prot · GO0931 · 2000-11-22 00:00:00 — Därförtycker vi att det är rimligt att man fryser tills man fårett nytt system med ett väsentligt lägre uttag av skattsom folk har råd med.Vad ni tänker göra i stället är att införa någonsorts konstig begränsningsregel som innebär att maninför nya marginaleffekter och tröskeleffekter förlåginkomsttagare, i stället för att göra någonting åtsjälva grundproblemet, nämligen att skatten är allde-les för hög.Det vore bra om finansministern kunde svara pådet.Sedan är det alltid det här att börja blanda in allamöjliga andra. Jag ställde frågan: Varför kan man intefå använda de extrapengarna i skolan till det som ärallra viktigast, nämligen att se till att få behålla delärare man har och kunna locka fler att bli lärare? Detvore mycket bättre om ni i regeringen engagerade ermer i det och möjligen också kom överens med erakompisar. Om de borgerliga inte är överens om någotsom vi ännu inte har förhandlat om men där vi har engemensam inriktning, är ni ständigt överens om detsom ni redan har kommit överens om. Det kan man seinför öppen ridå. Det behöver inga journalister ställafrågor om, utan den teatern kör ni fram själva alldelesfrivilligt, hur oeniga ni än är om det budgetförslagsom ni redan har lagt fram.Jag tycker att det vore bättre om vi kunde få ettbesked från finansministern: Vad tänker ni göra föratt man ska kunna se till att behålla lärarna i skolan,och hur tänker ni komma överens med era kompisar iLO och Vänstern om att man faktiskt måste satsa pålärarna, höja lärarnas status, höja attraktiviteten iläraryrket så att vi kan lägga en god grund för framti-da utbildning åt våra barn?Anf. 66 Finansminister () replik:Fru talman! Det tycks ha gått full-ständigt förbi att under det 90-tal som vi har genom-gått har lärartätheten på sina håll minskat i ungdoms-skolan. Det är något som jag tror alla föräldrar, barnoch ungdomar självfallet vill göra någonting åt. Jagtycker att det vore oerhört märkligt om Folkpartietinte skulle vilja göra någonting åt detta, att Folkparti-et skulle negligera att denna personaltäthetsminsk-ning som skett inte är ett samhällsproblem som bordeåtgärdas.När regeringen i budgetpropositionen ger kom-munerna en möjlighet att återtalärare, skolpsykologer, kuratorer och annan elevvår-dande personal som behöver anställas i skolan, startarFolkpartiet i stället en lönepolitisk diskussion, som juska skötas av arbetsmarknadens parter och inte frånriksdagen. Det påpekande jag vill göra är att diskus-sionen faktiskt även ur utgångspunkt ärganska irrelevant så länge det inte finns någon somhelst enighet bland de fyra borgerliga partierna om attvi ens bör ha dessa till skolan. Jagtycker att det är tråkigt att de borgerliga partierna intetycker att det är ett bra initiativ att förse kommunernamed för att för-stärka skolan och ge den möjligheter att återta en delav det som förlorades under 90-talet.Får jag säga till om bostadsbyggan-det i , när hon säger att jag an-vänder samma argument som jag använde i går, attdet tyvärr är lika illa som i går. Det byggs ingabostäder i . ,, , och alla andra moderatstyr-da kommuner, påhejade av , bygger ingabostäder. Det är den stora faran för ungdomen i regi-onen att om de inte får till stånd ett politiskt regim-skifte i många kommuner i nästa val kommer det attbli en fruktansvärt svår bostadssituation åren fram-över för alla ungdomar i . Det harFolkpartiet och ansvaret för.Anf. 67 () replik:Fru talman! Finansministern verkar vilja användaden ekonomiskpolitiska debatten till att skoja litegrann om vem som är dysterkvist hit och dit i ställetför att seriöst diskutera i en ekonomisk debatt. Jaghåller i och för sig med om att det inte finns någonbättre bedömare av dysterkvistar än skulle faktiskt vilja ge en komplimang. Jagvill påstå att är en finansministersom alltid säger något nytt och spännande. Det är inteförutsägbart vad som kommer. Vi märker hela tidenatt finansministern har lyssnat till debatten och svararpå de frågor som finns. Han går också in