prot · GO0918 · 2000-10-25 00:00:00 — Denna kritik handlade nästan enbart om attlärarutbildningen inte tillräckligt väl förberedde stu-denterna för läraryrket.Då tyckte jag att vi var överens om att vi villeskapa en lärarutbildning som på ett mycket bättre ocheffektivare sätt skulle möta både dagens och morgon-dagens behov och som skulle kunna vara ett stöd ochen garanti för att de grundläggande nationella målenuppfylls, nämligen att ge alla barn och ungdomar enlikvärdig skolgång av god kvalitet.Nu är vi framme vid målsnöret, och jag är gladöver att kunna konstatera att idéerna i förslaget delasav en så stor politisk majoritet. Det är ju faktiskt baraModeraterna och som än en gång tyvärrgör sig till företrädare till en föråldrad och kulturkon-servativ kunskapssyn.På vilket sätt skiljer sig den här föreslagna nya lä-rarutbildningen från den lärarutbildning som exis-terar och varför ser förslaget ut som det gör? Jag skaförsöka att i mitt anförande beröra tio av de punktersom jag tycker är viktiga.För det första: Låt mig slå fast att läraren och lä-raryrket ska stå stadigt på tre olika ben - goda äm-neskunskaper, pedagogisk kunskap och social kom-petens.Det som skiljer det här nya lärarutbildningsförsla-get från den existerande lärarutbildningen är att mansynliggör och ger betydelse även åt den pedagogiskakunskapen och den sociala kompetensen. Och detta ärnågot som generationer av lärarstuderande påtalatsom viktigt och önskvärt just i sina utvärderingar,därför att när de lärarstuderande kommer ut i skolanmöter de många elever vilkas närmiljö är så proble-matisk att skolarbetet kommer i skymundan. Och vadska man göra med elever som är så upptagna med ochdistraherade av exempelvis sina föräldrars bråkande,kulturkrockar, en styvförälders intrång i deras tillva-ro, nya styvsyskon eller att behöva hushålla för sigsjälva så att skolans undervisning får mycket lågprioritet i deras liv? Hur mycket kan en lärare pressaden här typen av elever? Problemet finns på alla sta-dier, i alla årskurser, och blivande lärare behöver tidför samtal och vägledning för att kunna möta ochutveckla strategier och beredskap för att möta justsådana situationer.Men trots att vardagen i skolan många gångerkräver en ny medvetenhet och en utvecklad pedago-gisk och social kompetens av lärarna har förslaget tillny lärarutbildning i linje, vill jag säga, med de bådapartiernas föråldrade och stelbenta kunskapssyn,kritiserats av och för att merän tidigare betona de kunskaper som är specifika försjälva lärarprofessionen.Jag hörde till min förskräckelse att talade om att lärarens uppgift är att för-medla kunskaper. I läroplanen står det faktiskt attläraren ska främja kunskaper, och det är en avsevärdskillnad.Jag skulle vilja berätta en historia för LarsHjertén. Den handlar om den lilla hunden ochhans husse . skröt för sin lilla kompis att hanhade lärt Pricken att vissla. komCarls kompis tillbaka och sade: Du har ju inte lärtPricken att vissla. Han kan ju inte vissla. Då sägerCarl: Jag sade att jag hade lärt honom, inte att hanhade lärt sig.Och varenda lärare vet att det är precis detta somdet är fråga om, att det är eleverna som måste lära sigsjälva, och att lärarens uppgift är att främja just eninlärning, att underlätta den.Men och anför i sinamotioner att det viktigaste för en lärare är ämneskun-skaperna. Och med detta - om man läser mellan ra-derna - måste de ensidigt mena de gamla poänggi-vande ämneskurserna som de traditionellt har sett utpå universiteten. Jag vill hävda att den nya lärarut-bildningen kommer att ge lärarna både bredare ochmer kvalificerade ämneskunskaper, ämneskunskapersom är didaktiskt integrerade och bättre anpassadejust till lärarprofessionen, alltså bredare ämneskun-skaper, kunskaper i ämnet, kunskaper om ämnet ochkunskaper om olika sammanhang som ämneskunska-perna kan användas i. Jag tror inte att de här herrarnahar förstått att skolämnen inte företräder den endatänkbara indelningen i skilda ämnesområden och attde inte heller