prot · GN0985 · 2000-03-24 00:00:00 — Som jag sade tidigare är det intressantatt lyssna till . Han vågar i alla fallerkänna effekterna av den egna energipolitiken. värna den elintensiva industrin, vill man inte slåut den, vill man inte ha alltför höga kostnader för demsom har elvärme i sina villor och radhus och vill manfasa ut olja, kol och kärnkraft så är det nästan perdefinition antingen import utifrån eller naturgas,fossilgas, som är alternativet.Då säger att det inte ska släppasfritt fram, inte just . Men ser någotalternativ till gasen om man vill avveckla kärnkraf-ten? sitter ju med och följer omställ-ningsarbetet och kan konstatera att vindkraften intekommer att tillföra några stora mängder terawattim-mar. Biobränsleeldade kraftvärmeverk har man söktbidrag för att bygga, men det är på mycket få ställensom vi har fått nya anläggningar. Småskalig vatten-kraft finns det också ett antal ansökningar om, mendet är mycket få som bygger. Det är också mycketsvårt med dagens bidragssystem att räkna hem dentypen av nyanläggningar.Ser något alternativ i realiteten tillantingen ökad import eller ökad användning av gas?Anf. 34 () replik:Fru talman! Som vi redan tidigare konstaterat ser vi alla ett problem med de låga elpriserna. Vikan vara glada för dem, men det är ett problem att detinte kommer till någon ny elproduktion. Det är t.o.m.så besvärligt att inte ens de äldre, alltså de sedan fleraår gående, kärnkraftsreaktorerna anses lönsamma attdriva fullt ut. Det är klart att det skapar en viss situa-tion, ett visst problem.Jag tror att alternativet till ökad gasintroduktionfaktiskt är att klara av detta med minskad elanvänd-ning och effektivisering. Vi har den här intressantadiskussionen om att vi i använder nästandubbelt så mycket el per komponent som produceras iindustrin än vad man gör ute i . Det är klart attvi inte bara gör det för att vi tycker att det är roligt attanvända el, utan det beror på att det har varit ganskalåga priser. Det beror också på att vi inte har priorite-rat den uppgiften.Det är nästan avgörande för svensk industris fort-levnad att man kommer ned på samma elanvändningsom konkurrenterna har. Då skulle vi naturligtvis lösamånga av de här problemen. Effektivisering ochminskad användning är med andra ord kanske deviktiga åtgärderna.Anf. 35 () replik:Fru talman! kommenterade i sittanförande vad de andra partierna vill. Men jag måstefråga: Vad vill Vänstern egentligen? Visserligen sadeLennart Beijer att det krävs en radikal omställning avenergisystemet och en utfasning av olja och kol - ochnaturligtvis kärnkraft. Men tillvägagångssättet fördetta menade var att vi skapar ett mo-dernt energiskattesystem. Jag skulle vilja att LennartBeijer utvecklar hur ett skattesystem ska vara utfor-mat som ska kunna ge oss en garanterad elproduktiontill rimliga priser för industri och hushåll samtidigtsom Vänstern fasar ut oljan, kolet och kärnkraften.Hur ska vi betala detta? Hur mycket skatt vill Väns-tern ha?Anf. 36 () replik:Fru talman! Vad vill Vänstern egentligen? Det ärnaturligtvis energiöverenskommelse somgäller för oss. I den ingår helt enkelt att påbörja enomställning där man sakta men säkert, som det ofta ärpå energisidan, får bort olja, kol och kärnkraft. Det äralldeles uppenbart att man då också måste ha ettenergiskattesystem som drar åt det hållet. Det vi villgynna i , nämligen biobränslen, ska naturligt-vis ha en speciell ställning medan man därefter be-skattar de olika energislagen i förhållande till hurmycket de ställer till det för miljön.Det finns ett antal sådana förslag som säkert ocksåInger Strömbom har sett. Vi får väl se, och vi får välhoppas att ett sådant system kommer på bordet såsnart som möjligt.Anf. 37 () replik:Fru talman! Vi vill ju alla ställa om energisystem-et. Det är ingen tvekan om det. Men det gäller att vararealistisk. Eftersom Vänstern angav ett modernt ener-giskattesystem som nästan den enda lösningen när detgäller hur vi ska få i gång den här omställningen blevjag inte riktigt klok på svaret. Visst finns det mångaolika förslag. Jag har sett massor av olika förslag viftaförbi. En del kommer från , en delkommer från berörda energiorganisationer. Men jagundrar: Har Vänstern något skatteförslag? I så falltycker jag att det dags att börja presentera detta. An-nars är jag rädd att Vänsterns tal om omställning barablir tomma ord - om man inte har något konkret attkomma med.Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag förstår inte . Detär väl ganska självklart att står bakom1997 års energiöverenskommelse. har vi ett lägemed, får vi väl säga, alldeles för låga elpriser. Dåhandlar det dels om den biten, dels om energiskatte-systemet, att det verkligen drar åt rätt håll och intemissgynnar exempelvis kraftvärme. Men jag trorockså att det är viktigt att vi får en harmonisering avskatter gentemot vår omgivning - hela Europaområ-det med andra ord. De åtgärderna kan jag inte tänkamig att ens tycker är felaktiga.Anf. 39 () replik:Fru talman! har sagtatt bygger sin energipolitik på 1997 årsenergiöverenskommelse. Det har vi förstått. Men detär också sant att den i sin tur i allt väsentligt byggerpå folkomröstning om kärnkraft.Lennart Beijer sade också att det finns en samsyni den här frågan. Ja, det gör det - i finns deten majoritet för detta. Men jag vill hävda att det intespeglar svenska folkets åsikter. Det speglar inte åsik-terna hos de 2,1 miljoner nya väljare som inte har fåttsäga sitt i den här frågan, och jag är en av dem.Har man ingen förståelse för att det händer oer-hört många saker ? t.ex. att tekniken ju inte står stilla. Som en jäm-förelse kan jag nämna att t.ex. av allt det sombolaget säljer över huvud taget intefanns . Så snabbt går teknikenframåt på många områden. Finns det ingen förståelsehos för att det faktiskt har hänt otroligtmånga saker? Det är inte samma sak att 1997 årsenergipolitiska överenskommelse faktiskt i allt vä-sentligt är lika med folkomröstningsresultatoch att det inte borde gälla för en energiöverenskom-melse och för morgondagens beslut.Anf. 40 () replik:Fru talman! Jag har stor förståelse för att det harhänt mycket , och jag försö-ker faktiskt undvika att försöka bygga upp mitt ener-gipolitiska resonemang folkomröstning.Men vi har ett riksdagsbeslut , och det ärlite svårt att säga att det på något sätt är osäkert vaddet beslutet innebär. Det finns en ganska ordentligriksdagsmajoritet som står bakom detta beslut.Det är naturligtvis alltid så att det från tid till an-nan kan vara olika opinioner ute i samhället. Det vetvi alla. Det kan gälla olika frågor. Men om riksdagenkan fatta beslut, om partier har klara upp-fattningar i frågan, då är det att misshushålla medfolkomröstningar att försöka föreslå sådana.Anf. 41 () replik:Fru talman! Min poäng är naturligtvis att folketsvilja egentligen inte alls speglar vad riksdags-majoriteten beslutade. Och det bygger i allt väsentligtpå folkomröstningsresultat, och därom tve-kar väl egentligen ingen.En annan fråga som jag egentligen inte får någotsvar på är: Hur ska ett folkomröstningsre-sultat gälla för t.ex. energipolitiken? har det gått20 år sedan vi hade folkomröstningen . Är 30 årlämpligt? Kan man då säga att man bryter sig lossfrån den gamla omröstningen och fattar ett självstän-digt beslut? Är lämpligt, eller är lämp-ligt? Det är naturligtvis svårt att svara på. Men enfingervisning kanske man ändå skulle kunna få frånVänsterpartiets företrädare.Anf. 42 () replik:Fru talman! Till att börja med kan jag säga att jagtycker att är en . Sedan vet jag attdet finns folkomröstningar från senare datum i frågordär opinionen antagligen tycker någonting annat. Detblir väldigt knepigt om man ska följa opinionerna såfort som de ändrar sig i stället för att försöka hållafast vid att ändå driver dessa frågor.Jag har accepterat att vi fortfarande faktiskt ärmedlemmar i , och jag tror att energifrågan liggerännu mer stabilt i , eftersom vi har fyrapartier