prot · GN09127 · 2000-06-14 00:00:00 — A-kassaoch arbetsmarknadspolitik kan finansiera det mesta sålänge ingen synar det. Men ni har inga argument ellerberäkningar som skulle underbygga förslagen. Ni haringen realistisk analys som skulle tåla verklighetensljus. Det är bara att skjuta från höften och säga att detgår att göra mycket mer för mindre pengar, och sedanhoppas att ingen märker det. Men det skulle drabbaenskilda arbetslösa, och det skulle drabba sysselsätt-ningen och tillväxten om det vore på riktigt.Om ni slår ihop utgiftsområdena 13 och 14 ochtittar över samtliga år ser ni attModeraterna spar 43 miljarder, kd 31 miljarder,16 miljarder och 31 miljarder.Dessutom säger vissa av de här partierna nej till fi-nansieringen av olika anställningsstöd som finan-sieras via skattesidan. Men ni återlägger ingenting! Nikompenserar ingenting i förhållande till det faktumatt stöd till långtidsarbetslösa i så fall försvinner. ligger volymen på ungefär 10 000 personer.Det är ytterligare miljardresurser som försvinnerfrån de arbetslösa. är siffrorna inte direkt jämför-bara, och ni har helt olika tekniska förslag. En del slårihop olika utgiftsområden, en del kompenserar medskatter och andra inte. Det är olika tekniska lösningar.Jag hinner inte här gå in på samtliga partiers budget-förslag, men alla spar ni mångmiljardbelopp på om-rådet arbetslöshetsbekämpning. Och ni spar direkt2001!Det här är en vårproposition som lägger grundenför budgetpropositionen som ska läggas fram i sep-tember och som ska fatta beslut om i mittenav december. börjar det ticka bespa-ringar, miljard efter miljard. Jag tror inte att ni tror pådetta själva.Moderaterna har alltid velat skära ned på dettaområde. Och hänger alltmer medoch löser det hela med skattesänkningsmodellen. Detär osolidariskt och inte värdigt ett parti som kallar sigför kristdemokratiskt.Centern och har varit lugnare,men skär de så att det brakar om det, både Centernoch . vill inte ens ge de 700 miljo-nerna i extrapengar till förmedlingarna. sade här tidigare att vihotade glesbygdskontoren. Ja, när AMS inte troddeatt man skulle få behålla de 700 miljonerna, då fram förslaget som innebar att glesbygdskonto-ren rasade. Bra, säger - i verkligheten. Men iretoriken försöker man hålla fram en annan bild.Hur tänker ni? Jag tror att ni tänker så här: Går detså går det. Men det går inte om invandrare, funk-tionshindrade, drabbade äldre i glesbygden och lång-tidsarbetslösa ska få sitt.Jag vet att kommer upp i talar-stolen efter mig. Hon brukar tala engagerat för in-vandrarnas arbetslöshetssituation. Den är hemsk. Denkräver individuella handlingsplaner. Den kräver star-ka resurser på arbetsförmedlingskontoren. Den kräverresurser till anställningsstöd, till insatser för att få indessa människor i praktik så att de får visa vad deduger till, och de duger till det mesta. De har godutbildning.Hur kan ni skära som ni gör i arbetsmarknadspo-litiken? Ni skriver själva att detta innebär att det blirlägre volymer. Det innebär att det å andra sidan blirmindre flaskhalsar, så att arbetsmarknadspolitikeninte stjäl jobb. Men åtgärdsprogrammen ligger i dagnere på strax över 100 000. De ligger ju långt undervad som planerades tidigare. Ska vi ha någon chansatt klara de långtidsarbetslösa så krävs det merpengar. Jag har problem i majoriteten att klara våraåtaganden inom detta budgetalternativ. Ni skär därföratt det är på låtsas.När det gäller a-kassan tycker de borgerliga parti-erna att den är för hög. Och ni vill ha en bortre pa-rentes. Vad ska hända sedan då? Erastrukturella förändringar skulle leda till ökad otrygg-het, ökade klyftor och ett hårdare klassamhälle. Jagmenar att taken är för låga. Ni utmanar helafackföreningsrörelsen, från LO till . Ni skaparkonfrontation på arbetsmarknaden. Alla era förslaghar udden riktad mot löntagarna och de fackliga or-ganisationerna. Tror ni att det är så man skapar enmodern arbetsmarknad? Tror ni att det är så en stabiltillväxt kommer till? Tror ni verkligen på