prot · GN0954 · 2000-01-21 00:00:00 — Syftet är attutöka de ekonomiska och politiska eliternas inflytan-de.Häromdagen föreslog att endastexperter ska få fatta vissa beslut inom socialtjänstla-gen. Det är ett elitistiskt experttänkande där de förtro-endevaldas roll blir att skriva målformuleringar ochtaxera ut skatt till experternas beslut. Förslagsställar-na har missförstått demokratin. Medborgarnas repre-sentanter ska inte utestängas från den offentliga verk-samhetens beslutsfattande.När man ifrågasätter folks förmåga och vilja attförstå och sätta sig in i politiska frågor upprörs jag ini själen. Grundvalen för demokratin är att alla männi-skor är kompetenta att delta i val - att avge sin röstefter deltagande i och värdering av den politiska de-batten.Fru talman! Revisionens ställning diskuteras förnärvarande. Låt mig vara tydlig på den punkten. Detär av yttersta vikt att vi har en stark och kompetentrevision med stor integritet som ser till att politisktfattade beslut genomförs enligt lag och förordningoch på ett ekonomiskt effektivt sätt. Det har vi i Sve-rige. Frågan om ställning hand-lar dock om en annan sak, nämligen den svenskaförvaltningsmodellen, från början skapad av AxelOxenstierna. Genomförandet av beslutad politik dele-geras till självständiga verk och myndigheter underregeringen. Denna tradition är unik för . Iandra länder, t.ex. , är begreppet mi-nisterstyre okänt. Där ses det som en självklarhet attden ansvarige ministern också är med och detaljstyrverksamheten. Sådan är inte vår svenska tradition. Attvår modell är gammal och unik är ändå inget argu-ment för att ändra den.I vårt system är det viktigt att regeringen har möj-lighet att granska sina ämbetsverk. Det är uppgift. Granskningen av regeringen skariksdagen göra, och det sker genom KU och Riksda-gens revisorer.Än viktigare är att revisionens uppgift är attgranska hur politiska beslut genomförts - inte attförhindra eller ändra politiska beslut. I debattenglöms detta ofta bort. Vi riskerar att få en politiseradrevision där experter överprövar politiska beslut.Fru talman! "All offentlig makt i utgårfrån folket." Det råder inget tvivel om innebörden avvår regeringsform. Endast folkviljan i sig är en legi-tim grund för maktutövning i vårt land. Alla försökatt grunda maktanspråk på något annat måste avvisas.Principiellt ska ingen, vare sig jurister eller revi-sorer, ha rätt att överpröva beslut. Attstifta lag är en uppgift för oss folkvalda och oss alle-na. Denna folksuveränitetens princip är grunden förden svenska demokratin. Den måste vi alltid försvara.Att vår regeringsform skiljer sig från andra länders ärinte något argument för att ändra den.Anf. 49 () re-plik:Fru talman! talar här förfolksuveräniteten. Han säger att det inte fårvara så att man överlämnar beslutsfattandet till någonannan, som ska granska. Menar verkligen GöranMagnusson att det skulle vara odemokratiskt om detfanns ett särskilt organ som prövar om folkets kon-stitutionellt uttryckta vilja efterlevs i det politiskavardagsarbetet? Jag återger vad jag själv sade i mittinledningsanförande.Är inte rättsprövning en väsentlig del av vårt de-mokratiska system? vänder sigemot utökad lagrådsprövning, exempelvis. Varför skavi ha någon rättsprövning över huvud taget utifrånGöran folksuveränitetstanke? Politikernakan ju bestämma rakt upp och ned vad som ska ske.Det är väl demokratiskt enligt ?Anf. 50 () replik:Fru talman! Det är naturligtvis demokratiskt närpolitikerna bestämmer. har isina tidigare inlägg försökt att motivera sina hängslenoch livremmar eller säkerhetsbälten, som ska sättaspå här, just med att det inte spelar någon roll omHögsta domstolen eller någon annan inte är beredd attgå med på beslut, därför att då får riksda-gen ändra lagen. I den meningen är det naturligtvis såatt det är politikerna som ytterst bestämmer.Den tanke eller idé som ligger bakom den nuva-rande författningen - det är inte min tes - är att maninte ska ha något organ som står över