prot · GO0918 · 2000-10-25 00:00:00 — Då ärdet vår skyldighet som politiker att leta efter allamöjligheter för att förhindra detta.Vår skyldighet är också att följa barnkonventio-nen, och artikel 34 är av det slagetatt alla de länder som har skrivit under den har åtagitsig att skydda barnen mot alla former av sexuelltutnyttjande och sexuella övergrepp. Genom att vi harundertecknat den har vi också förbundit oss att sär-skilt vidta alla lämpliga nationella, bilaterala ochmultilaterala åtgärder för att förhindra att ett barnförmås eller tvingas till att delta i en olaglig sexuellhandling. Det här är ett sätt att försöka leva upp tillbarnkonventionen. talare har också under-strukit att det bara är ett sätt. Det ger inte någon totaltrygghet och säkerhet vare sig för personalen runtom-kring, för barnet eller för föräldrarna.Vi måste hitta många olika vägar för att skapabättre trygghet för barnen inom våra förskolor ochskolor. Ett sätt är att bl.a. öka antalet vuxna i försko-lan, på fritidshemmen och i skolorna. Ju fler vuxnasom finns, desto större möjligheter ges för våra barnatt ha någon att tala med, för att det finns någon somhar tid för dem och någon som man kanske kan sägadet som är allra svårast till. gäller det vad somhänder hemma, men det kanske också är något somhänder just när de befinner sig på förskolan eller iskolan.Det är också viktigt att vi får in yrkesgrupper somhar ett professionellt, terapeutiskt förhållningssätt,som t.ex. kuratorer och psykologer. De skulle intebara vara ett stöd för det enskilda barnet utan också ihela lärarlaget.Jag ser det också som oerhört bra att vi i budget-propositionen nu lägger fram förslaget om att återin-föra kontaktdagarna. För när vi pratar om barnstrygghet är det också viktigt att kontakten mellanföräldrar, förskola och skola ökar. Ju mer dialog, jufler möten vi kan erbjuda, desto bättre blir det förbarnet totalt sett.Kunskapen är viktig. Vi pratar ofta om det livs-långa lärandet. Jag har haft förmånen att lyssna tillden tidigare debatten , om den kommande lärar-utbildningen. En kompetensutveckling för ett livs-långt lärande; i det ligger givetvis också att lära sigmer om den här typen av övergrepp. Vad innebär deför barn? Hur kan vi undvika dem? Hur vi kan ha ettförberedande arbete? Det skulle kanske också görajust så att barnen vågar prata om det.Någon har också tidigare här redovisat att när detgäller den här typen av övergrepp blir det kvar inombarnet. De vågar inte. Deras förtroende för de vuxnahar brustit, och då vet de inte vem de kan gå ochberätta det för, vare sig det har hänt hemma ellernågon annanstans. Hur ska vi handskas med detta?Hur ska vi lära oss förmå barn att våga öppna sigäven när det gäller svåra saker? Här behöver vi merkompetens. Vi behöver lära oss mer.Beträffande de informationer som vi får omhur barn mår är det tyvärr inte så roligt att läsa derapporter som förelägger oss. Vi kan se påderas rapport som gäller år 2000.Då ringde det lite mer än 75 000 gånger på barnenshjälptelefon hos . Det var en stor ökning, enökning om vi jämför i tiden.Jag citerar generalsekreterare :"Den spontana reaktionen blir en blandning avstilla förtvivlan, men också glädje över att barnen hörav sig till oss. Jag vill tro att den fortsatt stora ök-ningen beror på barns förtroende för oss, men vi serockså att grova problem som mobbning skjuter ihöjden liksom att frånvaron av betydelsefulla vuxen-kontakter går som en röd tråd genom praktiskt tagetalla barnsamtal. "Talet om mobbningen har alltså ökat. Men detsom har ökat mest i dessa samtal handlar om de sexu-ella övergreppen. Vi vet att de flesta övergrep-pen sker hemma i barnens familjer. Men vi vet ocksåatt en viss procent av de övergrepp som barnen ocheleverna talar om handlar om förskolan eller skolan.Nu har vi en möjlighet att införa en registerkon-troll via belastningsregistret. Men givetvis innebärinte detta inte att man, som sägs i reservationen frånmoderaterna, ska luras in i en falsk trygghet. Men