på djupet ien seriös ekonomisk debatt, inga slogan- eller sla-bangformuleringar där, utan han tar varje invändningpå sakligt allvar. En spännande och vital debatt kandärmed föras.Efter det vill jag också ge honom en komplimangtill att han också är återanvändningens mästare. Möj-ligtvis är det som har lett till att det intefinns någon formulering från en tidigare riksdagsde-batt som inte blir använd på nytt, men det för intedebatten ett steg framåt. Tvärtom ägnar sig BosseRingholm åt att - och talar jag allvar - faktisktdirekt sänka sig själv och sitt ämbete till att förvrängaoch felaktigt säga vad andra har fört fram.Jag ska ta två exempel.I planeras det för närmare60 000 nya bostäder. Det är det ena exemplet.Det andra är att vi moderater föreslår mer pengartill skolan, inte mindre. Det är det andra exemplet. Påmotsvarande sätt använder sanning-en inom andra områden.Nu vill jag ställa en fråga till omarbetslösheten. Han påstod nämligen att ingen hartalat om arbetslösheten här . Hur många männi-skor i , hur stor procentandel, är arbetslösa iSverige? Hur många anser BosseRingholm är arbetslösa?Anf. 68 Finansminister () replik:Fru talman! Den här debatten är ett utmärkt till-fälle för deltagarna inte bara att recensera varandrautan också och framför allt att föra en ideologiskdiskussion om hur samhället ska se ut . Jagskulle gärna vilja att återvände litetill politiken och ideologin och inte uppehåller sig vidstatistiken, som för dagen tycks vara hans huvudäm-ne.Jag vill ställa en fråga om valfriheten i samhället.Låt mig peka på den närliggande , därdet moderata kommunalrådet säger: Man får väl väljaatt gå till en annan kommun, om man vill ha sitt barnpå ett kommunalt dagis. Valfriheten ska alltså be-gränsas till olika privata alternativ. Det är enligt minuppfattning en oerhört begränsad valfrihet.Vad blir det för värn om de svaga i samhället omman som konsekvent säger nej till allade förstärkningar som regeringen föreslår för attkommuner och landsting ska kunna slå vakt om sko-lan, sjukvården, barnomsorgen, äldreomsorgen ochpensionärernas standard? säger konsek-vent nej till de pengar som vi nu vill satsa exempelvispå de kommuner och de landsting som har det allrasvårast i landet. Vad ger det för välfärdssamhälle?Hur minskar man klassklyftorna om man inte ensvill åstadkomma en chans för dem som har det allrasvårast, oavsett om det gäller fattiga kommuner ellerfattiga landsting eller enskilda människor, pensionä-rer, barnfamiljer och andra, som behöver förstärka sinekonomi? har den mycket cyniska in-ställningen att alla dessa får klara sig på egen hand.De ska inte ha samhällets hjälp utan får klara sig pånågot annat sätt.Vi ser från socialdemokratiskt håll samhällets re-surser och politik som en möjlighet att minska klas-sklyftorna. Vi vill inte bara, som dagen tycks vara intresserad av, i statistiken kon-statera hur stora klassklyftorna är.Anf. 69 () replik:Fru talman! Jag tror att hela kammaren märkte attvi har en finansminister som inte vill och inte kansvara på de frågor som är uppe till debatt. Det äregentligen rätt sensationellt att finansministern här när vi har en finanspolitisk debatt vägrar att ge enbild av hur han anser att arbetslösheten är i det svens-ka samhället.För någon vecka sedan triumferade han och åttårta med anledning av att arbetslösheten kommit nedi . Men sedan har man blivit slagen på fingrarna.Det var en reklambluff, och arbetslösheten är störreän så. Den är , om man räknar in de arbetslösasom är i åtgärder, latent arbetssökande och undersys-selsatta. På detta sätt redovisar SCB arbetslösheten,men det vill finansministern inte gå in på, för då äg-nar man sig åt statistik. I stället vill han diskutera hurman bekämpar klassklyftor.Bosse ! Avståndet mellan människor idet svenska samhället ökar just . Vi har en nyfat-tigdom och en växande segregation just på grund aven arbetslöshet som ni inte ens vill räkna på. Eftersomni inte vill räkna på arbetslösheten för ni inte hellernågon politik för att åtgärda