prot · GN0958 · 2000-02-01 00:00:00 — Men när den socialdemokratiskaregeringen kom till makten fanns det uppenbarligenanledning att mer värdesätta ett samarbete på rege-ringsnivå och bryta upp det avtal som var träffat. Detär det som är orsaken till att vi befinner oss i ensituation där vi egentligen inte vet hur vi ska ta ossfram.Det är olyckligt när man kommer med felaktigauppgifter eller försöker dra för stora växlar på vissamiljödata. Precis som jag sade i mitt förra inlägg, trorjag att man måste se till att undvika det. Jag tvivlar påatt det går att avskaffa bilköerna, som miljöministernanför i sitt svar. Möjligen kan man minska bilköernagenom olika kombinationer av väginvesteringar ochväggtullar eller kanske trängselavgifter i någon lämp-lig form.I den här situationen tror jag att det är viktigt attde som drabbas av vägtullar och trängselavgifter pånågot sätt får en kompensation, en garanti för att deinte ska behöva uppleva bilköer och trängsel fram-över. Jag tycker att det är en av förutsättningarna föratt man ska kunna acceptera den typen av tankar.Dessutom ska de här inkomsterna på något sättkunna användas till förbättringar av trafikmiljön ge-nom väginvesteringar i genomfartsleder och mångaandra typer av lösningar. Jag tror att det vore olyck-ligt - och där tror jag att det är väldigt svårt att kom-ma fram till en överenskommelse - om de här peng-arna skulle gå in i de kommunala ekonomierna ochflyta ihop med en lång rad andra inkomster och för-svinna bort på utgiftssidan. Det måste finnas en klarkoppling mellan sådana här avgifter och en sänkningav andra fordonsskatter, garantier till biltrafikanternaosv.Anf. 59 ():Herr talman! När debatterar trafikpoli-tik och miljöpolitik brukar vi ägna oss åt att slå fastvissa mål. De används i högtidliga sammanhang;framkomlighet, tillgänglighet, säkrare trafik och ock-så långsiktigt hållbar trafik. Vi måste bedriva etteffektivt arbete och reducera utsläppen där det ärlättast att göra det.Jag är övertygad om att det betyder att vi i förstahand måste göra något åt trafiktillväxten i storstads-områdena. Storstäderna har ju en stor potential frånmiljösynpunkt genom att man är täta. Det gör detmöjligt att hålla nere transportarbetet. Ett sätt att tatill vara och stimulera den här möjligheten är miljö-styrande avgifter.När jag lyssnar på blir jag litebekymrad, även om miljöministern lyssnar in enkonstruktiv ton och ett prövande angreppssätt. Skår-man säger att man kräver nya vägbyggen för att lösade här problemen. Jag har en fråga till Carl-ErikSkårman. Han kan svara på den i sin nästa replik. Kanhan ge något exempel runtom i eller i världendär man har byggt de här kringfartslederna - motor-vägar runt , eller - och löstproblemet? Min erfarenhet av studier på plats ochgenom att läsa tillgänglig litteratur är att det i ställethar blivit mer biltrafik och mer problem.Det har man nu insett i i Storbritannien.Där går man nu systematiskt in för att inte fortsätta påden här misslyckade vägen. I stället försöker manhantera problemen genom att satsa på en fungerandekollektivtrafik och begränsa bilismen där den inte harnågonting att göra.Kan ge mig något enda exem-pel till vägledning ska jag gärna medverka till attstudera detta ytterligare. Då får vi se om den lösning-en över huvud taget finns. Jag tvivlar på det.Anf. 60 ():Herr talman! Jag rekommenderar åka till det gäller ensidigheten sade statsrådet att deenkla lösningarna inte var bra. Jag skulle vilja påtalaatt statsrådet faktiskt har varit ganska ensi-dig. skrev han på DN:s debattsida:"Även om vi skulle sätta sprätt på hela landets vägan-slag enbart i huvudstadsregionen - vilket i och för sigär en orimlighet - skulle vi inte lyckas 'bygga bort'bilköerna. Det skulle också tyvärr vara ganska frukt-löst att enbart satsa på utbyggnad av kollektivtrafi-ken; det leder bara till att de som redan nu väljer bussoch