vivet att detta är det sista ledet i ett anställningsförhål-lande. Givetvis är det som sker före det väsentliga.Om jag jämför dagens skola med skolan för tio årsedan har det personliga förfarandet med intervjuervid anställning ökat och blivit väsentligt bättre. Förrvar det betygen som gällde när man sökte en anställ-ning, och framför allt hur många års tjänstgöring somman hade haft. Många blir delaktiga. Det är inte bara en dialogmellan rektor och en blivande lärare. Det är också endialog mellan andra på skolan. , när det är väl-digt positivt, är också eleverna involverade i dennaprocess. Detta förberedande arbete är oerhört viktigt.Jag har varit kritisk mot t.ex. rektorers handlandenär det gäller vikarier, att man inte har haft dennaordentliga process och tagit reda på vem den enskildaindividen egentligen är. Jag tror att skolan kan blibättre när det gäller vikarier.När vi nu vet att vi har denna möjlighet att gå tilldetta register för att göra denna kontroll, då skapar vien ökad trygghet även hemma hos föräldrarna, hoskollegerna och, som någon tidigare talare nämnde, förmännen som arbetar i förskolor och som när dessaövergrepp har skett ute på våra förskolor har känt sigutpekade och känt obehag helt enkelt bara på grundav att de är män. Så vill vi inte ha det.Fru talman! Jag tror att denna proposition har dis-kuterats mycket. Den har ventilerats i medierna, ochdet har debatterats om man ska ta det steg som riks-dagen har möjlighet att ta. Det är inte förstagången som det sker. Det sker även när det gällerpersoner som ska anställas inom kriminalvården. Detgäller också personer som ska anställas för vissalarminstallationer och personer som kommer att an-ställas för att arbeta t.ex. med vård av utvecklings-störda elever. Det är alltså inte första gången som vigör ett avsteg.Men jag tror att det finns ett stort stöd ute blandföräldrarna för denna proposition. Jag har mött detunder arbetet med propositionen. Det är många somhar hört av sig. Och många säger precis som jag, attvi inte kan nå alla och att vi inte kan garantera något.Vi kan aldrig tala om garanti när det handlar ommänniskor. Det kan ju anställas en lärare som aldrighar begått ett brott men som kanske ändå kommer attbegå det - det har inte hänt tidigare, men ett brottkommer att begås. Vi kan alltså aldrig garantera nå-got. Men även om vi bara kan förhindra att ett endabarn blir utsatt för detta, så tycker jag att vi har nåttmålet.Jag vill säga, precis som , att debat-ten aldrig får sluta när det gäller att vi ska säkra barnsrättigheter och verkligen värna om barns intressen.Anf. 97 (m) replik:Fru talman! Först vill jag bara säga att skolminis-tern sade att alla som har ställt sig bakom regeringensförslag gör det för barnens trygghet och rättssäkerhet.Jag kan försäkra att även reservanterna har det över-gripande målet.Men som vanligt talar omnågot helt annat än det ärende som vi behandlar här . Och det som vi diskuterar är registerutdragenoch i vilken mån de är funktionella och vad de kangöra för nytta. Det som förvånar mig är att regeringenlägger fram ett förslag där man inte analyserar fråganutifrån de principer som rättsordningen grundas på. Iriksdagen är vi skyldiga att stifta lagar, och det liggeri vårt ansvar att se till att lagar och förordningar upp-fyller alla krav. Och vänder ni principen. Det hargjorts några undantag tidigare, säger skolministern.Men går vi vidare och ifrågasätter tanken på när man har blivit straffad har sonat sitt brott. Vigår ifrån tanken på att människor som lämnar krimi-nalvården ändå ska kunna försörja sig på ett hederligtarbete och säger att den enda vägen är att fortsätt-ningsvis vara kriminella.Då undrar jag: Varför föregriper regeringen i enså central fråga den utredning som ändå sysslar medkontroll och registrering i arbetslivet och som gårigenom helheten, så att vi kan få ett substantiellt in-nehåll där olika om och men ändå kan prövas? Jagundrar också: Vilken saklig grund för avgränsningenbygger