prot · GN0956 · 2000-01-26 00:00:00 — Det finns kärnkraft, det bliravfall, det måste förvaras, och det är högst oansvarigtatt agera så att det finns en risk att det inte blir enlösning.Lokal demokrati är viktig. Men det är den natio-nella nivån som ansvarar för vilken delegation avmakt som ska ske till de lokala nivåerna.Anf. 60 PER () replik:Fru talman! Även om vi uppgraderar det kommu-nala vetot att också gälla kärnavfallsanläggningarkommer vi att tvingas till gemensamma beslut när detgäller kärnavfallet. Vi var överens om sedanatt vi till slut kommer dithän att alla måste ta ansvar,även om vi inte gillade beslutet från början.Jag tror - så som det har visat sig - att detfinns kommuner och platser där detta skulle varabättre än på andra platser och där även kommunenställer sig relativt positiv. Jag kan säga, som jag sadeför , att man kan utgå från de kommunersom har kärnkraftverken. Finns det inte något annatsätt, är väl kärnkraftverksbyggnaden det mest naturli-ga stället att förvara avfallet på, för att kunna kon-trollera det . Ingen tror väl att vi kan skjutaupp det i rymden, i alla fall inte ännu.Anf. 61 ():Fru talman! har belyst motionBo505 om muddringsfrågan alldeles för grunt - dettaär en fråga som man bör gå till botten med.Brist på logik är det snällaste jag kan säga om ut-skottets behandling av och min mo-tion om översyn av regelverket för muddring ochmuddermassor.Utskottet har erfarit att för när-varande inte har några konkreta planer på att förnyanu aktuella allmänna råd och negligerardärmed totalt att hamnar tillskrivit och be-gärt en översyn - ingenting händer. Utskottet fram-håller betydelsen av att sjöfarten har till-gång till ändamålsenliga hamnar, och man avvisarmotionen.Motionen avvisas trots att utskottet lätt bordekunna konstatera att situationen är sådan att det i flerahamnar är så att fartygsdjup har måst skrivas ned pågrund av uppgrundning medan tillståndsprocesser hosNaturvårdsverket pågått och utländska hamnar byg-ger ut och fördjupar för att kunna ta över tonnage frånsvenska hamnar. Miljömyndigheterna i de danska handelshamnarna att muddra och haen mudderdeponi på den danska sidan, medan det påden svenska sidan av är helt stopp.Vår motion är tillkommen därför att vi har förståttatt de allmänna råden är föråldrade och attny kunskap finns om muddring och muddermassorsom borde avspeglas i förändringar av de allmännaråden. tycks inte ha insett det all-varliga i att de allmänna råden är en bromskloss ochatt tillgången till svenska hamnar för sjöfartsnäringendärmed är hotad.Att ska ha en helhetssyn sominnebär att man förstår att en minskad tillgång påsvenska hamnar innebär överföring av gods från båttill bil kan förefalla självklart. När så inte är fallet ärdet för mig lika självklart att ser sitt ansvaroch ger en liten pekpinne. Så hardock inte bostadsutskottet sett på saken, utan gerNaturvårdsverket fullt förtroende att långsamt ta dödpå svensk hamnverksamhet, trots uttalandena ombetydelsen av ändamålsenliga hamnar.Avslutningsvis, fru talman, är frågan kanske förliten för att bostadsutskottet skulle engagera sig. Ty-värr befarar jag att den växer. Jag anser att man frånbostadsutskottets sida borde ha gått grundligare tillväga och gjort en genomlysning av behovet av djupa-re hamnar.För tids yrkar jag inte bifall till motionen,men till bostadsutskottets samtliga ledamöter vill jagrikta en allvarlig uppmaning: Ta frågan på allvar ochfölj utvecklingen! Jag kommer givetvis att följa ut-vecklingen och frågan, och min förhoppning är att detblir en snar lösning så att jag slipper återkomma meden motion till hösten.Anf. 62 () replik:Fru talman! Jag tycker att motionärerna ska kännasig ganska nöjda med den behandling motionen harfått i utskottet. Det är faktiskt en riktigt positiv skriv-ning. Ni hade väl knappast förväntat er ett bifall tillmotionen?Jag vill också understryka att inte ens ert eget partihar besvärat sig med att reservera sig till förmån förmotionen.Anf. 63 () re-plik:Fru