representerar den enda tänkbara kun-skapen på sina fält. Inte heller tycks det som om her-rarna fäster någon vikt vid att samhället präglas av enallt snabbare förändringstakt och att det är förmåganatt under hela livet lära, lära om och ibland också läraav som har avgörande betydelse för både samhälletsoch individens utveckling. Förmågan att söka, värde-ra och sammanställa information, förmågan att kom-municera, samarbeta och med kreativitet och fantasilösa problem bedöms ju också av näringslivet ocharbetslivet som allt viktigare i framtidens samhälle.Och skolan ska förbereda var den nya gymnasiesko-lekommittén i på studiebesök. Där frågadevi företrädare bl.a. för näringslivet vad de tycker attgymnasieskolan ska bli bättre på. Det entydiga svaretvar kompetens att utveckla elevernas sociala kompe-tens.För det andra: Det som skiljer den nya lärarut-bildningen från den nuvarande är att det nu tydligtmarkeras att det finns en för alla lärare gemensamgrundkompetens oavsett vilket ämne och vilken års-kurs tänker undervisa i. Jag tycker att det är ett försökatt äntligen fånga det som man skulle kunna säga ärlärarprofessionens själ, dess kärna.För det tredje: Forskningen om lärande och un-dervisning förstärks kraftigt, och det kommer att få enmycket större betydelse i den nya lärarutbildningen.Det kommer att kunna ge studenterna ett arbetssätt,alltså ett vetenskapligt förhållningssätt, och en syn påkunskap där självständigt sökande, värdering ochanalys av information utifrån både egna erfarenheteroch teori är grundläggande.I forskningspropositionen som vi inte ska be-handla här utan senare anges utbildningsveten-skap just som ett prioriterat område. Det tydliggörsockså genom att vi får två nya forskarskolor medanknytning till lärarutbildning, en i och eni . Fler yrkesverksamma lärare kommer ocksåatt få möjlighet att i ökad utsträckning bedriva forsk-ning och utvecklingsarbete. Och med lite kreativitetkommer lärarutbildningarna att kunna bli navet i ettgigantiskt utvecklingsprojekt i syfte att förändra sko-lan och göra den bättre, så att skolan äntligen blir enskola för alla och envar.För det fjärde: Den verksamhetsförlagda delen avutbildningen får också den ett nytt kvalitativt innehållsom kommer att bidra till att studenterna i myckethögre grad än tidigare ges möjlighet att reflekteraöver de praktiska erfarenheterna och koppla dem teoribildning och också omsätta teorierna i prak-tisk handling. För att verkligen lära sig något nyttmåste man förankra den nya kunskapen på ett flerdi-mensionellt sätt. Det vet också alla lärare.För det femte: Användningen av modern infor-mationsteknik kommer att bli en integrerad och na-turlig del i den nya lärarutbildningen. Men här måstejag uttrycka en liten besvikelse, och det är att vi inte iriksdagen fick gehör för vårt förslag om att ta en delav de s.k. ITIS-pengarna - jag tror att vi föreslog 300miljoner - så att vi kunde garantera att alla som gårpå en lärarutbildning verkligenblir förtrogna med datorn som pedagogiskt verktyg.Om man skulle ha fått igenom det och fått det som enrutin så skulle dessa kunskaper öka hos studenternaoch också motivationen att använda IT som ett prak-tiskt instrument i utbildningen. Och metodutveckling-en skulle gå mycket snabbare på detta sätt.Vi anser också att olika lärarutbildningar bordeprofilera sina verksamheter. Jag tror att det är enmöjlighet för att kunna få en bredd på valmöjlighe-terna, så att andra lärarstuderande på andra lärarut-bildningar kan välja olika kurser som modifieradedistanskurser. Och tycker jag att exempelvis Wal-dorfpedagogiken och också andra pedagogiska alter-nativa teorier skulle kunna lämpa sig på ett utmärktsätt som modifierade distansutbildningar.För det sjätte: I propositionen tycker jag att maninte ser utbildningen enbart som en individuell ange-lägenhet utan som en kollektiv angelägenhet. Det ärdärför som arbetet i arbetslag betonas. I en alltmerkomplex verklighet är det viktigt att arbetslagen ärsammansatta så att