tunnelbana ökar sitt kollektivåkande ytterligaremedan resten framhärdar i att ta bilen, till exempel tilloch från jobbet. "Jag har kontrollerat huruvida det var en tillfällig-het att statsrådet sade så eller inte. Jag skrev enskriftlig fråga och frågade om det stämde. Svaret äratt frågan helt enkelt kan besvaras med ett ja. Detta ärvad statsrådet tycker, skriver han.Jag tycker att det är alldeles för ensidigt för att va-ra en lösning på trafikproblem. Det ärpessimistiskt, och det är inte miljövänligt. Vi skanaturligtvis reducera utsläppen och utveckla bättrebilar. Vi måste reducera bilköerna. Det är inte någonmiljöhit att ha avgasrör som släpper ut luftförore-ningar i barnvagnshöjd. Men då måste vi också spridaut bilarna så att inte de skadliga effekterna koncentre-ras på det sätt som sker. Vi måste även ha nyavägar.Anf. 61 Miljöminister ():Herr talman! Jag tror fortfarande inte att det gåratt komma åt bilköerna genom att bygga ut kollektiv-trafiken. Den borgerliga landstingspolitiken visar juatt det inte verkar finnas vare sig ambitioner ellerhandlag att skapa en bra fungerande kollektivtrafik iStorstockholmsområdet. Jag tror inte heller att manklarar det här problemet genom att bara bygga utkringfartsleder. Jag tror att det krävs en kombination.Jag är självfallet för en bra fungerande kollektivtrafik.Med de resurser som sätts in borde kollektivtrafikenkunna fungera bättre än vad den gör . Jag harockså sagt att man får fundera på om detbehövs ytterligare kringfartsleder.Men det jag vill göra är att lägga alla dessa kort påbordet, dvs. kringfartsleder i den mån det kan behö-vas, trängselavgifter, miljöstyrande avgifter och enännu bättre kollektivtrafik. Jag ser en möjlig lösningpå detta problem i kombinationen av dessa åtgärder.Jag är också tacksam för att jag fick det här till-fället att rätta till de vanföreställningar om vad jag harsagt och vad jag står för som har spridits, även avCarl-Erik menade att min debattartikelinnebar att jag grävde diken. Jag har väldigt svårt attse den på det sättet. Jag tycker att hela debattartikelnandas en vilja till konstruktiv diskussion och en upp-maning till en konstruktiv diskussion.Däremot är det uppenbarligen så att jag med denhär enkla diskussionen har trampat på ett antal väldigtömma tår. Det verkar som om de flesta ömma tårnafinns hos , men vi får räkna bort från den skaran.Jag har haft en debatt med ordförande. Man kan göra en intres-sant reflexion, nämligen att jag de senaste fyra måna-derna har råkat i debatt med Föreningen flyg,en kraftfull lobbyorganisation på flygområdet. Jag harhaft en debatt med , jaghar haft en debatt med ochjag har haft en debatt med hela transportsektornsolika lobbyorganisationer och branschorganisationertill följd av att jag i samma artikel också diskuterademöjligheter av att införa en ny smart kilometerskattför godstransporter på landsväg.Det är intressant att se vilka starka lobbyintressenman stöter på när man dristar sig att diskutera mil-jöpåverkan från de transporter som sker i vårt landoch även internationellt.Men det är så att det är transportsektornsom står för en ökande del av miljöpåverkan framförallt när det gäller koldioxidutsläppen. Detta är enfråga som är viktigt och som vi måste diskutera. Detfinns alltså viktiga miljöaspekter på transporterna,även utanför storstadsmiljön.Frågan om vart pengarna ska gå tycker jag är enganska praktisk fråga. Det är möjligt att man skakoppla det här till investeringar i nya vägar. Jag ärinte säker på att det är nödvändigt. Man kan natur-ligtvis även använda pengarna på annat sätt. Utan attföregripa regeringens diskussion om det här i sam-band med den utredning som vi nu diskuterar tyckerjag nog att man ska vara ganska öppen för olika sättatt använda pengarna.Det är inte heller så att vi mjölkar ur en massapengar ur biltrafiken som inte går tillbaka igen. Allaexperter som har bedömt den