riksdagen.Detta lägger också stort ansvar på leda-möter att faktiskt fatta beslutenenligt de spelregler och inom de ramar som författ-ningen ger. Det ligger ett stort ansvar just på riksda-gen och ledamöter - inte minst på konsti-tutionsutskottet.Anf. 51 () re-plik:Fru talman! vice ordfö-rande kan väl inte mena att det inte behövs någonform av rättsprövning? Kan det inte vara så att riks-dagen i sitt vardagsarbete fattar beslut som är emotgrundlagen, som har beslutat om efter nog-granna förberedelser? Behövs inte ett sådant system -en normhierarki - i en demokrati?Visst spelar det roll om vi har institutioner somprövar om grundlagen efterlevs. Det faktum att vi harformuleringen att den offentliga makten utövas underlagarna innebär just att det ska finnas en normmäs-sighet som tar hänsyn till minoriteters och individersrättigheter. Det vore sensationellt om konstitutionsut-skottets vice ordförande inte delade denna åsikt.Anf. 52 () replik:Fru talman! Jag delar naturligtvis åsikten att debeslut som ska fatta och fattar ska vara iöverensstämmelse med den författning som har beslutat om. Det är fullständigt självklartatt det är på det sättet. Vad jag och de som står förfolksuveränitetsprincipen vänder oss emot är att manska ge andra organ rätten att överpröva dessa beslut.Det är det som är invändningen i mitt resonemang.Det organ som vi mest har använt i Sverigeför rättsprövning är Lagrådet. Det har i och för sigskett frivilligt i många avseenden, och det har variticke bindande uttalanden. Men om man tittar på record ser man att rådet har av-styrkt en rad beslut som har velat fatta ellersom regeringen har velat föreslå - döds-straffets avskaffande, för att ta ett exempel. Att manpetar in jurister i systemet är ingen garanti för att detblir alldeles korrekt.Anf. 53 () replik:Fru talman! Först kan jag med tillfredsställelse,dock icke förvåning, notera att jag är helt ense medMagnusson i de grundläggande författningsfrågorna.Men jag skulle vilja fråga om hansinställning i en högaktuell folksuveräntitetsfråga,nämligen hur ett eventuellt beslut om EMU-inträdeska fattas. Ska det vara folkomröstning eller enbartriksdagsbeslut?Jag hoppas att i sitt svar kan gå litelängre än till vad som känns mest naturligt. Jag troratt det vore utomordentligt välgörande för debattensåväl här i kammaren som på andra ställen om kon-stitutionsutskottets vice ordförande klart och otvety-digt deklarerade sin ståndpunkt.Anf. 54 () replik:Fru talman! Frågan om på vilket sätt skafatta beslut om sitt förhållande till EMU kan natur-ligtvis diskuteras utifrån en rad olika utgångspunkter.Jag har naturligtvis ingen invändning mot en rådgi-vande folkomröstning.Partierna brukar ju säga att man ska hålla sig tillfolkomröstningsresultatet. Dessvärre förskräckerspåren på det här området. Flera partier som har sagtatt de ska hålla sig till och stödja folkomröstningsre-sultatet har när de har förlorat folkomröstningen tycktatt den inte har varit korrekt utförd eller inte haft deträtta värdet. Det går alltså inte att säga att det, baraför att man har en folkomröstning, blir ett bättre de-mokratiskt beslut än om fattar beslutet efteren omfattande debatt i nationen. Det här är den dis-kussion som man ständigt kan föra på det här områ-det.Anf. 55 () replik:Fru talman! sade att han har ingen in-vändning mot en rådgivande folkomröstning när detgäller den här frågan. Jag vet inte om det ska betrak-tas som ett tydligare besked än det som har gett i den här frågan.Jag måste ändå försöka få ett svar på varför dennaovilja finns från socialdemokraterna att säga det enklaatt det, om vi ska gå in i , förutsätter en majori-tet i en folkomröstning. Ni har allt att vinna på det.Alla andra har allt att vinna på ett sådant tydligt be-sked. Varför kan vi inte få det, åtminstone från KU:svice ordförande?Anf. 56 () replik:Fru talman! Frågan om på vilket sätt skafatta beslut om EMU-anslutningen är naturligtvis avväldigt stor vikt. "Ingen invändning" var kanske