prot · GO099 · 2000-10-11 00:00:00 — Hon regerar ihop med den regering som harhaft ansvaret och som har skapat de förutsätt-ningar som vi har . Ta det ansvaret!I artikelserien i frågades det vadman skulle göra. Rubriken var: Har du tid? Varför harman ingen skattelindring för föräldrar? En rejäl skattesänkning på arbetsinkomster såatt det skulle bli mer kvar att leva för, det skulle ge enmöjlighet för var och en att själv bestämma hurmycket eller lite man vill arbeta. Det var några läsar-kommentarer.När det gäller frågan om människor lovade Gud-run före valet att änkornas halvering avpensionen i många fall skulle upphävas. Vill GudrunSchyman tala om för änkorna och för hela det svens-ka folket hur ni har lyckats med det och för delen förde handikappade vilkas assistansersättningar minska-de under förra perioden? Varför räknar ni inte uppden med motsvarande belopp?Anf. 27 () replik:Fru talman! Jag är bekymrad över att Bo Lund-gren har så liten förståelse för de protester som kom-mer mot den ekonomiska utveckling som så totaltdominerar både i västvärlden och i världen i stort ochsom leder till stora problem och till att klyftorna ökardramatiskt. Det gäller inte bara mellan den rika värl-den och den fattiga världen utan också mellan männi-skor i den rika världen. Vi får en tudelningav samhället och ekonomierna. Det finns de somtjänar och de som förlorar. Gapet mellan dessa ökar.Det är ju inte någon extremistisk ståndpunkt somjag har. Jag kan citera vad FN:s människorättskom-missarie, , har sagt om denna: "Denglobalisering vi har är orättvis. Den skapar klyftoroch marginaliserar och förvärrar för sårbara befolk-ningsgrupper och för de minst utvecklade länderna. "Det är hennes bedömning av vad som pågår. Det ärockså den bedömning som så många människor gör,som gör så många människor upprörda och som lederså många människor ut i ett aktivt engagemang, pro-tester och avståndstagande.Det här måste väl på något sätt beröra också BoLundgren och . Det kan inte bara vara såatt lösningen på detta problem är sänkta skatter. Nej.Då skulle jag vilja höra från : Vad harhan för kommentar till detta eller till det som manskriver i Aftonblandet? Man skriver så här: Illusionenom den självreglerande kapitalismen har för längesedan spruckit. Det vi ser är en värld som slits sönderav klassklyftor och sociala spänningar. Nästan 1 mil-jard människor är analfabeter. De rikaste 20 procen-ten i världen svarar för av all konsumtion.Antalet fattiga ökar liksom antalet miljardärer.Det är alltså någonting som pågår. Det är en rea-litet och en vardag som många människor lever i.Berör det ?Anf. 28 BO () replik:Fru talman! Jämför , Kommunistki-na, med ! Jämför Nord- och ! Mankan ha synpunkter på regimer och utveckling, menmarknadsekonomin är det som har gett välstånd.Frihandel och marknadsekonomi ger välstånd. Därkommunismen har dragit fram, där planstyren harfunnits har människorna fått lida både av svält och avofrihet.Och är det för mycket begärt att de människor iSverige som har drabbats av i sämrestandard därför att inte står vid sinavallöften, därför änkorna låter än-korna fortsätta att få för lite får ett svar av GudrunSchyman? Vad har för kommentar?Anf. 29 () replik:Fru talman! vet mycket väl att vi haren uppfattning när det gäller änkorna som vi inte harfått gehör för hos de samarbetspartier som vi har. Detgör inte att vi slutar att arbeta med frågan. Vi harkommit en liten bit på väg genom att det har skett enförändring av inkomstgrundsberäkningen för vad somska beskattas och inte beskattas för änkorna. Detinnebär att de inte behöver sälja sommarhus och bilar.Det är inte mycket att yvas över, men det är ett stegpå vägen. Framför allt går vi inte med på några för-ändringar som innebär att det är sjuka och pensionä-rer som ska stå för fiolerna när man ska återställadetta.Men, , jag tycker att det vore kläd-samt om kunde höja blickenutanför landets gränser och se på vad som händerinternationellt och kanske ägna dennaoerhörda ekonomiska tillväxtkarusell som