prot · GN0963 · 2000-02-09 00:00:00 — Det blir inte bara en regeringens angelägen-het utan bör på något sätt vara, för att vara helt tydlig,svenska folkets angelägenhet.EMU-frågan måste lösas. Här har vi tyvärr tappattempo i , mycket beroende på regeringenstövande i denna fråga. Vi förstår varför. Man är oensei regeringen när det gäller det tredje steget i EMU.Det har förlamat. Det är klart att det hade varit en heltannan situation för om vi nu när vi blir ordfö-rande hade kunnat göra det med full kraft, så att närfinansministrarna ska träffas hade den svenske fi-nansministern kunnat vara ordföran-de. får han lämna över klubban till den belgiskefinansministern. Själv får sitta utan-för dörren och bara gissa vad man diskuterar där inne.Det är naturligtvis olyckligt.Jag ser att utrikesministern har publicerat en arti-kel i av . Så jag ska inte anklagautrikesministern, eftersom jag förstår att för att ska gå med i . Men jag hoppasatt utrikesministern i fortsättningen har större fram-gång med att övertyga de av sina kolleger i regering-en som strävar emot. Som sagt, vi tappar tempo i denfrågan och det påverkar vårt ordförandeskap.Jag har talat mycket om gränser. En gräns somalltid har oroat mig och som jag fortfarande känneroro för är om EU sätter upp gränser mot resten avvärlden. Det får inte bli en Fästning . EUmåste föra en generös, genomtänkt, solidarisk asyl-politik och en framsynt biståndspolitik. I det sam-manhanget har jag också lite kritik mot regeringen.Enligt min och mening har EU fortfa-rande alltför mycket kontakt med sina gamla koloni-ala vänner. Det ska vara fattigdomskriteriet som av-gör vilka länder som EU ska arbeta med, inte vilkahistoriska band det finns. Den kretsen måste alltsåutvidgas.Sedan har vi i också tappat tempo i bi-ståndspolitiken, som jag ser som en investering iframtiden i en fredlig värld. Tillsammans med Väns-terpartiet och har regeringen kraftigtsänkt biståndet. För tre decennier sedan fattade riks-dagen ett beslut om att av bruttonationalproduk-ten skulle gå till bistånd. Detta har tyvärr den social-demokratiska regeringen svikit. Med den ökningstaktsom man nu har i biståndet skulle det ta innan viär där.Folkpartiet har lagt fram ett förslag för riksdagenatt man ska vara tillbaka till enprocentsmålet minstinom en tioårsperiod. Det tycker vi borde vara rim-ligt, och det har vi också lagt fram budgetförslag om.När det gäller säkerhetspolitiken vill jag citera detsom skrev i gårdagens . Han skrev så här: "Det är uteslutet att regering-en i utrikesdebatten skulle inskränkasig till att mekaniskt upprepa formeln ,vilken var anpassad efter det och som nuär hopplöst förlegad." Och vad gör utrikesministern?Jo, just detta, dvs. upprepar den gamla formeln.Jag vill ställa en fråga till utrikesministern. Dethar sagts att vice statsministern näst intill harbejakat uttalande. Vad säger utri-kesministern? Är det inte dags för en omformulering?Vi har lämnat begreppet neutralitet bakom oss.Sverige ingår ju i en mängd allianser. villgå ytterligare ett steg. Neutraliteten är passerad ochhistorisk, men vi ska vara beredda att ingå i allianser.Det är väl ingen hemlighet att har fattatbeslut om att stödja ett svenskt medlemskap i är den kraft som under sista delen av har varit aktör och på olika sätt med mycketoffer från hjälpt till i . Hur många ameri-kaner är det inte som har fått sätta livet till för Euro-pas skull? kommer länderna i och Fin-land att söka medlemskap i . Då är det naturligtatt också gör det. Det finns andra länder iEuropa som redan har kommit med i Nato, t.ex. Po-len. Det var ett stort steg för att skapa stabilitet i Eu-ropa.Jag skulle vilja att utrikesministern kommenterademin fråga, dels när det gäller biståndet och den lågaprofil som regeringen har därvidlag, dels när detgäller neutraliteten och hur utrikesministern ser på detframtida alliansbyggandet i Nato.Anf. 7 ():Fru talman! Jag vill inleda med att instämma i detsom Biörsmark sade, att fred är oerhört viktigt och attvi aldrig får förtröttas