ettonödigt snävt uttryck. Folkomröstning är naturligtvisett bra sätt när det gäller att fatta beslut även om jag -det finns en gammal socialdemokratisk tradition - uppfattningen att det är som efter valska fatta besluten. ledamöter är ombudför svenska folket.Vi har alltså ingen bra folkomröstningstradition iSverige, utan det är som har fattat de vä-sentligaste besluten. Man måste ju erkänna att folk-omröstningsinstitutet mest har använts när det harblivit en politisk förlamning eller stora meningsskil-jaktigheter. Det är kanske inte det bästa sättet attmotivera att man ska ha folkomröstningar.Jag har inte för avsikt, fru talman, att vid det härtillfället, från den här talarstolen, göra något annatuttalande om på vilket sätt vi ska fatta EMU-beslutetän det som jag nu har gjort.Anf. 57 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga om anser att de demokratiska redskapen föralla är rätt utformade och har den absoluta ytterstademokratiska utformningen.Anf. 58 () replik:Fru talman! Nej, det kan man väl inte påstå. Detkan naturligtvis ske förändringar och en utveckling avolika beslutsformer och olika arbetsmetoder inom detregelverk som vi ställer upp på. Det kan alltså föränd-ras och påverkas på olika sätt.Jag är orolig över - det här kanske blir en onödigttydlig markering - att debatten om demokratins vita-lisering för mycket och kanske enbart kommer atthandla om de instrument som demokratin har. Jagmenar att den egentliga kärnan, den egentliga vitali-teten, i demokratin beror på människornas engage-mang när det gäller att delta i olika former av demo-kratiskt arbete. Detta tycker jag är det väsentliga attframhäva när man diskuterar demokratins vitalise-ring. Det handlar alltså om människornas engage-mang i det demokratiska arbetet. Det är det viktiga,inte nödvändigtvis formen för det.Anf. 59 () replik:Fru talman! Men, , visst är for-merna väldigt viktiga när det gäller att få medborgar-na att delta. Det handlar just om det demokratiskadeltagande som inringar. Då måsteockså deltagandet upplevas som mycket meningsfullt.Har över huvud taget något in-tresse av att utveckla nya demokratiska redskap, t.ex.beslutande folkomröstningar, medborgarinitiativ,stärkande av den kommunala självstyrelsen och stär-kande av självförvaltningsorganisationen just för attmedborgarna ska känna en meningsfull delaktighet iden demokratiska processen?Anf. 60 () replik:Fru talman! Min uppfattning är att det inom deramar och de instrument som vi har finns utom-ordentliga möjligheter att utveckla människors delta-gande, människors engagemang, i olika aktiviteter.Det var också min bakgrund till frågan tidigare tillÅsa , som jag ställde utifrån att man oftadiskuterar att det inte blir ett bättre engagemang i denkommunala verksamheten förrän man inför beslutan-de folkomröstningar och en del andra sådana härtekniska anordningar.Jag kan väl tänka mig att man gör förändringar,men jag tror att man överdriver själva formens bety-delse när det i realiteten handlar om att få engage-mang i de frågor som kommunerna har att fatta beslutom eller i frågor på område.Anf. 61 ():Fru talman! I går fick jag en fråga. Den ställdes aven kille som gör praktik hos mig - -som är aktiv i Ung Vänster i . Han frågadevarför man egentligen debatterar under den allmän-politiska debatten när så få verkar lyssna och ingabeslut egentligen ska fattas. Inte minst kan man tyckaatt det är en rimlig fråga när man talar under rubrikenoch det inte finns några ministrar attförsöka påverka. Men mitt svar blev ändå att det ärviktigt att debattera . Det är ju i den här debatten,som i så många andra här i kammaren, som vi for-mulerar, utvecklar och redovisar vår politik, våra måloch våra visioner. kan det säkert t.o.m. varabra att beslut inte ska fattas. Det ger oss chansen attlyfta blicken lite grann från det allra mest detaljerade,från lagtexter och från enstaka skattesatser. Låt migdärför försöka göra det och fortsätta ungefär där MatsEinarsson slutade det