pågår entanke i termer av just rättvisa och solidaritet. Detpågår en utveckling som sliter sönder folk, länder ochvärlden där väldigt många människor drabbas avdetta på ett mycket brutalt sätt. Det ifrågasätts avekonomer och av internationella politiker, men aldrigav och moderaterna.Det är marknadskrafternas fria lov. Måste det intein, , någonting som reglerar och somhävdar andra intressen än de snävt och kortsiktigtekonomiska intressena? Måste det inte in någontingsom tar vara på människors liv och hälsa, som tarvara på den miljö och de resurser som är ändliga?Måste det inte in politik? Är det inte det som ärverktyget och redskapet för att på något sätt få inrättvisa och solidaritet i det samhälle som vi har?Det är detta som kallar för översitte-ri, det som jag kallar för människors möjlighet attpåverka.(Applåder)Anf. 30 ():Fru talman! Jag tror att vi alla höll andan, bildligttalat, när vi via nyhetsförmedlingar följde utveckling-en i . Äntligen kunde den krigsgalne ochmaktgalne kommunisten och nationalisten , som terroriserat folket, föraktat demokra-tiska värden och lagt landet i ruiner, tvingas åt sidan.Och detta skedde genom ett folks imponerande modoch demokratiska civilkurage. Att fred och frihet ärbegrepp som gör sig gällande på är jagövertygad om att vi alla känner en stor tillfredsställel-se över.Samtidigt känner vi den djupaste ängslan överhändelseutvecklingen i . Måtte alla inseatt våld är synonymt med vanvett och att hatet enbartfår djupare rötter när våldet breder ut sig.Man kan naturligtvis tycka att de här inlednings-orden bara är vad konvenansen kräver. Och jag ärfullständigt klar över att jag personligen inte kan göranågot åt händelseutvecklingen vare sig här eller där.Men jag tror att det är viktigt - och det har ju snud-dats vid det, låt vara utifrån andra resonemang - att vigör klart för oss hur internationellt beroende vi är ochatt var än människovärdet kränks och var än de de-mokratiska värdena förtrampas, så ska vi finnas däroch säga vad vi tycker. Vi kan aldrig, hoppas jag, merhamna i den situationen, även om det av och till ver-kar så, att det som händer långt borta inte berör oss.Vi är gränslöst beroende.Fru talman! Av och till brukar vi som sysslar medpolitik citera föregångare. Personer som satt spår eftersig eller levererat ståndpunkter som visat sig varabetydelsefulla är värda att komma ihåg. Här i kamma-ren har Per , , och nämnts, föratt nu erinra om några namn.Jag har gång på gång kommit påmig med att läsa de där raderna i memoareroch där ta till mig det som kallas Ramviksmodellen.När experter föredrog ärenden på Statsrådsberedning-en brukade fråga hur den föreslagna åtgärdenskulle komma att påverka enskilda individer, enskildafamiljer, småföretagare hemma i hembyRamvik. Den här metoden att bryta ned makropers-pektivet till ett mikroperspektiv har ju sedan blivitkallad Ramviksmodellen.Självfallet ska vi vara glada över att det går braför . En gnutta ödmjukhet krävs förstås - attdet går bra för har också sin förklaring i att viännu lever i en internationell högkonjunktur. Det kanvi ju inte bortse från. Men när vi lämnar makropers-pektivet, när vi lämnar vad som kanske kunde kallastotalbilden och vill ta reda på hur individen, hur detenskilda hushållet har det, då kan vi långt ifrån alltidropa att det går bra.Det är förstås också viktigt, för att inte säga ab-solut nödvändigt, att vi inte helt och hållet koncentre-rar oss på siffror som bara redovisar ekonomisk till-växt, när vi nu ska göra en analys och lägga fast attdet går bra. Den ekonomiska tillväxten kan gå förbivissa grupper, och jag vill påstå att den går alldelesuppenbart förbi vissa grupper. Och såväl nationersom individer och hushåll kan ha det förhållandevisbra materiellt - det får vi heller inte glömma - menlikväl må ganska dåligt.Jag har också följt artikelserien i ,som redan är citerad här. Vårt lands största morgon-tidning har haft en serie som handlar om den enskil-des och det enskilda hushållets vardag. Det är någrarubriker till