i vår kamp för fred och ned-rustning. Förutsättningarna för att vi ska kunna hafred är att vi har en hållbar miljö och en livskraftigjord som gör det möjligt för en allt större växandebefolkning att överleva.På en jord med begränsade resurser är vi alla be-roende av varandra. Världen står inför gigantiskautmaningar i form av kraftiga befolkningsökningar,storskalig miljöförstöring, minskad bördighet samtbrist på vatten och livsmedel. Detta skapar naturligt-vis lätt konflikter.Den konkurrens om jordens resurser som detta in-nebär skapar alltså ökade spänningar och konflikter.De politiska ledarna, regeringarna och de internatio-nella organen måste ta sitt ansvar liksom vi enskildamedborgare. En solidarisk livsstil ställer i sin tur storakrav på förändringar i vårt samhälle.Vi behöver resurseffektiv industri och nya lös-ningar på energiproduktion och energianvändning.Transportsystemen måste förändras och likaså livs-medelsproduktionen. Ur ett globalt miljö- och rättvi-seperspektiv är det nödvändigt att den rika världenskyndar mot ett kretsloppssamhälle.En rad viktiga miljöpolitiska frågor såsom försur-ningen, övergödningen av haven, uttunningen avozonskiktet, ökningen av växthusgaser i atmosfärenär internationella eller globala problem. För att lösadessa miljöproblem behövs ett omfattande internatio-nellt samarbete. Internationella avtal och konventio-ner är viktiga och bör utvecklas genom att man till ettundertecknande kopplar kontrollmekanismer ochbindande beslut.På global nivå är FN en naturlig samarbetsorgani-sation som i betydligt större utsträckning borde an-vändas även i miljöarbetet. En reformering av som möjliggör detta är naturligtvis mycketangeläget för att man ska få ett effektivt internatio-nellt samarbete.Fru talman! Kommer utrikespolitiken att skilja sig mycket från den som har förts under1900-talet? Om vi ser bakåt har det varit stora föränd-ringar när det gäller våra svenska kontakter med om-världen, hur jordens resurser ser ut , vad vi kanvänta oss av morgondagen och vad vi haft att ta ställ-ning till.Dagens värld har krympt, hör vi ofta, men den harockså gett oss större möjligheter att t.ex. resa. Det gårsnabbare och det är fler som reser. Det finns storaskillnader mellan hur vi åker över tillUSA och den resa som vi har hört om i beskrivning av utvandrarna och deras situation.Men anledningen till resan är också annorlunda. Våraförfäder utvandrade för att möjligheterna att överlevapå de småländska tegarna var otillräckliga. Det gickinte att försörja familjen på det som jorden gav. Ty-värr ser det fortfarande lika illa ut på många håll påvår jord. Många människor tvingas fly för sin över-levnads skull, ibland av politiska skäl. Krig och för-tryck av åsikter är vanliga, alltför vanliga, flyktskäl.Men vi ser också hur det antal som tvingas fly förmiljöns skull ökar.Fru talman! Krig har det historiskt sett alltid varitnågonstans. Trots ökande kontakter människor emel-lan fortsätter krigen. Krigen mellan nationer är i dagkanske inte så många men allt vanligare inom länder.Här måste regeringen arbeta för att ändra FN-stadganså att det blir möjligt att ingripa i ett tidigt skede.Early warning system måste kunna användas. Manmåste också utveckla kompetens och kunskap när detgäller konfliktlösning och konfliktförebyggande åt-gärder, och naturligtvis måste nedrustningsarbetetintensifieras.Kampen för mänskliga rättigheter och för en rätt-vis värld där människor kan mötas i fredlig samver-kan får aldrig förtröttas. Det är viktigt att tydligt och itid markera mot det som strider mot de mänskligarättigheterna, förtryck och ofred. Men det gäller intebara att göra det på den internationella arenan, utan vimåste också göra det i vår egen närmiljö. Lär vi intet.ex. våra barn att möta varandra utan mobbning, slagoch strid, ja, då är det inte lätt att tro på en fredligvärld.Vi måste också blicka framåt och ut över världen,hur den ser ut och hur vi ska möta morgonda-gen.Vi kan se att miljösituationen har försämrats. Desenaste åren har