här frågan visar attbiltrafiken inte bär sina miljökostnader. Det ärdet som är den viktiga aspekten på det här.Anf. 62 ():Herr talman! Nog är det väl på det sättet att mangör vad man kan från regeringens sida för att på olikasätt mjölka ur biltrafikanterna de pengar de har.Vi moderater vill skapa en bra trafikmiljö i Stock-holm. Jag tycker på något sätt att miljöministern litegrann underskattar och mera betrak-tar honom som enbart en lobbyist för Vägföreningen.Jag tror att han besitter mycket av politis-ka kunskaper och att han är tillräckligt vidsynt för attjust inse det dilemma som är med att bara köra hårtmed miljöavgifter och inte på något sätt kompenseradet med någonting annat.Det vi måste göra är en kombination. Det kan vivara överens om i en sammanfattning av den härdebatten. Vi måste bygga ut kollektivtrafiken, ävenom det i internationellt sett är en förvå-nansvärt hög andel som utnyttjar kollektivtrafiken. Vimåste satsa på kringfartsleder. Det är inte rimligt attgenomfartstrafiken ska söka sig över Essingeledennär det finns andra möjligheter. Det är inte rimligt attvi ska skapa en flaskhals i infarten när det gäller järn-vägar för att på det sättet få trafikanter och trafi-kutövare att välja andra betydligt mindre miljövänligasituationer och alternativ.Anf. 63 Miljöminister ():Herr talman! Jag ska inte ta upp en debatt omKjell-Olof utöver det jag har sagt. Låtmig bara avslutningsvis försöka lägga ett litet annor-lunda perspektiv på frågan.Även om jag är göteborgare har jag lätt att se attStockholm förmodligen är världens vackraste huvud-stad. Varje gång man återvänder till efternågon resa, särskilt om man gynnas av att kunnaflyga tvärs över på kvällstid, drabbas manav en nästan religiös upplevelse.Vi har ett ansvar för den här staden och för hurden utvecklas. Vi har ansvar för att göra den till enattraktiv slagkraftig huvudstad i en bra svensk ut-veckling, ekonomiskt och näringslivsmässigt. Det ärfantastiskt , tycker jag, när man ser Newsweekssenaste nummer där utmålas som IT-huvudstaden i . Det är mot alla skräckskild-ringar om hur eländigt det är med när manlyfter fram som något av huvudstaden fördet nya framtida samhället. För den staden har viockså ett ansvar när det gäller miljön, när det gällertrafiken. Vi har ett ansvar inte bara för att trafikenfungerar utan också för att vi kan utveckla en trafi-kapparat som inte förtar intrycket av en skön ochvacker huvudstad.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1999/2000:174 omhälsovådliga utsläpp från fordonstrafikenAnf. 64 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vadjag avser att vidta för åtgärder för att nedbringadödstalen som följer av de hälsovådliga utsläppenfrån fordonstrafiken, främst i storstäderna, och om jagär beredd att ta initiativ till en nollvision också förhälsovådliga utsläpp från fordonstrafiken.Arbetet med att minska trafikens avgasutsläpp in-går i regeringens arbete med att uppfylla de av riks-dagen antagna miljökvalitetsmålen. 15 miljökvali-tetsmål föreslogs av regeringen och finns utvecklade iden miljöpolitiska propositionen (prop. 1997/98:145).Det första miljökvalitetsmålet är frisk luft och definie-ras enligt följande: Luften ska vara så ren att männi-skors hälsa samt djur, växter och kulturvärden inteskadas.Miljökvalitetsmålet innebär att:- halterna av luftföreningar inte får överskrida fast-ställda lågrisknivåer för cancer, överkänslighetoch allergi eller för sjukdomar i luftvägarna samtatt- halterna av marknära ozon inte får överskrida degränsvärden som satts för att hindra skador påmänniskors hälsa, djur, växter, kulturvärden ochmaterial.Om uppfyllandet av miljökvalitetsmålet frisk luftkan betecknas som en nollvision - och jag tycker attdet här verkligen är en väl utvecklad nollvision - dåmänniskors hälsa inte skadas kan man alltså säga attregeringen verkar för en sådan.Integrering av