som är väldigt ense om den här inriktningen.Det finns ingenting i partierna som gör att det är osä-kert. Och vi har åtminstone tre partier som tyckerväldigt illa om utvecklingen. Men jag måste ändåsäga att det finns en ganska bred majoritet. Och sålänge den finns, och så länge partierna ändå kan ståpall i den här diskussionen, så tycker jag nog att maninte behöver någon folkomröstning.Anf. 43 ():Fru talman! Jag ska inte komma med något sär-skilt yrkande, utan bara instämma i när det gäller reservation 2. Jag vill någotlyfta fram frågan om kärntekniklagen och dess 6 §.Jag har motionerat om att jag anser att denbör tas bort, och jag har blivit ytterligare stärkt i upp-fattningen att den bör försvinna.Nils-Göran sade i sitt anförande att ut-vecklingen inte står still. Jag förstår att han meståsyftade teknikutvecklingen när det gäller framtagan-de av förnyelsebar och ny energi. Men utvecklingenstår ju inte heller still när det gäller kärntekniken. Detoroar mig att faktiskt avhänder sig en möjlig-het att delta i denna utveckling.Jag är medveten om möjligheten till forsknings-verksamhet, energitekniskt utvecklingsarbete, samar-bete över gränser, osv., och den finns t.o.m. när detgäller fusionsforskning som det skrivs om i betän-kandet. Men en sådan lag lägger ändå en hämsko påforskare. Man vill inte gärna delta i ett sådant arbetesom man sedan inte kan fullfölja genom att uppförajust en kärnreaktor. Det pågår en ganska kraftig ut-veckling internationellt när det gäller möjligheternaatt uppföra kärnreaktorer som dels inte kan råka ut förnågon härdsmälta, dels på ett helt annat sätt tar varapå bränslet. Och lagringstiden innan avfallet blirofarligt kommer att bli oerhört mycket kortare än närdet gäller dagens avfall.Det här är den ena delen när det gäller kärntek-niklagen. Den har ett par andra komplikationer. Jaghar nämnt den internationella delen något. Vi bordedelta i en utveckling där vi också kun-de visa på att vi kan hjälpa till att reda ut problemenkring de reaktorer som finns i vår närmaste omgiv-ning. När det gällde Tjernobyl fick vi verkligen vetaom att den exploderade rent fysiskt på oss själva. Såär det väl också med de andra kärnreaktorerna om deskulle explodera. Då får vi alltså den radioaktivitetendirekt på oss.Det finns ytterligare en sida av detta, nämligenvad som ska ersätta kärnkraften. Det har tagits upphär av och övriga. Den energi som vikan få genom t.ex. vind, småskalig vattenkraft ochbiomassa kan inte ersätta en storskalig avveckling avkärnenergin. Då har vi, såvitt jag kan förstå, gasenkvar. Är vi då villiga och intresserade av att byggafast oss i ett nytt storskaligt system som medför ut-släpp av t.ex. koldioxid, visserligen på en lägre nivå,men det är ofrånkomligt att fossilgasen ger utsläpp?Jag är inte intresserad av att delta i detta. Jag är in-tresserad av att se att vi kan utveckla en säker energi-källa som kan ge oss energi framöver och som kanhjälpa också vår omvärld. Vi kan inte bara ensidigtoch kortsiktigt snegla på den egna situationen i Sveri-ge. Vi har också ett ansvar tekniskt, ekonomiskt ochmänskligt för vår närmaste omgivning.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )4 § Mänskliga rättigheter m.m. - länder, om-råden och enskilda folkFöredrogsutrikesutskottets betänkande 1999/2000:UU11Mänskliga rättigheter m.m. - länder, områden ochenskilda folk.Anf. 44 ():Fru talman! Vi ska behandla utrikesutskot-tets betänkande 11 som rör mänskliga rättigheter. Jagkommer i mitt anförande att beröra några av de reser-vationer och särskilda yttranden som vi har fogat tillbetänkandet.Jag vill börja med att ta upp . Det haralldeles bildats en parlamentarikerföreningför här i , vilket är mycketglädjande. Vi ska ha ett årsmöte . Det är ettväldigt bra initiativ.Dessutom har Socialdemokraterna haft enkampanj i form av det dokument som jag här håller ihanden - en utmärkt kampanj för att i med-vetandegöra vad det är som händer i Vitryssland.Men allra