vi kunnat notera att miljökatastrofer-na har ökat kraftigt med orkaner, jordbävningar,översvämningar - ja, det finns en mängd tecken på attvår miljö är hotad. Detta måste vi naturligtvis ta påstörsta allvar. Vi får inte blunda för verkligheten utanvåga tala om vad som behöver göras. Vi måste vågavisa på att det nu är dags att gå från ord till handlingoch se till att vi kan förebygga och rädda den miljösom vi alla är beroende av, för vi har bara en endajord, och det är den vi alla ska kunna leva på. Vi harockså ett ansvar för kommande generationer och hurde ska kunna leva på vår enda jord.Jag tycker att det är mycket intressant att lyssnapå barn. Jag tror att vi som politiker borde lyssnamycket oftare på barn. Om man frågar barn vad det ärsom de bekymrar sig för, vad de tror kommer attkunna vara farligt, är det ofta två saker som de pekartydligt på: rädslan för krig och rädslan för miljöför-störelse.Ibland skulle jag önska att vi, liksom barnen, vå-gade se bort från alla dessa om och men och besvär-ligheter när det gäller att göra förändringsarbetet ochvara radikala och säga att nu är det att vi vidtaråtgärder innan det är . har vi tillräckligtmånga larmrapporter som talar om att vår miljö ärhotad, att klimatet förändras, att vi står inför gigantis-ka hot. Vi kan inte fortsätta att leva med den livsstilsom vi har och mena att kommandegenerationer ska ha rättigheter och möjligheter att booch leva på vår jord.Jag läste och lyssnade på utrikesministerns ochregeringens deklaration, och om väldigt mycket avden kan man säga: Javisst, så tycker nog väldigtmånga av oss i allmänhet. Det här låter väl bra. Sam-tidigt saknade jag ett mer omfattande förslag när detgäller miljösidan och miljöarbetet. Det kom ganskasent. Inte ens när jag läser om prioriterade frågorinför EU-ordförandeskapet kan jag se att det medtydlighet är miljöfrågorna som regeringen tänkerprioritera.Därför skulle jag vilja fråga utrikesministern hurprioriteringen kommer att vara inför regeringskonfe-rensen. Det är ju ganska många allmänna frågor somtas upp, men alla frågor brukar ju inte hinnas med. Dåär frågan var i prioriteringsordningen regeringenplacerar miljöfrågorna inför regeringskonferensen.Den svenska utrikespolitiken kan man säga harstått på tre ben när det gäller det internationella sam-arbetet: biståndet och solidariteten med de fattiga,fred- och nedrustningsarbetet och miljöfrågorna. känner jag att den här trebeningen är lite skrang-lig. Det känns ungefär som när jag som scout var påscoutläger där man hade en trebening att göra upp sineld på. på scoutlägret stod den intelika stabilt som den gjorde när vi byggde upp den.Jag tycker att regeringens agerande på dessa om-råden är lite skakigt, inte minst när det gäller bistån-det. Kommer vi i den ekonomiskt starkare situationsom alla talar om att vi har i vårt land att få seen ökad prioritering på biståndssatsningarna? Ärbiståndet en prioriterad fråga?När det gäller fred och nedrustning har jag en frå-ga om vapenexport. Vi har sett en mycket, som jagtycker, aggressiv marknadsföring av JAS internatio-nellt, inte minst i områden där man verkligen kanifrågasätta om det är en vapenupprustning som be-hövs, t.ex. i . Vi har också sett kampanjenmot och en del av forna öststater. Är det så attfred och nedrustning också blir naggat i kanten avvårt eget ekonomiska intresse att sälja JAS?Sedan miljösituationen: Kommer den att vara enprioriterad fråga för regeringen framöver? Kommerman att kämpa för kretsloppsanpassning, skatteväx-ling och andra viktiga delar för att klara en långsiktigthållbar miljö?Det finns ett kinesiskt ordspråk som säger ungefäratt vackra tal kokar inget ris.