prot · GN0953 · 2000-01-20 00:00:00 — Jag beklagar att jag inte hade möjlig-het att vara med i den här debatten från början i mor-se. fick jag reda på att den skulleäga rum. Jag befann mig i från kl 7 till kl23 i går. har vi haft ett regeringssammanträdesom jag var tvungen att delta i, och jag kan informerakammaren om att vi fattade beslut om att frågan omWidgefjordens eventuella exploatering kommer attmiljöprövas av regeringen.Jag har fått besked om att jag inte har rätt attgå in i debatten, vilket ju är det vanliga. Därför kom-mer jag att försöka utnyttja de möjligheter som jaghar till repliker under den fortsatta debatten. Jag be-klagar att jag inte får möjlighet att med ett anförandedelta i debatten, men lovar att försöka göra det vidnästa debattillfälle som ges i riksdagen.Anf. 119 () replik:Fru talman! Det där var mest teknikaliteter omdebattproceduren här i . Jag beklagar ocksåatt miljöministern av protokollet förhindras att säganågot. Det är lite beklagligt att vi inte kan vara såflexibla att det går att ändra på detta. Jag tror att detskulle uppskattas av hela kammaren om miljöminis-tern gavs tillfälle att säga något mer sammanhållet härfrån talarstolen.Anf. 120 () re-plik:Fru talman! Det var mycket vackert om trafik ochom vad vi vill med framtiden. Naturligtvis kan vi varaöverens om att vi måste finna ett sätt att få framtransportmedel som drivs med miljövänliga bränslen.Men sedan är frågan hur vi når dit. Från Miljöpartietssida vill vi använda ekonomiska styrmedel. Vi menaratt det måste bli lönsamt att vara miljöriktigare, dvs.att om man tar fram något som är miljöriktigt ska detockså löna sig.Det finns en liten motsättning i det som SvenBergström säger om att han vill fasa ut de äldre bilar-na för att därmed öka nybilsförsäljningen. Men dåblir det ju mer metaller i kretsloppet. Ett av de storaproblemen är att det från år 1900fram till nu används 50 gånger mer metaller per år.Det innebär att vi utnyttjar resurserna på ett ickeekologiskt, långsiktigt hållbart sätt. Finns det inte enmotsättning här?Är inte det också ett sätt att få i gång teknikut-vecklingen att se till att de fordon som drivsmed fossila bränslen faktiskt får en kostnad som göratt de nya blir ekonomiskt lönsamma för människoratt investera i. Om vi kan vara överens om det, hurkommer det sig då att gick emot ök-ningen av dieselskatten med , som var en del iden skatteväxling som vi just har genomfört?Anf. 121 () replik:Fru talman! tar bl.a. upp två sa-ker som jag vill kommentera. Det blir fler metaller ikretsloppet, säger hon, om vi får in fler bilar i sys-temet. Ja, men om lyssnade på vadjag sade i mitt anförande så underströk jag just att vimåste utveckla bilen som transportmedel. Vi måste setill att den tillverkas av delar som kan återvinnas elleråterföras till naturens kretslopp.Jag vet inte om , om man nu skaanvända bilen i fortsättningen, har något annat sätt attse till att den blir kretsloppsanpassad. Vi vill påskyn-da den här utvecklingen. Vi tror att det är bra förmiljön att fasa ut gamla, dåliga bensinslukande bilaroch i stället introducera bilar som är betydligt bättre.Därmed inte sagt att vi ska öka den totala bilmäng-den, vilket tyvärr nu sker år . Vi ökar antaletbilar i systemet med en och en halv procent om jagminns rätt. Det är ett bekymmer som vi måste hante-ra. Där tror jag att bilavgifter i storstadsområdena, därfinns det verkligen kollektivtrafik som alternativ, ärett effektivt sätt för att styra över transporterna tillnågot annat än de gamla bilarna.Anf. 122 () re-plik:Fru talman! Det är helt riktigt som påpekar att antalet bilar ökar. Tyvärr har vi juännu så länge inte de här bilarna som är kretslopp-sanpassade. Från sida kan jag säga attdet är väldigt svårt för mig att se hur metallerna skakunna återföras till naturen. De kretslopp som Cen-tern ofta pratar om är sådant som att man gör nyabilar av gamla bilar. Det är en annan typ av kretslopp.Det är inte naturliga kretslopp, utan det är industriellakretslopp.Det som också ökar