hälsofrågor i transportpolitiken harunder varit prioriterat i den svenska miljöpo-litiken. Trafikens negativa hälsoeffekter var ett avhuvudskälen till att vi infördemiljöklassystemet för bränslen och fordon. Åtgärder-na har gett resultat i förbättrad luftkvalitet, framförallt i storstäderna. Detta har kunnat ske genom enkontinuerlig förbättring av avgasreningstekniken,minskade utsläpp och världens bästa fordonsdiesel.Arbetet fortsätter med den införda miljök-lass 1 för personbilar som syftar till att åstadkommaett snabbare införande av bilar i fordonsparken somredan i år uppfyller EU:s avgaskrav för år 2005.I EU:s arbete med att förbättra luftkvaliteten iframför allt storstäder ingår bl.a. arbetet med det s.k.Auto/oil II-programmet. I utarbetandet av kommandekrav för bl.a. fordonsbränslen är aktivt för attfrågan om trafikens negativa hälsoeffekter ska beak-tas. deltar även i WHO:s arbete med uppfölj-ningen av den programförklaring för Europaregionenom transport, miljö och hälsa som antogs iLondon på en gemensam miljö- och hälsominister-konferens.I EU har vidare ett s.k. dotterdirektiv antagits somutgår från ramdirektivet om luftkvalitet. Direktivetanger tillåtna gränsvärden för utsläpp av svaveldiox-id, kvävedioxider, bly och partiklar i luften.Inom ramen för försurningsstrategin, som har till-kommit på svenskt initiativ, driver nu på förett snart antagande av det s.k. takdirektivet och ozon-direktivet. Direktiven reglerar utsläpp av luftförore-ningarna kväveoxider, flyktiga organiska ämnen,svavel och ammoniak genom att sätta nationella takför dessa utsläpp i samtliga EU-länder. Uppfyllandeav takvärdena innebär att även trafikens utsläppmåste minska inom hela EU.Vidare är stimuleringen av användningen av biod-rivmedel inom transportsektorn en åtgärd i regering-ens arbete med att anpassa transportsektorn till etthållbart transportsystem. Det utgör en del av Sverigesansvar för EU:s gemensamma åtagande enligt Kyoto-protokollet.Staten stimulerar tillsammans med fordonsindust-rin utveckling och demonstrationer för att främjaövergången till mer miljöriktiga drivmedel. Som endel i det energipolitiska programmet stöder regering-en forsknings- och utvecklingsinsatser för etanol-framställning i syfte att sänka produktionskostnader-na. En låg framställningskostnad är en viktig förut-sättning för introduktion av etanol som drivmedel istörre skala. Även Kommunikationsforskningsbered-ningen har genomfört ett biodrivme-delsprogram. avslutar man vidare pro-grammet el- och hybridfordon där man arbetar mednollutsläppsfordon. Det nya programmet, som inled-des 1999, fokuserar inte på ett enskilt bränsle utansyftar till en mer samlad behandling av tillgängligaförnybara alternativ.Regeringen aviserade även i höstens budgetpropo-sition sin avsikt att samarbeta med svensk fordonsin-dustri kring utveckling av mer miljövänliga fordon.Denna satsning syftar till att minska vägtrafikensbidrag till miljöförstöringen och därmed samtidigtskapa förutsättningar för en långsiktigt konkurrens-kraftig fordonsindustri. Bland de identifierade in-satsområdena ingår just avgasefterbehandling, avan-cerad förbränningsmotorteknik samt hybrid- ochbränslecellsteknologi. Programmet beräknas löpaunder , och den totala ramen för destatliga insatserna uppgår till 500 miljoner kronor.Sverige arbetar således aktivt på ett flertal områ-den för att komma till rätta med de miljö- och häl-soproblem som vägtrafiken skapar och för att stimu-lera utveckling och användning av miljövänligarefordon och bränslen.Anf. 65 ():Herr talman! Jag ber att få tacka miljöministernför svaret. Det här är på sätt och vis en fortsättning påden tidigare interpellationsdebatten. är denhär interpellationen en av de många interpellationersom vi i har väckt påtemat trygghet. Eftersom jag sitter i trafikutskottet vardet naturligt att fokusera på tryggheten i trafiksys-temet.För oss