det? Jagtror faktiskt inte att ni gör det. Det är bara på låtsas.Ni vill öka egenfinansieringen av a-kassan ochlåta den enskilde arbetslöse bära bördan av arbetslös-hetens kostnader. Det är ett systemskifte som slår motmänniskor i låglöneyrken med hög arbetslöshet. Ar-betslösheten slår helt olika mellan olika branscheroch för olika yrkeskategorier. Områden med högarbetslöshet får störst andel av statens kontanta stödtill de arbetslösa. Den egna finansieringsavgiftenvarierar stort mellan a-kassorna. Exempel från 1999är följande. Farmaceuttjänstemännen bidrar med40 % av sin finansiering av arbetslöshetsersättningendärför att de har låg arbetslöshet, med i snitt25 %, elektrikerna , metallarna ,byggnadsarbetarna och musikerna bidrarmed till sin finansiering av arbetslöshetsersätt-ningen genom finansieringsbidragen.En solidarisk finansisering skapar mer jämlikhetoch pekar på statsmakternas ansvar för arbetslöshets-bekämpningen, och det tycker jag är en riktig incita-mentspolitik.Under andra låg arbetslöshet-sersättningarnas andel av den totala lönesumman på1-2 %. Den steg för att 1994 ligga på . Det är fortfarande oerhörtmycket. Det är som går tillpassiv försörjning på grund av arbetslösheten. Ni villså att säga privatisera stora delar av dessa kostnadermot en skattesänkning med en fjärdedel eller med entredjedel. Det är lite olika bud från olika partier. Dethandlar om 5-10 miljarder som lastas över på deenskilda arbetslösa. Det är djupt osolidariskt, och detger helt fel signaler om ansvaret för arbetslösheten.Det finns, fru talman, ingen realism i de borgerli-gas budgetförslag. Men tror ingen på dem, så deskapar inte ens en diskussion i den allmänna debatten.Antingen är de bara på låtsas och avsedda att medarbetsmarknadspolitik skaffa en skattkista som fårbluffinansiera i övrigt ofinansierade förslag. Ellerockså är de på riktigt, och då kommer de arbetslösa istad och i glesbygd att vara mycket tacksamma för attni saknar inflytande. Bristen på budgetalternativhos er är ett stort problem även för oss och för demo-kratin, och särskilt nu.Fru talman! Det finns en majoritet i kammaren förvårpropositionen och för finansutskottets betänkande.Vårpropositionen är framförhandlad i förväg mellanregeringen, och . Destoviktigare är det då att har en oppositionsom förmår prestera ett seriöst kritiskt underlag. ett problem för ekonomi och sysselsättning underbörjan av 90-talet. Ni är, kära borgerliga partirepre-sentanter, ett problem för den svenska demokratin när jag ser hur ni behandlar budgeten och vilkaalternativ ni lägger fram.Jag yrkar bifall till finansutskottets förslag.Anf. 104 ():Fru talman! Man kan se på en och samma förete-else från helt olika synvinklar. Jag begärde inte re-plik, eftersom jag visste att min tid kommer. Men jagtror att det som jag har att berätta här faktiskt är ettsvar på frågor. Det har att göra medriktlinjerna i den ekonomiska politiken och med kost-naden för kunskap.Under de senaste åren har vi allt oftare använtnågra ord som var ovanliga. Vi talar om kun-skapskapital, om kunskapssamhälle och om enblomstrande ny ekonomi i vilken varje människasätter värde på det egna kunnandet och har frihet attutnyttja det som hon har samlat i tankarna.Om vi nu tittar på den här vårbudgeten som gläderHans Andersson så mycket så kan vi titta på kostna-derna för kunskap, alltså investeringen i kunskap. Vikan fråga oss hur mycket satsar påkunskap. Frågan får ett förvånande svar, därför att detär ett negativt svar. Investeringarna i kunskap liggerlångt under t.ex. finansieringen av socialförsäkringar-na. Det är som om majoritetens partier i handling intealls vill bekräfta sina egna vackra ord om kunskap.Låt oss titta på siffrorna när det gäller de utgiftsområ-den som det talades om alldeles nyligen.Arbetsmarknad och arbetsliv kostar år2000 . Om man till det läggerdet som går till trygghet vid arbetslöshet, alltså a-kassa, utbildningsbidrag, osv., når man fram till detastronomiska beloppet . Jämförvi denna siffra med det som investeras i utbildningoch forskning - - så ser vitydligt att arbetslösheten får mer än två gånger såmycket ekonomiska resurser som kunskapen.Att driva jämförelsen vidare och lägga beloppensom går till investering i kultur, medier, trossamfundoch fritid - 7,6 miljarder - bredvid AMS och länsar-betsnämndernas subventioner betyder bara att få dettaännu starkare bekräftat. I pengar räknat värderaskunnandet mycket lågt av dagens majoritetspartier.Låt oss tala konkret. annon-serade för inte så länge sedan en stor satsning påbiogenetisk forskning. 