propositionen på? Och kommer regeringen,som har den yttersta makten, att göra några föränd-ringar när det gäller vilka brott som ska listas, efter-som det är regeringen som till slut kommer att avgöradet? Regeringen kan ju fortfarande ta till sig något avdet som remissinstanser och andra säger. Avser skol-ministern att göra justeringar när regeringen utfärdarförordning?Anf. 98 Statsrådet () replik:Fru talman! Svaret på fråga är heltenkelt: Jag vågar inte vänta.Arbetet med den här propositionen startade redanunder den förra skolministerns, , tid.Om vi , vilket vi givetvis också har diskuterat,skulle avvakta den större utredningen och om någotskulle hända , är det ändå jag som är an-svarig. Och det är helt enkelt svaret på frågan. Jagvågar inte vänta.När det sedan gäller att göra justeringar av propo-sitionen vill jag säga att vi givetvis noggrant har följtden samlade remissopinionen. Vi har tittat på hur deolika instanserna har beaktat olika typer av brott. Detsom vi nu har lagt fram är det ställningstagande somvi har gjort. Vi har tittat på detta när det gäller grovanarkotikabrott. Men vi har gjort bedömningen att dentypen av brott som vi ändå har redovisat i den härpropositionen inte förekommer så ofta som t.ex. nar-kotikabrotten. Det är alltså en avgränsning. Dessabrott förekommer i betydligt mindre omfattning - detfår vi givetvis vara glada över - än t.ex. narkoti-kabrott.Anf. 99 (m) replik:Fru talman! Det första som statsrådet sade om atthon inte vågar vänta respekterar jag. Det är lite grannsamma sak som sade tidigare: Omvi inte hade gjort något så skulle vi ha fått kritik fördet också. Men det ursäktar inte att jag tycker attförslaget är tunt.Jag vill veta hur regeringen egentligen ser på ifrå-gasättandet från de tunga myndigheter som ändå harkunskaper på området, BRÅ, ochandra? Hur kan det komma sig att deras argumentuppenbarligen inte är något som man tar intryck av iRegeringskansliet när det ändå gäller tidigare dömda?Anf. 100 Statsrådet () replik:Fru talman! Vi har tittat på hur remissinstansernahar resonerat. Däremot har ingen av dem i sina ytt-randen framfört att de anser att det är fullständigtmeningslöst att lägga fram detta. Den statistik somredovisas i förekommande fall utesluter fortfarandeinte att om vi kan rädda, hindra eller hjälpa ett endabarn så att det inte utsätts för detta så har vi ändå nåttett syfte med propositionen.Jag förstår inte vad ser för skillnad idetta. Om man t.ex. ska anställa någon som ska arbetamed vård av utvecklingsstörda elever har man rätt attbegära ett sådant registerutdrag om den som ska an-ställas. Vad är det för skillnad mellan detta och omman ska anställa någon som ska arbeta med mindrebarn eller barn i ?Anf. 101 () replik:Fru talman! Jag håller med om mycket av det somstatsrådet har sagt här , att det krävsåtgärder och att det steg som vi tar med en änd-ring av lagen är oerhört viktigt.Samtidigt har vi alla här varit inne på att det krävsytterligare åtgärder för att man inte ska hamna i denfalska trygghet som också varinne på. Vad ser skolministern och regeringen förytterligare åtgärder som vi kan gå vidare med för attstärka barnens trygghet?Anf. 102 Statsrådet ():Fru talman! En möjlighet som jag ser är att skolanhela tiden öppnas så mycket som möjligt och att kun-skap tas in från andra verksamheter. T.ex. gäller detdå dem som arbetar inom eller polisen.Vidare handlar det om att ta kontakter med organisa-tioner som exempelvis för att den vägen fåkunskap och om att göra det med de möjligheter somfinns när det gäller kompetensutveckling eller tradi-tionella personalkonferenser.Jag tror också på den modell som har redovisat och som handlar om att läggaupp ett förebyggande arbete i en kommun. Dels för-bereder man personalen på vad som kan hända. Delsgäller det, återigen, att ta in mer av kunskaper. Jag serden nya lärarutbildningen som en möjlighet att inomt.ex. det allmänna utbildningsområdet, som ju disku-terats tidigare här , ta fasta på den typ av