väsentligast när det gäller ärkanske närvaro där.Vi moderater har krävt att in-rättar en ambassad i . har vi krävt dettaoch vi gör det också . Men vi kan bara konstateraatt utskottsmajoriteten inte heller den här gången ärberedd att helhjärtat stödja detta vårt yrkande. Vibeklagar det mycket djupt, för det är just nu i dettaögonblick som det behövs en ambassad i somett stöd för den demokratiska process i landet somfaktiskt finns. Den skulle också, tillsammans med enrad andra åtgärder, kunna medverka till ettfritt, självständigt och autonomt Vitryssland.En etablering skulle dessutom uppfattas som ettstöd till de demokratiska krafterna i landet och ocksåsom ett erkännande av de demokrater som varje dagde facto riskerar att fängslas och försvinna i dettaland som är styrt av en despot.Enskilda organisationer skulle också kunna verkapå ett säkrare sätt om en ambassad etablerades. Dess-utom skulle ett sådant initiativ också kunna inspireraandra länder, inte minst de nordiska, att också öppnaambassader i Minsk.Det går alltså inte att vänta, fru talman, tills vilägger ned en annan ambassad för att få utrymme föratt etablera en ambassad i . Det är än så längeriksdagen som lägger fast svensk utrikespolitik, inteFinansdepartementet.Fru talman! Jag vill gärna nämna något om Ryss-land och då kanske framför allt om . Ryss-land är ju största land både till ytan och be-folkningsmässigt. har också den i särklassstarkaste militärmakten, med strategiska och taktiskakärnvapen. Även om landet befinner sig i ett svag-hetstillstånd är, och förblir, en europeiskstormakt. Landet har en särskild betydelse i Östersjö-området och gränsar också till våra grannar på andrasidan Östersjön.Efter går nu in i ett nyttskede, mer säkerhetsorienterat och nationellt - omman får tolka det hela så. Man är också mer mån omatt visa kraft och beslutsförmåga. I de ryska gränsom-rådena och i det s.k. nära utlandet finns det spänning-ar och krafter som kan utlösa händelsekedjor som vi inte vet mycket om. Det är en instabil europeisksituation som vi måste ta på allvar.Det är väl framför allt mot denna bakgrund som vioroar oss för utvecklingen i . Kriget försmed stor brutalitet, lindrigt uttryckt. Civilbefolkning-en drabbas hårt. Det helt legitima syftet att bekämpaterrorism får inte användas som täckmantel för attbedriva en regelrätt straffexpedition mot ett helt folk.Det är hela angelägenhet hur förkriget i . kan inte med hänvisningtill "inre angelägenheter" undandra sig omvärldenserbjudande om hjälpsändningar till den nödlidandebefolkningen och om beredskap att medla eller åsido-sätta nödvändigheten av återhållsamhet och vettigaproportioner i sina åtgärder. Terrorism ska bekämpasmed precisa metoder som drabbar just terrorister -inte med urskillningslöst våld mot civilbefolkningen.I betänkandet har vi ett särskilt yttrande när detgäller flygförbudszoner i . Jag vill lite grann be-skriva bakgrunden till det särskilda yttrandet.Sedan angrepp på ochdet därpå, 1991, följande står i storutsträckning under det internationella samfundetsförmyndarskap. Det har sin grund i det eldupphörav-tal som ingicks med efter kriget då förbandsig att deklarera och förstöra alla arsenaler av mass-förstörelsevapen samt i ytterligare ett trettiotal reso-lutioner i FN:s säkerhetsråd.Den i sammanhanget viktigaste resolutionen är re-solution 687 som stadgar om bl.a. mycket striktaekonomiska sanktioner och vapenembargo till dess attkraven uppfylls på ett sätt som säkerhetsrådet bedö-mer som tillfredsställande. i sinhistoria åtog sig FN att genomföra en avrustning avmassförstörelsevapen i ett land mot regimens vilja.Detta är den ena delen av problematiken.Efter kurdernas massflykt strax efter kriget antogsäkerhetsrådet vidare resolution 688 som ledde till attUSA, och upprättade enskyddszon för kurderna norr om den 36:e breddgra-den. Det innebär att måste upphöra med all mili-tär aktivitet och att flygförbud införts.På liknande sätt infördes senare