prot · GN09101 · 2000-04-27 00:00:00 — Som jag sade tidigare ligger det härockså ett stort ansvar på arbetsgivarna. Det sker i dagfortlöpande samtal med facket och arbetsgivarna föratt redan där förebygga ohälsa. Vi har en nationellhandlingsplan framför oss, och där trycker vi oerhörtmycket på samverkan. Jag vet att detta är en frågasom står högt på dagordningen. Jag kan intekommentera på vilket sätt det ska ske, men det är enangelägen fråga för oss allihop. Människor ramlarmellan stolarna. Vi har inte tillräckligt bra utnyttjat deresurser som vi har tillgängliga. Det är naturligtvisinte acceptabelt.Sedan vill jag återigen betona att det inte är lyckatatt låsa sig vid FINSAM-modellen. Vi bör vara öppnaför olika alternativ. Olika lösningar passar olika geo-grafiska områden, olika behov osv.Anf. 212 CARLINGE WISBERG (v):Herr talman! informerade oss om attläkemedelsindustrin går med stora vinster . Detär ju riktigt. För egen del tycker jag att det kanskeinte vore så dumt om det mervärdet i stället tillföllsamhället genom ett aktivt samhälleligt ägande avmotsvarande industri.Herr talman! I mitt inlägg ska jag uppehålla migvid frågan om lobotomi. avsikt medden här motionen är att försöka bringa klarhet i enfråga som nog kan sägas vara något av ett öppet sårför många av de berörda och deras anhöriga.Utskottsbehandlingen av motionen tillför inte nå-got kvalitativt nytt jämfört med vad som har varitkänt från tidigare behandlingar. Man kan nog utan attförhäva sig säga att utskottet vanemässigt föreslår ettavslag på motionen baserat på tidigare behandling avliknande krav.Vi är inte ute efter att skuldbelägga någon, utanendast efter att försöka bringa klarhet i effekterna avanvändandet av en medicinsk teknik på ett ganskastort antal personer i landet, varav många fortfarandeär i livet. Vi menar att det faktum att ingreppen utför-des enligt dåtidens vetenskap och beprövade erfaren-het inte är skäl nog att avstå från att belysa frågan nunär vi har en annan kunskap.Det är inte heller obekant att debatten i den härfrågan av och till blossar upp även utanför det härhuset. Debatten förs också i läkarkretsar. Vår uppfatt-ning är att det finns ett brett intresse i samhället av enfördjupning av kunskaperna kring den här frågeställ-ningen. Enligt vår mening är det skäl nog för att ge-nomföra en ordentlig belysning av användandet avnämnda teknik under den här perioden.I använde man sig av samma operativa in-grepp. Även i utfördes det i enlighet med dåti-dens vetenskap och beprövade erfarenhet. Skillnadenmellan och är att i har man haftmod att arbeta sig igenom den här frågan. På grund-val av vad man har fått fram i den genomlysningenhar man också dragit vissa slutsatser.Herr talman! Jag skulle vilja ta ett exempel utifrånmin egen erfarenhet. Jag jobbade inom psykiat-rin med en person som definierades som ett omöjligtfall, eller mer kliniskt definierat: ett svårartat kronisktfall. Under transporterades den här per-sonen runt inom psykiatrin med en mycket hög dose-ring av psykofarmaka. Jag träffade den här personenför några månader sedan. I kände jag rentpersonligen en mycket stor glädje över att jag faktisktfått vara med när den här personen för första gångenpå åtskilliga år tog modet till sig, lämnade den gamlainvanda miljön och vågade sig ut i en annan miljö därhan träffade andra människor. Han träffade ocksåpersoner som han kände innan han blev sjuk.Jag vill med bestämdhet hävda att räddningen förden här personen var den psykiatrireform som ge-nomfördes för och det kommunalaansvarstagandet för den här gruppen av människor.Detta innebar att det började blåsa nya friska fläktar iBehandlingssverige.Om den här personen hade haft sin sjukdomsperi-od som vi här diskuterar, hade hangivetvis tillhört den grupp människor som utsatts fördetta. Han hade haft samma elände som flertalet avdem som blev behandlade enligt dåtidens vetenskapoch beprövade erfarenhet.Herr talman! För tids vinnande ska jag avstå frånatt yrka bifall till reservationen även om vi naturligt-vis