prot · GN09105 · 2000-05-09 00:00:00 — Man får alltsåinte mindre ont än om man skulle äta andra tabletter.Och har man då problem med att man inte är lugnutan har känslomässiga psykiska problem, då bordeman ju få någon annan sorts hjälp än smärtstillandemediciner. Och kommer min oro. Är det för attdessa mediciner är så berusande och eftertraktade ochatt så oerhört många människor använder dem somgör att det inte är riktigt rumsrent och önskvärt att talaom det här?Jag är lite rädd för att om vi pratar mycket om dethär utan att göra någonting så kan det utvecklas till enmedicinsk skandal. Vi minns väl, även om jag självinte minns speciellt mycket, det här med neurosedynpå 60-talet. Jag var så ung då, men jag har ju läst. Jagkänner också människor som blev skadade av demedicinerna. Det jag kommer ihåg är ju den debattsom var om barbituraterna, som man förbjöd till slut.Det finns två forskare, och ,som har forskat på det här med dex-tropropoxifen. doktorsavhandling ska för-svaras vid iUppsala. ska presentera sin vid Nordis-ka hälsovårdshögskolan i . De harskrivit en bok, som ser ut så här. Jag tror att socialmi-nistern känner till den.Det här är en populärvetenskaplig presentation,vilket jag tycker är väldigt bra. När jag har försöktläsa olika doktorsavhandlingar är det bara att erkännaatt det är väldigt svårt. Det mesta är ju också på eng-elska. Så även om man är läskunnig, herr minister, ärdet inte alltid så lätt att förstå innebörden, framför alltinte om det är skrivet på ett annat språk.Att diskutera är i alla fall bra, och det står att dettapågår. Att hålla ögonen öppna är också bra. Vi skahålla ögonen öppna för den här problematiken. Menatt människor blir förgiftade och dör somvi pratar och tittar är inte så bra, tycker jag.Jag och skrev en motion om att vi tyckte att manskulle titta på det här om dextropropoxifen inte skullekunna klassas som narkotika. Då kommer min nästafråga. Bensodiazepiner, t.ex. valium, sobril och så-dant, är narkotikaklassade med mycket mindre giftig-het. Det är svårt att dö av att man tar för många. Var-för kan man då inte tänka sig att narkotikaklassa dehär medicinerna, som har så mycket högre dödlighetän bensodiazepiner?Anf. 56 Socialminister ():Fru talman! Vår uppgift i kammaren är rimligtvisinte att diskutera i stället för att låta myndigheternagöra vad de ska göra. Vad vi kan förvänta oss är attde myndigheter som är ansvariga för de här frågornaagerar i enlighet med de förordningar som gäller. Jagär ganska tillfreds med att arbete nu pågår i samver-kan mellan och omett åtgärdsprogram som leder till att man ska minskaanvändningen av DXP. Jag är övertygad om att dethär innebär att man från både ochSocialstyrelsen tar den problematik som ligger bakompå allvar, och de känner säkerligen inte någon sortsrädsla för att diskutera problemställningen. Jag ärövertygad om att det här arbetet kommer att leda tillatt vi får en minskning och att vi får en tydlighet närdet gäller förskrivning av läkemedel.En annan fråga är vilka läkemedel som ska nar-kotikaklassas. Det är möjligt att vi har skäl att ytterli-gare vidga när det gäller vilka läkemedel som skaklassas som narkotika. I vad mån DXP är ett sådantläkemedel kan jag inte svara på.Anf. 57 ():Fru talman! Jag vill inte att ministern ska tro attjag på något vis är otacksam för den här debatten. Jagvet precis, tror jag i alla fall, att vår uppgift i riksda-gen inte är att gå in i detalj. Men det är ändå ett till-fälle att få fram vad man tycker och tänker, och vi harmöjlighet att säga vad vi tycker och tänker. Det tyck-er jag att vi ska använda oss av, vi som är förtroende-valda. Men jag är väldigt glad åt den här debatten, detmåste jag säga.I och har man ju narkotikaklassatde här medicinerna för rätt länge sedan. I gjor-de man det 1982 och i . Då blir det såatt man föreskriver på ett helt annat sätt. Man använ-der särskilda blanketter, och man har andra möjlig-heter att följa upp.Jag ska försöka