är mängden stora, energislu-kande bilar. Också antalet personbilar som drivs meddiesel ökar. Det är naturligtvis obehagligt för miljön,för dagens diesel innehåller mycket småpartiklar sominte alls är speciellt hälsosamma. Jag har faktiskt mötten ganska stor förståelse för just det argumentet; attdet finns starka miljöskäl för att höja skatten på die-sel.Jag fick inte svar på den frågan. Hur kan Center-partiet å ena sidan säga sig vilja ha en skatteväxling,vilja vara på väg mot ett ekologiskt hållbart samhälleoch vilja få ned växthusgaserna och å andra sidan gåemot en höjning av skatten på diesel, som faktiskt ärden fraktion av de oljebaserade bränslena som är mestmiljöfarlig och hälsofarlig ?Anf. 123 () replik:Fru talman! Skillnaden mellan ochCenterpartiet är möjligen den att vi i och för sig ärmiljöpartier båda två, men vi är något mer praktisktlagda än . Jag ser inte riktigt hur GudrunLindvall får ihop sin ekvation om bilen t.ex. När detgäller dieselskatten tycker vi att en höjning får väldigtnegativa konsekvenser i praktiken. Vi vet t.ex. attväldigt många bussbolag nu tvingas packa ihop. Ochvad får det för effekter total sett ur miljösynpunkt närman höjer dieselskatten på det sättet tillsammans medhöjd fordonsskatt? Vi måste hantera det här på ettsådant sätt att det inte slår ut, och blir kontraproduk-tivt som det heter, det som är miljöriktigt och bra förmiljön.Sedan fick jag inte riktigt svar på hur Miljöpartietvill ställa om bilparken för att kunna gå in i ett krets-loppsanpassat samhälle. Jag tror att vi måste skapamiljömedvetna konsumenter. Vi måste ha företagaresom blir oerhört angelägna om miljön, precis som vihar en riksdag som betonar miljöfrågorna. Där ser jagväldigt många positiva inslag när nu alltfler företagblir miljöcertifierade. Man förstår att man måste hamiljöanpassade produkter för att gå hem på markna-den.Anf. 124 ():Fru talman! Jag tänkte ägna min tid åt att utvecklatanken om gröna jobb. De finns , och de behövsän mer utifrån att vi vill bygga det ekolo-giskt hållbara samhället. Men vad menar vi med grö-na jobb? Jo, det gäller bl.a. det här med ny teknik ochmiljövänliga produktionsmetoder. Men det handlarockså om att förvalta vår viktigaste naturresurs, sko-gen, och våra naturvärden, det vi kan kalla vårt grönaguld.Vi ska förvalta skogen på bästa sätt. Den biolo-giska mångfalden ska stärkas. Skogsområden som harskyddsvärda naturtyper ska skyddas. Tillgänglighetenför alla människor måste öka så att alla kan komma uti skogen, njuta av naturen och öka sina kunskaper.Men det ska också finnas en produktiv skogs-mark. utveckling, tillväxt och ekonomi byg-ger mycket på skogsproduktion. Skogen hör framti-den till i det ekologiskt hållbara samhället, för vi skaanvända förnyelsebara resurser och inte tära på vårtjordklot som vi gör . Skogen ger stora inkomsterom den förvaltas och sköts rätt. Men då måste detröjas mer. Det måste gallras mer. Det måste avverkasoch återplanteras rätt.Världsnaturfondens rapport som presenteras i dagtyder på att vi fortfarande har en hel del att göra iSverige. Vi kan bli mycket bättre. Men vi har ocksåett bra verktyg. Det är skogsvårdslagen, som jäm-ställer miljö- och produktionsmålen. Det är ett brarättesnöre för alla skogsägare, både stora och små.Skogsvårdsstyrelserna jobbar med att ge råd, infor-mation och utbildning till skogsägarna för att vi skakunna nå de här målen.Skogsvårdsstyrelsen jobbar även med olika for-mer av arbetsmarknadsprojekt som natur- och kul-turmiljövård, landskaps- och fornminnesvård ochinventering av vattendrag och fornlämningar. Det harunder varit ett viktigt inslag i arbetsmark-nadspolitiken. Sedan gäller det inte minst skötseln avskogen, t.ex. det här med röjning, gallring och plante-ring.Fru talman! Verksamheten ligger helt i linje medregeringens strävan att förena tillväxt, miljö och sys-selsättningsmål och påskynda omställning-en till det ekologiskt hållbara samhället. Åtgärdernautgår från lokala behov och bedrivs i nätverk, vilketskapar lokalt