prot · GN09115 · 2000-05-24 00:00:00 — Styrkan iden här propositionen handlar om att regeringen skabereda frågan vidare för att faktiskt se på möjlighe-terna att förändra lagstiftningen så att samma reglersom gäller för äktenskap även ska gälla för part-nerskap.I den fråga där vi i har reserveratoss i reservation 3, som handlar om registrering ut-omlands, har vi i ett lagstiftningsbesluttagit fasta på att det ska vara möjligt för regeringenatt faktiskt förordna ambassader och myndigheterutomlands att förrätta också partnerskap. Men den härmöjligheten har inte getts av regeringen.Min fråga till är: Varför ska detfortsätta att vara på det sättet? Naturligtvis säger manatt det får ankomma på regeringen, men är det intedags att tala om för regeringen att vi har beslutatkring denna fråga och att vi ger den möjligheten ilagstiftningen? Men ändå används den inte. Vi iVänsterpartiet vill gå fullt ut och uppmanar regering-en att ge förordnanden till ambassader utomlands såatt de kan förrätta partnerskap. Vad anser MarinaPettersson om detta?Anf. 10 () re-plik:Fru talman! När det gäller partnerskapsregistre-ring på svenska ambassader utomlands har inte ut-skottet ändrat sin uppfattning . I denframlagda propositionen finns ett fortsatt krav påhemvist här i landet för att få ett partnerskap registre-rat utomlands.Anf. 11 ():Fru talman! När man läser betänkande LU22 slåsman av en insikt att det nu inte längre handlar om dehomosexuellas rättigheter, utan det handlar om nå-gonting annat. vill utskottsmajoriteten ha ett sam-hälle där alla ska tycka samma sak. Hade fråganhandlat om rättigheter hade man valt en helt annanväg. Då hade man kunnat tillgodose det på annat sätt.Exempelvis hade vi kunnat bestämma att åläggakommunerna att se till att det finns en registrerings-förrättare i varje kommun. Att slå samman vigselför-rättarskap och registreringsförrättarskap är djuptolyckligt. Utskottsmajoriteten vill tvinga folk att görasaker som de inte tror på. Det här är så långt ifrånsvenska folket som man bara kan komma.Faktum är att vi lever i ett land där vi har olikaövertygelser. Det gäller såväl politiskt som trosmäs-sigt. Vi röstar t.ex. efter vår övertygelse, och då måsteman ha frihet att agera därefter.Rolf tog upp den kristna aspekten, attdetta kommer att hindra många kristna att bli borger-liga vigselförrättare. Men det gäller även andra tros-samfund som exempelvis muslimer och katoliker.Precis som människor har rätt att leva ett homo-sexuellt liv har man rätt att leva annorlunda. Vi leveralla efter olika riktmärken, och politikernas uppgift ärju inte att göra våld på dessa. Jag är för att det skafinnas registreringsförrättare i varje kommun. Mendet är inte lika självklart att det ska vara samma per-son som den som är vigselförrättare.Tasso Stafilidis sade att detta var ett steg på vä-gen. Då vill jag ställa en fråga till sominte deltar i debatten: Är det här ett steg på vägenockså för er? Är det något som ni döljer genom att niinte deltar i den här debatten? Hur ser ni på de kyrkli-ga vigselförrättarna? Är det utskottsmajoritetensmening att även dessa ska bli trampade på tårna?Min fråga till socialdemokraterna och också tillmoderaterna är: Kommer ni att tvingaäven kyrkliga vigselförrättare att bli registreringsför-rättare?Fru talman! Bland det värsta jag vet är kommun-ism. Jag avskyr att sitta här i kammaren och höra denena efter den andra kommunisten uttala sig. Menoavsett vad jag tycker om det som sägs måste jagacceptera det. är invalt i påsamma sätt som mitt parti. Därför skulle jag stångamig blodig om någon ens skulle försöka inskränka påvänsterpartisternas möjligheter att få framföra sinaåsikter. Vi måste visa respekt för olikheten och seolikheter som någonting positivt.Fru talman! För mig är tro och kärlek viktigt. Dethar kommunismen genom tiderna aldrig haft någonrespekt för. Faktum är att kommunismen är skyldigtill de största illdåden i världshistorien. Otaligt mångamänniskor har bragts om livet på grund av sintrosövertygelse i de tidigare kommunistiska länderna.Respekt för olikheter har aldrig varit ett honnörsordför kommunister.Här handlar det om att tvinga in alla människor isamma fålla. Om man inte tror på partnerskap somsamlevnadsform, då ska man för att bli vigselförrätta-re ändå tvingas att bli registreringsförrättare. Påsamma sätt kan det vara för en registreringsförrättareom man inte tror på äktenskapet. Då ska man alltsåtvingas att förrätta äktenskap.Fru talman! Det är helt befängt. Vi lever i ettsamhälle sida vid sida, och då måste vi visa ömsesi-dig respekt. Men den respekten visar inte utskotts-majoriteten. Det är märkligt att framför allt moderateroch folkpartister, som brukar framställa sig självasom förespråkare för frihet, har fastnat i den här fäl-lan. vill ni begränsa åsiktsfriheten och på siktäven religionsfriheten i vårt land. Ni ansluter er till ettparti som inte har någon som helst respekt för olikatrosuppfattningar.Det handlar inte längre om att tillgodose kravet påpartnerskapsförrättare - det kan vi ålägga kommuner-na att göra - utan ni vill gå längre än så. Är det intole-rans som ska prägla vårt samhälle?Jag instämmer i bifallsyrkandet när det gäller re-servation nr 2.