att klämma in en sista fråga. Dethandlar om något som jag tycker att man kan jämföralite med, nämligen det narkotiska preparatet GHB,som ministern säkert har diskuterat många gångerbåde i den här kammaren och på andra ställen. Jagtycker att det är bra att man kom fram till att detskulle narkotikaklassas. Vad jag känner till är detmellan åtta och nio dödsfall i av GHB. Närdet gäller dextropropoxifen är det kanske 5 000 män-niskor som har dött . Med det vill jag baranågot belysa giftigheten och allvaret i det här.Det här är mediciner som har sådan där röd tri-angel när man går till doktorn. Då blir man ofta in-formerad av sin läkare om att med den här ska du inteköra bil. Men man får nästan aldrig, vill jag påstå,information om att de är mycket starkt giftiga, om inte ska överdosera, om att man inte ska blandamed andra mediciner och om att de är beroendefram-kallande. Det är som jag sade förut så att vi har enväldigt hög tilltro till läkare, och det ska vi ha. Menibland kanske det blir lite fel.Jag vill tacka socialministern en gång till. Jag skapassa på att lämna över doktorsavhandlingen. Den ärpå engelska, och den är svår. Men jag utgår från attministern är läskunnig. Det här blir bra kvällsläsning!Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 1999/2000:359 omdelegering av nationella uppgifter till regionenVästra GötalandAnf. 58 Socialminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att från nationellnivå stimulera inrättandet av en äldreombudsmanmed främjande uppgifter samt myndighetsutövningför de äldres rättssäkerhet i interpellationen framgår att Ulla-BrittHagström anser att bör se övervilka nationella uppgifter som under en försöksperiodskulle kunna delegeras för att på bästa sätt ge äldrenärhet till främjande åtgärder och myndighetsutöv-ning för den äldres rättssäkerhet.Ulla-Britt och jag är helt överens om attfrågor som rör myndighetsutövning och äldres rätts-säkerhet är mycket viktiga. Med undantag av detstatliga ansvaret för lagstiftning och rättsväsendeligger dock ansvaret för myndighetsutövning riktadgentemot äldre i första hand på lokal nivå, t.ex. kom-munernas äldreomsorg och försäkringskassorna.Under senare år har regering och riksdag genomolika åtgärder arbetat för att stärka äldres ställninginom äldreomsorg och äldrevård. I propositionernaNationell handlingsplan för äldrepolitiken, Patien-tens ställning och Stärkt patientinflytande finns fleraförslag vilkas syfte är att förbättra rättssäkerheten.Som exempel kan nämnas att inom ramen för ar-betet med att genomföra den nationella handlingspla-nen för äldrepolitiken utgår ett stimulansbidrag omsammanlagt till landets samtliga kommuner för fortbildningav arbetsledare och biståndshandläggare inom äldreom-sorgen.Andra exempel är den nya lagen om patientnämn-der som trädde i kraft , förstärkttillsyn inom vård och omsorg av äldre samt de nyabestämmelserna i socialtjänstlagen om att anmälamissförhållanden inom äldreomsorgen.Rapporter från länsstyrelserna och Socialstyrelsenvisar att många kommuner påbörjat utvecklingen avett systematiskt kvalitetssäkringsarbete inom äldre-omsorgen. Att utveckla rutiner för att stärka den en-skildes rättssäkerhet samt förbättrad informations-överföring mellan olika personalgrupper är två områ-den som varit föremål för ett mer systematiskt kvali-tetsarbete.När det gäller de mer allmänna uppgifter för som beskrivs i interpellationen,t.ex. kvalitetsutveckling och kontaktlänk till vård-och omsorgsutbildningar, är det frågor som ingår i kommunernas och landstingens ansvar-sområden.Mitt svar är mot bakgrund av det redovisade attjag inte avser att vidta några åtgärderfrån nationell nivå för att stimulera inrättandet av enäldreombudsman med främjande uppgifter samtmyndighetsutövning för de äldres rättssäkerhet iVästra Götaland.Däremot kommer jag noga att följa situationen närdet gäller äldres rättssäkerhet och myndighetsutöv-ning gentemot äldre samt utvecklingen av