. Jag tror faktiskt att jag har lärt migförstå hur socialdemokraterna tänker.Anf. 37 () replik:Herr talman! Arbetslinjen diskuterades i ett tidiga-re replikskifte. Då sade man att det var en fråga somman trodde att hela kammaren var beredd att ställaupp bakom. Det är naturligt att det är så. Arbetslinjenär viktig.Men tydligen är det så att och jagmöter olika människor när vi är ute och diskuterar.När jag möter vårdpersonal, metallarbetare eller and-ra gör de en helt annan bedömning av detta att varahemma och vara sjuk eller befinna sig på arbetsplat-sen. Det är tydligen så att vi skaffar oss olika bilderhär utifrån de möten vi har med människor. Dessutomhar vi också en olika ideologisk inställning till pro-blemen. Det är bara att konstatera att vi har olikauppfattningar.Två partier här i kammaren markerar ut sig väl-digt bestämt på området. Det är ochKristdemokraterna, de stora partierna i oppositionen.Det skulle vara intressant att se om de övriga partier-na i oppositionen är beredda att följa med så långt utsom och vill gå pådet här området.Anf. 38 () replik:Herr talman! Jag tycker att det känns lite märkligtatt angriper ochtalar om att han är för trygghet när hela sjukförsäk-ringssystemet i stort sett är i kollaps. Förtroendet ärfaktiskt utbränt, för att använda ett ord som är ganskavanligt . Socialdemokraterna gör ju ingen-ting åt de här sjukskrivningskostnaderna som skenar.Det är 16 miljarder som vi hadekunnat använda till mycket annan viktig verksamhetsom t.ex. äldreomsorg och barnomsorg.Det pratas också om kvinnor här. Och vad gör ni? Ni väntar påutredningar. De går sjukskrivna . De behöver hjälpnu, er budgetproposition står det att ska nimöjligtvis komma med åtgärder. Varför inte följaGerhard förslag och sätta i gång redan den 1juli 2001, så att de kvinnor som är drabbadefaktiskt får hjälp. Det är inte bara innan man blir sjuksom man vill ha trygghet, utan även efter det att manär sjuk vill man ha trygghet i hjälp med rehabiliteringså att man inte slås ut från arbetsmarknaden.Anf. 39 () replik:Herr talman! anföranden hölls av re-spektive partier var det under kristdemokraternasanförande jag gjorde mest anteckningar. Det märkligavar att under en av punkterna skrev jag: "Kassor,handläggning, dåligt, dåligt, dåligt, dåligt." Det varvad ni kristdemokrater sade, dvs. att allting är dåligt.Det är ganska märkligt. Just den tonen går igenomi ert sätt att bedöma samhällsutvecklingen just ,trots att vi alla vet att situationen inte är så erbarmligsom vill göra gällande. Jag villfaktiskt påstå att det fortfarande finns stor acceptansför situationen och för socialförsäkringssystemensframlevnad.Kristdemokraterna säger att majoriteten och rege-ringen ingenting gör. Här har man tillsatt ett antalutredningar som har tagit fram ett viktigt och väsent-ligt underlag för den fortsatta behandlingen. Inteminst under utfrågningen av utredaren på sjukförsäk-ringsområdet fick vi belyst vilken komplex situationsjukförsäkringen befinner sig i. Det är inga enklalösningar vi har att hantera. Jag känner igen argu-mentationen som har kommit från kristdemokraternaunder . Det är "dåligt, dåligt, dåligt" somska vara signal för att få möjlighetatt eventuellt ta över en majoritetssituation i kamma-ren. Jag tror knappast att man får med sig de övrigapartierna i oppositionen - och Centerpar-tiet - för att gå in i ett sådant system som kristdemo-kraterna vill markera, med försämringar för de storalöntagargrupperna, vårdpersonal och andra i samhäl-let.Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag har inte hört någon som tyckeratt socialförsäkringen är bra just . Det är inte bra attmånga går sjukskrivna och inte får den hjälp de be-höver. Det är inte bra att kassan inte har tillräckligtmed resurser för att kunna hjälpa de människor somriskerar att hamna i förtidspension.Vår kritik har riktat sig mot att medan ni utrederkan ni väl tillsätta extra resurser för att komma i gångmed rehabiliteringsarbetet. Vi vet att det är så lön-samt, och det går att spara massvis med pengar ochmänskligt lidande. Det är en enkel ekvation som jaginte kan förstå varför inte socialdemokraterna tar tillsig, dvs. att satsa på rehabilitering för att få männi-skor tillbaka i arbete.De kvinnor som ni och vi talar varmt för, demånga kommun- och landstingsanställda, är i daghemma och undrar vad de får för hjälp. Kassorna harinte tid att hjälpa dem. Det pratas om att det är mångasjukskrivna i kommuner och landsting. Ni vill ju attalla ska vara anställda av kommuner och landsting.Hjälp då till som andra arbetsgivare. De privata ar-betsgivarna är bättre och har färre sjukskrivningar.Anf. 41 () replik:Herr talman! Jag tror inte att jag här från talarsto-len har sagt att allt är så väldigt bra. Jag har sagt att vihar problem, och de problemen försöker vi att hante-ra. Vi gör det genom att skaffa oss en kunskap omsituationen, inte minst kring den komplexitet somfinns i sjukskrivningarna och den komplexitetsom finns i arbetsmarknaden som slår ut många. Jagmarkerade tidigare att många upplever att det är ar-betsmarknaden, dåliga arbetsmiljöer osv., som gör attmånga sjukskrivs. Det är mycket komplext.Någon beskrev tidigare att vi fortfarande har kvargammal, traditionell tung industri i samhället. I beteckningen utbrändhet och förslitningsskadorbland vårdpersonal. Vi har framtidens arbetsmark-nads- och arbetsmiljöproblem inom den nya markna-den. Vi ser att unga lejon inom IT-marknaden ärbekymrade över en marknad i gungning och att för attfinnas kvar på arbetsplatsen ska de sitta och jobba14-16 timmar med en Coca-Colaburk jämte sig föratt orka hålla energin i gång. Effekterna av den ar-betsmiljön kan vi ännu inte se.Jag menar att vi har en komplexitet i bilden somgör att vi verkligen måste fundera över och analyseravilka vägar vi ska gå och vilken lagstiftning sombehövs. Om vi gör bedömningen att allt inte bara ärelände, utan att vi har problem som vi är beredda atthantera tillsammans i kammaren kan vi nå långt. Detfinns en stor acceptans i systemen, och det finns samsyn i kammaren. Det är bara kd och Mode-rata samlingspartiet som finns vid sidan om den sam-synen.Anf. 42 Statsrådet ():Herr talman! Som sade i sininledning att den generella välfärdspolitiken syftar tillatt minska klyftor och gränser mellan olika samhälls-grupper och till att fungera som en sammanhållandekraft. Såväl regeringen som utskottet understryker attsocialförsäkringarna är en viktig del av den generellavälfärdspolitiken.De mål regeringen har satt upp för detta område äratt en större andel av befolkningen i arbetsför ålderska ha förmågan att arbeta och att människor som intehar denna förmåga ska ges en levnadsstandard som äranpassad till den ekonomiska utvecklingen i samhäl-let. Det innebär bl.a. att våra socialförsäkringar skavara utformade så att de stimulerar till arbete.Nu har det skett en del stora förändringar. De för-ändringarna och den ekonomiska politiken har lett tillatt vi kan se lite ljusare . Regering-en använder de nu uppnådda goda förutsättningarnaför offensiva satsningar. Regeringen har i budgetför-slaget kunnat förbättra för barnfamiljer,pensionärer och underlätta för insatser i vård ochomsorg.Under det gångna årtiondet har befolkningssam-mansättningen