de här artiklarna som också fastnat hosmig. som bristvara, löd en rubrik. Jobba,sova. Aldrig riktigt hinna. Vad får vi för slags sam-hälle? stod det i ingressen. Artikeln började medorden: De hinner knappast träffa sina barn. Hur de fårvardagen att gå ihop förstår de knappast. Men de veten sak. Det var inte så här de hade tänkt sig sina liv.Det ligger då förstås nära till hands att plädera fören generell sextimmars arbetsdag. Men det är, enligtvår uppfattning, att syssla med falska förespeglingar.Sverige har inte råd. Vi måste vara ärliga och tillstådet. Och har inte arbetskraft i så stor omfatt-ning att sextimmarsdagen skulle vara möjlig. Funderabara hur det skulle te sig inom vården om allas ar-betstid där skulle kortas, eller om den redan ytterligthårt pressade personalen inom vården skulle klara avdet man nu stressar med på än kortare tid.I förrgår hade jag förmånen att få besöka SöS,som man säger - här i Stockholm.Där jobbar ca 2 000 sköterskor. Det är klart att det ären ganska enkel matematik att om man sänker derasarbetstid med så får någon annan, för det ärväl meningen, utföra arbete per vecka.Tar man då blir det ca 100 000 timmar.Samtidigt kunde man på text-TV i går läsa att manställer in operationer i därför att mansaknar sköterskor. Börjar vi sedan tala om fem tim-mar per person och vecka, då inser vi att det inte äralldeles enkelt. Jag tycker att det här kommer framalldeles för sällan. Det saknas arbetskraft, för ingenkan ju mena att de som ska gå ned i arbetstid skajobba lika mycket på kortare arbetstid som man gör . De flesta inom vården som jag talar med säger:Vi behöver vara fler sköterskor här och . Ochdet blir man ju inte genom att korta arbetstiden. Vadväldigt många säger är naturligtvis - och det kan intevi åtgärda här och kanske inte över huvud taget -att lönen är alldeles för låg. Det tror jag att vi hållermed om, vilket parti vi än tillhör. Detta måste ju ock-så vägas in. Lönen behöver öka och det behövs fleranställda. talar vi om arbetstidsförkortningsom om det vore en ganska enkel åtgärd. Jag ärövertygad om att det inte är det. Jag nämnde ett sjuk-hus. Det finns ju som bekant många fler. Sedan finnsdet skolor som saknar lärare etc.Fru talman! Nog borde det vara en absolut själv-klarhet att se till att just småbarnsföräldrar i förstahand kan få mer tid för barnen. Jag är övertygad omatt detta är nödvändigt om vi verkligen menar att detska gå bra för . Men i stället ska socialdemo-krater, vänsterpartister och miljöpartister genomdrivaden s.k. maxtaxan. Kom inte och inbilla oss att denkommer att leda till något annat i detta avseende änatt det blir mindre tid för barnen!Hur kan ni, ni i regeringskonstellationen? Ni harfastnat i ett makroperspektiv. Och det är beklämman-de. Det är ju i och för sig ärligt att ni i finansplanenrakt upp och ned skriver, och jag citerar ur finanspla-nen: "Det införs en maxtaxa inom barnomsorgen somminskar marginaleffekterna och därmed främjar ar-bete och utbildning." Så var det med det.Barnen ska sättas i centrum för politiken, sadestatsministern i sin regeringsdeklaration. Ja, det låter.Men centrum i politiken är alldeles tydligt för stats-ministern, och att politi-kerna vet bättre än föräldrarna. Och åtgärder somkallas barnomsorg borde nog ganska ofta i självaverket kallas sysselsättningsåtgärder för vuxna.Maxtaxan "främjar arbete", står det i finansplanen.Den främjar inte mer tid för barnen.Fru talman! Jag är övertygad om att respekten förvårt politiska arbete skulle öka om vi inte så ensidigtfixerade oss vid makroperspektivet utan också villegöra konkreta ansträngningar för att skapa värdighetför den enskilde, värdighet för det enskilda hushållet.Ganska ofta nyttjas uttrycket skatt efter bärkraft.Och handlar det i regel om fördelningspolitikmellan personer med höga inkomster och personermed låga. Men hur kan vi acceptera att låginkomstta-gare ska betala skatt med ena handen för att så kunnaregla in låginkomsttagaren i ett bidragsberoende?Det är alldeles uppenbart, anser