Är det så att vi talar vackert men att det är långtfrån ord till handling? Är vi villiga att ta konsekven-serna av den situation som vi lever i med bl.a.de gigantiska miljöhot som vi står inför?Anf. 8 Utrikesminister ():Herr talman! Till att börja med vill jag konstateraatt det är positivt att det råder enighet kring så mångaviktiga frågor här i kammaren. Vi kan se en bredsamsyn t.ex. kring frågorna om mänskliga rättigheter;de frågorna blir också allt viktigare.Därför är det kanske lite förvånande att GöranLennmarker som huvudfråga i sitt anförande justvalde en MR-fråga och försvarade den österrikiskaregeringen.Låt oss börja med historieskrivningen! Vilka vardet som spräckte koalitionen mellan socialdemokra-terna och de konservativa? Det var de konservativasom krävde finansministerposten. Men finansminis-terposten var ändå inte viktigare än att man redanefter ett par dagars förhandlingar med gavfinansministerposten till parti. För oss andrasom såg det från sidan förstärkte det onekligen in-trycket av att det hela var ett spel från de konservati-vas sida i och att de egentligen hela tidenhade spelat under täcket med . Förhandlingar-na med gick väldigt snabbt, trots att de kon-servativa i fick många varningar. Det var juinte en blixt från en klar himmel när EU:s andra fjor-ton medlemsländer reagerade. Guterres hade ringtflera gånger till Schüssel. Han hade varnat honom förkonsekvenserna, och de konservativa i Österrikevalde medvetet isoleringen. Det var viktigare att fåmakten. Jag tycker inte att politiker ska bli så hungri-ga efter makten.Vilka var då de drivande? Det var faktiskt GöranLennmarkers och partikamrater. Det var i till-sammans med den Belgiska regeringen. Varför?Aznar i har så själv fått uppleva endiktatur och vad en sådan innebär. ochBelgien har stora främlingsfientliga partier och varrädda för att en regeringsmedverkan av parti iÖsterrike skulle legitimera och sprida främlingsfient-liga partier till fler regeringar i . En av GöranLennmarkers partivänner i , somhårt argumenterade för resolu-tion, citerade ur partiprogrammet förFPÖ. Där definierar man fosterland som ett territori-um, en kultur, en ras.Observera att vi inte har beslutat om några ge-mensamma EU-åtgärder eller några sanktioner motÖsterrike. får naturligtvis välja vilken rege-ringen man vill. Men vi som tycker att EU inte barahandlar om gemensam handel utan också om gemen-samma värderingar vill inte ha samma politiska kon-takter med politiker från en Haiderregering som vihar med övriga EU-politiker, eftersom vi inte harsamma förtroende för en regering som styrs av Hai-der. Har ett sådant förtroende? Jag hop-pas inte det.Vi kan se att den i det här av-seendet har sällskap av regeringar av olika partifärg ialla andra europeiska länder. Det har redan fått ef-fekter. Den nya regeringen har tvingats skriva på enrad försäkringar kring MR-frågorna. harvärldens ögon på sig . Och man kommer säkerligenatt föra en acceptabel politik just därför att man står istrålkastarljuset. De konservativa i EU är drivande.USA kallar hem sin ambassadör. Sedan gör de svens-ka stödet till tillhuvudfråga i den utrikespolitiska debatten. Jag ärförvånad, för att använda diplomatspråk.Vilka kontakter hade medpartiet i ? Vilka kontakter hade Bo Lund-gren med partiet i ? Ni tillhör ändå sammainternational. Jag talade med era partikamrater underförhandlingarna för att försöka övertyga dem om attavstå. Vad gjorde ni? Föreslog ni att de skulle gåvidare? Föreslog ni att de skulle avstå? Eller är ni såutanför den europeiska diskussionen att ni över huvudtaget inte hade kontakt med det österrikiska partiet?Sedan tycker jag att det är viktigt att framhålla detsom också påpekade. När EUagerar mot och mot kandidatländer och när viställer hårda krav på andra länder när det gällermänskliga rättigheter är det viktigt att vi kan visa attvi ställer samma krav inom EU som vi ställer på kan-didatländer.Därmed vill jag lämna och gå över annan av våra diskussionsfrågor: säkerhetspoliti-ken. har ju här tagit något av en särställ-ning med kravet på ett svenskt Natomedlemskap. Jagförstår dock fortfarande inte riktigt varför. Tror ni attdet skulle öka säkerheten i ? Det skulle detknappast göra. Tror ni att det skulle öka säkerheten ivår del av ? Det skulle det inte göra. Skulle detöka möjligheter att agera för nedrustningoch kärnvapennedrustning? Nej, tvärtom. Vill Natoatt söker medlemskap? Vill de andra Na-toländerna att söker medlemskap? Det vill deförmodligen inte. När häromdagenskrev i en artikel att vi borde söka tillsammans medFinland ska man komma ihåg att den finska regering-en och den nyvalda presidenten i , , väldigt tydligt har uttalat sig för en fortsattmilitär alliansfrihet.Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg att al-liansfriheten är en styrka och inte en belastning. Detvar bl.a. alliansfriheten som gjorde det möjligt förCarl Bildt och att göra fredsinsatserpå . Den bidrar till säkerheten i ,och den ökar möjligheterna för att t.ex. ageraaktivt när det gäller kärnvapennedrustningen.Sedan har vi då frågan om neutraliteten. Jag villpåminna om att det i utrikesdeklarationen sedan fleraår tillbaka står att vårt land ska kunna vara neutralt.Är vi militärt alliansfria finns det ju en möjlighet attvara neutrala. Det är vi själva som väljer. Folkrättsligtspelar det i och för sig ingen roll om det står där, menfrågan är om vi kommer att utnyttja möjligheten attvara neutrala om ett grannland, eller ,angrips eller om ett EU-land angrips. Det är inte tro-ligt. Politiskt är vi ju inte neutrala. har aldrigvarit värdeneutralt. var väl den siste mankunde beskylla för att vara värdeneutral. Politiskt ärvi med i en allians, EU. Men i säkerhetspolitikenmåste vi också våga tänka på det otänkbara. Vadhänder om vi mot all förmodan skulle få en stor kon-flikt i , om europeiska säkerhetsstrukturer ochandra strukturer skulle bryta samman? Då är neutra-liteten den sista försvarslinjen. Vi påminner om detotänkbara genom att också påminna om att vi skullekunna vara neutrala.Jag kan försäkra och andra omatt det inte är någon strid om säkerhetspolitiken i densvenska regeringen. Jag tycker egentligen inte attdiskussionen är så dramatisk. Den förändrar inte såmycket i sak. Det är också viktigt att komma ihåg attdet inte är en regeringen som med ett pennstreck skaförändra en säkerhetspolitisk doktrin, utan det ska skegenom en bred säkerhetspolitisk debatt i ,och i sak är den uppfattning attvi är militärt alliansfria och så ska förbli. Då finns detalltid, om det står i stenskrift eller inte, en möjlighetatt också välja neutraliteten.Men den stora och intressanta diskussionen i daghandlar egentligen inte om de gamla f.d. invasions-hoten, om krig i , utan den handlar just om hurvi ska kunna förhindra att kriser, krig och konflikterutvecklas, hur vi ska kunna arbeta med att förebyggakriser och konflikter både i vårt närområde i Europaoch i världen i övrigt.Här kan vi också se en fantastisk utveckling i EU.Hela arbetet där med förebyggande åtgärder ochkrishantering gör att vi förhoppningsvis ska slippa seatt kriser och krig liknande dem i Kosovo upprepas.Genom värdegemenskap, genom ett förebyggandearbete och genom ingripanden både med civila po-lisinsatser i civila katastrofer och med fredsstyrkor imilitära sammanhang i samarbete med FN kan EUoch bidra till att vi får stabilitet, fred ochsäkerhet i vårt närområde och i övriga . Dendiskussion som vi bör fortsätta att föra gäller hur viska kunna fortsätta att utveckla till en fredenskontinent.Jag kan här beklaga att inte ochVänstern på samma aktiva sätt vill delta i den debat-ten. Jag får återkomma till övriga frågor i nästa re-plik.Anf. 9 ():Herr talman! Det är beträffande neutraliteten in-tressant att notera att flera i kammaren har tyckt attdet är dags att skrota detta begrepp. Jag noterar sär-skilt att tyckte det. Jag vet ocksåatt det finns ledamöter av regeringen som vill göradet. Det är väl så att utrikesministern och delar avregeringen är släpankare i denna process. Jag fårhoppas att vi slipper se den formulering somvice statsministern och andra nu är överens om kan släppa.Jag noterar också att utrikesministern inte kom-menterade frågan om militära samövningar medRyssland under pågående . Jag hoppasatt utrikesministern vill kommentera denna väldigtviktiga fråga.Låt oss också konstatera att hela den österrikiskaregeringsfrågan lätt