förändrats. Antalet äldre har fortsattatt öka, och barnafödandet har minskat under senarehälften av 90-talet. Glädjande nog kan vi se att måletför den öppna arbetslösheten uppfylls och att denminskar också för grupper som har haft svårtatt komma in på arbetsmarknaden. Ungdomar, funk-tionshindrade och invandrare som har haftsvårigheter kan se betydligt större möjligheter.Nu är det viktigt att stryka under att det finns mycketstora regionala skillnader och att det är förmånga som inte kommer in i våra trygghetssystem.Herr talman! Jag nämner detta därför att det finnstvå viktiga utgångspunkter för de två utmaningar somjag ser för socialförsäkringarna. Det är utmaningarsom hänger samman med varandra.Den ena utmaningen berör demografin, dvs. fö-delsetal, andelen i arbetskraften som verkligen fårarbeta och det ökande antalet äldre i förhållande tilldessa övriga två.Förutsättningar för unga familjer att kombinerafamilj och arbete kommer att närmare analyseras ochbelysas under en annan debatt i . Men enviktig faktor som berör hela socialförsäkringen ärnaturligtvis förhållandena på arbetsmarknaden, dvs.vilka arbetsplatser vi har, hur arbetsmiljön ser ut ochvilka förutsättningar det finns i praktiken för ett långtoch bra arbetsliv.Den öppna arbetslösheten kan naturligtvis inte fåstanna vid . Målet är full sysselsättning och attandelen i arbetskraften ökar. Vi vill att avarbetskraften verkligen är i arbete senast 2004.Den andra utmaningen som den här debatten hu-vudsakligen handlar om är naturligtvis de ökandesjukskrivningarna.Göte nämnde i sin inledning att underde har arbetstempot ökat ocharbetsorganisationerna har "slimmats" på hela ar-betsmarknaden. Resurserna till den offentliga sektornhar minskat . Det har innebu-rit en stark press på enskilda löntagare.Precis som berörde ligger detnaturligtvis en stark motsättning i att vi fortfarandehar för många arbetslösa, långtidssjuka och andrasom står utanför arbetsmarknaden somrapporterna duggar tätt om den trängda situation somanställda upplever: för lite tid, för många krav, för litemakt över sin egen vardag.I den rapport som presente-rade beskrivs att väldigt många säger vill sluta att arbeta . Det här är naturligt-vis en massiv kritik mot arbetslivets villkor som påett avgörande sätt kan riskera att påverka våra social-försäkringssystem negativt.Herr talman! är det regeringens uppfattning attvi inte kan tillåta oss att se det ökande ohälsotaletsom en sifferserie, sett ur ett nationalbudgetperspek-tiv. Regeringen ser siffrorna som ett uttryck för ettstort mänskligt lidande.Regeringen har inte heller föreslagit försämringari sjukförsäkringen - inga fler karensdagar, vilketandra partier har föreslagit, ingen sänkt ersättning.Sådana förslag löser inte ohälsoutvecklingen. Vårtfokus är att röja undan de strukturella hinder som ärorsakerna till ohälsoutvecklingen.Den breda översyn som pågår av våra social-försäkringar - Välfärdsbokslutets rapport, betänkande som kommer om tiodagar, betänkande somär ute på remiss - har givit och kommer att ge viktigabidrag till den analys som krävs för att vi ska kunnase till helheten.Det är viktigt att se helheten. Ohälsoutvecklingeni arbetslivet är sammansatt av många olika faktorer.Där har också den nationella folkhälsokommitténsrapport en viktig betydelse. Just därför krävs detockså samlade insatser. Som framgår av det budget-förslag som regeringen presenterade harvi haft en arbetsgrupp mellan departementen somsamordnar insatserna. Regeringen beslutade i går attutse att vara projektledare för att leda dettaarbete.Han ska föreslå hur förebyggande åtgärder i