1 miljard lades ned i två heltnya konsortier. Så skapas stora, dynamiska och rikaforskningsmiljöer som samlar kraft från flera univer-sitet och högskolor. Det naturliga skulle ha varit attstaten svarade på detta underbara initiativ med attförstärka investeringen. Ingenting sådant har hänt.Wallenbergstiftelsens investering har ett klart ut-talat syfte. Det gäller att stoppa utvandringen av hög-kvalitativ forskning. I en ny skrift publicerad av SAFhittar jag statistik över detta fenomen. lågutvandringen av högskoleutbildade från un-der 2 000. har denna trend mer än tredubb-lats. De högutbildade som lämnar landet är knappt6 000.Vi behöver alltså betydligt större investeringar iutbildning och forskning om vi vill skapa riktigajobb. Just kunskap och nya tekniker öppnar en helt nyvärld inför landets befolkning. För detta krävs bara ensak: att ansvariga politiker förstår vad kunskapskapi-talet betyder för landet, vad den mänskliga energinoch den mänskliga tanken kan göra och att dessapolitiker öppnar möjligheternas fält inför de ungasom har ett helt professionellt liv framför sig.Visst kan majoritetspartierna hävda att de satsarpå kunskap eftersom de satsar på . Tilldetta kan man svara att en gymnasial satsning tidigastger utdelning på forskningens område , omden ger utdelning då, medan en direkt satsning påspjutspetsforskning kan åstadkomma under på myck-et kortare tid.Så står det till med investeringen i kunskap. Omman tar pengar från AMS och länsarbetsnämndernabetyder det inte alls att de arbetslösa drabbas. Sats-ning på kunskap öppnar nämligen vägen för nya jobb,riktiga jobb.Vi måste också en gång för alla bli av med en de-struktiv syn på kulturen, en destruktiv syn som syns isiffror. Bakom de magra siffrorna för kultursatsningarskymtar den gamla och helt felaktiga föreställningenom kultur och kommunikation som ett slags lyx, ettslags onödigt smycke, en marginell företeelse sombara kräver subventioner men inte ger samhället nå-gon vinst.Vi behöver en helt annan syn. Kultur, kom-munikation, konst och även filosofiska debatter taralltmer plats i människornas vardag. När högkvalifi-cerade experter bosätter sig i ett främmande landsöker de sig vanligtvis till spännande kulturmiljöer.De nya informations- och kommunikationsmediernablandar stillbild och text, rörlig bild och musik, grafikav hög konstnärlig kvalitet och dans eller annan formav kroppslig kommunikation. Att inte satsaordentligt på kulturen betyder att stänga sig själv utefrån morgondagens världsomfattande arbetsmarknad.Vi vet att bland AMS och länsarbetsnämndernasständiga klienter finns många fria kulturarbetare somtvingas leva halvt som tiggare. Om man satsade påkulturen skulle de inte behöva göra det, och då skulledet inte heller behövas att så många miljarder går tilldet som kallas för arbetsliv - också det mycket intres-sant att analysera på närmare håll.Jag vill gå vidare med att säga några ord om seg-regation och utanförskap. Det är inte så att Sverigeunder 80-talet och 90-talet, när invandrarnas utanför-skap i arbetslivet började växa lavinartat, saknadepengar i arbetsmarknadspolitiken. Det var inte så attAMS och länsarbetsnämnderna saknade resurser.Ingenting av de här resurserna har kommit invandrar-na till nytta. Det var i ett överhettat 80-tal när detsaknades arbetskraft som invandrarnas arbetslöshetbörjade växa och inte längre gick att tränga tillbaka.Nu är det så att jag har job-bat praktiskt