prot · GN09115 · 2000-05-24 00:00:00 — Det är för väl att åtminstoneparlamentarikerna har varit otåliga.En annan fråga som bekymrar mig är den svenskainsatsen rent ekonomiskt. regeringen går ispetsen när det gäller att pruta ned det i statsfinansi-ella sammanhang försumbara anslag som vi ger tillnordiskt samarbete. Det skulle vara bra om vi avAnita kunde få ett besked om att de social-demokratiska parlamentarikerna är beredda att drivapå.Anf. 50 () replik:Fru talman! Jag är glad, , över att vitillsammans kan jobba för att få sessionen på våren.Jag vet att det kan finnas lite olika synpunkter i olikafamiljer, och jag respekterar det. Men jag är glad attvi kan driva den frågan.Visst har informationsfönstret tagit tid, men därhar vi drivit på tillsammans, inte minst i delegationen.Nu kan vi väl ändå glädjas över det faktum att vi fårvårt informationsfönster, och att invigningen skernästa vecka. Det är åtminstone jag väldigt glad för.Budgetarbetet pågår. Vi hade ett presidiemöte påIsland . Då fick vi en ordentlig genomgångav budgeten. Det fördes diskussioner om hur högttaket ska vara, men personligen är jag för att vi skakunna få några fler kronor till det nordiska samarbe-tet.Anf. 51 () replik:Fru talman! Det här sista får jag väl ta som ettkvitto på att socialdemokraterna här i ärberedda att driva frågan om att vi ska få loss så passmycket pengar att vi kan åstadkomma ett gott nor-diskt samarbete.Det som de nordiska länderna kan göra gemen-samt avlastar ju rimligtvis den nationella budgeten.Därför är det faktiskt fråga om utbytbara pengar. Föratt man här i kammaren ska få en uppfattning om vaddet handlar om, kan jag säga att vi på nordiskt samar-bete satsar ungefär 1 ½ % av vad vi satsar på EU-samarbete. Jag som gillar EU-samarbetet vill intepruta på det, men jag tycker att detta är en försumbarutgift. Enligt min mening är den alltför blygsam. Detär alltså bara en sextiondedel av vad vi satsar på annatsamarbete. Därför skulle vi kunna satsa en del ytterli-gare på nordiskt samarbete, utan att vare sig ödeläggaeller vara slarviga med våra statsutgifter.Anf. 52 () replik:Fru talman! Ja, det är jag beredd att verka för, ochjag gjorde det så sent som i måndags.Anf. 53 ():Fru talman! Det är positivt att vi har en årlig de-batt om det nordiska samarbetet. Många talare harvarit uppe i talarstolen och prisat det nordiska samar-betet och visat på vikten av det.Det finns ju en värdegemenskap inom Nordensom vi bör vara rädda om och se till att utveckla påett positivt sätt. Den värdegemenskapen behöver viför att kunna upprätthålla viktiga värden i en alltmerglobaliserad värld.Anita tog upp det folkliga stödet förnordiskt samarbete. Man brukar ju säga att hälsantiger still - så länge man är frisk är det ingen somklagar över att man inte mår bra. Så är det lite grannmed det nordiska samarbetet. Därför tror jag att det ärlite tyst ibland om vikten av det nordiska samarbetet.I regeringens skrivelse och i utskottets betänkandestår det i positiva ordalag om bl.a. den förändringsom finns i det nordiska samarbetet. Jag tror att det ärbra att det politiska samarbetet i harfått en annan form. Men kan man se att dethar inneburit och innebär en ganska stor EU-anpassning i de politiska frågorna. Man går försikti-gare fram på vissa områden, där man vet att manstöter på patrull inom EU-samarbetet.Man talar ju ofta om den nordiska modellen inomsocialpolitiken och välfärdspolitiken. Med tanke påden utveckling som vi ser inom EU , är jag liteoroad för vad som kommer att hända med den om viinte gemensamt börjar lyfta fram den som en viktigmodell även inom EU.En annan fråga som jag tänkte ta upp rör kultur-och TV-samarbetet. Det är angeläget att vi kan stärkadet. Jag håller med de övriga i mittengruppen, somjag också tillhör i det här sammanhanget, att det ärviktigt att ser till att förverkliga en förbättringav det nordiska TV-utbudet.Anita tog upp rasismen. Det var bra,eftersom jag tänkte ställa en fråga om det. Jag minnsatt jag här i