för-säkringssystem och rehabiliterande insatser kan blimer effektiva redskap för att minska sjukfrånvaron iarbetslivet och hur systemen ska kunna samverka, blienklare och därmed effektivare. I det här samman-hanget ska han också se till både Företagshälsovår-dens liksom sjukvårdens koppling till olika aktuellaförsäkringsområden.Uppdraget innebär ett genomförande av en kon-kret handlingsplan som ska presenteras senast den 15februari . Då ska också inledande förslag tillåtgärder på kort sikt lämnas. Underlaget i arbetet ärbl.a. de utredningar jag har nämnt.Herr talman! Flera av inläggen i debatten har lyftupp frågan om att vi borde genomföra motsvarandeparlamentariska samarbete på socialförsäkringsområ-det som vi har haft kring pensionsfrågan. är dettaen fråga för våra respektive partiledningar. Jag tyckerinte att det är så dumt, trots att förslagen har väckts,att man använder möjligheten som utskottet har gjort,att diskutera i utskottet, och att man där också analy-serar de utredningar och förslag som regeringenkommer med. Självklart kommer vi, med den hand-lingsplan som ska fullföljas, till medbåde konkreta förslag och principiella förslag påsocialförsäkringsområdet. Till vill jagdirekt säga att den fråga han har väckt definitivt är enfråga för våra respektive partiledningar.Det är viktiga principer det handlar om. måste ha förtroende för socialförsäkringarna.Försäkringarna måste ha en legitimitet hos majorite-ten och befolkningen. Socialdemokraterna vill också ifortsättningen ha försäkringar som bygger på in-komstbortfallsprincipen, som bibehåller den bredariskomfördelningen och som är gemensamt finansie-rade. Legitimiteten ökar naturligtvis när fler omfattasav försäkringen, t.ex. genom att vi gör nödvändigaförändringar i det vi kallar för golvet och att vi ocksåräknar upp taket, vilket för socialdemokraternas del ärett principiellt kongressbeslut.Förtroendet ökar också om de förändringar vi görupplevs och känns och är långsiktigt hållbara. Vi harerfarenhet, riksdag och regering, av att snabba för-ändringar skapar oro. Det som görs ska kännas rele-vant och motsvara behoven hos människor och påarbetsmarknaden. Det här är någonting vi nu tänkerpå när vi står inför att göra nödvändiga förändringar iarbetsskadeförsäkringen, t.ex. att förbättra bevisre-geln. Den ska vara rättvis och jämställd. Precis somGöte sade i sin inledning är det regering-ens avsikt att återkomma till med en propo-sition under 2001.Försäkringarna ska också upplevas som rättvisaoch tydliga så att de inte leder till missbruk ochöverutnyttjande. De får inte heller uppfattas som omde leder till inlåsning. De ska ha en tydlig arbetslinje.De ska ge den försäkrade ett verkligt utrymme attåtergå till ett så aktivt liv som det över huvud taget ärmöjligt, helst till arbete. Om inte detta är en möjlighetska man i alla fall kunna leva ett aktivt liv.Balansen mellan rättigheter och skyldighetermåste också vara väl avvägd. Som försäkrad har durätt att få adekvat utredning, rehabilitering, ersättningvid sjukdom. Men du är också skyldig att underkastadig utredningen och t.ex. visa läkarintyg.Jag tycker att till socialförsäkringens absolutastyrka hör rätten till personlig integritet, att det finnsett gott bemötande och en professionalism med vilkenman som medborgare blir bemött. Trots den beskriv-ning vi har hört från ett antal inlägg om hurdåligt allt är, tycker jag ändå att det i huvudsak ärdetta man möter ute. Det finns ett gott förtroende tillsocialförsäkringen. Jag menar att det här är en avgrundbultarna i det som ska gälla för de offentligaförsäkringarna.Herr talman! Det här kräver