jag, att vi behöveren skattereform, i synnerhet för att just låg- och me-delinkomsttagare har rätt till värdighet.Håller statsministern med mig om detta? Statsmi-nistern kan väl ändå inte mena att det, rent principi-ellt, är moraliskt rimligt att medborgare låses tillpolitiker i ett bidragsberoende?Jag är personligen övertygad om, trots att jag inteär något vidare IT-kunnig, att datatekniken, somredan i dag erbjuder tusen och en valmöjligheter i allade sammanhang, kommer att tvinga fram ett vidastörre mått av valfrihet för individer och familjerframöver.Fru talman! Begreppet värdighet måste per omgå-ende kunna skrivas över svenskt skolväsende. Lärare,all övrig personal, elever och föräldrar måste få kännaoch uppleva att skolan fungerar som trivselns oaseroch inte som orons och meningslöshetens tillhåll.Jag vet mycket väl att varje regering alltid argu-menterar utifrån parollen: Mycket är bra. Och visst ärdet så. Men statistiska uppgifter om att lärare saknas,lärare flyr från sina jobb, elever känner sig misslyck-ade och saknar nödvändiga betyg etc. - allt detta kanju inte fösas undan med tal om att mycket är bra.Barnen ska sättas i centrum uttalade som sagtstatsministern i regeringsdeklarationen. Det måsteskorra falskt i många lärares och skolbarns öron.Resurserna till skolan kan inte vänta. De måste framnu. Det är också vad vi kristdemokrater förespråkar ivår budgetmotion. Men i sammanhanget vill jag ock-så ha sagt att skolans kris inte enbart är en fråga ombrist på resurser. Det handlar också om ryckighet,felaktigt betygssystem, tro på att alla elever kan stö-pas i samma form, brist på civilkurage etc. Om bar-nen ska sättas i centrum, statsministern, då måsteverkligen också skolan få hamna där.Fru talman! Är det några grupper som oftaoch i stor utsträckning hamnar vid sidan av den golf-ström som sjunger att det går bra för så är detgrupper av äldre medborgare. Det kan omöjligt be-traktas som värdigt att många äldre förpassats tillensamhet, sysslolöshet och anonymitet. Vi behöverinte peka finger åt något partis håll, men visst är detförskräckligt att äldre människor får sitta vecka ut ochvecka in och tråna och trakta efter att någon stundunder månaden få komma ut i friska luften? Nog ärdet orimligt att de pensionärer som enbart har folk-pension och pensionstillskott ska ha en så låg materi-ell standard när det nu allmänt ordas om att det gårbra för ?Vi kristdemokrater har sett det som en självklarhetatt förbättra för pensionärerna med de lägsta inkoms-terna. Vi anser att pensionstillskottet bör höjas med200 kr . anser vi det som själv-klart att via grundavdrag se till att pensionärer gene-rellt får del av skattesänkningar. Vi kan inte orda omatt det går bra för och sedan inte låta demsom har de minsta resurserna, pensionärerna, få varamed.I detta sammanhang skulle jag ofantliga gärnavilja veta varför regeringskonstellationen är såhalsstarrig och förvägrar änkorna deras rätt. Denfrågan har på ett utomordentligt ställts här tidigare,och svaren, tystnaden, är verkligen talande. Känns detinte alls besvärande att med breda leenden uttala attdet går bra för och snuva änkornapå deras rätt?Fru talman! Jag kan omöjligt tro att något partisföreträdare lever i okunnighet om att regeringsparti-ernas fastighetsskatt driver en del pensionärer ochhushåll med rimliga inkomster från gård och grund.Vi har hört finansministern deklarera att staten intetar ut mer fastighetsskatt än man gjort tidigare menatt fördelningen blir lite annorlunda. Det är ju ett sättatt argumentera som gränsar till dumhet. Skulle folk-skolläraren som fick jobb i och slog sig ned här och som sittermed sin fasta pension kunna känna sig tröstad med attnär man nu tvingas sälja och flytta är det andra ute ilandet som kommer lindrigare undan?Känns det inte egendomligt, , attmota ut medborgare med förhållandevis små in-komster från deras boende och se nyrika IT-magnaterflytta in? Och : Tycker ni inte allsatt det är egendomligt? talade GudrunSchyman här ivrigt om ett samhälle