håller fast vid vårt krav.Jag skulle avslutningsvis också vilja apostroferaNacka som en gång sjöng: Vi kommertillbaka - detta för att tala om att det är inte sistagången som kammaren får debattera den här frågan.Vi kommer att komma tillbaka ända tills vi i vårt landvågar visa samma mod som norrmännen i den härfrågan.Anf. 213 ():Herr talman! Kostnaderna för läkemedel ökarsnabbare i än i något annat land. Samma sakgäller sjukförsäkringskostnaderna. Det är ju en all-varlig situation som också har diskuterats och debat-terats ganska mycket här i kammaren. Det gäller bådemänskligt och ekonomiskt. Alla är överens om attnågot måste göras, men vad? Varför är människor såsjuka, och varför behöver de så mycket mediciner? Påde frågorna finns inte så många svar.Jag har tillsammans med och Bir-gitta i en motion som behandlas i det härbetänkandet pekat på de alternativa behandlingsfor-merna, deras roll för människors hälsa och derasbetydelse för att minska sjukvårdskostnaderna samthur vi ska kunna minska barriärerna mellan alterna-tiv- och skolmedicin. Jag påstår inte på något sätt attdet här är hela lösningen, men jag är övertygad om attdet är en av flera faktorer som kan vända den olyckli-ga trend som vi nu befinner oss i. Jag är övertygadom att den resurssnåla alternativmedicinen kan av-lasta den ordinarie sjukvården inom flera områden,om man kunde samarbeta.Därför är det viktigt att studier genomförs för attanalysera de ekonomiska och sociala konsekvensernaav alternativa metoder. , , bör också arbeta med attutvärdera alternativa behandlingsmetoder.Det är ju ingen tvekan om att alternativa behand-lingsformer röner ökat intresse, främst hos allmänhe-ten. Men även inom näringslivet och i medierna kanman notera detta. Det har funnits en rad artiklar medpositiv inriktning som har varit införda i t.ex. affärs-pressen . Det är ganska intressant.Även inom den ordinarie sjukvården finns ett intres-se. Det är inte ovanligt att redan sjukvårdsutbildadelägger ned på en privat alternativutbildning därför att de upptäcker att den ordinarievården inte riktigt räcker till.Många införlivar i tysthet sina alternativmedicins-ka kunskaper i det dagliga sjukvårdsarbetet. Det äremellertid inte tillåtet . Även den nya lagen omyrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens områdesom ersätter den gamla kvacksalverilagen - den nyalagen trädde i kraft - innehållerungefär samma begränsningar som . Legiti-merad personal måste i princip avlegitimera sig för attkunna arbeta med alternativmedicinska metoder.Detta skiljer sig från många andra länder där legi-timerad personal har relativt stor frihet under egetansvar. Detta upplevs som ett problem för den sjuk-vårdspersonal som ser att man skulle kunna hjälpa enpatient men inte får göra det.Vi menar att det behövs en mjukare skrivning ilagen som går ut på att man i samarbete med patien-ten skulle kunna komplettera den vanliga behandling-en med en alternativmedicinsk behandling.Ett exempel på ett ökande intresse hos myndig-heter är det seminarium som Spri höll ochden rapport som man sedan tog fram, Alternativ me-dicin, i går, , . Jag har den här i minhand, och den kan rekommenderas för läsning.Den presenterar en översikt över det svenska ochdet internationella forskningsläget vad gäller alterna-tiv medicin. Där kan man läsa att många länder haranslagit resurser till forskningsprogram, t.ex. Tysk-land och . anslog totalt 7,5 miljonertill ett femårigt forskningsprojekt mellan 1992 och1996. Det följdes av en utredning som föreslår attett centrum för alternativmedicinsk forskning skainrättas. I finns ett liknande förslag från dendanska . I har kongressenbeslutat om ett nationellt centrum för komplementäroch alternativ medicin samt anvisat 50 miljoner dollarsom möjliggör egen finansiering av forskningspro-jekt.I har motsvarande diskus-sion förts, även om konkreta resultat ännu inte visats.Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inle-da arbetet med att erkänna den okonventionella medi-cinen, samt att främja forskningsprogram. Det fram-går alltså tydligt att andra länder har en betydligt mergenerös inställning till alternativ medicin än Sverige.Orsaken till den positiva inställningen är att manaccepterar att det finns ett stort folkligt stöd, att manser resultat och att man noterar att människor fårhjälp med sina hälsoproblem. Man har en mindrerigid inställning till alternativa behandlingar än Sve-rige. Det viktiga är ju faktist att folk blir bra.När det gäller forskningen har den europeiskasamarbetsaktionen COST B4 haft i uppgift att sam-manföra och samla information om den forskningsom finns, samt undersöka hinder för forskning. Manrekommenderar bl.a. att hänsyn tas till valfrihet ocherfarenhet och att man försöker garanteraatt använda terapiformer är säkra och effektiva, att eneuropeisk minimistandard beträffande terapeutersmedicinska kunskaper införs, att hälso- och sjuk-vårdspersonal får information om okonventionellametoder för att kunna delge sina patienter, samt attdet behövs en infrastruktur för forskningen somspeglar den faktiska förekomsten av komplementäraterapier. Annars går de ju inte att utvärdera.Det finns alltså en rad hinder som kan jämförasmed moment 22 förknippade med forskning ochutveckling rörande alternativmedicin. Det beror ju påmarginaliseringen och den kontrovers som finns närdet gäller alternativen. Det är helt enkelt inte ofarligtför en forskare att satsa på ett forskningsprojekt sominte är accepterat av etablissemanget, och man riske-rar att inte få några forskningspengar i fortsättningen.Det är alltså ganska svårt.För att finansiärer ska satsa pengar på forskningkrävs alltså redan genomförda studier som pekar påatt det inom området finns sådant som är intressant attstudera vidare. Men även för sådana förberedandestudier krävs finansiering och forskarkompetens. Fåetablerade forskare har engagerat sig i ämnet. Inomforskarvärlden finns det forskarkompetens men sämrekunskaper i alternativmedicin, medan det inom detalternativmedicinska området finns ämneskunskapermen inte forskarkompetens. Det är alltså också ettmoment 22.Det krävs forskarutbildning för att bygga upp ensådan kompetens, och alternativmedicinska utbild-ningar har ännu inte den statusen i och av denorsaken små möjligheter till handledning.De här exemplen visar på att det behövs en in-frastruktur inom forskningen och på att särskildaresurser även i skulle behöva avsättas för attåstadkomma en forskarmiljö som kan generera forsk-ning inom det här området. Det visar med all tydlig-het att det välvilliga svar som socialutskottet förraåret gav på kravet om forskning - jag hade en motiondå också i det betänkandet - endast är ett slag i luftenoch aldrig kommer att leda till någon forskning överhuvud taget. Man kan skriva lite positivt men detleder inte någonstans. Samma svar får vi också ,och jag tycker att det är synd.I stället behöver det vara riktade resurser för attbygga upp ett och för att möjlig-göra egna forskningsprojekt. Det är klart att det inteär så lätt för socialutskottet att här besluta om det,men man kunde ha haft en positiv skrivning och sagtatt regeringen bör återkomma till medförslag i samband med forskningspropositionen, ellerså. Det skulle ha kunnat vara ett alternativ.I december 1998 tillsatte regeringen en utredningom alternativmedicinsk behandling av djur. Man skalägga fram sitt betänkande . Det är jumycket intressant, bl.a. ur placebosynpunkt. Djur kanju inte gärna tro att de blir friska på grund av en vissbehandling, så man kan inte skylla på placebo när detgäller djur.Det är bra att den utredningen kommer. Det skabli intressant att se vad den kommer fram till. Menjag menar ändå att det är av minst lika stor vikt attigen utreda alternativmedicinen på humansidan. Mål-sättningen med all sjukvård måste vara att fler männi-skor får leva ett friskare liv. Här har alternativmedici-nen mycket att tillföra på ett för människor och sam-hällsekonomin absolut fördelaktigt sätt.I den utredningen behöver reglerna för behandlingav barn också