äldreom-sorgen och om så behövs återkomma till riksdagen.Anf. 59 ():Fru talman! Jag vill tacka socialministern för sva-ret. Min interpellation är ställd utifrån möjligheten atttillgodose kvalitet och närhet för äldre personer.Kommunernas ambition att tillsätta äldreombudsmänär i sig god. Men det finns ingen möjlighet för kom-munerna att bygga upp en talesman för äldre med etthelhetsperspektiv på det sätt som vi skulle kunna göramed en äldreombudsman i . Kristde-mokraterna har egentligen länge verkat för en äldre-ombudsman som en myndighet på nationell nivå.Regionen med dess 1,5 miljonerinvånare skulle vara ett lämpligt område att pröva enäldreombudsman i. En sådan skulle kunna bevakautvecklingen vad gäller kvalitet och forskning ochsärskilt ta sig an den geriatriska delen, men ocksåvara de äldres talesman t.ex. vad gäller service ochkommunikationer samt vissa juridiska frågor. skulle alltså ha en bredare uppgiftän den som patientnämnderna har i dag.För oss Kristdemokrater är subsidiaritetsprincipenvägledande vad gäller det regionala arbetet. De äldresrättssäkerhet är en viktig uppgift i detta sammanhang.Egentligen är nog socialministern och jag själv över-ens så långt.Fru talman! Regionen avser attordna samverkanskonferenser mellan landsting ochkommuner för att diskutera igenom utvecklingen. Denya patientnämnderna har kommit i gång på ett brasätt men deras uppgift är mer att ta hand om brister ikvaliteten gentemot den enskilde än att arbeta före-byggande i ett större sammanhang och stå upp som deäldres talesman. Jag föreställer mig också att det inte iförsta hand är de äldre som står i kö till patientnämn-derna för att anmäla något eller klaga på något. Deäldre finner sig ofta i saker och ting på ett annat sätt.Kanske hade jag inte väntat mig ett direkt ja frånsocialministern som svar på min interpellation menjag är glad över att socialministern noga kommer attfölja situationen vad gäller de äldres rättssäkerhet,myndighetsutövningen gentemot äldre och utveck-lingen av äldreomsorgen.Min fråga till socialministern nu är om det i fram-tiden kan tänkas ytterligare delegering utöver vadkommuner och landsting har ansvaret för i dag.Ett stort problem som vi i harkänt av är att vi inte själva haft möjlighet att utvecklaFINSAM-projekten. Där har staten satt käppar i hjul-et. Rykten har t.o.m. uppstått om att socialministernoch andra statsråd motverkar pågrund av dess borgerliga styrning. Med tanke på dengaranti som socialministern vill ge våra äldre - nästansom en kristdemokratisk värdighetsgaranti, skulle jagvilja säga - kan inte detta med vem som har ledning-en vara avgörande, utan varje medborgare i sig måstefokuseras. Därför vill jag konkret veta hur socialmi-nistern kommer att följa de äldres möjligheter i Väst-ra Götaland.Anf. 60 Socialminister ():Fru talman! Om jag kunde göra något för att hjäl-pa befolkningen i att få en fungeran-de region och att få en fungerande politisk församlingskulle jag göra det. Vi har inga som helst skäl attmotverka . Problemet tycks vara attden majoritet som styr motverkar sig själv och intekommer till några beslut.En helt annan diskussion har gällt ekonomin iVästra och i regionen där vi har fått propåerom att använda försäkringspengar i enlighet medFINSAM-idén - helt enkelt för att klara regionensbudgetunderskott men det kan vi inte använda försäk-ringspengar till. De FINSAM- eller SOCSAM-projektsom nu pågår är faktiskt till för något annat än för attklara budgetproblemen i en region.Därifrån går jag så över till frågan om en äldre-ombudsman. I ett antal motioner i - motio-nerna är väl redan behandlade av socialutskottet menom de ännu behandlats av kammaren vet jag inte -har frågan om äldreombudsman, äldreminister, kom-munal äldreombudsman o.d. tagits upp. Socialut-skottet avvisar förslagen. Majoriteten utgår från kan hantera de äldres rättssäkerhet genom desystem vi har. Framför allt betonas det att kommu-nerna har möjligheter att