som klövs. Honär ju med om att klyva det.Fru talman! Det skulle också kännas bra omstatsministern här ville berätta om hur storasatsningar som kommer, och när de kommer, på väg-nätet. I Björkviksparken lovade statsminis-tern, om jag har fattat det rätt, rejäla satsningar påvägnätet. I budgetpropositionen kan inget utläsas.När kommer infrastrukturpropositionen?Fru talman! Låt mig avslutningsvis önska GöranPersson och regeringen all framgång med förberedel-serna inför EU-ordförandeskapet. Efter EMU-omröstningen i har diverse verbala skär-mytslingar också dykt upp hos oss i . Och detär knappast svårt att förstå att den danska folkomröst-ningen sätter spår, i varje fall , hos oss.Jag tror att det är ytterligt angeläget att hela EUoch hela EMU-debatten mer analyseras utifrån fråge-ställningen: Vad gagnar freden i mest? Vadbefäster fredlig samexistens mest, medlemskap ellerutanförskap? En EMU-debatt får inte enbart handlaom vilket som ger mest klirr i den nationella kassan,att vara med eller att vara utanför.Fru talman! Det påstås ofta att det saknas visioneri politiken. Det må vara sant. Men nog är det i syn-nerhet visionslöst att bedöma EU och EMU utifrån ettdagsaktuellt ränteperspektiv? Låt oss för allt i världeninte fastna i den falska föreställningen att förall framtid baxats upp på fredens fasta klippa.Måtte det kommande halvåret visa vad som odis-kutabelt är ett faktum; att vi är gränslöst beroende avvår omvärld och att vi därför måste hålla oss med ettgränslöst ansvarstagande.(Applåder)Anf. 31 () re-plik:Fru talman! inledde nästan lika lo-vande som och talade om tiden sombristvara, om föräldrar som inte hinner träffa sinabarn. Han sade att då ligger det nära till hands attföreslå en sänkning av arbetstiden. Men, sade AlfSvensson, har inte råd. har inte ar-betskraft nog.Frågan är, , om vi har råd att intesänka arbetstiden. Folk sliter ut sig, det mänskliga lidandet är det en hög sam-hällskostnad. Miljöbelastningen blir också högre,hotande hög, om vi inte väljer sänkt arbetstid utan istället ökad konsumtion. När det gäller arbetskraftenska man komma ihåg en sak. Det är många som i dagstår utanför arbetskraften just på grund av att de ärsjukskrivna beroende på för hög arbetsbelastning. Såmed sänkt arbetstid får vi människor att orka arbetamer, att klara av ett helt arbetsliv.Arbetskraftsbristen är heller inte så stor som harpåståtts. , när riksbankschefen var med påen hearing här i , framhölls just att de tidi-gare prognoserna om arbetskraftsbrist har varit be-tydligt överdrivna. Det har funnits många i utbild-ningssystemet som har kommit in på arbetsmark-naden. Det finns också en stor reserv bland kvinnorsom vill gå upp från ofrivillig deltid till heltid. Detfinns alltså folk som kan fylla de platser på arbets-marknaden som det skulle bli om vi sänkte arbetsti-den.Sedan är det också viktigt att titta på arbetslös-hetssiffrorna. Vi är rätt så nöjda ar-betslöshet. hade vi tyckt att det varhögt arbetslöshet. Men har vi anpassatoss till något slags EU-nivå och tycker att har vi 4 %så har vi ingen arbetslöshet. Det finns alltså fortfa-rande åtskilliga tiotusentals svenskar som skulle kun-na få jobb om vi delade på jobben genom att sänkaarbetstiden.Anf. 32 () replik:Fru talman! Jag tror inte att det är så i verklighe-ten, att om man minskar en arbetstagares tid så finnsdet genast någon som kan ta över. Så enkelt är detinte. Jag tror inte att de som har forskat och arbetatmed dessa frågor vill påstå att det är så enkelt. Män-niskor sliter ut sig - ja. Fråga sjuksköterskor ochandra människor inom den offentliga sektorn varförde sliter ut sig. En del säger säkert att de vill ha korta-re arbetstid. Men många säger att de är för få, att defår jobba för mycket och att de inte hinner ta sinaraster för att äta och slappna av. När de kommer ommorgnarna ska det vara fyra sköterskor, men det finnstvå, och därför får de arbeta för fyra.Detta är ett oerhört stort problem. Och jag talarom sjuksköterskor. I går kunde vi höra om IT-sektorni