engagemang och stort framtidsvärde.I dag avsätter vi mer och mer skogsmark till na-turvårdsområden och reservat. Vi har biotopskydd.Allt det här är bra. Men det måste också skötas ochförvaltas på rätt sätt. Tyvärr har omfattningen av degröna jobben minskat till följd av ändrade regler. Dethar gjort att huvuddelen av de miljöprojekt somskogsvårdsstyrelserna bedriver inom ramen för ar-betsmarknadspolitiken riskerar att upphöra.Jag har varit ute med iVärmland och tittat på områden som ska avverkas.Där fanns det fornlämningar i form av gravplatser.Om inte dessa platser är utmärkta och finns med påkartorna, då frågar jag mig hur vi ska kunna bevaravår historia. Likadant är det med de inventeringar avvattendrag som har genomförts. Där upptäcks fleraskyddsvärda områden. Men de blir inte dokumentera-de och inlagda på kartor. Hur ska vi då kunna skyddadessa områden från avverkning?Det här gör mig bekymrad. I har vi haftmånga människor i aktiva och bra åtgärder inomskogssektorn, men finns det små möjligheter att gåvidare på det här sättet. i Värm-land har tagit fram en spännande, kreativ projektidésom den kallar Gröna jobb. Genom det här skapasarbetstillfällen i glesbygder där arbetslösheten är storoch där det är svårt att få jobb utan att tvingas flytta.Projektet jobb innebär ingen konkurrensmed etablerad verksamhet, utan det utför arbe-ten inom områden som ingen längre har mutat in. Dethär förenar tillväxt, miljö och ekonomi.Fru talman! Låt mig kort få beskriva tankarnabakom det här projektet. anstäl-ler ungefär 200 arbetslösa . Utbildning ocharbete varvas med syfte att efter de här tre åren ska endel starta nya lokala företag inom skogs- och natur-vård. En del ska anställas av redan etablerad företag.Några exempel på arbetsuppgifter kan varaskogsvård, såsom röjning och gallring. Röjningsbe-hovet är fortfarande väldigt stort i . Vi har intesett den minskning som vi egentligen vill se. Sedan ärdet plantering och bränning. Vi har en naturvård sombehövs längs vattendrag. Vi har biotopvård och kul-turmiljövård, som vård av forn- och kulturlämningar,samt skyltning av de här områdena. Vi har inom tu-rismen anläggning av leder och rastplatser, skyltningoch utveckling av fisketurismen.Grundtanken i Gröna jobb är att den anställde ak-tivt ska stimuleras genom utbildning och mentorskaptill att etablera egen verksamhet eller utvecklas så atthan eller hon kan få jobb i redan befintliga företag.Jag tror på den här idén, dels för att Skogsvårdsstyrel-sen har kunskaper och är duktiga på att bedriva såda-na här projekt, dels för att det upplägget är så bra.Avslutningsvis, fru talman, kan jag konstatera attgröna jobb är en stor del i ett hållbartekologiskt samhälle utifrån tillväxtperspektivet därmänniskan sätts i centrum.Anf. 125 ():Fru talman! Välkommen miljöministern - bättresent än aldrig. Jag beklagar bara att kommunikatio-nerna mellan riksdag och regering är så dåliga attmiljöministern fick reda på denna debatt för två dagarsedan. Själv visste jag om den före jul.Fru talman! Ett av de svenska miljökvalitetsmålenär en giftfri miljö. Tyvärr är det ett mål som aldrigkommer att kunna uppnås. Det kommer alltid attfinnas risker med kemikalier i vår omvärld, vare sigde är naturligt förekommande eller framställda avmänniskan. Enligt min uppfattning är därför formule-ringen av miljömålet olyckligt. Jag tror inte på nollvi-sioner. Det är bättre att ha högt satta mål som är rea-listiska.När detta är sagt är det min bestämda uppfattningatt mycket kan göras med målinriktat arbete för attminimera risker med kemikalier. Det är bara att kon-statera att kunskapen om olika ämnens farlighet förmänniskor och miljö historiskt har varit bristfällig.Välkända exempel är miljöproblem med bl.a. PCB,DDT och kvicksilver.När vi därför ska lämna över till nästa generationmåste stor hänsyn tas till risker med vissa kemikalier.Det innebär inte att kemikalier ska undvikas utanhanteras med största kunskap och minimalt riskta-gande, så att tidigare generations misstag inte