det sammanlagt finns den kom-petens som behövs för att man ska nå läroplanensmål. Olika kompetenser måste alltså kunna samverkai arbetslaget. Och genom att studenterna nu får möj-ligheter att mötas tvärs över ämnesgränser och deårskurser som de har tänkt sig att undervisa i, så trorjag att man grundlägger en förmåga till samarbete,man bryter ned eventuella statusskillnader som kanfinnas mellan olika lärarkategorier, och man skaparstörre förståelse för varandras arbete.För det sjunde: Den nya lärarutbildningen gerfaktiskt studenterna större valfrihet att kombineraolika delar av utbildningen efter eget intresse på ettmycket otraditionellt sätt. Det är då konstigt att mo-deraterna som i andra fall verkligen är förespråkareför valfrihet är kritiska även mot detta.För det åttonde: Studenterna får genom den härnya lärarutbildningen möjlighet att också profilera sigmot andra yrkesområden som kan vara attraktiva ochlämpliga för personer som har en bra pedagogiskkompetens. Man räknar ju med att alltfler yrken iframtiden kommer att finnas inom områdena infor-mation och kommunikation och inom utbildnings-sektorn.För det nionde: Här har vi den kanske viktigastedelen för en förändring av själva lärarutbildningen.Det gäller då det särskilda styrorgan som äntligen gertyngd åt lärarutbildningen. Den har länge varit ensvag och beroende del i förhållande till ämnesinstitu-tionerna men äntligen får den både den tyngd och demöjligheter att driva sådana frågor som den så välförtjänar.För det tionde: Den nya lärarutbildningens kon-struktion ger mycket goda möjligheter till fort- ochvidareutbildning av redan yrkesverksamma. Möjlig-heter ges till spännande möten mellan lärarstuderandeoch lärare som har yrkeserfarenhet . Detta kan vara ett berikande erfaren-hetsutbyte för båda kategorierna.Jag yrkar bifall till hemställan i utbildningsut-skottets betänkande.Anf. 37 () replik:Fru talman! Det var väldigt många s.k. värdeord iBritt-Marie Danestigs anförande. Där fanns ord somkulturkonservativ, föråldrad, stelbent och traditionell.En röd tråd är att ämneskunskaper är någonting för-åldrat och stillastående. Jag vet inte vilken uppfatt-ning har om hur undervisningpå universitet går till. Det är ju precis tvärtom. Omman har goda akademiska kunskaper i ett ämne lärman sig att ifrågasätta och att analysera de olika för-klaringsmodeller som finns. Man lär sig också att sevärderingar bakom olika vetenskapliga ställningsta-ganden osv. Jag tycker alltså att det är att förenkla dethela när man avfärdar ordet ämneskunskaper somnågonting stelbent och stillastående.Eftersom det är ont om tid ska jag koncentreramig på en fråga som ingen har besvarat: Varför ställerVänsterpartiet tillsammans med majoriteten upp påatt försvåra för akademiker, t.ex. för en filosofie ma-gister, att vidareutbilda sig till lärare? kan hanbli lärare efter två terminers kompletterande studiermen med det här förslaget måste han läsa en termintill och därmed dra på sig större studielån.Anf. 38 () re-plik:Fru talman! Jag sade inte att ämneskunskaperna ärstelbenta eller föråldrade, utan jag sade faktiskt att detär utbildningspolitik som förefaller stel-bent, kulturkonservativ och föråldrad.När det gäller de akademiska kunskaperna finnsdet naturligtvis också många nya spännande ämnen.Ulf gör sig till företrädare för de akademiskaämnena som dessa ser ut i skolan, alltså skolämnenasom akademiska ämnen. Men på universitet och hög-skolor skapas nya spännande ämnen. Defår nu våra lärarstuderande i den nya lärarutbildning-en tillgång till och möjlighet att delta i. Det tycker jagytterligare förstärker deras ämneskompetens.När det gäller universiteten och den akademiskautbildningen är vi väl ibland både i utbildningsut-skottet och i kammaren ganska rörande överens omatt även lärarna på våra universitet och högskolor ivissa fall skulle tjäna på att ha en något bättre peda-gogisk kompetens.Anf. 39 () replik:Fru talman! Att tycker att Folkpar-tiets kultur- och skolpolitik är föråldrad kan jag