TV. Man är ängslig för morgondagen.I långtidsutredningen sägs det att kostnadernaframöver - jag kommer inte ihåg exakt vilket årtal detvar, men det talades om att det var inom överskådligtid - blir högre därför att vi får allt fler äldresom ska ha vård och omsorg. Och vi ska få frampersonal som orkar göra detta utomordentligt ange-lägna och betydelsefulla arbete. ska viförkorta arbetstiden. Teoretiskt kan man kanske plus-sa ihop det på något sätt. Men i verkligheten kommerdet att bli ytterligt svårt. Det är ju ingen illvilja frånoss som inte rakt upp och ned accepterar detta. Menjag är helt övertygad om att det inte är någon illviljafrån regeringen att säga nej till 35 timmars arbets-vecka . Man ser det som ogörligt. Men ni fortsättermed detta som lockbete och får väl en del att tro pådet. Men jag tror att alla ska vara nöjda så länge detinte genomförs, eftersom vi skulle få ett mycket hår-dare och mer slitsamt samhälle.Anf. 33 () re-plik:Fru talman! Nej, , det är inte så attdet alltid genast finns någon som kan gå in och taöver när en person minskar sin arbetstid. Men imånga sektorer skulle fler jobb kunna skapas. Imånga sektorer skulle vi få fler personer med någotkortare tid per person i arbetslagen, vilket skulleförbättra arbetssituationen.Miljöpartiet har också ett förslag om ett friår föratt ge människor möjlighet att under sitt arbetsliv fåett år då de kunde ta ledigt från jobbet och få ersätt-ning på a-kassenivå om någon arbetslös går in ochvikarierar . Det är också en viktigtfrihetsreform för att höja livskvaliteten och villkorenpå arbetsmarknaden.Anf. 34 ():Fru talman! Det är naturligtvis så att det är om-sorgen om alla människors lika möjligheter som dri-ver oss alla i denna kammare - tron på att människorska ges möjligheter att välja och kunna ta ansvar försina val och för sina livsprojekt. Detta med lika möj-ligheter låter enkelt, men det förutsätter en väldigmassa saker. Det förutsätter först och främst frihet attvälja, att det finns alternativ, att det finns en funge-rande marknad, mångfald och rätt att utforma alter-nativ. Men lika möjligheter förutsätter också att mankan välja, alltså att man har verktygen för att kunnagöra medvetna val och för att kunna känna trygghetenatt kasta sig ut i någonting som kan likna det okända.Och detta förutsätter ju kunskap, social trygghet ochomtanke.Frihet och trygghet är grunden just för lika möj-ligheter för alla människor. Och om man sätter uppdet på detta sätt med frihet och trygghet så blir detganska uppenbart varför den politiska vänstern och,kan man säga, den politiska högern ganska lätt förir-rar sig i diskussionen. Den ena offrar ju friheten förtryggheten, medan den andra ställer tryggheten åtsidan för att maximera friheten.Detta har vi redan sett lite av i debatten . Vikan se en regering som understödd av Vänstern ochMiljöpartiet försöker återställa, skapa större offentligaåtaganden, statliga regleringar, kontroll över lands-ting och kommuner. Allt detta görs i likhetens tecken.Så finns det andra som, liksom jag, är ivriga att ifrå-gasätta detta och att öka friheten. Men några glömmerganska lätt att det finns en bred uppslutning kring densvenska välfärden, att tryggheten är nödvändig för ska kunna vara fri. Det finns de som rent av villsänka skatterna så mycket för alla i denna kammaret.ex. att det kan komma att skapa en otrygghet i sam-hället.Det som också är avgörande för att människor skaha lika möjligheter är att de har en bra grund att ståpå, att de inser att skolan är avgörande. Om elevertillåts gå ut skolan utan tillräckliga kunskaper är detnågot av ett livslångt handikapp. Det skapar orättvisamöjligheter till jobb och vidare studier. De förnekas iså fall de rättmätiga möjligheterna att själva ta ansvaratt växa som människor. När var tionde elev förnekasdessa möjligheter, då borde skolan stå högst på dag-ordningen i den politiska debatten och återfinnas ivarje anförande. är det inte på det sättet. Det lovasju förstås pengar från regeringen i form av ökadeanslag.