kammaren frågade vadsom hade hänt. Man hade ju sagt att man skulle jobbamed program mot rasism. ska det tydligen bli ettseminarium, men blir det något handlingsprogram?Det är oerhört angeläget att något kommer ut avseminariet, särskilt med tanke på att man ska ha i ämnet. Vid det laget borde vi havisat på aktiva modeller för att gå vidare och jobbamot rasismen.En viktig fråga rör ursprungsbefolkningen i vårteget land, samerna, och den roll som Nordiska rådetkan spela när det gäller att lyfta fram dessa frågor iEU-sammanhang. Därifrån kommer nämligen signa-ler om att det inte finns några ursprungsbefolkningarinom EU. Detta är oerhört alarmerande med tanke påsameras rättigheter och möjligheter.På miljöområdet bör vi stärka samarbetet, inteminst i . Det har talats länge ochmycket om vikten av att göra något för att bli av meddet livshotande kärnavfall som finns uppe i Mur-mansk. Tyvärr har problemet ännu inte fått en lös-ning, och ingenting har hänt. Därför bör regeringarnasätta in en stöt nu och se till att det händer någonting.Anf. 54 ():Fru talman! Jag vill lämna en sakupplysning somfaktiskt fanns i mitt anförande. efter vad som händer med arbetet och kam-pen mot rasism. Jag uttryckte i mitt anförande - ochjag repeterar - min glädje över att ministerrådet haranslagit pengar till ett projekt som syftar till att geungdomar ett historiskt perspektiv på rasism ochfrämlingsfientlighet. Det ska få dem att själva analy-sera sitt förhållningssätt till nynazistisk diskrimine-ring av flyktingar, invandrare och andra minoriteter.Det är fullt möjligt för attgenom exempelvis - eftersom det är för sent för in-terpellationsställande - en skriftlig fråga till samar-betsministern få reda på hur detta projekt utvecklarsig.Anf. 55 ():Fru talman! Det är bra att lyfterfram att det också behövs pengar för att finansieranågonting när det gäller projekt på rasistområdet -mot rasismen.Men det behövs också ett politiskt handlingspro-gram. Där tycker jag att regeringarna har ett stortansvar. Det finns direktiv från , och detgäller för övrigt också många andra förslag som lägger fram och där man är enig i försla-get. Men sedan stannar det ofta vid detta, och rege-ringarna tar inte upp förslagen och följer upp dem.Detta är något som de som sitter i börtrycka på mycket mer. Det krävs en handling ocksåfrån regeringshåll om det ska ske någonting med detnordiska samarbetet. Är vi överens om någonting såbör det också förverkligas via ett förhållande därregeringarna gör någonting.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )8 § Krigsmaterielexporten 1998 och 1999Föredrogsutrikesutskottets betänkande 1999/2000:UU12Krigsmaterielexporten 1998 och 1999 (skr.1998/99:128 och 1999/2000:110).Anf. 56 ():Fru talman! ska vi behandla utrikesutskottetsbetänkande nr 12. Det behandlar regeringens skrivel-ser angående krigsmaterielexporten 1998 och 1999samt motioner.Internationaliseringen och utvecklingen av samar-bete inom försvarsindustrin går mycket snabbt. Avdet som en gång var helsvenska företag är nu flerahelt eller delvis ägda av utländska företag. Samtidigthar efterfrågan minskat, och det är ju glädjande att vihar fått en lite säkrare värld så att efterfrågan på va-pen och krigsmateriel minskar. Men på den här mins-kade marknaden måste nu försvarsindustrin samar-beta och rationalisera för att klara sig i en allt hårdarekonkurrens.Tillverkning och handel blir alltmer gränsöver-skridande. Därför måste också reglerna för exportanpassas till detta.Vi moderater tycker att det är viktigt att vårtsvenska försvar ska kunna materielförsörjas av bl.a.svensk försvarsindustri. Vi ser ett stort säkerhetspoli-tiskt värde i att ha delar av försvarsindustrin kvar iSverige. Där finns unika kompetenser som måstebibehållas och tas till vara. är trots sin ringastorlek faktiskt en av de mest betydelsefulla för-svarsmaterielproducenterna i Europa.För att en omstrukturerad försvarsindustri skakunna fungera bra i ett gränsöverskridande samarbeteär det viktigt att det