kunde ha avgjorts om det österri-kiska socialdemokratiska partiet hade konfirmeratden överenskommelse som det redan har skrivit un-der. Då hade frågan över huvud taget inte kommitupp. gjorde man inte det, och därmed sprack möj-ligheterna att bilda en regering med de två andrapartierna vid sidan av . Det borde manha diskuterat på EU:s allmänna råds möte för 14dagar sedan.Jag förstod inte om utrikesministern sov underdetta möte eller om man tyckte att frågan är så oviktigatt man inte skulle ta upp den inom EU. Man kan inteå ena sidan hävda att det är en viktig fråga för EU, åandra sidan inte ens ta upp den. Den var, precis somutrikesministern sade, tydlig och klar. Den fanns där.Jag noterar också att utrikesministern inte de-menterade uppgiften om komplotten. I den interna-tionella pressen sägs det att det var ett initiativ frånÖsterrike. Det vore bra om utrikesministern demente-rade detta.Ska JAS-försäljningen bedrivas med Österrikeeller inte under den här isoleringen?Slutligen: Vad är det som nu ska uppnåför att den svenska blockeringen av skaupphöra? Är det ett nyval som utrikesministern ochregeringen vill ha i , eller vill man att deösterrikiska socialdemokraterna ska ompröva sitt nej?Eller finns det någon annan lösning, som jag inte kanse, eller något annat som regeringen vill åstadkom-ma?Detta, herr talman, om utrikesministerns replik.Låt mig ta upp en fråga som jag tror är viktig, nämli-gen frågan om det förflutna. Det finns en aspekt avdet förflutna i som vi nu bör fokusera kring,och det gäller den neutralitetspolitik som Sverigedrev under . Det var en politik sominnebar att vi tillät transitering av trupper under enperiod när folkmord bedrevs. Det var inte enskildastackars förvirrade människor som tog fel beslut, utandet var svenska staten.Det var t.o.m. så att inte fick vara med omatt bilda FN därför att vi hade bedrivit neutralitetspo-litiken under . Med en modernformulering kan man säga att den ansågs strida motFN:s grundsatser. Det var svenska staten som gjordedetta, och det beslutades i allt väsentligt i den svenskariksdagen.Det är också viktigt, och kanske ännu viktigarenu, att belysa samtidens brott. De stora brotten i Eu-ropa är ändå kommunismens brott. De har skett i sentid och i halva . Vi har åtskilliga aktiva politi-ker, ministrar i regeringen, som faktiskt har bekäntsig till kommunismen, proletariatets diktatur, idén omatt man ska utrota samhällsklasser. Nationalsocialis-men handlar om att utrota raser, och kommunismenhandlar om att utrota samhällsklasser - klasskampen.Det är den alldeles viktiga uppgiften att nu belysa,därför att detta påverkar det nuvarande. Det finnspartier, personer och ministrar som bekänner sig tilldetta.Herr talman! Låt mig ta upp några andra saker. punkt i regeringsdeklarationen står det att Sverigeska vara ledande i det internationella miljöarbetet.Hur ska det kunna gå till när är ledande i attöka utsläppen av koldioxid, tungmetaller och andraföroreningar i atmosfären? är förmodligen detland som kraftigast åstadkomökade försurningar och föroreningar i atmosfären. Vifår nog ändra vår egen energipolitik, om vi över hu-vud taget ska vinna någon som helst respekt.Jag noterar också att det i flera inlägg finns en idéom att man mera skulle betona folkrätten. Det stårockså i regeringsdeklarationen. Det är viktigt att sägaatt det inte handlar om att ändra utan om att kodifierafolkrätten. Det är faktiskt så att det finnsen idé om att det inte bara är staters rätt utan att detfinns en humanitär rätt att göra ingrepp. Därför är detnu angeläget att man inte ändrar folkrätten men kodi-fierar den, just för att tydliggöra att man har rätt attingripa i sådana fall som , där ju FN grovtsvek. Det gäller också hela debatten om Kosovo ochfallet norra . Det är de tre exempel som jag nudirekt kommer på.Det handlar alltså inte om att ändra folkrätten. Vikan inte påstå att folkrätten inte skulle ta hänsyntill den humanitära rätten.Låt mig också ta upp det som utrikesministern sa-de om värdeneutraliteten.