anförande som jag i övrigt tillfullo instämmer i.Fru talman! Demokratin är ingen överideologi.Den gamle statsvetarprofessorn , som engång påstod det, och alla som därefter har rapat uppungefär samma sak, har helt enkelt haft fel. Demo-krati är inget självklart som alla ställer upp på utansnarare ett begrepp som riskerar att förlora sitt inne-håll och som kanske redan har gjort det. Alltför oftahar det använts som argument för att minska denpolitiska arenan, för att undandra beslut från folketoch för att flytta dem så långt bort från folkligt infly-tande som möjligt, till företagens styrelserum och nedtill , till förmån för penningplacerares nycker.Demokrati betyder folkmakt, och det innebär intebara att man har allmänna och fria val vart fjärde årtill beslutande församlingar som inte ens styr särskiltmycket av samhällets utveckling. Att säga det betydersjälvfallet inte att politiska fri- och rättigheter, rösträtteller den representativa demokratin ska förkastas ellerförringas. har som en del av arbetarrö-relsen varit med om att kämpa för parlamentarismensinförande, och finns det all anledning att försva-ra den parlamentariska demokratin när den riskeraratt urholkas och hotas av högerextrema grupper.Bara känslan av att på valdagen delta i en gigan-tisk styrkemätning där klasskampens läge i någonmening utmäts är för mig en stark känsla - inte minsteftersom den möjligheten är förvägrad så många ivärlden, i länder där man fortfarande kämpar för deför oss mest självklara politiska fri- och rättigheterna.Att få avge sin röst på valdagen är en bekräftelse avarbetarrörelsens framgångsrika kamp, men det ärockså ett viktigt verktyg att påverka den praktiskapolitiken i Sverige.Men ska demokratin kunna försvaras räcker detinte med att protestera när dess räckvidd beskärs ellernär begreppet töms på sitt innehåll. I stället måstesvaret bli: Det borde vara tvärtom - att demokratinutvecklades till fler och inte färre av samhällets sekto-rer, att den utveckling av demokratin som det innebärmed fler gemensamt ägda företag drevs framåt avarbetarrörelsens båda partier och av fackföreningsrö-relsen. För vad är det som säger att demokratin skagöra halt vid fabriksportarna och att arbetarna skaskickas in i arbetslivet med bara det nödtorftiga skyddsom en alltmer urholkad arbetsrätt innebär? Ochvarför är det inte lika självklart att få välja styrelse förföretaget där man arbetar som det är att få vara medoch bestämma och rösta till kommunfullmäktige,landsting och riksdag?Demokrati är också att direkt kunna påverka sko-lan där man går, bostadsområdet där man bor ochföretaget där man jobbar. Demokrati handlar om attha möjligheter - och inte bara formella rättigheter -att utnyttja sin makt och att i praktiken kunna styrasitt eget liv.Jag vet att en del av det här kan låta som flosklereller som självklarheter, beroende på vem som lyss-nar. Men det är faktiskt viktigt att inse och uttala detsom faktiskt är ett faktum: Den liberala uppfattningenom att demokrati bara är politiska fri- och rättighetermå ha politisk sprängkraft i , och den hade det iseklets början här i när liberalerna underhotet av en pågående revolution var med om att ge-nomföra rösträtten. Men den räcker inte alls för attklara utmaningarna i vårt land i det nya årtusendet.Fru talman! Ansvaret för det som av en del kallaspolitikens kris faller tungt på alla dem som vill för-flytta makt från det offentliga, som styrs med politis-ka beslut, till det privata, där högsta möjliga vinst ärdrivkraften och den fetaste plånboken styr. Så mångadebattörer och så många partiföreträdare har ägnat såmycket kraft och tid åt att få en egentligen ganskamärklig tanke att få fotfäste i våra medvetanden.Tanken är lika enkel som idiotisk: Om du inte är medoch äger får du mer att säga till om. Den formulerasförstås aldrig så tydligt, men det är innehållet i mångaav de tal, artiklar och utspel som förespråkar ökadesatsningar på privat företagsamhet, konkurrensutsätt-ning och ökad