ses över, samt regler för utbildning ochbehörighet för alla terapeuter. Det är ju viktigt får en kvalitetssäkring, t.ex.Sedan Alternativmedicinkommittén arbetade un-der senare har mycket hänt sommotiverar att en ny utredning tillsätts. Utredningenbör naturligtvis ha ett betydande inslag av represen-tanter för alternativmedicinen.Herr talman! Jag är glad att ställt sigbakom den här enskilda motionen genom reservatio-nerna nr 47 och 48 och att även ställt sigbakom nr 48. Den handlar om en ny utredning avalternativmetoder och forskningssatsning.Det är ett framsteg, och med tanke på den positivaattityd gentemot alternativa behandlingsformer somsprider sig i hela samhället hoppas jag att utskottetsom helhet kommer att få en mer positiv syn på dehär frågorna i framtiden.Nu är våra yrkanden avfärdade på ett mycketsummariskt sätt. Det beklagar jag naturligtvis. Jagundrar varför Socialdemokraterna är så negativt in-ställda. Vågar man inte ta några nya grepp? Vi behö-ver ju faktiskt det.Jag kan också nämna att , , har ett mycket konstruktivt ochpositivt samarbete med . Det handlarom arbetet med att kvalitetssäkra olika alternativabehandlingsformer bl.a. Det är mycket glädjande, i allsynnerhet som i andra sammanhanginte visat sig särskilt öppen. Jag tycker att de ska haberöm när de gör någonting bra. Jag tycker att det härär bra.Det finns alltså en mycket tydlig utveckling moten större öppenhet för alternativa - jag vill hellrekalla det komplementära - behandlingsformer.Jag hoppas att kan vara pådrivande ifrågan och inte hamna på efterkälken. Det vore synd.Den förhoppningen har jag inte av något egoistisktprestigeskäl, utan av det skälet att jag är övertygadom att vi då kan förbättra hälsoläget i . Detbehöver vi.Herr talman! Jag står givetvis bakom alla reserva-tioner i det här betänkandet där finns med,och i all synnerhet nr 47 och 48. För tids vinnandebegär jag inte votering.Anf. 214 ():Herr talman! Jag har förstått att det inte är vanligtatt man i socialutskottet och här i kammaren tar ställ-ning till hur man behandlar olika sjukdomstillstånd.Jag kan förstå det på ett sätt, men jag begriper det interiktigt. Det handlar ju om en helhetssyn över helaSverige.Om man i olika landsting beslutar på olika sättkan det ju betyda att man får olika hjälp beroende påvar man bor i landet.Jag tänker prata om två områden där det är litesvävande om det handlar om sjukdomar eller inte.Socialutskottet har bedömt att det handlar om sjuk-domar.Det första området är ätstörningar. Glädjande noguppmärksammas människors problem med ätandetmer och mer. Jag tror att det är viktigt att vi gör detändå mer tydligt och att man betonar att det egentli-gen inte är problem med mat utan just med ätandet avmat, och att problemen därför måste benämnasätstörningar eller ätproblem.Det är inte maten som är problemet utan krafter imänniskor som gör att ätandet blir destruktivt, bådenär det gäller att äta lite och att äta alldeles för myck-et.Det är inte sant att anorektiker inte äter alls. Deäter fel, för lite och får i sig för lite näring. Andra äterför ofta eller i obegränsade mängder. Vissa äter ochkräks. Vissa äter massor utan att kräkas.Många människor som lider svårt av ätstörningarhar normal kroppsvikt och blir därför inte uppmärk-sammade och får heller ingen hjälp. Ätstörningardrabbar oftast flickor och kvinnor, men pojkar drab-bas allt oftare.Det är förödande att utseende och skönhetsidealnär det gäller det yttre så totalt tillåts styra människoratt de till slut kan bli sjuka. Det är ändå mycket vik-tigt att inte förenkla orsakssambanden när det gällerätstörningar så att man tror att det bara handlar omkroppsfixering. Det är mycket mer komplicerat.I motion säger vi att det är viktigtatt hjälpen ser till helhetsperspektiven för att botaproblemen.Jag vill kort nämna de anhörigas situation. Mam-mor, pappor, syskon och barn ser, men förstår kanskeinte alltid vad det är som händer i familjen. Ofta be-lägger sig framför allt föräldrar med skuldkänslor ochtror att det är deras