talman! Jag är mycket medveten om detta,och därför yrkade jag inte bifall till motionen.Det är ganska intressant att följa Naturvårdsver-kets svar, som har kommit, där det står ungefär såhär:När det gäller översynen av övriga allmänna rådkommer detta arbete att föregås av en samlad kart-läggning för att se vilka skrifter som är i behov avrevidering. När resultatet av denna kartläggning före-ligger kommer prioriteringsfrågan att diskuteras.Det viktiga är att det här inte drar ut . Jaghoppas att man tänker på detta i bostadsutskottet.Anf. 64 ():Fru talman! Jag har också ett antal motioner somhanteras i detta betänkande, och därför står jag här italarstolen. Jag tänkte börja med att yrka bifall tillreservation 10. Jag ska också börja tala om den, somhandlar om den viktiga frågan om vildlaxen.Miljöpartiet har agerat mycket när det gäller vild-laxen i , då vi kan se att den är en hotad art.Hoten är många, bl.a. utbyggnaden av älvar. Närälvarna byggdes ut under den stora älvexploateringenformade man vattendomar som sade att exploatörernaskulle sätta ut laxyngel . Det här var i bästavälmening; man menade att det skulle vara ett sätt atträdda laxen. Det har också varit viktigt.I dag kan man se att dessa domar inte längre pas-sar i tiden. Det som har skett är nämligen att vildlax-stammen har gått tillbaka mycket medan de odladelaxarna har blivit alltfler. Just nu är det faktiskt så attden odlade laxen hotar vildlaxbeståndet.Trots det fortsätter man att sätta ut ungefär 2 ½miljon laxyngel i . Man tar alltsåupp laxar, kramar dem på rom och mjölke och föderupp ynglen innan man sätter ut dem.De odlade laxarna börjar nu bli så många att deförsöker ta sig in i de laxälvar som finns kvar och därvildlaxen tidigare gått in och förökat sig. Det innebäratt vi håller på att få en blandning av vildlax ochodlad lax. Biologiskt vill man inte ha detta, utan manskulle vilja hålla vildlaxstammen ren.Just skulle det vara betydligt bättre om äl-vexploatörerna gjorde annat än att sätta ut 2 ½ miljonlaxyngel, t.ex. försöka öppna många av de älvar somär stängda så att laxen kan gå upp i dem och kanskebörja leka i nya älvar. Det skulle också vara en storfördel för , då man skulle kunna få ett laxfis-ke i andra älvar än dem man har . Vi vet att justfisketurismen efter lax ökar rejält till år.Det är alltså angeläget att dessa vattendomar bör-jar ses över, för att de ska bli så ändamålsenliga sommöjligt för laxen, vilket var tanken. Det utvecklar vi ireservation 10, där vi menar att det är dags att börjase över vattendomarna och inte fortsätta som tidigaremed att sätta ut laxyngel när det inte visar sig vara detbiologiskt bästa för tillfället.Vi har också två reservationer som jag inte yrkarbifall till men som vi från naturligtvisställer oss bakom. De handlar om nationalstadsparkeni Stockholm.Vi har en unik nationalstadspark runt som instiftades för ungefär fem årsedan, på initiativ från . Det var AnnaHorn som under vår första period i myckethårt drev frågan att vi skulle få en nationalstadspark.Tyvärr kan vi se att skötseln av nationalstadspar-ken inte har varit den bästa. Det har t.ex. än så längeinte ens kommit upp informationstavlor. I normalafall när vi instiftar nationalparker i är visnabba med att få upp information, för vi menar att deska vara öppna för allmänheten och ska vara klenoderför människor att ta sig till och ta sig fram i. Men justnär det gäller har detta inte skett.Detta måste åtgärdas. Vi måste verkligen ta nästa stegför att vårda och utveckla den tillden klenod den faktiskt är.På samma sätt kan vi se att det börjar finnas hotom byggnation i . Jag vet att He-lena har berört detta lite grann. Detta måsteockså åtgärdas. Vi måste värna nationalstadsparkenom den ska kunna få bli kvar för framtiden. Ett sättsom jag har tagit upp i en motion är att försöka skapaen fond för att se till att vi säkrar den mark som finnsi och kring från byggnation.En annan sak som är mycket viktig är att vi ser tillatt vi så gott det går, med tanke på