en något mindrerestriktiv skyddszon och den inriktades framför alltpå att skydda shiamuslimer som bebodde södra ,varför regimens reella suveränitet i praktiken in-skränks till de centrala delarna av landet. I dessazoner leder irakisk radaraktivitet till återkommandeattacker utförda av amerikanska och brittiska plan.Flygförbudszonerna kom till för att skydda civil-befolkningen från kränkningar av mänskliga rättig-heter från den irakiska regimens sida samt för atthindra militär aktivitet i norra respektive södra norra zonen är ett skydd och en förutsättning förden kurdiska befolkningens skydd.Vi moderater anser att även om zonerna saknar enentydig folkrättslig grund i form av säkerhetsresolu-tioner har världssamfundet accepterat zonerna och attett folkrättsligt stöd et contrario därför kan ansesföreligga.Det som utskottsmajoriteten i detta betänkandeuttrycker kan tolkas som att zonerna ska upphöra attexistera. Detta är i så fall ett exceptionellt och mycketanmärkningsvärt ställningstagande i svensk utrikes-politik. Jag skulle vara tacksam om jag fick förklaratvad utskottsmajoriteten egentligen menar med skriv-ningen. Det är detta som har föranlett oss att skrivavårt särskilda yttrande.Vi har också i betänkandet ett särskilt yttrande omEtiopien och och det kan inte vara mer aktu-ellt än just . Det pågår ju ett regelrätt krig mellanEtiopien och . Det talas om att ca 500 000människor, alltså en halv miljon människor, har dö-dats i den här konflikten. Vi moderater föreslår att vi,eftersom det är fråga om krigförande länder, skasuspendera biståndet till båda länderna under den tidkriget pågår och i stället kanalisera det biståndet viaenskilda organisationer.Detta har sin verkliga grund med tanke påatt man nu står inför en stor svältkatastrof i bl.a. Etio-pien där man återigen går ut och vädjar till västvärl-den om hjälp för att just undvika en svältkatastrof.Det är viktigt att det humanitära biståndet kanali-seras via enskilda organisationer så att det verkligenkommer dit det ska och att man använder de pengarsom går direkt till regimen, visserligen riktadetill särskilda projekt. Det är en viktig markering frånsvensk sida att vi inte accepterar den här konfliktenoch att det heller inte ska utgå några biståndspengartill krigförande länder.Det är bråttom med det humanitära stödet. Jaglyssnade just på nyheterna och fick klart förmig att det redan har offrats ganska många människori denna svältkatastrof. Det här är oerhört aktuellt, ochhär måste vi handla snabbt.Ett annat särskilt yttrande som vi har i utskotts-betänkandet rör . Det är närmast en tolknings-fråga. Under mom. 33 påpekar vi att man från ut-skottsmajoriteten sida har en formulering som vitycker är felaktig. Jag vill bara nämna detta för kam-marens ledamöter. Vi skriver: "Utskottets formule-ring 'Utskottet tar generellt avstånd från militära hotsom påtryckningsmedel' är inte korrekt. (art. 51) ger uttryckligen rätt till individuellt ochkollektivt självförsvar, vilket kan innebära våldsan-vändning. (utrikesdeklarationenden ) formulerar saken så här: 'Detär säkerhetsrådet som har till uppgift att besluta ommilitär våldsanvändning, förutom i fall av självför-svar eller i extrema nödsituationer'. "Det här har vi velat ha som en anteckning medanledning av de hot som har framförts innan valet iTaiwan. Vi tycker inte heller att utskottsmajoritetenmed tillräcklig tydlighet har utpekat aggressorn ikonflikten mellan fastlandet och Taiwan.Jag kan inte avstå från att nämna något omKongo. Det har sin bakgrund i att jag besökte Kongo-Brazzaville och för inte så längesedan. Kongo-Brazzaville behandlas i utskottsbetän-kandet, däremot inte . Jag ska av detskälet nämna något om Kongo-Brazzaville.Kriget har varit ett sällsynt grymt krig. Det ärsvårt att överblicka det även om man har varit påplats. Det talas om att över 600 000 människor äreller har varit på flykt. är 200 000 männi-skor försvunna. Den fråga som infinner sig: Finns dehär