fel. Familjemedlemmarna ochandra släktingar och vänner blir oroliga och kan totaltuppfyllas av den sjukes beteende. För att den sjukeska kunna tillfriskna krävs att familjen får hjälp isamma takt som den sjuke.Om man får önska borde det vara så att dessamänniskor fick hjälp på speciella kliniker inomlandstinget. Detta skulle bli mycket billigare än i dagnär man försöker bota på många olika ställen inomoch utanför . De här människorna slits oftamellan det privata och det offentliga och mellan soci-altjänst och sjukvård.Herr talman! Jag vill säga något om innehållet ireservation nr 41. Där är jag än mer oförstående tillhur man kan bedöma detta som en sjukdom. Dethandlar om konsekvenser av att man som barn harlevt med människor som har missbrukat, framför alltalkohol. Det handlar om konsekvenserna av vårsvenska alkoholpolitik.I har vi beräknat att vi har ungefär300 000 alkoholister. Om man skulle göra ett över-slag - som i och för sig är väldigt slarvigt - att varjehar två barn har vi 600 000 barn. är det inte så,utan har räknat ut att vi har ungefär250 000 barn till alkoholister i Sverige.Oerhört många barn har påverkats av att växa uppi ett alkoholisthem. Att identifiera dessa barn oavsettom de är små eller stora, är svårt av många skäl. Deflesta föräldrar i ett alkoholisthem förnekar verklig-heten därför att den är förnedrande, men framför alltför att skydda barnen.Barn är olika och reagerar olika i olika situationer.Barn föds med olika tjock hud, brukar jag säga, ellermed olika styrka på det filter som skyddar barn motironi, sarkasmer, lögner, förnedring, hot och våld somär inslag som kan förekomma i ett alkoholisthem.Samhället sviker barn till alkoholister, vilketvi kommer att behandla i nästnästa betänkande, Barn-frågor.Samhället fortsätter att stödja vuxna barn till al-koholister. De flesta söker aldrig hjälp för sinagrundproblem. De flesta förstår kanske inte ens sam-bandet mellan att ha vuxit upp i ett alkoholisthem ochde problem som kan uppstå i vuxen ålder.Många vuxna människor har för att skydda sig,sitt liv och sin självkänsla, skaffat sig ett så starktförnekande att man inte ens är medveten om hursituationen var hemma. Man pratar inte ens med sinasyskon om hur situationen var.Genom ökade kunskaper om detta inom sjukvård,psykiatri, företagshälsovård, socialtjänst och andrarehabiliteringsverksamheter kan dessa människor fårelevant hjälp.Jag är helt övertygad om att om vi skulle bifalladen andra att-satsen i motion, nämli-gen att borde få i uppdrag att kartläg-ga och utreda behandlingsbehovet för vuxna barn tillalkoholister skulle det leda till mycket stora bespa-ringar för samhället.Varför och hur? Jo, därför att många av dessamänniskor får hjälp av samhället för fysiska ochpsykiska konsekvenser av att ha vuxit upp som jaghar beskrivit. Det man söker för är andra problem.Det kan vara magkatarr, magsår, spända käkar,ryggsmärtor, nacksmärtor, huvudvärk, migrän, sömn-problem, utlösande av diabetes och t.o.m. utlösandeav cancer.De kan också få hjälp mot oro, nervösa problem,eget missbruk, relationsproblem, reaktioner vid kriser- t.ex. skilsmässor och dödsfall som blir svårare ochmer smärtsamma på grund av obearbetade upplevel-ser från barndomen.När vi får behandling bara för det som syns kvar-står de grundläggande problemen, och symtomen kanfortgå eller visa sig på ett annat sätt. Då får man be-handling för det, men symtomen fortsätter och manfår andra problem som man får behandling för. Ing-enting blir egentligen bättre, eftersom grundproble-met är kvar.Det finns bra hjälp att få, men den är oftastmycket dyr. I reservationen nämns en kostnad om10 , men jag känner till mycket dyrare alterna-tiv. Det är en mycket bra hjälp. De dyraste alternati-ven är privata och minst lika bra som de offentliga.Det får inte vara så att den hjälp dessa människor fårska vara beroende av deras ekonomi. De har inte valtatt växa upp i ett hem där den ena eller båda föräld-rarna har druckit för mycket alkohol.Samhällsekonomiskt kan man, som jag tidigaresade, göra stora besparingar på sjukvårds- och social-tjänstskostnader, på kostnader inom psykiatri, påminskad sjukfrånvaro och långtidssjukskrivning, somi mycket hög grad drabbar vuxna barn till alkoholis-ter. Därtill kommer effekter i form av lidande som vialdrig någonsin kan mäta i pengar. Jag har svårt att sevarför man i socialutskottet inte kunde gå med på attlåta kartlägga och utreda de behovsom denna kategori har.