skavara en belastning.När statsministern i sitt anförande under partile-dardebatten i går utmålade kemikaliesamhället somnågot ont som ska bekämpas gjorde han ett seriöstmiljöarbete en otjänst. Han spär på en myt om attkemikalier i allmänhet är farliga. Så är inte fallet.Hela vår livssituation bygger på kemikalier. Kemika-lier är inte någon motpol till naturen utan en förut-sättning. Varje del, varje cell, fungerar tack vare ensofistikerad användning av kemiska substanser. Ke-mikalier förekommer i alla delar av miljön.En av de allra viktigaste arbetsuppgifterna förframtiden blir att öka kunskapen om kemikalier. Utankunskap om olika ämnens farlighet och förekomst imaterial och varor kan risker inte minimeras. Speci-ellt måste kunskapen ökas om förekomst och flödenav särskilt farliga ämnen. Visserligen ökas dennakunskap ständigt, men det saknas fortfarande känne-dom om miljöeffekter och även om hälsoeffekter. Dådet fortfarande finns osäkerhet och avsaknad av dataom ämnens egenskaper eller samverkanseffekterfinns det anledning att öka säkerhetsmarginalerna.Detta kan leda till att vissa ämnen måste fasas ut ianvändning.När det gäller kemikaliesäkerhetsarbetet ska dettautgå från riskvärderingar. Det gäller då att finna enlämplig strategi. Risker förknippade med kemiskaprodukter ska balanseras mot nyttan med produkter-na. Det är inte alltid enkelt att väga olika hälsoriskermot miljö- och säkerhetsrisker. Med tanke på hurmycket osäkerhetsfaktorer det finns i en risk- ochnyttaanalys behöver därför ofta försiktighetsprincipentillämpas. Detta bör dock inte ske utan att man över-väger alternativen och proportionerna mellan en mil-jövinst och kostnaderna för att genomföra den.Dessutom måste man alltid överväga riskerna medsubstitution. Inte sällan är substituten sämre kända ände ämnen som man överväger att byta ut. Därförmåste graden av farlighet och riskens storlek på ettnyanserat sätt styra produktval och produktutbyte.Riskanalys och dokumenterad kunskap ska varagrunden för substitution.När man väl har definierat vilka ämnen som skaundvikas för att reducera risker, är det rimligt attinnehållsdeklarera varor så att användare själva kangöra produktval. En förutsättning är att importeradeoch svensktillverkade varor deklareras på samma sättför att man ska kunna göra rättvisande och konkur-rensneutrala jämförelser.Fru talman! När man ser mängden i handeln medvaror och kemikalier som passerar nations-gränser och har kännedom om hur vindar och vatten-strömmar globalt sprider kemikalier är det lätt att inseatt problem förknippade med kemikalier inte låter siglösas på nationell nivå. Det är endast genom interna-tionell samverkan som vi kan få ett effektivt miljöar-bete. Ett internationellt samarbete blir alltmer viktigtför att man ska undvika dubbelarbete och erhållaresultat som annars kanske inte hade kunnat uppnåspå nationell nivå.En stor del av det framtida arbetet med kemikalie-frågorna kommer att ske på den internationella are-nan. Exempel på sådana områden är insatser i olikaFN-organ, att bistå och stödja nya medlemsländer iÖsteuropa, ökad utbytestjänstgöring med andra län-der, t.ex. att placera nationella experter inom EU:sinstitutioner, ökade insatser med globala konventio-ner, även ökade insatser inom regionala konventionersom OSPAR, arbete inom , koordinering avagerandet i det nordiska samarbetet och ökade arbets-uppgifter i samband med det svenska ordförandeska-pet. Jag skulle kunna nämna många fler exempel.Detta visar hur involverat är i det internatio-nella samarbetet.Den myndighet som har ansvaret är Kemikaliein-spektionen, en myndighet som till ärfinansierad med avgifter från tillverkare och importö-rer.I och med ett ökat internationelltåtagande blir sambandet mellan avgifter och mot-prestationer allt mindre. Jag anser visserligen attprincipen om att förorenaren ska betala ska gälla,men gränsdragningen mellan vad som är myndig-hetsåtagande och företagsanknutna åtaganden är svår.Mer och mer styrs miljöarbetet med kemikalier