bland långtidsarbetslösa, högutbildadeinvandrare. Jag har sett hur ofta deras kunskap ochkompetens fullständigt nollställdes av arbetsförmed-lare. Jag har sett hur ofta de skickades till onödigakurser som inte ledde till något jobb.Under de senaste åren har jag också sett invand-rargrupper som på egen hand har organiserat sig ochlyckats ta en del av sina medlemmar ur den perma-nenta arbetslösheten. Detta hände därför att de fickmöjlighet att agera för sig själva utan armén av ta-hand-om-tanter och farbröder från jag vet inte hurmånga offentliga speciella kontor som skulle ta handom de här människorna.Nu går vi tillbaka till ta-hand-om-politiken. Nuska genom aktivitetsgaranti alla långtidsarbetslösaträngas in i klientens ställning. Och tala inte med migom personliga handlingsplaner. Jag har sett de ordenskrivna . De betyder ingenting.Just de människor som systematiskt nedvärderadeinvandrares kunskap brukade tala vackert om person-liga handlingsplaner. Men de kom inte ens ihåg vadinvandraren hette eller varifrån han kom.Vi har bevis på att människornas initiativ kanbryta den långvariga arbetslöshetens desperation ochisolering. Men för det måste människorna få agera försig själva. För det behövs också pengar som går di-rekt till de här initiativen. Kom ihåg att kvinnornablev fria i samhället när de började tjäna pengar, närde fick en egen ekonomi. Inte går det att vänta sig attinvandrarna bryter ned segregationen och isoleringenså länge som all investering på området går till denoffentliga sektorn och inte till människornas egnaplaner och projekt.Det går inte att tro att den goda ekonomin ochmiljarderna som går till AMS skapar jobb automatisktåt dem som är utestängda. Det är människornasom skapar jobb. Så länge som människorna inte fårekonomiska resurser och rätt till den egna handlingenkommer vi att leva med segregation.Anf. 105 HANS () replik:Fru talman! AMS skapar inga jobb. Jag har aldrigsagt det.Men arbetsmarknadspolitik och en arbetslöshets-försäkring kan ge människor stöd och kraft att ta sigvidare och kanske bryta det mönster av segregationoch den mur av diskriminering, om jag nu pratar omjust invandrare, som har mött många invandrare.Å andra sidan tror jag att den individualiseradehanteringen är den enda framkomliga vägen. Detbrukar även tycka vara riktigt i arbets-marknadsutskottet, men vi ska inte föra en arbets-marknadsdebatt . Vi ska tala om det jag tror ärviktigt , nämligen: Vad är det för resurser manerbjuder eller drar bort från olika områden?Inom kulturen är man alldeles för beroendeav arbetsmarknadspolitik och a-kassa, men man ärberoende. förslag med en bortre parentesoch neddragningar innebär försämringar och mindreresurser. Arbetsmarknadsutbildning är bra för kom-petensen. Era förslag innebär att vi får halvera den.Kunskapslyftet är det stora lyftet för många männi-skor som i ett tidigare skede inte fick skolgång. Nivill skära ned det och visar nästan förakt för det i ermotion.Ni hyvlar bort miljard efter miljard från arbets-marknadspolitiken och erbjuder ingenting i ställetannat än skattesänkning, som möjligtvis kan ha någoneffekt , vad vet jag. Men det har den förmodli-gen inte för de människor som vi nu talar om. Det göratt jag är djupt kritisk till ert alternativ och hur niutnyttjar arbetsmarknadspolitik och a-kassa inomutgiftsområdena 13 och 14 för att, som jag sade, låt-sasfinansiera ett antal andra käcka reformer. Det hadealdrig varit möjligt att göra på riktigt.Anf. 106 () replik:Fru talman! Om kulturen hade fått pengar skulleinte fria kulturarbetare tvingas leva som tiggare påolika former av bidrag. Jag har ett mycket klart ochtydligt exempel på det.Sverige har en av de vackraste skatterna i världeninom museivärlden, teatermuseum.Denna fantastiska skatt lever under oerhört knapparesurser. har museet ingen lokal. Det ser alltidut i budgeten som att det inte finns pengar för det. Detär både ett sätt att ta arbetstillfällen från kunnigamänniskor och ett sätt att förstöra mycket