att national-stadsparken trots allt ligger mitt i , försökerminska bullerstörningarna i och Haga-parken. Det är många människor som rör sig i dessagrönområden, och vi vet alltmer att just grönområdeni en storstad är viktiga för människors hälsa och väl-befinnande. Då är buller en faktor som vi måste för-söka minska i ett område som ska finnas till för re-kreation.Det är alltså viktigt att ut-vecklas och att det som är nödvändigt för att bevaraden och öka tillgängligheten verkligen kommer tillstånd.Jag har också en motion som handlar om Ytterjär-na. Ytterjärna är ett mycket unikt område i -ett område som faktiskt har ett skydd enligt Södertäljekommuns översiktsplan. Trots det planeras en flyg-plats vid som helt skulle omintetgöra detta unikaområde. Jag tänker inte närmare gå in på detta efter-som jag har en interpellationsdebatt , den1 februari, om denna fråga. Jag hoppas att det är flerapartier som då vill vara med och diskutera de planerman har på en ny storflygplats på , någon-ting som skulle innebära att många grönområden avvikt, som behövs för storstadsmänniskan, skulle ho-tas. Områdena runt och är områdensom har stora värden när det gäller rekreation. Inflyg-ningsplatsen skulle bli precis över Ytterjärna, meddess mångfald av aktiviteter. Det är områden somfaktiskt nästan är mer internationellt uppmärksamma-de än nationellt uppmärksammade. Det är områdensom jag skulle önska att alla ni som inte har besöktfaktisk besöker.Med det, fru talman, yrkar jag bifall till reserva-tion 10.Anf. 65 () re-plik:Fru talman! Jag kan, om än med andra motive-ringar, dela tveksamhet kring flyg-plats på , men det var inte därför jag begärdereplik. talade om att det inte hadekommit upp några informationstavlor i national-stadsparken i . Det må så vara. Vad som ärmycket värre är att lagstiftningen är så otydlig aldrig vet vad som är tillåtet respektive förbjudetnär det gäller åtgärder i . Stads-byggnadsdirektören har t.o.m. ställtfrågan om det är möjligt att reparera en trasig vatten-ledning om den går genom grönområde i national-stadsparken.Vi behöver fler erfarenheter och mer utprägladpraxis när det gäller hanteringen av nationalstadspar-ker om vi med gott samvete ska kunna säga att vi vetvad vi gör när vi inrättar nya nationalstadsparker.Anf. 66 () re-plik:Fru talman! Jag kan dela en del av de uppfattning-arna. Det var så att kom till somden första, och den första får ofta vara den som ärspjutspetsen. Jag håller med om att det är otydligt vadman får göra och inte får göra i nationalstadsparken.Vi vet att det har funnits många krav på byggna-tion, t.ex., och man har diskuterat vad som är möjligtoch inte möjligt att göra i . FrånMiljöpartiets sida anser vi att det inte bör vara möjligtatt bygga. Det är möjligt att vi inte delar den uppfatt-ningen, men jag är överens med så tillvida att jag tycker att vi bör få fram klarare och enty-digare regler för vad som gäller för nationalstadspar-ken. För mitt vidkommande handlar det alltså om attfå ett starkare skydd.Anf. 67 () re-plik:Fru talman! Hur kan man föreslå att vi ska inrättanya nationalstadsparker med samma olägenheterkring sig om det är så att lagstiftningen som gällerär så väldigt oklar? Är det inte bättre att först utarbetaklara lagbestämmelser innan man sprider osäkerhetenytterligare i landet?Anf. 68 () re-plik:Fru talman! Det som jag uppfattar som problem äregentligen inte att lagstiftningen är så otydlig utan inte riktigt vet vilken tolkning som ska göras. Vihar en sådan lagstiftning att det ofta är praxis ochtolkningar som avgör. Här har också synpunkt ståttmot synpunkt. Vi har sett att man ibland har provatfrån fall till fall.Jag hoppas att vi kan få ett bättre skydd - inte ba-ra för denna första nationalstadspark, utan även förkommande. Jag önskar att det skydd vi får för natio-nalstadsparken är lika entydigt som skyddet för na-tionalparkerna. Även där tycker jag att det behövs ettstärkt skydd, för även där får man göra saker och tingsom faktiskt hotar nationalparker. Vi