människorna fortfarande ute i skogarna? Ja, kan-ske en del av dem. finns en ström avflyktingar , ett par tusen kommer varjevecka. Men fortfarande saknas väldigt många männi-skor.Vi hoppas att de är i livet, inte döda. Då kanske vistår inför en situation att det i tysthet har begåtts ettfolkmord i . Att kriget har varit sällsynt grymtfick vi vittnesmål om när vi var där nere och besöktelandet. Vi fick beskrivet för oss grymheter som maninte trodde var möjliga, inte ens i krig.När flyktingarna skulle återvända upprättades detnågonting som man kallade en humanitär korridor därflyktingarna skulle kunna återvända trygga. Därskedde förfärliga övergrepp. Det var inte bara det attflyktingarna förnedrades, att de inte fick behålla nå-gonting av de få ägodelar de hade, utan det var sys-tematiska våldtäkter. En person som jag träffadeuttryckte det så här: Vi kunde väl stå ut med de um-bäranden som vi utsattes för under flera dagarsmarsch, att man plockade av oss allt vi hade, att manförnedrade oss på olika sätt och att vägarna var kan-tade med lik, att vi inte fick ta hand om de barn somsatt på likhögarna. Men det värsta var flickornas skrikpå nätterna när de våldtogs.Det har alltså varit ett sällsynt grymt krig. Helasamhällsstrukturen är i sönderfall. Kongo-Brazzavillebehöver otroligt mycket hjälp för att bygga upp landetigen. Det gäller allt ifrån att få strukturer som funge-rar, att bygga upp en demokrati, att få en fungerandestatsapparat till att få ett utbildningssystem värt nam-net, att se till att människor får arbete. Det rör sig ommycket. Jag tror att demokratistöd är av utomordent-ligt stor vikt. Jag tror att det är viktigt att vi redan nufrån sida försöker undersöka möjligheternaatt sakteliga bygga upp landet igen. Det är påtagligtvilket starkt civilt samhälle som växer fram i sådanahär länder där inget annat fungerar. Det civila sam-hället tar över sådant som normalt sätt skulle skötasav en fungerande statsapparat.Det är också imponerande att se vilken viktig rollkyrkorna har i dessa länder. Våra svenska missionärerhar funnits både i Kongo-Brazzaville och i Kinshasasedan slutet av . Det är påtagligt vilket stortmissionärerna har tagit både under kriget och tidigare.Man kan säga att kyrkorna, församlingarna fungerarfaktiskt som små samhällen och tar hand omväldigt mycket av det viktiga funktionerna. Det är ettimponerande arbete.Det går också att identifiera demokraterna i dessaländer. Och det ska man också göra i ett uppbygg-nadsskede och samarbeta och stärka dem. Det görs påolika från sida med ett utbyte osv. Det harvarit väldigt värdefullt att ha varit på plats och kunnatknyta kontakter. Samtliga partier var med på resan,och jag tror att vi med gemensamma krafter kommeratt kunna åstadkomma någonting som kommer tillgodo för både Kongo-Brazzaville och Kongo-Kinshasa.Några ord, fru talman, om . Västsaharahar ju hitintills väntat på en demokratisk lösning. Detsom bestämdes tidigare, att man ska genomföra enfolkomröstning, verkar nu komma på skam. Det före-faller inte enligt de informationer jag har som attfolkomröstningen skulle kunna ske . Dethär har väckt stor irritation och besvikelse i Västsaha-ra. Det finns indikationer som tyder på att vi kanskehar en konflikt på gång i . Jag tror att detär viktigt att vi så långt det är möjligt försöker attförhindra att detta sker. Vi har redan ett trettiotalkonflikter i världen, och det 30 för många. Det ärviktigt att vi inom ramen för FN försöker att åstad-komma att denna folkomröstning kommer att ske såatt vi får en demokratisk lösning på den konflikt somvarat så länge nere i Västsahara.Jag vill också nämna något om själva utskottsbe-tänkandet, fru talman. Det här är, som jag sade inled-ningsvis, ett motionsbetänkande där man tar upp ettantal länder som varit föremål för motionsyrkanden.Det ger ingen helhetsbild över MR-läget i världen.Jag tycker att det vore lämpligt pröva möjligheten attlösa det här. Man kan göra det på olika sätt.