levamed - det har väl tyckt . Värre är att man underskattar behovet av enkvalificerad ämnesutbildning för dem som ska hjälpatill så att våra elever på olika nivåer får breda ochsamtidigt grundläggande kunskaper.Jag fick inget svar på frågan om varför Vänster-partiet vill försvåra för färdigutbildade akademiker attbli lärare genom att tvinga dem att läsa en termin tilljämfört med vad de gör i dag.Anf. 40 () re-plik:Fru talman! Jag hinner inte inveckla mig i en dis-kussion om poäng hit och dit, utan vill bara säga tillUlf att talet om att ämneskunskaperna mins-kar ger uttryck för en grov missuppfattning. Det görde inte. Den här utbildningen ger tvärtom goda äm-neskunskaper.Sedan ska jag försöka besvara den fråga som jaginte hann med i förra inlägget. Jag menar att akade-miker efter avslutad grundutbildning och kanske endel yrkeserfarenhet är varmt välkomna till skolan. Deska naturligtvis gärna få bli lärare. Men 40 poängsstudier har, enligt min egen erfarenhet som lärarutbil-dad just för den typen av lärarstuderande, visat sigvara en ganska . Jag tror att man bl.a. behöveren utökad praktisk anknytning till utbildningen. Menvisst är de här personerna välkomna och visst ska viuppmuntra exempelvis personer med akademiskgrundutbildning i naturvetenskap, matematik ochteknik att komma till skolan.Anf. 41 () re-plik:Fru talman! nämner de treben som utbildningen står på, nämligen att goda äm-neskunskaper, pedagogisk kunskap och social kun-skap eller kompetens ska utvecklas.De goda ämneskunskaperna är väl rätt tydligtframskrivna. Det utbyggda allmänna utbildningsom-rådet ska omfatta mycket av det andra.I mitt huvudanförande talade jag just om att deallra flesta verksamma lärare väl egentligen är över-ens om att lärarutbildningen är ett första steg i ut-vecklingen av deras yrkeskunskap. Där blir det alltsåen fortsättning när de kommer ut i verksamheten. Denverksamhetsförlagda tiden räcker ju sällan för attkunna omfatta den pedagogiska eller didaktiska kun-skap som krävs och den sociala kompetens som be-hövs för att klara verksamheten.Nyutexaminerade lärare är i en mycket utsatt situ-ation. På många håll måste de ju ta samma an-svar som om de länge hade varit ute i verksamheten.Vi kristdemokrater skulle gärna vilja ha ett mentor-system eller ett system där någon typ av stöd utveck-las för nyutexaminerade lärare just för att bättre kun-na klara av den delen. Hur ser på det?Anf. 42 () re-plik:Fru talman! Jag håller med omatt det här är första steget. Läraryrket, liksom såmånga andra yrken, kräver att vi lär nytt,att vi utvecklas i vår yrkesprofession och också att viutvecklas som människor. Så är det alltså med mångayrken och så är det givetvis också med läraryrket. Detförsta året när man möter ett nytt yrke är oerhörtviktigt.Jag tycker att det skulle vara alldeles utmärkt omskolorna ute i kommunerna kunde organisera någontyp av handledning eller mentorsystem så att äldreerfarna lärare kunde handleda yngre kolleger. Jagtycker också att det skulle vara naturligt att som imånga andra yrken verkligen ge tid åt att forma in-troduktionsperioder för de nya lärarna. Så gör man påmånga andra arbetsplatser men det slarvas lite grannmed det i skolan. Det borde vara ett naturligt ansvarför rektorerna som arbetsledare på respektive skolaatt se till att så blir fallet.Anf. 43 () re-plik:Fru talman! Jag tackar för det svaret och skulleönska att vi tillsammans kunde hjälpas åt med attkanske grubbla över hur man på det här sättet skullekunna utveckla och förbättra läget för många nyutex-aminerade.En annan punkt som visat sig vara väldigt viktigär forskningen när det gäller ledarskapet på olikaskolor. Med en ny lärarutbildning vore det kanske påsin plats att också ta upp vilken ledarträning de fårsom ska leda den pedagogiska verksamheten.Kristdemokraterna vill gärna ha ett ämne somhandlar om utbildningsledarskap. Ämnet skulle inne-hålla de kunskapsdelar som behövs för att leda ochför att på ett bra sätt driva en pedagogisk utvecklingoch ha