prot · GN0987 · 2000-03-28 00:00:00 — Mötena resulterade i ett handlingspro-gram från Förpackningsinsamlingen, som bl.a. riktarin sig på att förbättra informationen till hushållen.När det gäller pantsystemet genomför Returpackför närvarande en kampanj där varje svensktillverkadburk som ingår i pantsystemet präglas med texten"pant ". Avsikten med kampanjen är att tydlig-göra att burkarna ska återlämnas i returautomaternaför återvinning.För att minska mängden burkar men också annatavfall som hamnar på soptippen har regeringen vidta-git flera åtgärder. När det gäller burkarna är detfrämst införandet av pantsystemet och producen-tansvaret för förpackningar som jag vill nämna.För att underlätta för konsumenten att lämna bur-kar utan pant till Metallkretsen är det nödvändigt attinsamlingssystemen är lättillgängliga för konsumen-ten. Förordningen om producentansvar för förpack-ningar innehåller inte någon detaljreglering om hurdetta ska gå till i praktiken. I samband med mitt mötemed representanter från materialbolagen m.fl., somjag nämnde tidigare, tog jag upp även denna fråga.Det resulterade i att Förpackningsinsamlingen försö-ker att förbättra möjligheterna till fastighetsnära in-samling genom att erbjuda fler entreprenörer möjlig-heten att samla in förpackningsmaterial.När det gäller efterlevnaden av lagstiftningen påförpackningsområdet har i uppdragatt följa upp de nivåer av återanvändning och återvin-ning som producenterna har nått upp till. I uppdragetingår dessutom att vid behov lämna förslag till nöd-vändiga ändringar i regelverket. Uppdraget ska redo-visas till regeringen . Jag hardärutöver för avsikt att genomföra en bred översyn avproducentansvarssystemen.Problemet med svartimport och momsfiffel vidburkhandel från utlandet innebär ytterligare svårig-heter för konsumenterna, men också en konkur-rensnackdel för de företag som följer lagstiftningen.Vid dessa problem är det naturligtvis viktigt att tillsy-nen fungerar på ett tillfredsställande sätt.Anf. 132 ():Herr talman! Till skillnad från jag att det är väldigt spännande att få debatteraett sådant intressant ämne på dyg-net. Jag tackar för svaret på min inter-pellation.Svaret är mycket teoretiskt formulerat och är somjag ser det ganska långt bort från den verklighet sombåde konsumenter och producenter lever i. Det andasockså en övertro på konsumentansvaret och produ-centansvarets betydelse i vardagen.Först vill jag repetera vilka burkar det är jag talarom. Av totalt 900 miljoner aluminiumburkar är det 10miljoner aluminiumburkar som aldrig återvinns -trots pantsystem. Dessutom beräknas det finnas 100miljoner importerade aluminiumburkar av vilkaendast 35 miljoner återvinns. Enligt Returpack finnsockså en handel med ca 50 miljoner stålburkar per år.Totalt är det 215 miljoner burkar av aluminium ochstål som inte återvinns. Det är ett jätteproblem.Jag skulle vilja lyfta fram några exempel ur var-dagen. Då det gäller burkar och möjlighet till pant-ning vet ministern att det handlar om de burkar somingår i retursystemet. Det avgörs med en kodning.Konsumenten kontrollerar inte kodningen innan kö-pet och knappast innan han går till affären för attpanta. Det är först då pantapparaten spottar tillbakaburkarna som konsumenten reagerar. Vad händer dåmed den miljömedvetne konsumenten? Tar han medsig en eller flera kassar opantbara burkar tillbakahem? Nej, den undersökning jag har genomfört iGävle visar att konsumenten slänger de opantbaraburkarna i sopsäcken i affären.Under tre veckor ställde Krist-demokraterna i ut tio insamlingstunnor i tioolika butiker i . Vi samlade in 15 000 opantbaraburkar i tio affärer utan något bidrag tillkonsumenten! Affärsinnehavarna säger att detta är ettjätteproblem. De har inte tid att stå ochsortera sopsäcken för att plocka bort burkar utan låterdem följa med i sophämtningen.Det är också ett stort problem när konsumentensaknar information om de icke pantbara burkarna. Dethandlingsprogram som jag förmodar miljöministernhänvisar till i svaret är "20-punktsprogrammet" därmålet är att få avtal med samtliga kommuner kringåtervinningsstationer. Men är det inte lite naivt avmiljöministern att förvänta sig att denna miljömed-vetenhet hos konsumenten ska leda till att han släparhem en-två kassar opantbara burkar för att sedanfrakta runt dem i kommunen till Metallkretsens in-samlingsigloos? Vore det inte mer rimligt för folk attfå lämna sina burkar i butiken och att ett annat systeminfördes där handlaren kunde omhänderta dessa bur-kar?När det gäller hur nära folk ska ha till sina insam-lingsställen har materialbolagen gemensamt gått utmed att ska vara en insamlingsenhet per 1 200 invå-nare och i glesbygd en butiksnära enhet där butikenska ha minst 500 kunder.I , som har kommit förhållandevis långt meddetta, finns 110 returplatser och 16 igloor. Trots detsamlade vi in 15 000 burkar på tio buti-ker! Vad säger det oss, ? Vi kan inte litablint på konsumentansvaret och absolut inte KjellLarsson som miljöminister och med ansvar för Sveri-ges miljö.Anf. 133 Miljöminister ():Herr talman! Jag får väl först tacka så mycket förer insamlingsaktivitet i . Jag gläder mig i detavseendet åt att det finns kristdemokrater över helaSverige. Jag räknar med fortsatta stora ansträngningarför att hjälpa oss att klara problemet.Om man räknar de burkar som inte omhändertas -med den osäkerhet som finns i talen - blir det ett stortantal. Bakom ligger det faktum att vi under ett decen-nium har ökat återvinningen av den typen av materialdramatiskt. Det är nu höga siffror när det gäller om-händertagande av burkar. Det är naturligtvis mycketkvar att göra.Jag är inte alls nöjd, och jag förlitar mig inte allstill på att de nuvarande systemen ochdet nuvarande konsumentmedvetandet ska räcka tillför att fortsätta att ta oss fram mot ett mål där i prin-cip allt material av det slaget återvinns. Det är därförvi har tagit dessa kontakter med materialbolagen föratt få förpackningsinsamlingen att fungera ännu bätt-re. Det är därför jag kommer atttillsätta en utredning som förutsättningslöst kommeratt utvärdera producentansvaret på olika områden iSverige, inklusive förpackningsinsamlingen, för att seom vi kan hitta vägar som innebär ytterligare förbätt-ringar och incitament till producenterna att göra bätt-re förpackningar, ytterligare förbättringar att görasystemen mer konsumentnära och konsumentvänliga.Det ska bli lättare och naturligare att använda sig avdem. Dessutom ska utredningen se på en del andraproblem i sammanhanget, t.ex. den nedskräpning viofta ser omkring återvinningsstationerna.Jag ser utvärderingen och de förslag som denkommer att leda till som ett bra, naturligt sätt attytterligare förbättra återvinningen i Sverige.Aluminiumburkar som lämnas in i affärerna ochsom inte ger rätt till pant tas ändå om hand av affä-rerna. Det är i alla fall den upplysning jag har fått. Jagtror att det vid det här laget är få konsumenter sombär vanliga plåtburkar tillbaka till affärerna. De flestahar lärt sig att de inte kan läggas där. Plåtburkar ham-nar - hoppas jag - i de flesta fallen i materialåtervin-ningen.Anf. 134 ():Herr talman! Jag kan tala om för miljöministernatt man bär t.o.m. plåtburkar till butiken. Det är svårtatt avgöra vad som är plåt och aluminium. Det kanvara så att en aluminiumburk med en ögla av plåt inteingår i systemet och därmed inte har den kodningsom behövs för att den ska tas emot av apparaten. Detär sorgligt att se så många säckar. När vi gjorde un-dersökningen i fick vi rycka ut kväll efter kvälloch hämta säckar från 150-literstunnan. Vi var heltchockade över resultatet att det var så många burkarsom inte var pantbara.Det handlar också om att ta ansvar för det materialvi har. Själva hemligheten med producentansvaret äratt ta till vara och återvinna så mycket som möjligt avdet som finns. av allt stål som produce-ras i världen kommer från återvunnet järnskrot. Denhöga återvinningsandelen beror på att man sparar75 % energi jämfört med att göra stål från malm.