stora vär-den. Det är så på en hel rad områden.I stället för att pumpa in pengar i länsarbetsnämn-den och AMS ska man satsa på kunskap och småfö-retag. Man måste dra ned på skatterna och de byrå-kratiska komplikationerna som gör livet så svårt försmåföretagare. Då behövs det inte 50 000 mellanhän-der mellan arbetsgivare och arbetstagare. Då kanmänniskorna själva skapa sina jobb. Det är vad jagsade från början.Det finns helt olika sätt att se på verkligheten. Detär inget fel i det. Men om vårt sätt retoriskt kallas förorealistiskt bara därför att det inte stämmer medVänsterpartiets synsätt tycker jag att vi faller i enpolemisk grop som skapar politikerförakt.Anf. 107 HANS () replik:Fru talman! Det är faktiskt så att ni hyvlar bort 30miljarder kronor från arbetsmarknadspolitikens om-råde, och ni har ingen argumentation. Argumentatio-nen är: Det behövs nog inte så mycket. Det är klart attdet inte behövs om jag inte ska ta hand om människoroch ge dem sin chans. Det gäller de arbetshandikap-pade, de som är bortmotade i storstäderna och de somhar drabbats omställningen i bruksorter ute på lands-orten. Ni erbjuder dem ingenting.Att satsa på kultur är jättebra. Jag läste om en saki er motion, bokmomsen. Det är i och för sig käckt.Men inte lever kulturarbetare på det. Jag är gärna medpå ett resonemang där man avlastar arbetsmarknads-politiken bördan att behöva finansiera andra viktigasaker som miljövård, skogsvård, kultur, teater ochvad det kan vara. Men låtsas inte att ni har ett alter-nativ. Det var andemeningen i det jag sade.När det gäller skolan har vi stora satsningar påkommunernas område. Det är de som står för skolan.Det är betydande satsningar på högskola, regionalahögskolor, forskning och utveckling. Vi försöker attupprätthålla åtminstone ett minimum av arbetsmark-nadsutbildning för att vi inte ska få ytterligare flask-halsar ute i Sverige.Ni brukar säga att det är bra. Så ska man göra.Men det kostar pengar. Det är det jag menar är orea-listiskt. Man inte bara tala och säga: Människorna fårskapa sina egna jobb. Det får gå som det går. Det vardet jag sade i talarstolen. Med den inställningen är detväl ingen konst att vara politiker. Det drabbar osspolitiker i sin helhet om den politiken får slå igenom.Anf. 108 () replik:Fru talman! talar om att ta handom människor. Bland de långtidsarbetslösa som jaghar arbetat och fortfarande arbetar med finns detväldigt många som skulle vara glada om ingen toghand om dem. De kunde t.ex. få tillgång till startka-pital för vad de vill genomföra. Men denna möjlighetexisterar inte för socialbidragstagare . Då måste de tas om hand under hela livet.Vad betyder det när vi vill sänka skatterna försmåföretag och förenkla livet för småföretag? Detsägs att det inte är en realistisk satsning. Vi vet att vi har en hel bransch som har utvecklats oerhört fortutan något stöd eller ta-hand-om-politik från AMS.Det är IT-branschen. De flesta företag som har vuxitupp på det området var mycket små fattiga företagfrån början. Det är vad vi menar med att satsa påkunskap.Hans Andersson kanske skrattar åt vårt förslag ombokmomsen. Men jag har levt på att skriva, och jagvet hur fattigt man lever på det. En ändrad bokmomsoch en fungerande bokmarknad är en enorm vinst förhela samhället.Anf. 109 () replik:Fru talman! Kvar står dock att om man slår sönderarbetsmarknadspolitiken på det sätt som de borgerligapartierna nu föreslår så kommer man att skada situa-tionen för många. Det förhållandet att man kan haerfarenhet av att arbetsmarknadspolitiken inte harlyckats i alla avseenden och för alla människor fårinte vara ett skäl för att vi överger de människor förvilka den har en stor betydelse. Därför är det mycketallvarligt att ni lägger fram dessa förslag.Sedan vill jag också peka på att man inte kan göraen jämförelse på det sätt som gjordenär det gäller utbildningsinvesteringar och omfattningav socialförsäkringarna. Utbildningsinvesteringarnaframgår inte genom att man på något enkelt sätt läserpå de