inte finns alltför stora skillnader ideltagande länders exportpolitik.Hur ser försvarsindustrisamarbete och exportreg-ler ut i ? Enligt är tillverk-ning och handel med vapen, ammunition och krigs-materiel undantagna från den europeiska unionensinre marknad. Men den snabba utvecklingen ochglobaliseringen har framkallat behov av mer likartadeoch gemensamma regler. Inom ramen för GUSP harEU antagit en gemensam uppförandekod för exportav krigsmateriel. deltar också i något somheter sexnationerssamarbetet för europeisk för-svarsmaterielsamverkan. I detta samarbete deltar desex största och viktigaste försvarsmaterielproducen-terna i Europa.Till detta kommer att vi i denna kammare i höstförmodligen kommer att fatta beslut om att Sverigeska bli medlem i WEAG, den västeuropeiska för-svarsmaterielgruppen.Allt detta välkomnar vi moderater - det är steg irätt riktning.Nu tycker vi att det är dags att börja planera förnästa steg, nämligen att ska verka för attarbetet påbörjas för att få fram gemensamma EU-regler för export av krigsmateriel och en gemensamkontrollmyndighet. Detta är en lång och tidsödandeprocess, och därför är det viktigt att börja nu.Fru talman! Jag yrkar bifall till vår hemställan ireservation nr 5.Anf. 57 ():Fru talman! Den svenska lagen om krigsmaterie-lexport är väldigt tydlig: Krigsmaterielexport är i lagförbjuden. Dock kan dispenser ges. Den krigsmateri-elexport som ändå förekommer från utgörsalltså av undantag från lagen.Svensk krigsmaterielindustri får inte exportera tillländer som befinner sig i krig, till konfliktområdendär man befarar att krig kan utbryta eller till länderdär det förekommer omfattande och grova brott motmänskliga rättigheter.Tyvärr urholkas lagen, framför allt genom demånga dispenserna som medfört att det generellaexportförbudet förträngs. I stället uppfattar man situ-ationen som så att det är tillåtet att exportera krigs-materiel över hela världen utom till vissa länder ochområden som utgör undantag. Undantaget har såledesblivit regel, och regeln - det generella förbudet - harblivit undantag.Alltför många delar av den svenska krigsmaterie-lexporten kan ifrågasättas. En omständighet sommjukar upp det generella förbudet är de s.k. följdma-terielleveranserna. När väl ingått ett avtal omkrigsmaterielexport med ett annat land så uppfattasdet avtalet som bindande alldeles oavsett vilken re-gim som senare kommer till makten efter det att av-talet har slutits.Ett exempel är att ingick avtal med Indo-nesien om export av krigsmateri-el. Därefter störtades den rådande regimen av generalSuharto. Genom en militärkupp genomfördes ettmaktövertagande som medförde ett oerhört blodbaddär tiotusentals, kanske hundratusentals, människormördades. Trots detta ansåg sig inte kunnaavbryta sina leveranser av krigsmateriel till Indonesi-en. Krigsmaterielexporten av reservdelar blev därmeden permanent skamfläck för Sverige.Den svenska dubbelmoralen vad gäller krigsmate-rielexporten kommer också till uttryck när man serhur behandlade kärnvapenupprustningen iIndien och . Genast när kärnvapenprov ge-nomfördes var man beredd att genomdriva ett beslutsom drabbade fattiga för att visa hur indigne-rad man var. Beslutet innebar att drog in sittbistånd bl.a. till ett mycket framgångsrikt projekt iprovinsen i som gick ut på att gefrämst flickor och unga kvinnor skolundervisning ochyrkeskunnande. Det var ett projekt som bedrevs blandmänniskor som minst av allt kunde tänka sig under-stödja kärnvapenpolitik. Men vapenexportenfortsatte till såväl som Pakistan.Man brukar tala om trovärdighet, och att det ärviktigt för som handelspolitisk partner attvara trovärdig när det gäller ingångna avtal. Mentrovärdigheten som vapenmånglare står i skarp kon-trast till trovärdigheten som en solidarisk internatio-nalist. Vår höga svansföring i frågor om mänskligarättigheter och demokrati får ibland ett löjets skimmeröver sig när man ser hur den svenska krigsmaterie-lexporten utvecklas.Svenska regeringars ståndpunkt har varit