Återvunna plåtförpackningar har flera olika använd-ningsområden. Det kan bli nya förpackningar, bil-motorer, byggnader, järnvägar, broar. Det kan ocksåanvändas till att göra kylskåp, tvättmaskiner ochspisar. Vi kastar ofta de små stålförpackningarna isoporna. Skulle vi lämna alla kapsyler till återvinningskulle vi kunna göra lika mycket stål som behövs till2 200 personbilar . återvinns avalla stålförpackningar.Jag vet inte vad miljöministern tror, men hurmånga bilar kastas på soptippen på grund av saknadinformation eller dåliga insamlingsmöjligheter? Jagtycker inte att det är det absolut värsta. Det värsta varnär jag fick svar på min fråga omvad som händer med miljön.Verket säger att aluminium rostar långsamt, ochdärmed lakas inga miljöfarliga ämnen ut på ett . Då lever inte jag, så jag behöver inte taansvar för det. Men jag anser inte att det är en ansva-rig miljöpolitik, och det tror jag inte heller att miljö-ministern tycker. Angående stålburkar säger att de rostar snabbt, och järnoxid ochhydrooxid bildas. Men detta anses inte orsaka någrastörre bekymmer. Vad är det då som är stora bekym-mer?När det gäller att färgen på burkarna löses uppefter är osäkert på hur dekemiska ämnena och färgen påverkar miljön. Är detinte hög tid att ta alla burkarna i naturen, 215 miljo-ner burkar, och försöka se till att kontrollera vilkakonsekvenser som detta får för miljön?Efter Gävles cityfest var det enganska rolig händelse. Det var två små skolgrabbarsom hade samlat ihop massvis med säckar med tom-burkar, och de hade bett pappan komma med släpkär-ran för att åka till affären. De trodde att de skulletjäna en rejäl hacka med pengar på burkarna. Detvisade sig att det var bara en liten del av burkarnasom gick att panta, därför att handlarna på den storacityfesten hade väl importerat eller tagit in burkarnaillegalt. Det fanns alltså inget ansvar från producen-tens sida. Grabbarna blev besvikna; de tjänade ju ingapengar. Man körde burkarna till soptippen, enligtpappan.Det här är alarmerande, och det ger fel signaler.Samtidigt som vi talar om vikten av konsumen-tansvar, vikten av källsortering och vikten av att vär-na om miljön har vi kanske 215 miljoner burkar ute ivår natur.Anf. 135 Miljöminister ():Herr talman! Jag blir alldeles överväldigad, glad,lycklig och varm inombords av all den entusiasm somRagnwi Marcelind utvecklar när det gäller den härfrågan. Det är jättebra. Det är massvis med konkretaexempel på att det borde återvinnas på ett betydligtbättre sätt. Jag ser det som jättepositivt med tanke påatt mycket av återvinningen är utsatt för en motkam-panj, där många säger att det kanske inte är så nöd-vändigt att återvinna och att man inte tjänar någontingpå det.Jag har här fått ytterligare stöd för att det är vik-tigt att försöka återvinna och att det finns stora vinsteratt göra energimässigt och miljömässigt, inte minstnär det gäller återvinning av aluminium och plåt avolika slag.Jag tror att vi i grunden är överens om att återvin-ningen har förbättrats och att vi återvinner mer ochmer. Vi har mycket kvar att göra, och vi måste hittabra sätt att göra det på.Jag kommer att tillsätta en utredning föratt förutsättningslöst titta på hur vi kan förbättra dethär ytterligare.Jag har inte upplevt att , i varjefall inte i den här debatten, har haft några andra kon-kreta förslag på vilka förändringar man skulle göra.Det gäller att hitta system som är lockande förmänniskor, som stimulerar människors ofta starkaegna vilja att göra insatser för miljön och när detgäller att återvinna materialen. Jag tror att fler ochfler människor känner att vi måste vara försiktigaremed resurserna på jorden. Vi måste då också återvin-na på ett helt annat sätt än tidigare.När det gäller har jag inte lästjust det yttrande som har fått, menjag vet säkert att denna min viktigaste myndighet intetycker att det är bra att slänga vare sig plåtburkar elleraluminiumburkar på soptippen eller kasta dem i natu-ren. De är också starka medarbetare till oss i kampenför en ökad återvinning.Anf. 136 ():Herr