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )11 § Vissa hälso- och sjukvårdsfrågorFöredrogssocialutskottets betänkande 1999/2000:SoU11Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor (prop.1999/2000:56).Anf. 215 ():Herr talman! Jag ska vad gäller propositionen ochbetänkandet Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor endastuppehålla mig vid det som skiljer oss från majorite-ten. Man kan naturligtvis diskutera logiken i att före-slå en utökning av förskrivningsrätten till nya gruppernär det sitter en utredning som bl.a. ska sepå möjligheterna till inskränkningar för grupper somredan har förskrivningsrätt.Jag anser dock att en utökning av sjuksköterskor-nas förskrivningsrätt är motiverad, därför att det utantvivel betyder en bättre patientservice. Mot bakgrundav de positiva erfarenheter av förskrivningsrätt fördistriktssköterskor som redovisattycker vi att förslaget om en breddad förskrivningsrättför sjuksköterskor i princip är riktigt.Men, herr talman, förslaget missgynnar privatasjukvårdsverksamheter. Det riktiga måste vara atträtten till förskrivning är helt kopplad till kompetensoch inte är knuten till vem som är arbetsgivare ellertill anställnings- och avtalsformer. Den måste enbartknytas till kompetensnivån legitimerad sjuksköterskamed de vidareutbildningskrav som anges. Tyvärr harman dock lagt förslaget alltför snävt, om avsikten harvarit att förbättra patientservicen speciellt för de äld-re. Regeringens förslag omfattar inte den stora grupplegitimerade sjuksköterskor inom den kommunalahälso- och sjukvården som klarat sjuksköterskeexa-men och som har yrkeserfa-renhet. Dessa borde, efter en individuell prövning ochefter en vidareutbildning med 20 poäng i farmakologioch sjukdomslära kunna erhålla förskrivningsrätt justför att underlätta för de äldre. före-skrifter för området bör utformas i enlighet med detta.Herr talman! Att döma av den sammanfattning avDatainspektionens rapport till regeringen som harfogats till propositionen har det förekommit omfat-tande missförhållanden vad beträffar av det redan befintliga receptregistret ianslutning till den s.k. dosexpeditionen. Det är minstsagt anmärkningsvärt att verksamheten delvis harkunnat försiggå i strid med lag så länge.Hälso- och sjukvårdsuppgifter är ur integritets-synpunkt mycket känsliga. Vi har därför sagt att detbör räcka att i receptregistret, som är avsett för admi-nistrativa åtgärder som debitering av patienter elleröverföring av kostnadsuppgifter mellan landsting,ange patientens födelsedatum, och att uppgift ombehandlingsansvarigt landsting lämnas genom angi-vande av postnummer. Det administrativa registretbör självklart föras skilt från registret för medicinskuppföljning och forskning, där personnummer ärnödvändigt.Herr talman! Dosexpedition ökar kvaliteten i lä-kemedelshanteringen, och vi har inget att invändamot att en utökad dosexpedition möjliggörs. Jag varsjälv på ett ålderdomshem mycketmedveten om hur ofta det blev fel på medicineringen.Jag genomförde då ett försök med dosexpeditiontillsammans med den nu för läkemedelshanteringenansvarige på , numera professor isocialmedicin.Detta skedde när man inte tänkte såmycket på integriteten. Det gällde bara att göra detbättre för patienterna. Det blev också mycket bättre.Jag tror att vi alla först efteråt har insett att det bety-der väldigt mycket att man inte går alltför hårt frammed patientintegriteten, hur goda avsikter man än har.Jag tycker nu att det är självklart med tanke påden höga patientintegriteten att registret ska föras påett sådant sätt att skriftligt medgivande anges.