den. Den stora bristen äratt ni inte har utnyttjat högkonjunkturen till att drivaen utbudspolitik som får in fler människor på arbets-marknaden och som ger fler människor försörjningoch en identitet i det svenska samhället.Kära kolleger och fru talman! Det som jag nu harsagt kommer inte att svara på. Hanhar en färdigskriven lapp från förra årets budgetdebattsom innehåller den replik som han nu kommer attföra fram, och den är inte spännande för den ekono-misk-politiska debatten i Sverige.Anf. 70 Finansminister () replik:Fru talman! Den här debatten handlar liksom förraårets debatt faktiskt om värderingarna bakom denekonomiska politiken. talar inte omvärderingar. När jag talar om solidaritet och rättvisavill självfallet inte visa upp sinavärderingar, som handlar om egoism och klara-dig-själv-mentalitet. Det är fråga om ett motsatspar.Jag tror att få människor i vårt land vill ha ettsamhälle som utvecklas efter de linjer som GunnarHökmark tycker är viktiga, nämligen att var och enfår klara sig själv. Han behöver inte ens försöka at-tackera de klasskillnader som växer på många håll,inte minst i moderat styrda kommuner, där man in-skränker valfriheten rätt ordentligt.Frågan om vilken arbetslöshet vi har i harju besvarats tio gånger i debatten. uppenbarligen varit någon annanstans under för-middagen, när vi har konstaterat att vi har nått 4 %som ett delmål för den öppna arbetslösheten. Vi villpressa ned arbetslösheten ytterligare. Vi vill se till attde deltidsarbetslösa får jobb i fortsättningen, och vivill se till att fler människor kan komma in på ar-betsmarknaden.Ett utmärkt sätt är att stödja förslaget om maxtax-an. Det är en väg att riva ned de hinder som kan fin-nas för att få fler människor som står utanförarbetsmarknaden att komma in i arbetskraften. Vi villvia regionalpolitiken hjälpa dem som på olika håll ivårt land har svårt att få arbete. Allt detta handlarytterst, , om att använda samhälletsinstrument och medel för att skapa ett jämnare ochtryggare framtida , som barn och ungdomarkänner sig välkomna i. Det är inte att förakta politi-ken som arbetsinstrument på det sätt som moderater-na gör.Anf. 71 () replik:Fru talman! Jag yrkar allra först för fullständig-hetens skull bifall också till reservation nr 14.Så över till den fråga om 4-procentsmålet som fi-nansministern ställde i sitt anförande. Jag är upprik-tigt glad över alla de människor som har fått arbete.Det slår an en sträng i själen på mig som centerpar-tist, eftersom jag trots att jag bara är 42 kommer ihågnär talade om 400 000 nya jobboch blev hånad för det.Men jag kan ärligt talat inte acceptera att man i dehär siffrorna inte redovisar den andra halvan, nämli-gen de människor som finns i åtgärder av olika slag.Lägger man ihop den första halvan, som är jättebra,med den andra halvan, som inte alls är bra, blir dettotalt en väldigt hög nivå, särskilt för den händelse attvi går in i en lågkonjunktur, somväldigt många tror. Då blir det jättebekymmer.Jag vill också svara på en annan fråga. Vi befinneross i en fas liknande den när en gångtog upp en ideologisk debatt i om ettsocialt borgerligt eller progressivt borgerligt parti.Varför det? Jo, präglades av centralism,misslyckad regionalpolitik och en kollektivism därsystem sattes före människan. Det är tyvärr precis deninriktning som regeringspolitiken har fått under desenaste två åren. Det är anledningen till att vi har engemensam första reservation tillsammans med deandra oppositionspartierna.Slutligen skulle jag vilja räkna upp några sakersom vi har diskuterat . Det är ettfaktum att nästan en tredjedel av pensionärerna över75 år lever under socialbidragsnivån och att föräldra-penningens grundnivå för unga föräldrar inte harändrats . Dessas ersättning är perdag. Vi föreslår , som vi tycker är mera rimligt.Det nya studiemedelssystemets återbetalningsreglersnedvrider i förhållande till inkomsten och missgyn-nar dem som har en låg inkomst. Också skattesänk-ningarna missgynnar dem som har låg inkomst. Vihar en tydlig och