avpolitiska ambitioner som har allt mindre koppling tillföretagsanknuten avgiftsskyldig verksamhet. Ochsärskilt tydligt blir detta i fråga om miljömålet om engiftfri miljö som inte är finansierat av regeringen.Det gläder mig att se miljöministern här i kamma-ren. Jag har en fråga till honom. Varför har regering-en inte gjort en ekonomisk konsekvensanalys avuppdraget till Kemikalieinspektionen? En stor del avdess arbetsuppgifter inom den närmaste framtidenkommer att ianspråktagas av arbete med miljömålet.Det är då ett anständighetskrav att det borde budget-finansieras och inte inkräkta på övriga ålagda arbets-uppgifter.Jag har också saknat kontakten mellan miljömi-nistern och . Minförhoppning är att det kommer att komma till ståndsnarast. Det är länge sedan styrelsen bad att få ettsammanträffande. Kemikaliefrågorna är viktiga.Då alltmer av Kemikalieinspektionens arbetekommer att drivas med politiska förtecken och genominternationellt samarbete, måste fördelningen i fram-tiden i allt högre grad finansieras genom statsbudge-ten. Det är inte rimligt att övervältra politiska ambi-tioner på en internationellt konkurrensutsatt företag-samhet. har de svenska företagen enkonkurrensnackdel gentemot omvärlden genom högaavgifter och skatter. En rimlig fördelning vore kanskeatt avgifter står för av Kemikalieinspektionensverksamhet och att budgetfinansieras.Anf. 126 Miljöminister ()replik:Fru talman! började med att be-tvivla miljömålet om en giftfri miljö och slutade medatt tycka att industrin får betala för mycket för Kemi-kalieinspektionens tjänster. Det är möjligt att detfinns en liten röd tråd mellan de inledande och deavslutande tankegångarna.Kemikaliepolitiken är för den svenska regeringenoch för mig ett av de allra viktigaste områdena som viarbetar med. Jag tror att man utan vidare kan säga attvi gör det med framgång både nationellt, när vi nuhåller på att etablera en ny och mer progressiv ochmer resultatgivande kemikaliepolitik, och internatio-nellt där har varit enledande kraft i arbetet med att utveckla kemikaliepo-litiken.Också gentemot dem som då och då försöker ska-pa en myt om att inte prioriterar miljöfrågor-na inför EU-ordförandeskapet vill jag, utan att gådjupare in på detta, slå fast att det gör vi i högstagrad, inte minst på kemikaliepolitikens område.Anf. 127 () replik:Fru talman! Miljöministern, jag betvivlar intemiljömålet men jag tycker att formuleringen giftfrimiljö är olycklig. Det är ett mål som aldrig kommeratt uppnås, som jag sagt.Vi har mycket höga ambitioner i och detär jag stolt över. Jag delar helt de höga ambitionersom vi ska ha inom miljöpolitiken, framför allt inomkemikaliepolitiken.Det har blivit så att vårt internationella engage-mang har tagit överhand i svensk kemikaliepolitik.Men det blir orimligt att övervältra kostnaderna på deföretag som ska konkurrera internationellt. Det här ären angelägenhet som är gemensam för alla människori och även en internationellt gemensam an-gelägenhet. Därför tycker jag att en större del måstebudgeteras så att vi kan driva en verkningsfull kemi-kaliepolitik. Får vi inte medel för detta kan vi intefullgöra de goda ambitioner som regering och Sveri-ges riksdag har.Anf. 128 Miljöminister ()replik:Fru talman! Det internationella kemikaliearbetethar tagit överhand, säger . Nej, jagtror inte det. Jag tror att det internationella inslaget ikemikaliepolitiken i och för sig ökar men det ökarockså därför att kemikaliefrågan blir mer och merinternationaliserad till följd av att mer och mer avkemikalier sprids i den fria handeln till konsumenterruntom i hela världen.Ett väldigt bra exempel är de bromerade flam-skyddsmedlen, som på ett diffust och svåråtkom-ligt sätt sprids med allsköns produkter - datorer,televisionsapparater, radioapparater, alla möjligaformer av elektronik, möbler, bilar osv. Det finns förnärvarande en väldigt stark svensk fokusering på attfasa ut dem och det gäller då i , i ochinternationellt.Jag har ägnat ganska mycket ansträngningar i mittinternationella