vet att det finnssådana exempel när det gäller energiåtgärder, t.ex.Anf. 69 ():Fru talman! Jag är lite förvånad över diskussionenkring nationalstadsparker och lagstiftningen. Det somvållat tveksamhet hos de kommuner som härefter kankomma ifråga för bildande av nationalstadspark - dithör och - är oron för att lagstift-ningen är så tvingande. Det finns inte möjligheter förkommuner att vidta några som helst åtgärder, åt-minstone inte utan att man har fått medgivande tilldet. Därför är jag väldigt förvånad över denna diskus-sion om att man ska vänta. Det är lite typiskt.Jag har kanske inte replikrätt på , menjag kan inte låta bli att konstatera att man vill att viska dröja med att inrätta fler nationalstadsparker sålänge vi inte har klarlagt lagstiftningen och tillämp-ningen av den. Det är inte uppfattning.Vi menar att vi bör gå vidare. Det här är ett väldigtviktigt skydd för värdefulla områden inne i tätorter.Fru talman! Min fråga till ärföljande: Är det och att man inte bör gå vidare innan man hargjort någonting åt nuvarande lagstiftning?Anf. 70 ():Fru talman! Nej, det är inte vår uppfattning ska vänta. Det är vår uppfattning att man skakomma till rätta med de problem som man har när detgäller i . Där har dett.ex. funnits vissa byggrätter som det har blivit myck-et diskussion om därför att byggen på ett mycketpåtagligt sätt stör . Det förslagsom vi har om att inrätta en statlig fond handlar bl.a.om att försöka lösa ut de byggrätterna för att kommatill rätta med de problem som vi har haft i detta om-råde och som tyvärr inte riktigt är lösta.Vår uppfattning är att det är mycket viktigt att hanationalstadsparker just därför att grönområden istorstäder har visat sig mycket viktigt för människor.Vi kan se att det faktiskt är en hälsofråga. Människormår mycket bra av att ha ett ställe där de känner signärmare naturen, där det är lugn och ro och där dekan få ta del av någonting annat än den vanliga stor-staden. Vi anser att vi ska gå vidare med att bildanationalstadsparker, så jag är helt överens med HaraldNordlund i den frågan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 5 §. )5 § Hyresrätt och bostadsrätt, m.m.Föredrogsbostadsutskottets betänkande 1999/2000:BoU3Hyresrätt och bostadsrätt m.m.Anf. 71 ():Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservation nr1, men står självfallet tillsammans med mina mode-rata kamrater bakom övriga reservationer. På ett nu-mera rentav traditionsenligt sätt yrkar jag bifall baratill den första reservationen.Naturligtvis, fru talman, är det inte orimligt att ivissa lägen införa hyresreglering. Att t.o.m. införahyresstopp kan exempelvis vara motiverat i ett krigs-läge, när man förväntar sig att efterfrågan snabbt skaöverstiga utbudet av lägenheter. Det var väl så somden svenska hyresregleringen en gång kom till. Jagvar inte med, så jag har inte den exakta kunskapen.Men det var säkert många som besjälades av en godvilja och en stor omsorg om befolkningen och inteville att brutala ekonomi skulleupprepas i vårt land.Men hur korta hyresstopp och hyresregleringarman från början än har tänkt sig är det alltid svårt attta sig ur regleringar och ransoneringar. Ofta kan trös-keleffekter uppstå vid avvecklingen som det tar emotatt övervinna. När det gäller hyrorna har det varitsärskilt svårt. Det är egentligen den enda kristidsreg-lering som finns kvar efter krigsslutet. Dethar gjorts många försök att avreglera hyrorna. Mendet har alltid funnits någon grupp som har tyckt attdet är orimligt. Någon grupp här eller där kännerkortsiktigt av trösklarna mer än andra. Någon misterjobbet när regleringarna inte längre behöver administ-reras.Nu står vi där med vårt arv från de fem åren avvärldskrig . Men det är inte helasanningen. Landsbygdens avfolkning under framförallt 50-talet skapade långsiktiga obalanser på bo-stadsmarknaden i många tätorter. Det gjorde detmycket lättare för dem som ville försvara bostadsran-soneringen och hyresregleringen. Det gjorde det ävenlättare för dem som ville att staten skulle utnyttjaläget och styra boendet i riktning mot hyresboendeutan rätt att äga det egna hemmet. Det är ett boendepå politiskt fastställda villkor i kommunalt ägda lä-genheter. Det är bakgrunden till att det byggdes enmiljon lägenheter i huvudsakligen i kommunala bo-stadsföretags regi med tyngdpunktenstrax . Det skulle dessutom byggas rationelltoch billigt för att den offentliga ekonomin skullekunna klara av åtagandena.