valfrihet. Om staten säljer sina företagfår du mer att säga till om - du vet, som kund. Omlandstinget lägger ut vårdhem och busslinjer på ent-reprenad får du större möjligheter att påverka. Det ärungefär lika intelligent som att säga att om du säljerfamiljens bil får du lättare att bestämma vart du villköra den och när du vill åka - troligt! Men har mantillräckligt med resurser och medieuppbackning kanman komma ganska långt med också de mest märkli-ga idéer.Nu dras alltfler sektorer in i konkurrensens spin-nande hjul och underkastas det krassa vinstintresset.Men ägande är makt, och om det som ägs gemensamtsäljs ut till privatpersoner tappar vanliga människormakt - om inte direkt makt i en toppstyrd offentligsektor så åtminstone den möjlighet till makt somligger i det gemensamma ägandet.Med allt mindre att vara med och ha makt överfinns det allt mindre anledning att bry sig om att för-söka påverka. Därför är frågan om demokrati ocksåen fråga om att öka det gemensamma ägandet, attundantränga fåtalsväldet och det privata vinstintressetfrån samhällsområde efter samhällsområde. Därför ärsocialism demokrati.Fru talman! I insikten om att det är konflikter somdriver samhällsutvecklingen framåt ligger ocksånyckeln till demokratins och politikens utveckling.Under åtskilliga år har i stort sett alla politiska före-trädare, i det närmaste oavsett partitillhörighet, hävdatatt det bara finns en väg, kantad av nedskärningar,arbetslöshet och utslagning. Är det då märkligt attmånga inte ser politiken som en arena för att påverkaoch förändra sin egen och samhällets framtid?Om demokratin är i kris är det en kris skapad avalla dem som har sagt att vi måste göra detena eller måste göra det andra: Vi måste skära ned iden offentliga sektorn. Vi måste spara. Vi måste sän-ka skatten. Vi måste göra de fattiga fattigare för att ska kunna bli rikare. Fast det där sista är det juingen som säger, förstås. Det har bara blivit resultatet.Det är därför det nu är vanvettigt hög tid att börjaformulera motmakten.Anf. 62 () replik:Fru talman! Låt mig först säga att ständigt stigan-de statliga budgetunderskott också är ett hot motdemokratin. Kostnaden för de budgetunderskotten skabetalas av vanligt folk.Men min fråga till handlar om civilolydnad, som tydligen ska ingå i de politiska ar-betsredskap som tänker skaffa sig i sittnya handlingsprogram. Står bakomförslaget att man ska förespråka olagliga arbetsmeto-der i handlingsprogram?Anf. 63 () replik:Fru talman! Visst gör jag det. Jag utnyttjar ocksåsjälv den möjligheten emellanåt.Det finns tillfällen när demokratiska beslut är fat-tade på tveksamma formella grunder och också närdemokratiska beslut tydligt strider mot mänskligvärdighet. I de lägena är det inte konstigt utan tvärt-om en skyldighet för människor att själva protesteramot de besluten genom civil olydnad. Det är också engammal tradition inom arbetarrörelsen. Hur skulle viannars, , ha fått strejkrätten, röst-rätten och allt det som vi tar för självklart - ominte genom att bryta mot de lagar som förhindrade attmänniskor tog sig makt, att människor fick den maktoch den värdighet som de faktiskt är värda?Anf. 64 () replik:Fru talman! Jag konstaterar alltså att inte är beredd att ta avstånd från olagliga meto-der. I den demokratiska arbetarrörelse som jag harvuxit upp i och som jag känner till kan vi inte accep-tera olagliga arbetsmetoder för att främja våra politis-ka mål.Anf. 65 () replik:Fru talman! Det tyder ju bara på att inte är tillräckligt gammal för att ha varit medpå då arbetarrörelsen använde den civilaolydnaden som ett sätt att utveckla och utöka demo-kratin i , nämligen vid seklets början.Låt mig också konstatera att detta inte är något sådär oerhört kontroversiellt. Också i den statliga utred-ningen Olydiga medborgare? har man, utan att jagdirekt kan citera den, kunnat konstatera att civil olyd-nad är ett sätt att utveckla demokratin.Jag tycker att det är märkligt att höra en företräda-re för ett