under-sökningar som vi får när det gäller barns otrygghet.Det gäller att förbereda de studerande så att de vetdetta när de kommer ut - såväl i undervisningen som när de sedan är färdigalärare. Det här, fru talman, är några exempel.Anf. 103 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är rätt inriktning.Jag tycker också att det är viktigt att vi här görett vidare avstamp och visar att vi är villiga att fort-sätta arbetet, att vi vill se till att detta utvecklas ochatt den här tryggheten ges; detta också för att kommaifrån en del av den skeva debatt som det här förslagethar gett. Det är ju inte så att vi vill någon illa eller attdet ska bli en märklig situation där kommuner säger:Titta, nu kommer ett lagförslag där vår roll blir mind-re och där vi inte har lika stort ansvar som tidigare!Fortsättningsvis innebär det här ett lika stort - ja,kanske större - ansvar. Det vore alltså bra om skol-ministern också kunde visa på konkreta förslag härsom sedan också är tydliga.Anf. 104 ():Fru talman! En av samhällets viktigaste uppgifterär ju att skydda människor mot övergrepp av olikaslag. I fråga om det uppdraget är inte minst detta medatt skydda barn från t.ex. sexuella övergrepp ochmisshandel en av våra viktigaste uppgifter.Den proposition som föreläggs sägsvara ett led i strävan att öka samhällets möjligheter attskydda barnen från sådana här övergrepp. Men intenågonstans, vare sig i betänkandet eller i propositio-nen, finns det ett underlag som visar att det här skulleöka skyddet.Det är väldigt lätt att säga att vi ska ta till vilka åt-gärder som helst för att skydda våra barn - det ärväldigt lätt att dras med i detta. Men en av våra vikti-ga uppgifter är också att analysera och se till att rikti-ga åtgärder vidtas. Det gäller att vidta sådana åtgärderför vilka man har ett ordentligt underlag och där detfinns en analys, så att man kan få en träffsäker lag-stiftning och träffsäkra åtgärder.T.o.m. i propositionen säger regeringen själv attexempelvis sexuella övergrepp är väldigt ovanligtinom skolan. Men det finns ingen utredning, ingetunderlag, när det gäller hur vanligt förekommandesådant här är. I de fall där detta upptäcks finns detheller inget underlag om hur det hela gått till - hurpersonen i fråga blivit anställd, vilket anställningsför-farande som använts. Det finns en mängd sådanasaker men regeringen säger klart och tydligt att detinte finns något underlag. Ändå säger man: vidtarvi den här åtgärden.Fru talman! Alla som varit uppe i talarstolen i daghar talat om svårigheterna med förslaget - att det ärfråga om en stor kränkning av den personliga integ-riteten och att det är ett allvarligt steg att ta. Trots attalla har sagt det tycks alla vara beredda att ta ett så-dant steg, utan något som helst underlag för att viverkligen uppnår vad vi vill uppnå, nämligen attskydda barnen.Alla har här talat om sexuella övergrepp och detär den känsligaste och svåraste frågan som vi har atthandskas med. Men inte nog med att det är det somman tagit med i propositionen och lagt förslaget på -det har jag ändå en viss försteålse för. Man räknarockså upp en mängd brott som man säger ska finnasmed: mord, dråp, grov misshandel, människorov,grovt rån och barnpornografibrott. Här har vi i stortsett bara diskuterat sexuella övergrepp. Men intenågonstans, vare sig i propositionen eller i betänkan-det, finns det något sagt om vilket samband som finnsmellan mord och övergrepp på barn. Mord t.ex. ärden brottstyp där det är den allra minsta återfallsfre-kvensen.I vilken relation står det här till detta med attskydda barnen och detta med att barnen är utsatta?Finns det något sådant samband? Det sägs inte ett ordom det - det finns inget underlag.Vidare undrar jag om det finns någon i dennakammare som kan tala om hur många i somvarje år döms för grov misshandel. Hur stor grupp ärdet alltså som vi utesluter? Och hur ser återfallsfre-kvensen ut? Nej, ingenting om det finns med. Manbara tar in det. Inte nog med att man ska ha sitt