Än kan man se spår av byggkranarna, somhar gett trista omgivningar i de miljöer som de kom-munala planerarna skapade på detta sätt. Det berorinte särskilt ofta på ond vilja att det blev så. Däremotär det resultat av ett systemfel. Brist på mångfald ochvalfrihet får sådana effekter. Till råga på allt visadedet sig att man, när man under-sökte hyresgästernas uppfattning om relationernamellan bostadsvärde och hyra, fann att de boende imiljonprogramområdena till skillnad från i stort settalla andra boende ansåg att hyran översteg bostadensvärde.Nu är det bättre i de här områdena, men man harockså fått skjuta till ytterligare miljoner, upprusta ochgöra om för att det blev fel från början. Bristen påmångfald och valfrihet i boendet gjorde att det blevdyrt, trots att avsikten från början var att bostädernaskulle vara billiga. Det är ju det industriella likformi-ga byggandets idé att det ska bli billigt. Dessutom vardessa lägenheter normstyrda efter de striktaste teore-tiska tankar om vad överheten ansåg att folket hadebehov av.Om bruksvärdessystemet hade tillämpats på detsätt som det från början var tänkt skulle de nyssnämnda problemen ha fångats upp och hyran skulleha differentierats efter hyresgästernas uppfattning omvärdet på sin bostad. Men så har inte bruksvärdes-systemet tillämpats. Ofta har man visat på att hyrornahar varierat mer med den fasta låneräntan under re-spektive fastighets byggår.Sedan de kommunala bostadsföretagens hyror harblivit normgivande och hyresledande har också andraeffekter kunnat iakttas. I vissa orter med låg bostad-sefterfrågan har hyresnivåerna hållits uppe på grundav att de kommunala bostadsföretagens hyresnivå intehar följt med nedåt i en vikande efterfrågan. I andraorter, företrädesvis de stora tätorterna, har de kom-munala bostadsföretagens hyror använts för att manmed bruksvärdessystemets hjälp ska kunna sänkahyresnivån under vad som är rimligt för att byggareska kunna få ett nybygge att gå runt ekonomiskt. I defallen har byggandet stannat av. Mycket illustrativaexempel på detta finns i som en följd avett olyckligt beslut av den dåvarande socialdemokra-tiskt ledda majoriteten i Svenska Bostäders styrelseangående hyressättningen i påKungsholmen. Det har resulterat i att det bara harbyggts en handfull hyreslägenheter i underåren därefter.De enda som i det här läget har varit villiga attbygga har varit de kommunala bolagen, vilka med40 000-50 000 lägenheter var i sin ägo naturligtviskan ta förluster i tusentals lägenheter, eftersom de kantäcka förlusterna genom att höja hyrorna för övrigahyresgäster.Det är inte rimligt, fru talman, att bruksvärdes-systemet får de här effekterna. Det är inte rimligt attbruksvärdessystemet ska ge upphov till högre hyrorän vad som annars skulle gälla i den enskilda orteneller att systemet blir ett hinder för nybebyggelse närdet finns efterfrågan på bostäder till de hyror som ärerforderliga för att man ska kunna producera nya husutan förlustkalkyler. Alla vet vad resultatet blir: bristpå lägenheter, särskilt hyreslägenheter som vi ocksåbehöver som en del i mångfalden. Omvandling frånhyresrätt till bostadsrätt initieras av konstlade mark-nadsförutsättningar. Och vi får naturligtvis det skad-liga etablerandet av svarta marknader när det gällerhyresrätter. Det är svarta marknader som förmodligeninga utom de som olagligt och omoraliskt skor sig påsituationen har något intresse av.Konsekvenserna av det här borde rimligen vara som ett första steg i den avseddaavregleringen av hyresregleringen tillämparbruksvärdessystemet