i , som ju ofta talar om viktenav att värna en bra miljö, är det här en viktig fråga. Vivill ha ett långsiktigt hållbart och tryggt trafiksystem.Då kan det i storstadsområdena handla om att fokuse-ra på hur man kan begränsa bilismen medan mankanske i andra delar av landet får fokusera på attskapa ett i bokstavlig mening hållbarare vägnät. Detär liksom motsatta problem beroende på vilken del avlandet man studerar.Utöver de akuta dödsriskerna i trafikolyckor utgöri dag just miljö- och hälsoeffekterna av vägtrafikenfrämst i storstadsområdena ett väldigt stort bekym-mer. Det finns t.o.m. en rapport från WHO där detsägs att luftföroreningar från vägtrafiken ger flerförtida döda än vad trafikolyckorna gör.Riksdagen har slagit fast att vi inte ska behövakänna oro detta. Vi ska ha en nollvision när det gällerdöda i trafiken. Det gäller först och främst döda ochsvårt skadade i trafikolyckor, men jag tycker också bör kunna tolka in att det ska vara en nollvisionför hälsa och säkerhet på detta område.Som vi i ser det finns det en rad åt-gärder man kan fokusera på. Detta har också miljö-ministern delvis berört i sitt svar. Vi pratar om för-bättrade motorer, katalysatorer, partikelfällor ochannan utrustning. Det är det tekniska. Det handlarockså om att förbättra de befintliga bränslena och omatt systematiskt introducera och stimulera miljörikti-ga, biobränslebaserade drivmedel. Vi vill gärna se enplan för detta och att man kraftsamlar på det här om-rådet, bl.a. inför ordförandehalvår i EU.Låt mig kommentera lite av svaret från miljömi-nistern, som jag tycker har både plus och minus.Mina två frågor var vilka åtgärder miljöministernavser att vidta för att nedbringa dödstalen som följerav de hälsovådliga utsläppen samt om han är bereddatt jobba för en nollvision också när det gäller hälso-vådliga utsläpp från fordonstrafiken. Miljöministerntalar om miljökvalitetsmål i allmänna ordalag, och detär utmärkt - frisk luft och annat. Miljökvalitetsmåletinnebär att man ska få ned halterna av luftförorening-ar, marknära ozon osv.Sedan säger han: Om uppfyllandet av miljökvali-tetsmålet frisk luft kan betecknas som en nollvisiondå människors hälsa inte skadas kan man alltså sägaatt regeringen verkar för en sådan. Jag tar det som ettbra besked, och jag välkomnar det. Problemet är attdet inte bara handlar om frisk luft när det gäller vadsom påverkar hälsan. Vi vet att den s.k. växthusef-fekten - som vi har svårt att hantera och som kanskefrämst är en fråga på lång sikt - sannolikt ger bety-dande effekter också på människor. Vi vet att ozon-hålet utvidgas. Vi vet att ultraviolett strålning osv.skadar. Därför menar jag att det inte bara handlar omfrisk luft.Sedan talar miljöministern om åtgärder för för-bättrad luftkvalitet: förbättring av avgasreningsteknik,minskade utsläpp och annat. I det sammanhangetskulle jag vilja fråga miljöministern: han bereddatt ställa upp på det krav som vi i haraktualiserat, nämligen att rejält höja skrotningspremi-en på bilar för att få bort miljöbovarna och snabbtintroducera en bättre bilpark i det här landet?Jag ser att min talartid håller på att ta slut. Jagåterkommer därför till återstående kommentarer i mittnästa inlägg.Anf. 66 Miljöminister ():Herr talman! Dessbättre är den svenska situatio-nen, på grund av den kraftiga förbättring av luftkva-liteten som vi har haft inte minst i våra tätorter ochstäder, inte som resultatet i den WHO-undersökningsom pekar på. Vi har en klart bättresituation, en klart mindre hälsopåverkan. Hälsoef-fekterna av trafiken såtillvida är alltså lindrigare än deeffekter som följer av rena olyckshändelser.Egentligen är hela miljömålsarbetet, även om viinte använder ordet nollvision, ett konstruktivt arbeteför att formulera en nollvision. Miljömålsarbetet, intebara när det gäller frisk luft utan på alla andra områ-den, innebär ju att vi till nästa generation ska kunnalämna