olika utgiftsområdena. Det finns t.ex. utbild-ningsinvesteringar i kommunerna när det gällergrundskolan och gymnasiet. Det finns inte redovisatuttryckligen i dessa tabeller.Samtidigt är det förvånande att håller ett brandtal om vikten av utbildning när jagi förslag kan läsa följande. Studiestöd: år2001 minus 2 ½ miljard, minus 2,4 miljarderoch minus 950 miljoner. Utbildning ochuniversitetsforskning: minus ½ miljard, år2002 minus 4 ½ miljard och minus 4 miljar-der. Allmänna bidrag till kommunerna - där vi hjäl-per till att ge skolan resurser: minus 3 ½miljard, minus 2,6 miljarder och år 2003minus 2,6 miljarder. appell förutbildningsinvesteringar stämmer dåligt med Folk-partiets budgetalternativ.Anf. 110 () replik:Fru talman! Jag visste att den här repliken skullekomma. Man kan inte bara läsa hälften av år motion.Vi satsar mer pengar än regeringen på forskningen.Vi drar ned på - det är sant. Vi försö-ker också reducera de platser på grundutbildningenändå står tomma, vilket vi alla vet . Men vi sat-sar mer på forskningen.Att inte satsa för mycket på arbetsmarknaden be-tyder inte att man inte satsar på en utveckling avarbetslivet. Kom ihåg en sak. När ekonomin går bra,när det i näringslivet skapas nya jobb be-hövs det inte så oerhört många mellanhänder somhjälper till. Det finns vetenskapliga rapportersom klart och tydligt säger att på hundra arbetsmark-nadsåtgärder försvinner sextio riktiga jobb. Titta påden rapport som kom frånIFAU, står den här siffran. Om vi nu ,, satsar på vissa gruppergenom förstärkt rekryteringsstöd framåt, dåvill jag veta vad som händer med de människorna närde två åren har gått. Och hur många viktiga jobbblockeras på grund av att staten köper arbetstillfällenför långtidsarbetslösa?Anf. 111 () replik:Fru talman! resonemang harväldigt mycket karaktären av önsketänkande. Tyvärrblir konsekvensen att man överger personer som är istarkt behov av en viktig arbetsmarknadspolitiskinsats. Det är tyvärr den beklagliga konsekvensen.Ana utgångspunkt är mycket märk-lig. Hon säger: Titta på tabellerna! Se hur mycketsom satsas på socialförsäkringar och sådant och hurlite som satsas på utbildningsinvesteringar! Det varutgångspunkten för hela hennes resonemang.Men sedan kan vi läsa: Utbildning och universi-tetsforskning: minus ½ miljard, studiestöd: minusmiljarder, allmänna bidrag till kommuner och skolor:ytterligare minus. fyllde själv pågenom att säga att vi naturligtvis inte ska satsa påKunskapslyftet.Detta går inte ihop. budgetalternativär inte en kraftig satsning på det livslånga lärandet, påkompetens och kunskapsuppbyggnad. Vi får intestudier och utbildning sjudande som en gryta i helaSverige. Vi måste ta ett samlat grepp om utbild-ningsinsatserna, men orkar inte. De skasänka skatterna.Vi är beredda att solidariskt ta ett grepp för att detlivslånga lärandet ska kunna blomma ut, från denallmänna förskolan upp till pensionsålderns studie-cirklar.Anf. 112 () replik:Fru talman! Ja, ja - det helt olika sättet att se påsaker och ting fortsätter att fungera alldeles utmärkt.Det verkar som om vi inte talar med varandra utanbredvid varandra.Om man sänker skatterna för småföretag bidrarman direkt till inspiration och stimulans på arbets-marknaden. Detta är någonting som vi vet. Man kanockså titta lite närmare på relationen mellan arbets-marknadsåtgärder och riktiga jobb, men det vägrar nisocialdemokrater att göra. Ni har de här rapporternaoch siffrorna, men ni vill inte se.Om man satsar så massivt som man gör närkonjunkturen är så bra, vad händer då när konjunktu-ren blir sämre? Hur många riktiga jobb kommer attförsvinna då? Kom ihåg - sist in, först ut. Alla dessamänniskor som genom förstärkt rekryteringsstödgår in, kommer väldigt lätt att kastas ut så fort det blirett svårare ekonomiskt läge.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )7 § Tilläggsbudget 1 för budgetåret 2000Föredrogsfinansutskottets betänkande 1999/2000:FiU27Tilläggsbudget 1 för (prop.1999/2000:100 delvis).Anf. 113 ():Fru talman!