skapa äldreombudsmän.Frågan om man ska ha en äldreombudsman på re-gional eller på nationell nivå med en sorts myndig-hetsutövning är en mycket större fråga som bör dis-kuteras tillsammans med exempelvis pensionärsorga-nisationerna. Problemställningen är ju att vi i dagräknar med att de äldre företräds av mycket aktivapensionärsorganisationer. Dessa företräder de äldreoch driver de äldres intressen lokalt, regionalt ochnationellt. Det är rätt viktigt att vi inte ersätter dentypen av opinionsbildning och intresseföreträde meden ny ombudsmannainstitution.Jag tycker att man bör pröva sig fram med äldre-ombudsmän i kommunerna. Såvitt jag förstår harexempelvis försöket i varit mycket lyckat.Äldreombudsmannen möter stor respekt hos invånar-na där.Jag menar alltså att det är kommunerna och regio-nerna som har ansvaret för de äldres trygghet. Det ärockså kommunerna som har möjlighet att tillsätta enäldreombudsman.Anf. 61 ():Fru talman! Jag vill tacka för svaret. Jag var liteberedd på att bollen skulle kastas tillbaka till mig ochär mycket glad över att ministern säger att han ingethellre vill än hjälpa . Det tar jag tillmig. Men det budgetunderskott som diskuteras harsäkert i en mycket snar framtid fått sin lösning, så härgäller inte just den frågan.Givetvis är det otroligt viktigt med pensionärsor-ganisationerna men det måste ju också finnas någonsom lyssnar in de organisationerna. Jag är glad överatt ska ha samverkanskonferenser föratt specifikt diskutera de äldres situation. Jag förståratt , med sin storlek, kan lyckas bra med enäldreombudsman. Då är det värre med t.ex. Skövdeeller kanske med , som ju är ännu mindre, närdet gäller att ta ett sådant här helhetsgrepp.Jag har försökt att följa i äldrefrå-gor. Sedan har jag funderat över viktiga uppgiftersom skulle kunna följa upp regionalt.Självfallet är detta så principiellt och så stort att enutredning måste se över det. arbetar,såvitt jag förstår, med äldrefrågor på fyra olika sätt.För det första handlar det om att Socialstyrelsenutövar den dagliga tillsynen av medicinsk verksamheti fråga om kvalitet och säkerhet för patienterna ochom att utövar tillsyn av de sociala delar-na av äldreomsorgen. I den delen finns ju redan ensådan här möjlighet för genom läns-styrelsen.För det andra handlar det om att Socialstyrelsenföljer upp och utvärderar äldreomsorgen i ett natio-nellt perspektiv. De kunskaper vi får genom dettaåterförs till regeringen och går sedan från regeringentill kommuner och landsting. Den delen måste Social-styrelsen nationellt fortsätta med för att på något sättgarantera likvärdighet i landet.För det tredje handlar det om att Socialstyrelsenhar ansvaret för den nationella statistiken, vilket in-nebär att styrelsen ger kommunerna underlag förbeslut och bedömningar.För det fjärde handlar det om att Socialstyrelsenockså arbetar med utveckling och utbildning. Inomäldreomsorgen stöds kvalitetsutvecklingen bl.a. ge-nom att utvecklingsmedel fördelas till olika projekt.Den uppgiften skulle lika väl kunna skötas av regio-nen.Sedan kan det, fru talman, konstateras att Social-styrelsen har sex regionala enheter. Derekryterar nu fler medarbetare med äldrevårdskom-petens. har också under de senasteåren fördjupat samarbetet med länsstyrelserna, vilketinnebär att de båda tillsynsmyndigheterna på försökhar genomfört gemensamma granskningar. Socialsty-relsen arbetar ju med att ta fram granskningsmaterialför tillsynen av de särskilda boendeformerna i stort.Kristdemokraternas mål är att införa en värdighetsga-ranti för våra äldre.Min fråga till socialministern är hur han ser påSocialstyrelsens regionala arbete . Tydligen är viöverens om att en äldreombudsman skulle vara bramen vi är inte överens om vilken nivå det då skullevara fråga om.Anf. 62 Socialminister ():Fru talman! Som jag påpekade i ett tidigare inter-pellationssvar är det lite spännande att diskutera medUlla-Britt eftersom det börjar närma sigallmänna samhällsfrågor. Diskussionen om regioner-nas roll handlar i stor utsträckning om en balansmellan det nationella och det regionala ansvaret. Vi ärju intresserade av att på väsentliga områden, inteminst när det gäller äldrepolitiken, garantera att deäldre ska ha samma rättigheter; detta oavsett var ilandet man bor. Å ena sidan ska vi alltså veta att visom svenska medborgare ska ha samma rättigheteröver hela landet.