straffoch sitta av det. Dessutom ska man vara ute-stängd från en väldigt stor del av arbetsmarknaden.Jag sitter med i justitieutskottet och jobbar mycketmed kriminalvården. Jag sitter också med i Kriminal-vårdsstyrelsen så jag vet hur vi jobbar med behand-ling, med frågor om hur resurserna ska ökas och hurmänniskor ska kunna återanpassas. Alla partier somär företrädda här har bra motioner om kriminalvår-den. Mycket tydligt visar man att man tror på männi-skans möjligheter till återrehabilitering. Man ser desociala bakomliggande faktorerna - människor skakunna rehabiliteras. Men inte ett ord om det finnsmed här. Ingenting av detta resonemang eller någotsådant finns med. På något sätt räcker det, och skaräcka, med att säga att vi till varje pris vill skyddabarnen. Jag vill också skydda barnen till varje prismen jag vill att det görs på ett sätt som jag vet äreffektivt.Fru talman! Alla talare har sagt från talarstolen atthär rör det sig bara om en mycket liten del. Folk harju sagt att detta inte har en avgörande betydelse. Allaandra åtgärder har framhållits som det viktiga. Denåsikten delar jag absolut. Det finns alltså mycket meratt göra. Även om bara hälften av de goda saker somlyfts fram och som finns med i propositionen genom-förs i verkligheten har vi verkligen ökat skyddet!Nu låter det som att vi tar ett jättesteg - att vi nuhar ökat skyddet väldigt mycket. Men man glömmeratt säga: Hoppsan, det är bara fråga om nyanställdainom det här området. Men hur många anställda finnsdet inom hela området som vi aldrig kommer attgranska? Hur mycket ökar det skyddet från skolanssida om en städerska anställs och man får ett register-utdrag som visar att hon inte är dömd för något av denämnda brotten? Hur mycket har vi då alltså ökatskyddet?Det kan aldrig handla om de enkla lösningarna.Det får absolut inte gå ut över så viktiga principersom de vi har inom rättsområdet. Det får inte hellergå ut över en så viktig princip som den om tron på attmänniskor också kan återrehabiliteras. Vi kan barainte utestänga människor på det sätt som det här för-slaget har en tendens att göra.Fru talman! En sak som inte alls har varit uppe idebatten men som kommer att skapa stora problem ärföljande. Jag vet att väldigt många pratar om att viinom barnomsorgen, skolan och överallt där det ärbrister måste öka antalet människor med annan kultu-rell bakgrund, om att vi måste bli bättre i det avseen-det. Det här förslaget kommer dock helt och hållet attskjuta det i sank men det tas inte upp till diskussion.När det gäller personer som har sitt ursprung i an-nat land än kan inte samma krav ställas påuppvisande av registerutdrag, för det kan man inte fåfrån andra länder utan det kan bara krävas från Sveri-ge. För en arbetsgivare kommer detta att få betydelseom en person som kommer från en annan kultur intekan uppvisa ett registerutdrag och det finns en svensksom söker tjänsten och som kan uppvisa ett register-utdrag. Utifrån debatten om hur viktigt detta är ochatt det här är att öka skyddet undrar jag om ni inte troratt arbetsgivarna kommer att säga att de inte tar denrisken.Personligen vill jag inte vänta - precis som mi-nistern sade: Jag vill inte vänta, för jag vill inte ståsom minister om någonting händer. Men precis såkommer rektorerna ute i skolorna säga: Jag vill intesitta som rektor och ta ansvaret för att ha anställt eninvandrare som jag inte fått något utdrag av. Den häreffekten diskuterar man inte alls.Fru talman! När man fattar så här viktiga beslut ärdet viktigt att man gör det med ett underlag som ärmycket bra. Man måste tänka igenom konsekvenser-na, veta vilken effektivitet förslagen får. Det finnsingenting av detta i det här förslaget.Fru talman! Jag skulle gärna yrka bifall till våregen motion i ärendet, men för att göra det lättare förkammaren yrkar jag bifall till reservation 1.Anf. 105 ():Fru talman! Jag delar helt regeringens bedömningom vikten av denna proposition, och jag är glad åt attvi behandlar den i kammaren i