talman! Engagemanget finns därför att jagvill värna om den miljö som jag menar att vi bara harfått låna av våra barn. Därför tycker jag att det ärviktigt och angeläget att ha en tydlig miljöpolitik.När det gäller är det ett skriftligtsvar som jag har fått från dem på de frågor som jaghar ställt.När det gäller konkreta förslag från min sida ärdet precis det som jag försöker få attförstå: vi kan inte ha den naiva tron att konsumenter-na har det här fantastiska ansvaret att de släpar tvåkassar från butiken för att åka ut och leta efter Me-tallkretsens behållare. Vi måste göra det möjligt förkonsumenten att på ett enkelt sätt börja redan i affä-ren. Vi kristdemokrater gjorde detta i . Detfanns en tunna där, och när den spottades ut frånreturapparaten var det självklart att lägga den i tun-nan.Om man kunde hitta vägar som gjorde det möjligtför konsumenterna att på ett enkelt sätt hålla på medkällsortering och sortera för miljön farliga produkteroch sortera bort dem skulle de göra det. Man kan inteheller ställa kravet på handlarna att de skastå och plocka ur och sortera ur dessa säckar. Man fårförstå att de knyter ihop säcken och slänger den, där-för att de har varken tid eller ork att genomföra detta.Jag är glad över att vi har fått i gång den här de-batten. Det är bra att vi tillsätter utredningar. Egentli-gen är jag emot det, för det är så lätt att säga att vitillsätter en utredning. Det här måste fokuseras påproblematiken med 215 miljoner burkar - jag åter-kommer till det. Det är ingen liten mängd burkar. Vadfår det för konsekvenser för miljön?Jag ska följa frågan, jag ska följa hur arbetar vidare med frågan. Jag är övertygad omatt vi allesammans kommer att inse att vi måste för-enkla systemen för att göra det möjligt att ta till varade här burkarna. Tack för mig!Anf. 137 Miljöminister ():Herr talman! Jag ser verkligen fram emot attRagnwi Marcelind följer den här frågan. Jag skakänna andedräkten flåsande i nacken på mig helatiden och göra allt vad jag kan.Syftet med det jag har gjort är att åstad-komma den typen av förenklingar av systemet som viär överens om behöver göras för att underlätta förmänniskor att i ännu högre grad delta i återvinningen.Det var det som mina kontakter med materialbolagensyftade till, och det är också det som den utredningkommer att syfta till som jag kommer att tillsättainom kort.Jag hoppas att vi blir överens omatt den här debatten och de kontakter som jag hartagit kommer att leda till enklare, bättre och smartaresystem som också ger ett bättre resultat, inte minstnär det gäller att återvinna burken.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på interpellation 1999/2000:289 omMK1-dieselAnf. 138 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vilkenmiljöanalys som ligger till grund för den senastehöjningen av dieselskatten samt om jag avser attarbeta för en omvärdering av synen på svensk MK1-diesel efter de senaste rönen om svensk diesel kontrautländsk.Vidare har frågat mig om vilka initiativjag kommer att ta för att skapa en efterfrågan av tek-nik- och bränsleutveckling på transportmarknadensom fördel för miljön.Gylling har slutligen frågat mig om vilka initiativjag avser att ta för att ge lantbrukarna, åkerinäringensamt privatbilisterna besked om framtida åtgärderrörande MK1-diesel så att de kan göra kloka investe-ringar i framtiden.Jag vill inledningsvis konstatera att forskningenom dieselfordons miljöeffekter är omfattande både iSverige och i utlandet. Den ger belägg för en allmäntrestriktiv syn på användning av dieselfordon.De utsläppskrav lagstiftningen ställer på dieselbi-lar är lindrigare än de krav som ställs på motsvarandebensindrivna bilar. Anledningen till detta är att die-selbilens emissionsprestanda är sämre änden bensindrivna bilens - även om den förbättratsbetydligt. kan ny teknik komma att likställadiesel- och bensindrivna bilars emissionsprestanda.Mot bakgrund av det föreslog Kommunikationskom-mittén i sitt slutbetänkande Ny kurs i trafikpolitiken(1997:35) om