en socialförsäk-ringsadministration som grundas på en modern, kun-nig och medborgartillvänd organisation. De påfrest-ningar som vi nu ser inom försäkringskassorna tarregeringen på största allvar. Utrymmet för administ-ration ökar kommande år, liksom möjligheterna attarbeta med rehabiliteringar. Då är det i det här sam-manhanget viktigt att stryka under den resurs somtillskapas genom de försäkringsmedicinska centrumsom är och ska vara en värdefull kompetent resurs församtliga försäkringskassor.Får jag också säga något när det gäller försäk-ringsmedicin, eftersom den frågan restes under tidiga-re inlägg. I den överenskommelse som är gjord -Dagmaröverenskommelsen - är parternaöverens om att man bland andra saker även ska riktain insatserna på försäkringsmedicinsk utbildning,fortbildning av läkarkåren. Man har sagt att i förstahand ska det gälla vissa diagnosgrupper, t.ex. ryggontoch stressjukdomar. Man ska också utveckla medi-cinska utrednings- och rehabiliteringsmetoder. Jagmenar att vi på olika sätt stryker under detta medförsäkringsmedicin som en viktig fråga när det gälleratt arbeta med förebyggande insatser.Jag menar också att det uppföljnings- och kvali-tetsgranskningsarbete som sker genom är ett bra verktyg för att säkerställa med-borgarna en likvärdig behandling och ett kunnigtbemötande över hela landet.Som och sade harvi i anslutning till behandlingen av sjukvårdsplanentecknat en uppgörelse om att återigen göra nya försökatt finna bra samarbetsformer över de olika gränsernaför att därmed också säkra för medborgarna att få engod och bra behandling.Herr talman! Vi socialdemokrater är medvetna omde problem som finns. Vi är tydliga när det gällerambitionen för våra gemensamma socialförsäkringar.Att säkerställa sociala reformer, trygga omsorgen omvåra barn, sjuka och äldre kommer alltid att gå förelöften om skatte- och avgiftssänkningar. Den driv-kraft för tillväxt som jämställda villkor mellan kvin-nor och män och en väl utbyggd generell välfärdinnebär har diskuterats alldeles för lite. Under Sveri-ges kommande ordförandeskap i EU ska det förstainformella ministerrådet handla om jämställdhet ochtrygga socialförsäkringar som en motor för tillväxt.Detta är en av mest spännande debatter.Övriga länder i , inklusive kandidatländerna,visar stort intresse både för debatten och för desvenska lösningarna.Det är min övertygelse att , med det bud-getförslag nu förhoppningsvis kommer attanta, det fortsatta arbetet med att utforma en modernsocialförsäkring och den aktionsplan för att minskaohälsan i arbetslivet, kommer att kunna motsvaraförväntningarna från både våra egna medborgare ochvåra grannländer i . Tack, herr talman.Anf. 43 BO () replik:Herr talman! Jag avrundade mitt inlägg tidigare idebatten med två frågor till statsrådet. Den ena varom de mera grundläggande principerna för socialför-säkringarna, och den andra gällde behovet av över-läggningar mellan partier i dessa frågor.På den första punkten nämnde jag tre huvud-punkter. Den ena var att försäkringarna skulle kunnavara självständiga, ungefär som den lösning som vihar lyckats åstadkomma på pensionssystemet. Denandra var att uppgiften skulle vara tydlig, dvs. attsjukförsäkringen omfördelar kostnaderna mellan demsom ofta är sjuka och dem som sällan är sjuka, ar-betslöshetsförsäkringen mellan dem som oftare ärarbetslösa och dem som sällan är det. Och jag taladeför en tydlig utformning.Jag tycker mig inte riktigt ha fått svar på dessafrågor. Framför allt skulle det vara intressant att hörastatsrådets syn på den allra första frågan: Ser statsrå-det framför sig en utveckling av sjukförsäkringen