förståelse för skeendet i den kunskapsorgani-sation som en skola är.Hur ser på att ha en utbildning somär väldigt tydligt riktad till dem som ska vara skolle-dare och rektorer och som behöver stärkas i sin rollför att driva den pedagogiska verksamheten framåt?Anf. 44 () re-plik:Fru talman! Jag är väl medveten om att rektorernapå våra svenska skolor behöver en fort- och vidareut-bildning och en utbildning där ledarskapet har enväsentlig roll.Jag är inte så säker att man skulle tjäna så mycketpå att hitta ett ämne som man kallar för utbildnings-ledarskap. Att leda en verksamhet, en personal ochsjälva ledarskapet tror jag har mycket gemensamt. Jagtror att det snarare tvärtom kan vara befruktande föryrkesverksamma rektorer att delta i ledarutbildningardär företagschefer, chefer inom den offentliga för-valtningen, människor med olika synsätt och erfaren-heter kan träffas just kring själva ledarskapets pro-blematik. Jag tror att de skulle kunna befrukta var-andra, så jag är lite osäker på den punkten. Men jagtror att det är någonting för universitet och högskoloratt fundera vidare på. Det finns alla möjligheter fördem att profilera sig mot det här området och skapasådana kurser om det verkligen finns ett sådant be-hov. Men fortbildning och vidareutbildning av rekto-rerna ska vi jobba för.Anf. 45 () replik:Fru talman! Vi var två personer här som titulera-des av för herrarna. Det ser jagsom ett föråldrat sätt att kalla sina kolleger i riksda-gen. I gamla protokollen ser vi att man kallas för herr,och vill tydligen ha tillbakaden titulaturen. Jag ställer faktiskt inte upp på det.Kulturkonservativ tycker jag däremot är ett posi-tivt begrepp, ungefär som säkerttycker att socialist är ett positivt begrepp för henne.Med kulturkonservativ menar jag att man vill bevaradet bästa av vad gångna generationer har lämnat i arvtill oss av kultur, språk, historia osv. och att vi förvidare det som är bäst och plockar bort det som intelängre är så bra. Det är ungefär min utgångspunkt närde gäller över huvud taget politiskt arbete.Sedan kan man diskutera olika begrepp. Jag hartydligen alltid använt ordet "förmedla" kunskaper,och det ska vara "främja", säger . Jag köper gärna det. sade att lärare inte ska ha praktik, utan det ärverksamhetsförlagt arbete. Det är säkert bättre attanvända det ordet. Men jag tror att det är bättre atttitta på innehållet i det man menar än att bara titta påetiketten. I det här ska det ingå väldigt mycket kvali-tet, entusiasm och annat sådant.Allra sist: Social kompetens är viktig. Det skaman tydligen få med de här 60 poängen. Får jag frå-ga: Hur godkänner att folkhög-skolelärarna bara har 40 poäng i sin utbildning totalt ihela lärarutbildningen?Anf. 46 () re-plik:Fru talman! Det skulle aldrig falla mig in att ut-trycka någonting gentemot personer i den här kam-maren. Jag talade om politik.Det var väldigt roligt att höra av atthan ändå ser att det finns en skillnad på att tala omläraren som förmedlare av kunskap och läraren somfrämjare av kunskap. Jag hoppas att nusåg skillnaden och tycker att det är viktigt att tala omjust främjandet, underlättandet av kunskap.När det gäller folkhögskolelärarutbildningen harjag - jag hoppas satt jag inte säger fel nu - fått klartför mig att man gärna i programmet för folkhögsko-lelärarutbildningen ser att det blir 60 poäng. Manupplever att det finns väldigt många moment som ärnästan omöjliga att trycka under dessa 40 poäng. Jagtror att de strävar efter att utöka sin utbildning till 60poäng. Hur långt det har gått vet jag inte , menså är det.Anf. 47 () replik:Fru talman! Problemet med detta är att det intestår ett ord om detta i propositionen. Det stora pro-blemet med folkhögskolelärarutbildningen är inte de40 poängen, som jag inte ser som något problem alls,utan det är att det inte ingår i någon ämneslärarut-bildning. Det gör att väldigt många folkhögskolorrekryterar sina lärare från ungdomsskolan. Det kan-ske inte är bra i längden. Det är alltså alltför få läraresom kommer