attföljdleveranser måste förekomma för att man ska varaen pålitlig och trovärdig affärspartner. Men uppen-barligen förtränger man att man förlorar trovärdighetpå andra, och som vi ser det, mycket viktigare områ-den.Det finns andra länder dit exporterar va-pen som man kan rikta skarp kritik mot för bristandemänskliga rättigheter. Det gäller t.ex. , därAmnesty visar systematiska och grova brott motmänskliga rättigheter. Det gäller också övriga länder,t.ex. , där Amnesty också kan hålla fram rap-porter som borde avskräcka. De borde få oss att ifrå-gasätta att exporterar vapen som kan använ-das i förtrycket av människor som bara begår ett endabrott - de vill arbeta för demokrati och frihet.Den trovärdighet som våra leveranser eventuelltger oss som handelspartner naggar skarpt i kanten dentrovärdighet som har som förespråkare fördemokrati och mänskliga rättigheter.Det finns också många dispenser som ges från detgenerella förbudet. De är så många att man numerakan ifrågasätta om det verkligen finns ett generelltförbud mot krigsmaterielexport.I det betänkande som finns hade utrikesutskottetmöjlighet att skärpa skrivningarna. Det fanns motio-ner som ställde krav på att vi skulle ha en hårdarelagstiftning och framför allt att vi kanske i lag skullereglera de exportvillkor som skulle göra det oerhörtmycket svårare att godkänna export av krigsmaterieltill diktaturer eller till länder där de mänskliga rättig-heterna kränks. Men utskottet valde att passa. Därföryrkar jag bifall till reservation 2 som handlar just omvikten av lagstiftning när det gäller exportvillkoren.Skillnaden mellan export av vapen och övrigkrigsmateriel är också tydliggjord enligt utskottet.Men som vi ser det är den skillnaden inte alls tydlig-gjord. I stället bör vi behandla all krigsmateriel påsamma sätt. Övriga krigsmateriel, liksom krigsmate-riel för strid, bör förbjudas till stater som kan befarashamna i krig.Fru talman! Därför yrkar jag bifall till reservationnr 6.Det finns ett par exempel somvisar att svensk krigsmaterielpolitik är på väg åt felhåll. Det ena är den export av vapen och krigsmaterielsom sker och skedde till Natoländer trots att Natolän-der var inblandade i krigföring i Kosovo under 1999.Utskottet säger att kriget är slut och därför är det inteaktuellt. Då förbigår man helt den principiella frågan,nämligen om vi ska hålla fast vid det förbud somfinns mot krigsmaterielexport till länder som befinnersig i krig. Det borde ha varit passande för utskottet attta upp den principiella frågan till diskussion och dåockså inse att man faktiskt, genom de leveranser sompågick, bröt mot en grund i det svenska regelverket.Det finns också ett exempel med export av JAS 39Gripen till som visar på en häpnadsväckan-de okunnighet. Å ena sidan säger utskottsmajoritetenatt man inte får göra offentliga och bilaterala kon-sekvensanalysutredningar eftersom det skulle innebä-ra ett avsteg från synen på förhållandet mellan suve-räna stater. Å andra sidan säger man att EU:s uppfö-randekod för vapenexport innebär att vapenexport skavara förenlig med mottagarlandets tekniska och eko-nomiska förmåga och att man måste ta hänsyn tillhuruvida den tilltänkta exporten allvarligt skulle kun-na hindra den hållbara utvecklingen i mottagarlandet.Här försöker man sitta på fler än två stolar samti-digt. Man försöker både framhäva den suveräna in-ställningen hos som stat och tahänsyn till EU. Det borde vara rimligt att man be-stämmer sig för vilken stol man ska sitta på.Anf. 58 ():Fru talman! Jag vill börja med att först ge enkommentar till det förra ärendet som har avhandlatsav utskottets ledamöter här i kammaren. Jag upplevdedet oerhört positivt att lyssna på debatten om detnordiska samarbetet. Tråden genom alla anförandenoch i replikskiftena var de möjligheter vi ser i kon-takterna med våra grannländer. Det handlar om möj-ligheterna att resa till varandra och samarbeta påmånga olika områden. Det positiva grannsamarbetetoch den grannsämjan saknas i många andra delar avvärlden.Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på alla reservationer.Men innan jag går vidare med att redovisa ut-skottets överväganden är det på sin plats att ge enbakgrund. Jag förstår av tidigare anföranden att allakanske inte har samma bakgrundskunskap.Vår säkerhetspolitik har va-rit uppbyggd kring den militära alliansfriheten ochkring ett starkt och allsidigt försvar med vars hjälp vihar kunnat trygga vår självständighet. En viktig förut-sättning för denna inriktning av säkerhetspolitiken harvarit en kvalificerad inhemsk försvarsindustri. Meddess hjälp har vi kunnat utveckla, tillverka och un-derhålla vapensystem som varit anpassade till våraspeciella förhållanden. Det har gett oss en trygghetoch minskat risken för att vi ska utsättas för utländskapåtryckningsförsök. Det har verksamt bidragit till vårtrovärdighet när det gäller vår säkerhetspolitiska linje.Det har också gett oss civila produkter som har varitav värde. Men de civila produkterna har inte varitdrivkraften för att ha en försvarsindustri, utan de skases som en positiv bieffekt.Vi har internationellt sett haft en hög självförsörj-ningsgrad när det gäller militär utrustning, men detsvenska försvarets beställningar har inte räckt till föratt vidmakthålla den kvalificerade industriella kapa-citet som vi ansett oss behöva. Därför har export avkrigsmateriel varit ett element i vår säkerhetspolitik.Men jag har ingen som helst ambition att främja enökad export.Den största delen av svensk krigsmaterielexportgår till , övriga och Nordamerika.Den övervägande delen av vår export har under årenslopp gått till andra . De största motta-garna av krigsmateriel för strid var Norgeoch . Vi har undvikit all ny export till ländersom befunnit sig i väpnade konflikter eller haft inreväpnade oroligheter. Riktlinjerna för krigsmaterielex-porten har över tiden utvecklats på ett sätt som bl.a.tagit hänsyn till den ökade betoningen av respekt förmänskliga rättigheter. Grova och omfattande kränk-ningar av mänskliga rättigheter vittnar om en typ avinstabilitet som lätt övergår i inre och yttre konflikter.Jag vill ordagrant upprepa betänkandetexten somföljer: "Situationen i mottagarlandet vad gällermänskliga rättigheter skall alltid vägas in även i defall då det är fråga om utförsel av materiel som i ochför sig inte kan användas för att kränka mänskligarättigheter. "Som sidoinformation kan jag omnämna att jag imåndags deltog först i en dialog om oljan i Sudanmed företrädare för det svenska oljebolaget därefter bevistade ett seminarium på TeologiskaHögskolan i . Inbjudare till seminariet varför övrigt Teologiska Högskolan, Fonden för mänsk-liga rättigheter och Demokratiakademin. Frågan somstod på dagordningen var utbildning i mänskligarättigheter. Det är en angelägen fråga. Även om dethär blir en utvidgning av betänkandet är ju ocksåkunskapsuppbyggnaden kring mänskliga rättigheteren angelägenhet för den som sedan ska bygga sinabeslut, som vi nu här , på just en bedömning avMR-läget.Fru talman! har något som kan liknasvid ett världsmonopol på den här marknaden. Att låtakongressen i helt få monopol på att avgöra vilkaländer som ska få försvara sig, och med vilka vapen,är varken lockande eller känns tryggt.Själva betänkandet behandlar regeringens skrivel-se 1998/99:128 Redogörelse för den svenska krigs-materielexporten för och skrivelse1999/2000:110 Redogörelse för den svenska export-kontrollpolitiken och exporten av krigsmateriel år1999. Som vi kan läsa inledningsvis föreslås att dessaläggs till handlingarna.Utskottet har också behandlat motioner väcktamed anledning av skrivelserna och motioner frånallmänna motionstiden. Motionerna rör i huvudsakredovisning, lagstiftning rörande krigsmaterielexport,arbetet med en europeisk uppförandekod för export,följdleveransbegreppet samt svensk krigsmateriel tillenskilda stater och områden. Det ger en förklaring tillatt vi känner igen frågorna i debatten här fråntidigare tillfällen.Det gäller inte minst frågan om enskilda