iriktning mot en mera självständig konstruktion ellerinte?På min andra fråga fick jag ett svar, nämligen frå-gan om överläggningar där statsrådet pekar på att vikunde diskutera i utskottet. Det kan vi förvisso. Detär ett mycket bra och trevligt utskott där vi gärnadiskuterar med varandra. Min bedömning - den kan-ske delas av fler - att det som åstadkoms i den gamlapensionsarbetsgruppen och sedermera genomföran-degruppen näppeligen går att åstadkomma parallelltmed det ordinarie utskottsarbetet. Det förvånar miglite grann att statsrådet med sin långa riksdagserfa-renhet har den väldigt positiva synen på att det skullevara möjligt.Till sist sades det att det här var en sak för parti-ledningarna. Det må vara hänt. I mitt fall har jag talatmed min partiledning. Jag vet sedan tre och ett halvtår tillbaka att man är för det. Jag hade hoppats attstatsrådet hade hunnit tala med sin partiledare underdessa tre och ett halvt år.Anf. 44 Statsrådet () re-plik:Herr talman! När det gäller frågan om självständi-ga socialförsäkringar tycker jag att ingången i BoKönbergs diskussion är något utsuddad. Det kan beropå att det är svårt för att be-skriva det som han avser med t.ex. självständiga sjuk-försäkringar. Jag borde kanske ha läst det som pre-senterades på ekonomiseminarium . Det gjorde jag då, men jag ska erkännaatt det inte satte så djupa spår i mitt minne att jagkommer ihåg det . Men det finns i vår diskussionom självständiga försäkringar naturligtvis det somtalar för att ha självständiga försäkringar i den me-ningen att man ska kunna möta upp- och nedgångar isjukförsäkringen - den frågan har väckts också av desocialdemokratiska ledamöterna i socialförsäkrings-utskottet - för att kunna parera det så att inte sjukta-len ska påverka andra väsentliga utgiftsområden inombudgeten. Men det finns faktiskt också det som talarstarkt emot. Jag tycker att den debatt som vi fört härunder förmiddagen visar på allt det som talar emot,dvs. det starka sambandet med andra faktorer ochandra politikområden som påverkar själva sjuktalensoch ohälsotalens utveckling - arbetsmarknadspolitik,utbildning, kompetensutveckling, landstingens sjuk-och vårdbehandling, forskning osv. Jag behöver interäkna upp dem alla. Dessa områden är finansierademed skattemedel. Dessa områden fattar riksdagenbeslut om.Jag tycker att ska man föra en hederlig och analy-tisk debatt kring autonomin i exempelvis sjukförsäk-ringen bör båda dessa saker värderas jämbördigt, inteenbart någon sorts allmän modern trendutveckling attdet ska läggas utanför.Men jag respekterar den argumentation som försoch tar den till mig. Jag har naturligtvis också lyssnatkanske mer ingående på mina egna kamrater i social-försäkringsutskottet än på , det ska er-kännas.Anf. 45 BO () replik:Herr talman! Det sista förvånar mig inte direktoch upprör mig inte heller. Jag är förstås lite ledsen,inte för egen del men för del och för Sveri-ges ekonomis del att vår utmärkta rapport från som-maren 1997 inte har satt så djupa spår hos statsrådet.Jag tycker mig ha märkt att det inte gjortdet.Däremot noterar jag att fler tänker ungefär som vi.Jag säger inte att de har läst vår rapport, utan jag barakonstaterar att fler och fler tycks tänka som vi. Jagtänker på , på demsom sitter i socialförsäkringsutskottet och som stats-rådet själv anspelade på. Det finns, som jag uppfattardet, ett växande intresse för att försöka finna en mersjälvständig lösning.Det finns som alltid argument för och emot. Detsom händer med sjukskrivningar i ett land beror på enmängd olika saker, inte bara på försäkringens utform-ning - det är alldeles uppenbart.