arbete åt att försöka skapa förståelsehos människor och politiska ledare, inte minst i , för den svenska synen på de här kemikalier-na.Konsekvensanalyser av ekonomiskt och annatslag när det gäller Kemikalieinspektionen liksom allaandra myndigheter sker regelbundet vid den vanligaberedningen i av de uppdrag ochinstruktioner som vi ger till myndigheterna.Jag beklagar också att Kemikalieinspektionen harhamnat långt ned på den lista över myndigheter somjag har besökt. Men jag har bokat in ett besök påKemikalieinspektionen och träffarnaturligtvis gärna styrelsen också.Anf. 129 () replik:Fru talman! Tack så mycket för det, miljöminis-tern! Jag ser fram emot miljöministerns möte.Jag kan med bestämdhet säga att Kemikaliein-spektionens arbete med internationella åtaganden harökat. Det är helt riktigt. Det är där vi ska arbeta. Detär det viktiga som vi ska göra. Men jag skulle nogvilja ha ett besked från miljöministern om han tyckeratt inom Kemikalieinspektionens budgetramarska bekostas av företagsamheten. Vi har fått pålagdanya åtaganden. Vi har t.ex. nya miljömål. Anser mil-jöministern att det är rimligt att lägga på och inte taav gemensamma medel?Anf. 130 Miljöminister ()replik:Fru talman! Jag kan inte säga att just är denexakt riktiga avvägningen. Det är möjligt att det skavara , eller kanske . Men det är ändå gans-ka naturligt att kemikalieindustrin bär en stor del avkostnaderna för Kemikalieinspektionens hantering.Det följer ganska naturligt av de principer vi har förhur miljökostnader av olika slag ska finansieras.Anf. 131 () replik:Fru talman! Jag blir lite orolig när jag hör hur Pat-rik hanterar kemikaliefrågan genom att liteslängigt säga att kemikalier finns i naturen och att detfinns gifter där, så det är väl inte så farligt med kemi-kalier. Av inledningen fick jag intrycket att PatrikNorinder inte är riktigt medveten om problemensstorlek.I ett ekologiskt system finns det vissa fysiska ochkemiska grundförutsättningar där arterna har utveck-lats och kan ha en bra livsmiljö. Att föra in ytterligare"onaturliga" kemikalier i det systemet innebär natur-ligtvis att det ställs mycket stora krav på den som gördet. Lite grann liknar det våra krav på läkemedel. som tar fram ett läkemedel gäller det attkunna bevisa att det inte har skadliga biverkningar.Alla kemikalier som tas upp av levande organis-mer måste studeras på det sättet. Vilka är effekterna?Garanterna för att en produkt/kemikalie inte har ne-gativa effekter måste naturligtvis den stå för som tarfram produkten/kemikalien och som ser till att densprids.Anf. 132 () replik:Fru talman! Jag kanske kan lugna säga att han inte behöver vara så orolig. Jag är välmedveten om problemen efter att hajobbat med miljöproblematiken. Jag har suttit med och jag harlänge suttit med i Kemikalieinspektionens styrelse.Vad jag velat föra fram här är en nyanserad bildav de risker som finns med kemikalier. Tyvärr före-kommer i debatten alldeles för mycket av både popu-listiska och onyanserade uttalanden. Jag tror att vimåste försöka få en mer realistisk debatt.Det här ska bygga på kunskap och riskbedömningav kemikalier, inte på ett tyckande - något som tyvärrförekommer i debatten.Anf. 133 () replik:Fru talman! Det gäller naturligtvis då att inte haen övertro på dagens kunskap och möjligheter attgöra de riskanalyser som talar om.Sett till den oerhörda mängd kemikalier som helatiden dyker upp - nya kemikalier på marknaden somförs ut i naturen - och den kunskap vi har omhur de verkar, hur de bryts ned, vilka nedbrytnings-produkter som uppstår, vilka interaktioner mellan dehär kemikalierna och andra som redan förts ut somkommer att finnas och vilka riskerna är, förstår manatt en riskanalys värd namnet är omöjlig. Det är alltsåen övermäktig uppgift.Det enda som gäller ärförsiktighetsprincipen och en mycket stor återhåll-samhet när det gäller att föra ut kemikalier i naturen.Anf. 134 () replik:Fru talman! , vi har ungefär100 000 kemikalier i omlopp i världshandeln. Avdem är ungefär 2 500 högvolymsämnen.