Å andra sidan vill vi betona att det finns både ettlokalt och ett regionalt politiskt ansvar. Det ska kunnase lite annorlunda ut ifall de borgerliga partierna harmajoritet i en kommun än om socialdemokraterna harmajoritet. Vi är alltså intresserade av ett slags mång-fald. Den här balansfrågan är viktig.Jag tycker att det är naturligt att man i kommu-nerna, som ju i allt väsentligt har ansvaret i äldrefrå-gorna, också prövar möjligheten att inrätta äldreom-budsmän. Det är fullt möjligt för kommunerna attsamverka kring en gemensam äldreombudsman. Mankan mycket väl bestämma sig för att flera kommunersamverkar för att etablera en äldreombudsman somkan följa utvecklingen i kommunerna. Den möjlig-heten finns, om kommunerna kan komma överens.En annan sak är att etablera en ombudsmanna-funktion på nationell nivå. Då får det en helt annanbetydelse. Då måste man bestämma sig för vad dennaombudsman ska göra. Är det att ta över Socialstyrel-sens tillsynsuppdrag eller är det andra nationellauppgifter som äldreombudsmannen ska svara för? Jagär tveksam ifall man ska göra det på nationell nivå,men jag är däremot mycket positiv till att man prövaräldreombudsmannafunktioner på lokal nivå.Jag tycker att vi ska behålla en statlig myndig-hetsutövning på det sociala området. Jag tycker attSocialstyrelsen ska fortsätta att arbeta med sin regio-nala tillsyn. Jag tycker att det fungerat ganskaväl med en arbetsfördelning mellan länsstyrelsernastillsyn på vissa områden och regio-nala verksamhet. Jag känner inget behov av att ändrastrukturen i det fallet.Anf. 63 ():Fru talman! Det är ändå så att vi upple-ver att äldre på något sätt saknar talesmän. Det serinte ut att vara möjligt att alla kommuner skaffar sigen egen äldreombudsman. Jag tror därför att vi inomett område som har en så stor andel av be-folkning - socialministern säger att han är tveksamtill en nationell nivå - ändå skulle pröva en försöks-verksamhet i , som vore ett lagomområde. säger socialministern att jag är mycketinne på socialministerns verksamhetsområde. Jag harväldigt mycket av mina intressen där, och interpella-tionsinstrumentet kan man mycket väl använda närman inte kan diskutera frågorna i sitt utskott. Det harkanske blivit många frågor.Jag vet inte om jag vågar ta upp den del som jaghade tänkt, för den har inte debatterats med socialmi-nistern innan. Det är en sak som jag tycker att enäldreombudsman också kunde se på, och det är tand-vården. Det har funnits otroligt mycket övrigt attönska vad gäller äldres tandvård. T.o.m. undernäringhos äldre har kopplats till dålig tandvård. börjarden uppsökande verksamheten bli bättre igen. Tyvärrmedförde ädelreformens införande sådana oklarhetervad gäller tandvården att de äldre kom i kläm. Vadsom skulle vara värdefullt med en äldreombudsmanmed definierade uppgifter vore tydligheten, att manvet till vem man vänder sig i vilka frågor och att mankan få rätt i rättsfrågorna och kunna föra sin talan. Dåmåste det nog fattas beslut på riksdagsnivå åtminsto-ne vad gäller juridiska delar osv. Det var därför jaggärna ville föra den här debatten med socialministernpå det här planet. Jag tackar för svaret.Anf. 64 Socialminister ():Fru talman! Jag påpekade att kommunerna harmöjlighet att inrätta en äldreombudsman. Man kangöra det också i samverkan mellan flera kommuner.Det är heller ingenting som hindrar en region attskapa en sådan institution.Ulla-Britt söker uppenbart efter en na-tionell äldreombudsman egentligen, även om det skavara på prov i en region. Det är ingenting som jagskulle vilja biträda eftersom jag tycker att det är attblanda samman det nationella uppdraget och detregionala uppdraget. Antingen bestämmer man sig iregioner för att pröva möjligheten av att ge stöd till deäldre i form av en regional äldreombudsman ellerockså bestämmer man sig för att ha en nationell äld-reombudsman som verkligen är till för hela nationen.Jag tycker inte att det finns skäl att förorda en natio-nell äldreombudsman , eftersom det i allt vä-sentligt är kommuner och landsting som ansvarar föräldreomsorgen vad gäller politiken.