dag.Jag har i detta ärende medverkat till två motioner.I den ena yrkar jag på att arbetet med att utvecklametoder för att skydda barn mot alla former av sexu-ellt utnyttjande och övergrepp måste fortsätta. Ut-skottet säger sig inte ha någon annan mening och hardärför avstyrkt yrkandet. Det är jag helt tillfredsställdmed. Naturligtvis är det en uppgift för oss alla attframgent arbeta med dessa frågor för barnens skull.Jag är också nöjd med den motivering som ut-skottet framför när man avstyrker yrkandet om attlämplighetspröva dem som ska genomgå sin verk-samhetsförlagda utbildningsperiod inom ramen förden nya lärarutbildningen. Praktiserande lärare skainte arbeta ensamma med barnen, utan praktiken skagenomföras tillsammans med handledare eller medarbetslaget. Detta förhållningssätt gäller självfalletäven för all annan personal som praktiserar i förskolaeller skola. Den verksamhetsförlagda praktikperiodenär ju också att se som en form av praktisk lämplig-hetsprövning inför yrket.Men, fru talman, jag hoppas verkligen att vi intelåter som vi skriver. Jag förstår inte riktigt det somstår i betänkandet rörande mitt yrkande, att dagbarn-vårdare i familjedaghemmen också ska omfattas avbestämmelsen. Ska jag läsa betänkandet så att deomfattas, fastän de inte står nämnda, eller?När vi diskuterade införandet av en läroplan förförskolan skilde vi noga på familjedaghem och för-skolor. För tydlighetens skull undrar jag därför: Ingårfamiljedaghemmen i förskoleverksamheten? Ska ävendagbarnvårdare lämplighetsprövas innan de anställs?I propositionen finns en uppräkning av olika per-sonalkategorier i skolan och förskoleverksamheten.Ska jag förstå utbildningsutskottets betänkandet så atteftersom bl.a. barnskötare och fritidsledare inte ärnämnda, det finns kanske flera man inte tänker på attnämna? Det vore bra med ett tydligt svar. Kommerockså barnskötare och fritidsledare att omfattas avbestämmelsen?Anf. 106 () re-plik:Fru talman! Jag är ledsen om betänkandetextenkan uppfattas som otydlig. Därför är det bra att vi fårtillfället att reda ut vad som gäller. Det som gäller äratt samtliga yrkesgrupper som arbetar med barn iförskoleåldern och i de skolformer som innebärskolplikt omfattas av det här regelverket. Dagbarn-vårdare, fritidspedagoger, fritidsledare osv. ska själv-klart också vara föremål för en lämplighetsprövningoch är ålagda att uppvisa utdrag ur brottsregistret.Svårigheten för oss har varit att kunna ange allade yrkesgrupper som kan vara aktuella. Det handlaräven om människor som inte direkt är anställda för attsköta barn men som indirekt ändå finns i barnensnärhet - vaktmästare och andra kategorier människor.Därför är det en omöjlighet för oss att räkna upp allakategorier. har vi ambitionen att ha enlagstiftning som över tiden kan vara öppen och gällaalla. Det innebär att kommer det nya yrkesgrupperinom det här området är det viktigt att också de om-fattas av lagstiftningen.Sedan skulle jag särskilt vilja ta upp dagbarnvår-dare, som jag ser som en grupp som har en väldigtbetydelsefull position och en ganska utsatt position.De kanske möter barn som blivit utsatta för sexuellaövergrepp i hemmen eller liknande. Där gäller detverkligen att dagbarnvårdarna får ett bra stöd och enbra introduktion i sin anställning, en bra arbetsledningåterkommande i sin vardag, möjligheten till fortbild-ning osv.Anf. 107 () re-plik:Fru talman! Jag tackar för sva-ret. är det ju utrett att såväl dagbarnvårdare i fa-miljedaghem som fritidsledare och barnskötare m.fl.yrkesgrupper som arbetar med barn kommer att om-fattas av den här bestämmelsen. Jag är också glad förvad som sades angående dagbarnvårdarna och ut-vecklingen av deras arbete. 108 MARGARETAISRAELSSON (s):Fru talman! Flera av talarna i dagens debatt harberört behovet av andra och ytterligare åtgärder föratt förhindra sexuella övergrepp. Det finns förslag.Jag skulle vilja exemplifiera för med detdokument som jag har med mig och som för en veckasedan överlämnades till regeringen.