grov lönediskriminering på arbets-marknaden.Den fråga som detta leder mig att ställa till fi-nansministern är: Är finansministern feminist?Anf. 72 Finansminister () replik:Fru talman! Den fråga som oftast haråterkommit till gäller de i föräldra-försäkringen. Hon har gång på gång sagt att beloppethar varit detsamma . Jag har förgävesfunderat över vad som hände medan partisatt i regeringsställning . Vardet möjligtvis så att beloppet höjdes från mensedan sänktes igen? Jag kan dock inte erinra mig attdet gjordes någonting åt ersätt-ningen om , men det är möjligt att jag minns feloch att det ändå skedde något stordåd i den allmänna ekonomiska kris och förvirringsom rådde under regeringen ! hade en gång somstatsminister en ambition att skapa 400 000 nya jobb.Det blev inte så mycket bevänt med det där. Jag skainte belasta med att en av hansefterträdare, , åstadkom minus 500 000jobb. Det var ungefär motsatsen, men han lyckades ivarje fall med sin ambition - om det nu var hansambition att knäcka arbetsmarknaden på det sätt somhan gjorde.Lena Ek! politik presenteras i dagpå många områden så att ni på många områden vill gåvidare och använda den offentliga sektorn som enmöjlighet att utjämna skillnader och stärka svagagrupper. Jag är förvånad över att ni då vänder er tillModerata samlingspartiet, som har en helt annan syn igrundläggande frågor.Lena Ek säger att de borgerliga har en ge-mensam reservation. Den är gemensam, men inne-hållet är inte särskilt gemensamt. När Moderata sam-lingspartiet vill slopa värnskatten säger ochCenterpartiet nej. När Moderata samlingspartiet villta bort den statliga skatten säger och . När vill höja bolagsskatten sägerLena Ek och nej. Det är två skilda samhälls-syner. Jag förstår inte riktigt varför hörhemma med de herrarna.Anf. 73 () replik:Fru talman! Jag räknade upp några områden därfördelningspolitiken är ytterst sned, där solidariteteninte finns och där det särskilt drabbar kvinnor. Jagavslutade med att fråga finansministern om han ärfeminist. I så fall skulle han se de strukturerna ochvilja ändra på dem.Vi har diskuterat solidaritet och vanliga männi-skors situation . Hur känner finansmi-nistern inför det faktum att en tredjedel av landetspensionärer lever under socialbidragsnor-men? Vi går mot en pensionärsboom, med trevligaoch bekymmersamma aspekter. Det föds alldeles förfå barn i . I det läget får unga föräldrar signa-len att de ska leva på , i må-naden. Det är också under socialbidragsnormen. Hurkänner finansministern inför deras livssituation?Anf. 74 Finansminister () replik:Fru talman! har gång på gång demonstre-rat att hon vill bygga ut välfärdssamhället på olikasätt. Hon har önskemål om ökat statligt engagemangoch ökade statliga utgifter. Jag har sagt förut, och jagupprepar det gärna, att jag känner igen det gamlaCenterpartiet som ett parti som vill bidra till minska-de klyftor och minskade orättvisor.Det finns skäl att diskutera om man kan göra ännumer för de äldre, de sämst ställda pensionärerna. Fleraår i rad har vi höjt bostadsbidragen för dem. Vi kanfortsätta att både sänka skatt och höja bostadsbidragför pensionärerna också. Vi kan göramycket för barn och ungdomar. Vi gör de närmasteåren en satsning på på vårabarn och ungdomar - på maxtaxa,barnbidrag, skolan och mycket annat. Det finnsmånga beröringspunkter. skulle egentligenkunna ta upp de förslag som finns i det socialdemo-kratiska budgetförslaget.Lena Ek har vältaligt pläderat för ökade offentligautgifter. Jag får det inte att gå ihop när hon försökerge sken av att hon kan samarbeta med ett moderatsamlingsparti som inte vill öka utan minska de of-fentliga utgifterna. Moderata samlingspartiet vill fåtill stånd ett systemskifte som minskar solidariteten,som spränger den. Det är raka motsatsen.Om vill ha en utbyggd välfärd skaman inte söka samarbete med ett parti som i början på1990-talet lyckades rasera välfärden och uppenbarli-gen vill fortsätta att minska solidaritetenoch öka klasskillnaderna.Anf. 75 () replik:Fru talman! Det är