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1999/2000:282 omsvenska hamnars konkurrensförmågaAnf. 65 Näringsminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att underlättasvenska hamnars och konkurrensförmåga.Han menar att konkurrensvillkoren är sämre försvenska än för utländska hamnar. Orsaken till detta ärnationella pålagor som andra EU-länder saknar.Till att börja med vill jag lyfta fram att hela densvenska hamnbranschen har haft en positiv utvecklingsedan mitten av 90-talet med en starkt växande gods-omsättning. Lastbilar och trailer på färjor och roro-fartyg har ökat kraftigt liksom containertransporterna.De svenska hamnarnas kostnadsbild är av storbetydelse för näringslivets konkurrenskraft. Allakunder är intresserade av att betala så låga avgiftersom möjligt. Med den konkurrens som finns mellanhamnarna blir det ett viktigt motiv för varje hamn atterbjuda sina kunder rimliga avgifter. Jag har ingenannan uppfattning än i den delen.Men för att vi inte ska överdramatisera avgiftsfråganär det viktigt att vi jämför rätt saker.Sjöfartsverkets uttag av farledsavgifter uppgår tillca . Hamnarnas egna avgifter förinfrastrukturen och för stuveritjänsterna uppgår tilldrygt . Även om och Fin-land är relativt ensamma om att täcka kostnaderna försin service till handelssjöfarten med farledsavgifter ärgenomslaget på hanteringskostnaden inte av denomfattning som framhåller. Hamn-och stuveribolagets avgifter är alltså den största kost-nadsposten. Om man jämför hamnar är det ocksåviktigt att jämförelsen avser likvärdig service.Att ta bort farledsavgiften skulle innebära att yt-terligare skulle behöva trängas inunder utgiftstaket. Detta medför att omprioriteringarmåste göras som drabbar andra områden. Dessutomkommer de avgifter som belastar handelssjö-farten för farledsservice att belasta alla skattebetalare.När för sedan beslutade om en revi-dering av den statliga farledsavgiften framgick detklart att tidigare avgiftsbefrielser för bl.a. direktgåen-de linjetrafik skulle upphöra. För att mild-ra effekterna förutsattes att skulle kun-na medge kommersiella rabatter. Så har också skett.Jag delar uppfattningen att det är viktigt för Sve-rige att hamn får behålla sin roll somtransocean nordisk centralhamn. På uppdrag av rege-ringen har därför och hamnen träffat enprincipöverenskommelse om att förbättra tillgänglig-heten och säkerheten i farlederna in till Göteborg.Fru talman! Avslutningsvis vill jag erinra om denöversyn av sjöfartsavgifterna som Sjöfartsverketnyligen gjort. Rapporten är nu ute på remiss. Gods-transportdelegationen diskuterar också i sitt arbetefrågor om hamnar och farleder, bl.a. avgiftsfrågorna.Anf. 66 ():Fru talman! Precis som säger ärdet bara och inom EU som har ettsådant sjöfartssystem att man betalar farledsavgift. Iandra länder betalas den via skattsedeln - okej, avalla, precis som säger. Han vill inteta bort detta eller ändra det här systemet.Problemet är det att vi framöver kan räkna med enännu hårdare konkurrens än vad vi har . Dethandlar inte om servicen. Jag tror att svenska hamnarär kända för att ge en mycket god service. Men dethandlar om priset. Även en redare eller befraktare haren punkt där han inte orkar eller vill längre.Det exempel jag tar upp är att en hamn blirfärdig i där man kommer att ta betalt fören 40 fots container. Motsvarande avgift i Göteborgär , alltså mer än dubbelt så mycket. I Hel-singborg är den .