som det från början var tänkt.Dvs. att det ska vara en hyressättning som tar hänsyntill hur hyresgästerna uppskattar sina respektive lä-genheter med nackdelar och förtjänster. Läget i husetoch i omgivande samhälle ska spela den roll som ärberättigad med det här perspektivet. Det gäller ävenandra värden i lägenheten, teknisk utrustning osv. Såska det vara oavsett vilken hyressättning som gällerjust för de av kommunala företag ägda fastigheterna.Rimligen borde man jämföra med alla fastigheter.Fru talman! Det är ett rimligt rättvisekrav att manfår betala hyra efter den nytta man har av lägenheten.Det är också rimligt att det är en sådan hyressättningatt det blir ekonomiskt möjligt med nybyggnad. I sinförlängning ger nämligen nybyggnad flyttningskedjorsom totalt sett ger en rörligare bostadsmarknad ochdärmed förmodligen också ett effektivare utnyttjandeav det bostadsbestånd som finns på respektive ort.Det kan aldrig vara rimligt att vi har en hyressätt-ning som gör det attraktivt för ensamstående äldre attbo kvar i stora äldre lägenheter. Det är inte särskiltsmart att vi har en sådan hyressättning som det finnsexempel på i vissa delar av våra storstäders innerstä-der.Jag har några ytterligare uppfattningar och syn-punkter. Det kan inte kan vara rimligt att försvåratillkomsten av nya bostadsrätter. Det finns ingenanledning att försvåra hyresgästernas möjlighet attöverta sina lägenheter i bostadsrättsform. Det lönarsig dock föga att återupprepa alla de argument som vihar haft i de situationerna. Jag vill bara notera attriksdagens majoritet tycks vilja frångå den normalademokratiska majoritetsprincipen med en enkel majo-ritet och vill försvåra bostadsrättsomvandling med enkvalificerad majoritet.Jag har redan framställt mina yrkanden.Anf. 72 ():Fru talman! Jag konstaterar att en viss envishet återupprepar sina gamla argu-ment för ökad segregation och minskad möjlighet förvanliga människor att efterfråga bostäder i attraktiva-re lägen. Det är bara att beklaga.När vi andra brottas med problemet med att få nednybyggnadskostnaderna på olika sätt löser Skårmandet här enkelt genom att säga: Släpp marknaden fri,och låt hyrorna sticka vart de vill; det finns alltid folksom är beredda att efterfråga!Men, fru talman, jag väljer i mitt anförande iförsta hand att förhålla mig till våra egna reservatio-ner. Alla våra reservationer rör olika sätt att stärkahyresgästernas position på bostadsmarknaden. Skälettill att vi gör på det viset är naturligtvis de rapporterom bostadslöshet, hemlöshet och vräkningar somkommit i en strid ström de senaste tio åren.Fru talman! Jag ska försöka att med ett par exem-pel visa på de brister i lagstiftningen som vi med vårareservationer försöker komma till rätta med.Det första exemplet handlar om . ha-de i sin ungdom ett missbruk som han lyckadeskomma ur, mycket med hjälp av en kvinna som hansenare flyttade samman med. Han skaffade sig ut-bildning och fick också ett jobb. skötteJorma jobb och hyra klanderfritt, och allt syntes lösasig på bästa sätt. Så bröts förhållandet med kvinnanav olika skäl, vilket inte är särskilt ovanligt i dagenssamhälle, och tog tillfället i akt att återfalla isitt missbruk.Under denna period missade några hyre-sinbetalningar och förlorade också sitt jobb. Resulta-tet blev som vid många andra tillfällen: blevvräkt. startade en period, om än kortvarig, med ettökat missbruk och en tillvaro som uteliggare ochhärbärgeboende för Jorma.Efter bara några månader beslutar sig föratt det liv han levde som nykter trots allt var klartbättre. sköter sig och lyckas faktiskt ocksåkomma in på ett s.k. särskilt boende, där kraven förboendet innebär ständiga urinprovskontroller ochoanmälda visitationer i bostaden. lyckas ocksåfå ett nytt arbete.Nu startar nästa problem. Kommunen, som betalarentreprenören för driften av boendet, har som ut-gångspunkt att mellan och idetta boende ska räcka för att sedan komma ut i egetboende. Kommunen saknar tyvärr möjlighet att skaffalägenhet till .