en höjning av dieselskatten för att neut-ralisera den negativa miljöpåverkan som utsläpp fråndieselfordon åstadkommer.Genom miljöklassystemet för fordonsbränslenpremieras den bästa dieseloljan, miljöklass 1-diesel(MK1), genom att energiskatten är per literlägre än för den sämsta dieseloljan, MK3. MK1-diesel är världens bästa dieselbränsle för fordon, medbl.a. en svavelhalt om 10 ppm (parts per million).Den utgör av försäljningen i . Mark-naden har skapats genom miljöklassystemet, sominfördes redan 1991.Sverige och har gemensamt låtit utföra enutredning som visar hur vi genom skattedifferentie-ring lyckades införa miljöanpassadebränslen. Utredningen gjordes för att vi skulle kunnadela med oss till andra EU-länder av våra erfarenhe-ter. har infört en lägre skatt påsin s.k. citydiesel och har höjt den underlig-gande skatten på dieselolja, som är högre än die-selskatten i . Även och harhögre skatt på dieselolja än vad vi har i Sverige.Jag vill i sammanhanget även nämna att Tysklandhar aviserat att vidta fyra successiva höjningar avskatten på diesel och bensin om 6 pfenning (ca 26öre) per liter som lågsvavliga bränsleninförs. Dessa lågsvavliga bränslen beskattas lägre. Enhöjning av energiskatten på diesel med tordedärför inte utgöra samma risk för att en skillnad idieselpris mellan och våra grannländer blir såstor att tankningen utomlands ökar markant.Dieselkvaliteten förbättras successivt i våragrannländer. Flera länder avser att använda ekono-miska incitament för att införa diesel somuppfyller EU:s krav för , vilket är jämförbartmed kraven för svensk miljöklass 2. Slutsatsen är attSverige visserligen fortfarande kommer att ha bättredieselbränslen än grannländerna, men skillnadenminskar. Jag vill framhålla att mycket aktivthar drivit krav om förbättrade bränslen inom EU ochkommer att fortsätta driva dem när så är möjligt.Vidare avser regeringen att tillsammans med bil-industrin främja utvecklingen av mer miljöanpassadefordon i ett sexårigt samverkansprogram som inne-håller ett antal olika forsknings- och utvecklingsom-råden. Staten har för detta ändamål avsatt 500 miljo-ner kronor.Härutöver åtnjuter ett antal pilotprojekt skattebe-frielse för användning av olika alternativa drivmedel.Avsikten är att även i fortsättningen premiera debättre bränslena genom att ha en lägre skattesats fördessa.Anf. 139 ():Herr talman! Orsaken till min interpellation ärfrämst det besvärliga läget för två av viktiganäringar: åkerinäringen och lantbruksnäringen. Jaghar valt att vända mig inte till näringsministern utantill miljöministern för att få klarhet i vad som egentli-gen legat till grund för regeringens höjning av diesel-skatten - omsorg om miljön eller helt enkelt bara enökad intäkt för statskassan. Jag tackar därför miljö-ministern för det svar som jag har fått.Låt mig ge en kort bakgrund till mina frågor ochtill min kritik mot dieselskattehöjningen.För det första kan inte lantbrukarna köra mindrepå åkrarna eller i skogen. Vilka alternativ ska de väljai dag, om inte sina dieseldrivna traktorer och skörda-re?För det andra undrar många privatbilister hurstatsmakterna ser på bensin- kontra dieselbilen fram-över. Ska man välja det ena eller det andra? När finnsdet alternativa drivmedel eller miljöbilar på markna-den som även är ekonomiskt fördelaktiga för denenskilde?För det tredje inverkar den höjda dieselskatten ne-gativt på den svenska åkerinäringen, som egentligen istället borde uppmuntras för sina framsteg på miljö-området.Ett exempel på detta kan läsas i Finanstidningenfrån . Där står att EU-kommissionärenMargot delade ut miljöpriset för utmärktmiljöledarskap till åkeriägare frånVäxjö. Han bestämde sig för att byta diesel, till mil-jöklass 1, trots att han visste om att det är ett sämreenergiinnehåll i denna diesel och att han skulle fåklagomål från sina chaufförer.Tidningen , som jag nämnt i min interpel-lation, har låtit göra en miljöanalys av diesel från fyraländer: , , och . Inummer 4 presenteras ytterligare resultatfrån SP - Provnings- och Forskningsinstitut- som vidimerar att energiinnehållet är drygt 2 %sämre i den svenska miljöklass 1-dieseln än i de treövriga ländernas diesel. Det betyder att det förutomatt det blir höjd skatt går åt mera diesel för den somvill använda miljöklass 1-diesel.Lägger man detta till det utsatta konkurrenslägesom svenska åkare har gentemot åkare från utlandetså inser man lätt att dieselskattehöjningen kan varadroppen som får bägaren att rinna över för svenskåkerinäring.Flera åkerier i mitt hemlän , t.ex. Karls-hamns Expressbyrå och Foodtankers, är mycket am-bitiösa på miljösidan, men kostnadsläget gör att de istället för att växa här i etablerar sig mer ochmer utomlands på andra sidan Östersjön.Tänker man sedan på vilken slags diesel som tan-kas i , och och som sedansläpps ut här i borde också regeringen inse attden svenska MK1-dieseln vore att föredra.Trailers miljöanalys visar på radikalt högre siffrorför de andra ländernas diesel. Medan den svenskadieseln innehöll 5 ppm svavel innehöll hela240 ppm, dvs. 48 gånger mer. Motsvarande gäller förpolyaromatiska kolväten. Där var den polska dieseln50 gånger värre än den svenska.Det är bra att andra länder förbättrar kvaliteten påsin diesel och beskattar den lågsvavliga dieseln bättre,men det dröjer så länge innan man kommer ned tillEU:s gränser.Om jag ska sammanfatta ministerns svar på minafrågor, herr talman, vill jag säga så här:1. Det förelåg ingen särskild miljöanalys frånregeringens sida till grund för den senaste höj-ningen av dieselskatten.2. Ministern avser inte att omvärdera sin syn pådieseln.3. Ministerns initiativ för att skapa efterfrågan ärde 500 miljonerna.4. Lantbrukarna, åkerinäringen och privatbilisternahar inga lättnader att vänta när det gäller diesel-skatten.Är det rätt uppfattat?Anf. 140 Miljöminister ():Herr talman! Det är inte mycket idé att svara påinterpellationer när ens svar blir så totalt missuppfat-tade.Det finns en miljöanalys och hälsoanalys som lig-ger bakom detta. Vi har nåtts av endel ganska skrämmande resultat när det gäller dieselnoch framför allt de små partiklarnas effekter på häl-san. Den avvägning vi måste göra mellan dieselskattoch skatt på vanlig bensin och också mellan beskatt-ningen av fordonsbränslen i och i omvärldenfick ändras lite marginellt. Det är den marginellaförändring som denna 25-öring representerar. Den hari högsta grad stöd i miljö- och hälsobedömningar.Detta är naturligtvis en avvägning. Om densvenska miljöpolitikens främsta syfte var att se till attde svenska fordonsbränslena skulle vara konkurrens-kraftiga gentemot polska bränslen hade vi fått lägganed väldigt många av våra ambitioner på detta områ-de. Så kan vi ju inte arbeta, utan vi måste göra enavvägning. Hur stor är risken för att dåliga i detta fallpolska bränslen kommer till användning i omvi höjer dieselskatten ganska marginellt? Hur stora ärmiljöeffekterna? Vi får försöka att hitta en avvägning.Jag tycker att den avvägning vi gjorde är ganska bra.Sedan får vi självfallet driva den svenska håll-ningen när det gäller miljöfrågor i allmänhet ochkanske i detta fall fordonsbränslen i synnerhet i vårtomfattande och expanderande internationella samar-bete, där inte minst samarbetet inom EU spelar roll.Det är ett faktum att det land som , nämligen , nu står på tröskeln till ettEU-medlemskap. Då gäller det att se till att det polskainträdet i Europaunionen förknippas med starka mil-jögarantier.Så där måste man arbeta. Det går inte, tycker jag,att skära ut ett litet utsnitt ur miljöverkligheten ochsedan göra en bedömning av hela miljöpolitiken medutgångspunkt från det utsnittet. Det handlar om en delavvägningar som måste göras. Jag tycker att densvenska avvägningen när det gäller dieselbeskattningi kontra utlandet i det stora hela ligger ganskaväl till.Anf. 141 ():Herr talman! Det är möjligt att jag har missupp-fattat ministerns svar. Det var inte min avsikt. Menjag frågade faktiskt vilken miljöanalys som låg bak-om, och jag kunde inte läsa ut det ur svaret.