länder.Vi menar att bedömningen av enskilda länders upp-fyllande av riktlinjernas krav är ett ansvar för denmyndighet som har att fatta beslut på området ochytterst för regeringen. menar vi att utskottetåterkommande gör landsspecifika bedömningar somkan vara av relevans för uttolkningen av riktlinjerna.Utskottsmajoriteten anser att frågan om enskildaländers uppfyllande av kraven hanteras på ett välavvägt sätt genom nuvarande ordning. Vi har inte settnågra sakskäl som talar emot detta, och det har inteheller framkommit här i debatten.Fru talman! erkänner varje lands rätt attha ett eget försvar. Det är en princip som vi har god-tagit i . Svenska folket anser genom enöverväldigande majoritet att vi behöver ett militärtförsvar, ett reformerat och minskat försvar. En majo-ritet vill inte avhända sig denna yttersta garanti förSveriges säkerhet och självständighet. Andra folk skaockså kunna göra samma val. Men då reserverar jagmig för de s.k. villkorliga hinder som ex-empelvis ett beslut om vapenembargo i FN utgör. Ettsådant har vi nu sett t.ex. mot och Eritrea.Även om jag nu nämner de länderna så vet vi att detär fråga om länder som inte har varit föremål försvensk export.I fredags var jag i på invigning av EUE. Detär ett europeiskt ungdomscentrum. Att få delta i in-vigningen av gamla regementslokaler som träderfram i ny och, som jag betecknar det, fredsskapandeskepnad var en stor händelse för mig och för Eksjö.Knut i knut med EUE ligger en annan framsynt sats-ning, SWEDEC, vårt nationella minröjningscentrum.Jag vet efter samtal att det är ett aktivtarbete på gång i för att bidra till ytterligare stegsom ska kunna tas på området minor. Jag är säker påatt man i välkomnar regeringens regleringsbrevför , där man gav Sida i uppdrag att utvärderasina insatser och komma med förslag om en samladstrategi för inriktning av svenskt stöd till humanitärminröjning. Denna redovisning presenteras senast nuden . Jag ser med spänning fram emot redovis-ningen.Begreppet Övrigt krigsmateriel omfattar materielsom radar, spaningsutrustning och skyddsmaterielmen också, vilket jag tycker att det är viktigt att varamedveten om, just minröjningsutrustning. KategorinÖvrigt krigsmateriel omfattas numera också av enbedömning av mänskliga rättigheter i och med nuva-rande regelverks ikraftträdande. Den effekten upple-ver jag, efter vad jag kan utröna, som något positivt.Klassificeringen av enskilda produkter enligt be-greppet krigsmateriel vill vi av förklarliga skäl inteöverlåta åt företagen själva att fatta beslut om. Be-greppet definieras med utgångspunkt i om en produktkan anses särskilt utformad för militärt bruk. Som allaförstår krävs det en kontinuerlig uppföljning, inteminst på grund av att den teknologiska utvecklingengår så fort.Utskottet har även inhämtat att regeringen inomramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhets-politik GUSP verkar för att åstadkomma en gemen-sam lista på material som ska kunna kontrolleras avsamtliga medlemsstater. Öppenhet är ju inte minst idet här sammanhanget väldigt viktigt.Miljöpartiet anför att man vill införa generellakrav på fullständiga slutanvändarintyg. Skulle detpraktiseras i varje enskilt fall blir det liktydigt med attexporten upphör. Det blir heller inte hanterbart attdefiniera ut begreppet "svensk identitet" till förmånför "svensk krigsmateriel". För övrigt står de bådabegreppen inte för exakt samma sak.Ännu en fråga som återkommer, och som vi hardiskuterat väldigt mycket tidigare, är . Jagvill bara säga kort att utskottets svar tål att upprepas.Det är ytterst varje lands parlament och regering somhar att fatta beslut om anskaffande av krigsmateriel.Att omyndigförklara suveräna staters demokratisktvalda parlament är för utskottet ingen möjlig linje.Moderaterna vill införa gemensamma regler förexport av krigsmateriel inom EU. arbetarockså för ökad öppenhet och för restriktivitet. I linjemed detta har utskottet slagit fast att just en restriktivexportpolitik måste vara riktmärket.