positivt att höra att finansmi-nistern delar syn att det är viktigt attprioritera åtgärder som minskar klass- och könsskill-naderna i välfärden. De behoven är viktigast att till-godose av både solidaritets- och rättviseskäl.Jag vill också passa på att återgälda JanBergqvists tack för det konstruktiva samarbetet ifinansutskottet mellan de tre partierna.Jag vill rikta en fråga till finansministern. Införfolkomröstningen om EMU föreslår vi att man till-sätter en parlamentarisk kommitté som bevakar attdet blir en allsidig och saklig information från myn-digheterna men också att det blir en rättvis fördelningav medlen mellan ja- och nejsidan. Hur ser finansmi-nistern på det?Dessutom har vi riktat kritik mot EU:s eurokam-panj, som är påtagligt ensidig. Vi tycker att detsvenska deltagandet bör avbrytas. Hur ser finansmi-nistern på det?Anf. 76 Finansminister () replik:Fru talman! Regeringen har tillsatt enkommitté som ska se på förutsättningar och villkorför ett eventuellt svenskt framtida deltagande i deneuropeiska valutaunionen. Det är ett arbete somkommer att pågå . När det arbetetredovisas kommer vi att föra en fortsatt diskussion.Alla partier är överens om att själva ställningstagan-det i EMU-frågan ska ske via en folkomröstning. Dåfinns det skäl att diskutera på vilket sätt vi kan hante-ra opinionsbildningen, fördela resurser och skapagrundval för en bra information och debatt. Mångamänniskor upplever dessa frågor som ganska kompli-cerade ekonomiska frågor. Jag utgår från att vi påsamma sätt som tidigare kan hitta en samsyn mellande politiska partierna om hur man hanterar sådanaförberedelser.Anf. 77 () replik:Fru talman! Jag uppfattade inte något svar från fi-nansministern på min fråga om EU:s eurokampanj.Med anledning av det vill jag yrka bifall till vår re-servation nr 3.Anf. 78 Finansminister () replik:Fru talman! talar om EU:s eurokam-panj. Regeringen har lämnat information till bådeallmänhet och företagare om de förberedelser somgörs inför , när eurosystemet träderi kraft. Jag vet inte om det är det eller någonting annatsom syftar på. Det är en oomtvistad ochallsidig information som lämnas till hushåll och fö-retag. Den uppfattas inte av någon som en propagan-distisk del av EMU-diskussionen utan mer som ettsakligt underlag för de företag som kom-mer att möta euro på sina fakturor och i sina kundre-lationer.Anf. 79 ():Fru talman! Jag vet inte hur många här i kamma-ren som har hört talas om . Han är ensjukpensionerad fiskare. Hans far var fiskare. Hansfarfar var fiskare. Och hans farfars far var fiskare.1948 byggde far ett litet hus. I det huset lever BoBexander fortfarande. Men han lever på existensmi-nimum. Det har fastighetsskatten sett till.Hade det inte varit för att hans vänner och bekantahjälper till att betala fastighetsskatten skulle Bo Bex-ander ha fått lämna sitt hem för länge sedan. Man kaninte leva på utsikten, och det går inte att betala skattmed den heller, säger och fortsätter: Man levermed en ständig oroskänsla i magen, och det är intekul.Jag förstår att Bo är orolig över att behöva gåifrån sitt barndomshem som hans far byggde, pågrund av den socialdemokratiska skattebomb somsnart briserar över våra bostäder. När man nu höjertaxeringsvärdena kommer många plånböcker atttömmas på grund av de ökade skatterna på fastighe-ter, trots att det enda man har gjort är att vilja bo kvari sitt eget hus. Men det tar inte socialdemokraternanågon hänsyn till.Bo Bexander är ett av många exempel på att denenskilde blir illa klämd i dagens . År efter århar den svenska staten rullat ut sin makt på den en-skildes bekostnad. Lagarna blir fler, reglerna likaså.Statens, kommunernas och landstingens utgifter ökarstadigt, och med dem skatterna. Den enskildes maktöver sitt eget liv, sin framtid och sin vardag minskar itakt med att staten tar för sig. Vi får allt mindre frihet,allt mindre ansvar, allt mindre egenmakt.Det är egentligen först under det senaste decennietsom verkligheten har börjat komma i kapp den storastatens