arbetarrörelseparti så tydligt ta avstånd frånmöjligheten att protestera när man tycker att demo-kratins själva kärna ifrågasätts, bara därför att detnågon gång strider mot ett fattat beslut. Förändringkräver också konflikt. Civil olydnad är ett utmärktsätt att driva den konflikten framåt.Anf. 66 ():Herr talman! Bostaden är ingen konsumtionsvaravilken som helst. Hur vi bor, var vi bor och hurmycket det kostar att bo påverkar i hög grad vår livs-situation och våra möjligheter i livet.Det här är en viktig bakgrund till att vi socialde-mokrater ser bostadspolitiken som en viktig del avvälfärdspolitiken. Kärnan i den sociala bostadspoliti-ken är att alla ska ha rätt till en god bostad till skäligtpris, med modern utrustning och av den storlek sommotsvarar familjens behov.I har vi i stor utsträckning lyckats undvikaen uppdelning av människor i olika grupper efterinkomster och andra sociala och ekonomiska förhål-landen. Men vi kan inte slå oss till ro med vad vi haruppnått. Vi måste alltid vara redo att pröva nya vägaroch ompröva de gamla för att utveckla välfärden ochanpassa den till nya tider och nya förutsättningar.Men, och det vill jag kraftigt understryka, dethandlar inte om att anpassa sig till marknadsliberalavinstmaximeringsintressen. Den sociala bostadspoli-tiken sätter människovärdet i första rummet - intemarknadsvärdet.Det är kommunerna som har det direkta ansvaretför bostadsförsörjningen. Staten ska svara för att detfinns ändamålsenliga regler på bostadsmarknaden ochett bostadsfinansieringssystem som stöder byggandetoch boendet. Det innebär att det även i framtidenmåste finnas en nationell bostadspolitik som garante-rar att det finns bostäder för alla till rimliga kostna-der.Det behövs även en blandning av olikaupplåtelseformer över hela landet för att garanteramänniskors olika behov av bostad. Nyproduktionenav bostäder har gått ned kraftigt, ochsärskilt är det nybyggnationen av hyresrätter som harminskat.Herr talman! Som jag nämnde har bostadsbyg-gandet varit lågt . Men i och med attdet går bättre för har förutsättningarna för enmer expansiv utveckling av bostadsbyggandet ökat.Och när det uppdämda behovet skatillgodoses finns risk för flaskhalsar vad gäller pro-duktionskapaciteten och därmed risk för överhettning,vilket leder till kostnadshöjningar och ökande boen-dekostnader.Den begränsade tillgången på bostäder i de mestexpansiva regionerna kan bli ett allvarligt hinder fören fortsatt snabb sysselsättningsökning.Det finns tre huvudaktörer som måste förhindra ensådan negativ utveckling. Staten och kommunerna ärtvå av dessa aktörer. Men här är vi också i hög gradberoende av insatser och nya initiativ från byggmate-rialindustrin, byggentreprenörerna, byggherrar ochbostadsförvaltare.Jag uppskattar regeringens bestämda avsikt attdriva en social bostadspolitisk linje. Det innebär bl.a.att vi även kommer att ha ett stort ochstarkt inslag av bostadsföretag som drivs utan enskiltvinstintresse och som är öppna för alla grupper avmedborgare. Det innebär också att vi kommer att setill att vi har ett fungerande regelsystem för boende,byggande och bostadsfinansiering som svarar uppmot kraven på tillgång till goda bostäder för alla tillrimliga kostnader.Herr talman! Bostaden får inte bli en handelsvaravilken som helst. Bostadspolitiken är en väsentlig delav välfärden, lika viktig som skola, vård och omsorg!Bostadsfrågan är en oerhört viktig välfärdsfråga. Iframtiden bör vi komplettera kraven på satsningen på"skola, vård och omsorg" med en satsning på "skola,vård, omsorg och boende".Bostadsbyggandet och tillgången till en bostad ärviktigt för en uthållig tillväxt. Kommunerna måstedärför överväga vilka åtgärder de kan vidta för attstimulera och upprätthålla tillväxten genom att bl.a.se över sådana avgifter och taxor som påverkar boen-dekostnaderna och bostadsbyggandet.Byggkostnaderna skiljer sig åt väldigt mycket ilandet, allt från ca per kvadratmeter iSvedala till per kvadrat-meter i vissa storstadsområden.