från folkhögskolelärarutbildningen pågrund av att de inte har den ämneskunskap som be-hövs för att kunna undervisa i engelska, matematik,svenska, samhällskunskap osv. Det tror jag är någon-ting som man behöver göra någonting åt framöver.Anf. 48 () re-plik:Fru talman! är det inte min sak att förändrafolkhögskolelärarutbildningsprogrammet. Som jaghar upplevt det har det programmet sin styrka just iatt man vid själva söktillfället ser väldigt mycket påindividen - individer som har en spännande kombi-nation. Många som kommer till folkhögskolelärarut-bildningen har jobbat inom det kulturella området,har en mycket gedigen kvalificerad akademisk kun-skap - som man egentligen inte kan säga är de tradi-tionella skolämnena - och som gör ett mycket gottjobb på folkhögskolorna.Jag vill poängtera för , om han intekänner till det, att det finns tre olika intagningskvoter.Den första kvoten, som är den stora kvoten, gällerdem som har akademisk grundutbildning i sina s.k.ämnen. Den andra gäller dem som har en lång prak-tisk erfarenhet av folkbildningsarbete och som be-döms ha skaffat sig sådan kunskap genom detta kan säga att det är jämförbart med en akademiskämneskunskap. Det är en mindre kvot. Sedan finns enfri C-kvot där man ska kunna tillgodose de alltidförändrade behov som finns inom folkhögskolorna.Jag tror att det är en styrka om vi kan få behålla denflexibiliteten så att inte folkhögskolorna eller folk-bildningen blir en andra sortens komvux. De skaskiljas åt, de ska ha olika profil. Därför har de bådaberättigande.Anf. 49 ():Fru talman! har under en följd av år iopposition riktat kritik mot den lärarutbildning som vihar. Vi har inte varit ensamma om den kritiken. Detär mycket som har fallerat med den gamla lärarut-bildningen. När lärarutbildningen flyttades över tilluniversitet och högskolor från att tidigare ha varitfristående, var förhoppningen den att man skulle fåforskningsanknytning och därmed få en kvalitetshöj-ning. Den här forskningsanknytningen har haltat,delvis beroende på att forskningen inte knöts till lä-rarutbildningen. Man har alltså inte haft en bra forsk-ning vid själva lärarutbildningen, den har legat i and-ra ämnen på universitet och högskolor.På många lärosäten blev det en försämring när detgäller praktiken, eller den verksamhetsförlagda delenav lärarutbildningen. Övningsskolorna försvann påmånga ställen, och praktiken blev koncentrerad till enkort period och inte jämnt fördelad över utbildningen.Vi var som sagt inte ensamma om den kritiken,och det var ju trevligt att vi fick ett enigt initiativ iutskottet om begäran om en ny lärarutbildning.En sak som har kommit bort lite i debatten var attkommittén var parlamentariskt sammansatt, och detrådde stor enighet i kommittén kring förslaget om enny lärarutbildning. Kanske ska man se debatten litegrann mot den bakgrunden. Oppositionen är intesärskilt stark när det gäller den nya lärarutbildningen,och det beror på att samtliga partier faktiskt stodbakom förslaget från början.Det är lite förvånande att de borgerliga partiernahåller fast vid sin gamla begäran om lärarcertifikat.Det var tokigt tänkt redan från början, men med dennya lärarutbildningen, med den mångfald av kombi-nationer av olika ämnen som studenten kan välja ärlärarcertifikat nästan ogenomförbart, alldeles oavsettom man vill ha det eller inte.Det är också förvånande är att både moderater ochkristdemokrater försöker hindra förlängningen avförskollärarutbildningen. Den är efterlängtad, och jagtrodde att alla var överens om att kompetensen ärviktigare än någonsin just för dem som ska ha handom små barn. Vi brukar annars ofta tala om att manborde vända på kuttingen och kräva den största kom-petensen för dem som ska ha hand om de små barnen.Att utöka förskollärarutbildningen med 20 poäng ärvälmotiverat.Jag noterar också att i sitt anförandeanmärkte på att man inte hade tagit med folkhögsko-lelärarutbildningen med. Det är en frivillig form avverksamhet, och den ingick ju inte i kommitténs upp-drag.