över ett samhälle där vi har löst de stora mil-jöproblemen så att det inte sker någon skadlig mil-jöpåverkan på vare sig hälsan eller naturen. Vi harstora förhoppningar om att den här visionen faktisktska kunna infrias, och det arbete vi har gjort hittillsvisar på detta.Det slår mig som ganska intressant att vi på sättoch vis har etablerat en nollvision, även om vi intehar kallat den det, som egentligen inte bara är envision utan också ett ganska fast handlingsprogramför framtiden och som omfattar hela miljöområdet.Visst är det så att hälsan inte bara påverkas genomde direkta utsläppen till luften av olika farliga ämnenutan också av klimatet och ozonhålet. Vi talade ju enhel del om klimatfrågan i samband med den förrainterpellationen och även i den tidigare interpella-tionsdebatt jag hade med . SvenBergström vet säkert att klimatfrågan för mig är enutomordentligt viktig fråga. Jag brukar ofta beskrivaden som något av mänsklighetens etiska utmaninginför det nya seklet.Frågan kan helt enkelt formuleras som så: Har visom människor rätt att med våra aktiviteter förändraden kemiska sammansättningen av atmosfären när vivet att det innebär stora risker för framtida generatio-ner? Mitt svar på den frågan är naturligtvis att vi intehar den rätten. Vi måste göra allt vi kan för att kom-ma till rätta med ökningen av klimatpåverkande ut-släpp, och framför allt handlar det naturligtvis omkoldioxiden.Det här en oerhört viktig fråga som jag prioriterarstarkt i mitt internationella arbete, liksom naturligtvisockså kampen när det gäller ozonhålet.Anf. 67 ():Herr talman! Jag tror att miljöministern och jag igrunden har samma ambitioner på det här området.Jag är glad att miljöministern så tydligt slår fast att vimåste ha den tydliga ambitionen att vi ska lämna överen framtid till kommande generationer där vi effektivthar tacklat de här miljöproblemen. uttrycket "där vi har löst de stora miljöproble-men". Jag tycker att det är att ta väldigt stora ord i sinmun och dristar mig inte att göra det för egen del. Jagtror att vi måste ha en väldigt ödmjuk inställning.Tyvärr är det ju så att även om vi gör väldigtmycket så vet vi att transportsektorn växer, och det ärden som i huvudsak bidrar till växthuseffekterna. Avde svenska koldioxidutsläppen står transportsektornför , och av detta kommer två tredjedelar frånvägtrafiken. Dessvärre pekar prognoserna på att viinte kommer att lyckas minska koldioxidutsläppenfrån transportsektorn. I stället pekar det mesta på en10-procentig ökning . Detär ett stort bekymmer som gör det lite besvärligare atthantera det här stora komplexet.Miljöministern svarar inte riktigt tydligt - intealls, om jag förstod det rätt - på min konkreta frågaom han är beredd att medverka till att höja skrotning-spremien för att få bort miljöbovarna. Jag hoppas atthan kan återkomma till det i sitt nästa inlägg.Jag skulle också vilja testa miljöministern på enrad andra åtgärder som jag tycker att man borde kun-na jobba med för att skynda på det här. Miljöminis-tern redovisar ju i svaret en lång rad åtaganden, am-bitioner och samarbetsprojekt på EU-nivå och i Sve-rige för att komma vidare i det här arbetet, menmånga med mig upplever nog att det går väldigt saktai alla fall. Just det faktum att vi av tillgänglig statistikvet att vi kommer att öka koldioxidutsläppen underväldigt framåt gör att man känner en vissotålighet att komma någonvart. Jag tror att det ärviktigt att vi funderar över konkreta åtgärder, inteminst i storstadsområdena. Jag ser initiativet om bi-lavgifter som ett konstruktivt inlägg.Är miljöministern beredd att gå vidare och över-väga förslag och åtgärder av typen strängare utsläpp-snivåer och alternativa drivmedel inom vissa citykär-nor som är särskilt hårt belastade?Är miljöministern beredd att driva på för en tydli-gare och effektivare upphandling och annan stimulansav fossilbränslefria fordon?