försvarare. Högskattestatens problem harblivit bitter verklighet för de många arbetslösa, för defamiljer som inte får ekonomin efter skatt att gå ihopav egen kraft, för de som försöker funderaut hur de ska få råd med skatten på boendet.Fru talman! Vi moderater har konsekvent före-språkat andra lösningar. Vi tar vårt avstamp i idén omden enskildes rätt till frihet och makt över sitt egetliv. Men den stora starka staten har inte bara drabbatden enskildes frihet. Den medför också negativa ef-fekter på arbete, ägande, sparande, företagsamhet ochdärmed långsiktiga ekonomiska utveckling.Det handlar om företag som väljer att flytta pro-duktion, forskning och ledningsfunktion från Sverige.Det handlar om ökad otrygghet bland landets familjerhuruvida pengarna ska räcka till när skatten är betald.Det handlar om en svart sektor som breder ut sig.För att den enskilde ska kunna förverkliga sinaegna drömmar och idéer och för att vårt samhälle skakunna utvecklas på bästa sätt är det några principersom jag hoppas att alla i den här är villigaatt ställa upp på.· Det ska löna sig att arbeta, och man ska kunnaleva på sin lön. Denna tes har vi moderater uttalattidigare. Men den förtjänar uppenbarligen att upp-repas, eftersom alla ännu inte förefaller att ställaupp på den.· Det är viktigt att människor ges möjlighet att taansvar för sig själva och för sina nära och kära.· Det är också viktigt att vi har en stark ekonomimed framgångsrika företag som kan ge jobb ochtillväxt.· Det ska löna sig att utbilda sig och vara duktig pådet man gör.· Människor ska uppmuntras att ta risker och vågainvestera i egna och andras idéer.· Kanske viktigast av allt är att vi har ett samhällesom uppmuntrar den enskilde att givet sina egnaförutsättningar försöka förverkliga sina egnadrömmar och idéer.Vi vill därför se en politik som handlar om att geverktyg, inte pekpinnar, och erbjuder alla en valfriheti det gemensamma och låter människor behålla störredelen av resultatet av det egna arbetet och de egnaansträngningarna.Fru talman! Jag gör den enkla bedömningen attdessa principer ställer krav på sänkta skatter. Framförallt vill vi rikta in oss på de områden där vi tror attlägre skatter i ett samhällsekonomiskt perspektivskulle vara särskilt nyttiga och välkomna för såvälden enskilde som för oss alla.Vårt främsta krav är en omfattande långsiktig in-komstskattereform där det är de små inkomsterna vivill värna. Det är alltid de med de mindre medlen somdrabbas hårdast av klåfingriga politiker med ambitio-ner att lägga sig i andra människors liv.Vi föreslår därför en kombination med tre gene-rella moment.· Ett höjt grundavdrag till för alla. Under den treårsperiodsom budgeten omfattar höjs det till maximalt36 för de flesta.· Ett förvärvsavdrag mot kommunalskatten påminst av förvärvsinkomsterna införs. Underbudgetperioden når vi , dvs. att 90 %av en förvärvsinkomst blir skattepliktig.· Vi vill också ta bort den statliga inkomstskatten.Under budgetperioden höjer vi därför gränsen föruttaget av statlig skatt till den där egenavgifternaslutar, avskaffar värnskatten och sänker skattesat-sen till 15 %.Vår målsättning är att helt avskaffa denstatliga inkomstskatten. Det gör vi av flera skäl.· Om man avskaffar den statliga inkomstskattenkommer det att löna sig bättre att utbilda sig, attförbättra sin egen inkomst genom att byta jobbeller blir bättre på det man gör. Det är en bra prin-cip.· Om den statliga inkomstskatten avskaffas kommeralla att betala samma procentandel av sin inkomsttill skatt, som de som tjänar mest ocksåbetalar mest i kronor och ören. Det är ett bra sys-tem.· Vi får dessutom ett enklare skattesystem. Behovetav särskilda regler för fåmansföretag minskar.Problemen med beskattningen av personaloptio-ner, som drabbar många anställda i nya ochsnabbväxande företag, minskar. Behovet av ensärskild expertskatt för utländska experter - somvi ska debattera här i kammaren -minskar. Vårt samhälle skulle bli en attraktivareplats för företag och människor att verka i tillgagn för oss alla.