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag håller nästan på att trilla av stolennär jag lyssnar på . Det är intressantatt tar upp kommunismen i den härdebatten. Hon säger att det skulle vara kommunistisktatt vi har en partnerskapslagstiftning. Men jag tänkerinte kommentera det. Jag förstår inte vad AmandaAgestav pratar om. Jag är inte kommunist. Jag vetinte varifrån hon har fått alla sina anklagelser somhon riktar till hela utskottet.Amanda Agestav sade att de andra partierna hadeanslutit sig till ett visst parti, och då förstår jag att honmenar . Detta är faktiskt en tvärpolitiskmotion, och det är flera andra partier som har lagtfram dessa förslag. Men jag lämnar det här.Amanda Agestav säger att det är djupt olyckligtatt vi i utskottet vill tvinga folk och att vi i utskottetinte vill tillåta olika övertygelser.Fru talman! har valt att helt ochhållet misstolka och missuppfatta hela betänkandet.Ingenstans i betänkandet talas det om att vi vill tvinganågon människa. Tvärtom, det handlar om att männi-skor inte ska tvingas göra det som de inte vill göra.Det rör sig om ett helt frivilligt uppdrag att bli för-ordnad som vigsel- och partnerskapsförrättare. Det äringen människa som blir tvingad till det, AmandaAgestav.Jag blir faktiskt orolig. Varför väljer Kristdemo-kraterna att lägga skulden på en grupp som de har valtatt diskriminera i lagstiftningen, nämligen på de ho-mosexuella? Varför säger ochAmanda Agestav att man kränker förrättarna genomatt deras uppdrag ska vara att även förrätta part-nerskap för människor med annan sexuell läggning änden som har? 13 () replik:Fru talman! Kommunism i det här fallet innebäratt man tvingar folk. Och det gör ju utskottet genomatt dessa båda uppdrag slås ihop. Man kan inte väljaom man vill vara registreringsförrättare eller vigsel-förrättare. Det är ju det som tvånget består i.Anf. 14 () replik:Fru talman! Som mycket tydliga-re sade förut har vi en lagstiftning som Kristdemo-kraterna säger att de vill följa. Den lagstiftningeninnebär att vi har en partnerskapslagstiftning. Jagundrar varför ser det som en kränk-ning att människor inte ska kränka sådana minoritetersom homosexuella genom att säga: Jag vill inte vigadig på grund av att du är homosexuell. Jag vill inteviga dig för att du inte är lika naturlig som jag, som ärheterosexuell.Jag förstår inte argumentering.Hon skyller på en diskriminerad grupp i samhälletoch försöker vända hela diskussionen till att handlaom att det lagförslag som vi nu lägger fram skulleinnebära en diskriminering av förrättare av part-nerskap och vigslar.Jag tycker att i stället bör talaom vad hon anser om partnerskapslagstiftningen ochvad hon anser om den kränkning som det innebär attdet ska få finnas förrättare som vägrar att viga homo-sexuella just på grund av en övertygelse om att ho-mosexualitet är någonting demoniskt och onaturligt.Tycker det?Anf. 15 () replik:Fru talman! Det handlar om respekt för olikaåsikter. Det finns människor i vårt land som inte ac-cepterar partnerskap, och det måste vi ha respekt för.Vi kan inte tvinga alla människor att acceptera det.Men partnerskapslagen finns, och det måste vi sompolitiker respektera. Därför måste vi ge möjlighet förde människor som vill registrera sig att göra det,oavsett i vilken kommun de bor. Men för den skull ärinte den optimala lösningen att slå samman vigselför-rättare och registreringsförrättare.Anf. 16 () re-plik:Fru talman! Jag vill fråga : VetAmanda Agestav vilka människor det är ute i kom-munerna som förrättar borgerlig vigsel och part-nerskapsregistrering? Vet vilkavärderingar dessa människor har?Amanda Agestav säger att detta är diskrimineran-de. Det utskottet gör genom detta betänkande är motverkar diskriminering. Jag har lite svårt attförstå anförande. Det innehållerlite av diskriminering mot vissa grupper.Anf. 17 () replik:Fru talman! Det finns borgerliga vigselförrättaresom tror på äktenskapet men som inte tror på registre-ring av partnerskap. De kan inte tänka sig att fortsättamed sitt uppdrag som vigselförrättare om de nu skatvingas att medverka till registrering av partnerskap.Det måste vi ha respekt för.Självfallet ska det finnas registreringsförrättare ivarje kommun, det säger jag ingenting om. Det är ensjälvklarhet när den här lagen finns. Däremot ska maninte tvinga människor som har en annan uppfattningeller utestänga dem från möjligheten att bli borgerligvigselförrättare.Anf. 18 () re-plik:Fru talman! Att vi nu går vidare beror på att detfattas registreringsförrättare ute i våra kommuner. Detsom utskottet beslutade om förra året var inte till-räckligt. Vi går ju vidare nu.Anf. 19 () replik:Fru talman! Den väg man borde välja vore attålägga alla kommuner att se till att det finns tillgångtill registreringsförrättare i varje kommun. Det är denväg som utskottsmajoriteten borde ha valt. Dessvärrehar man inte gjort det, och det är bara att beklaga.Anf. 20 ():Fru talman! Man slutar inte att förvånas. Ändå ärAmanda Agestav en av oss få här i somtillhör den yngre generationen, som är under 30 år.Det är och unga människor tycker somAmanda Agestav. Det är fritt fram för att tycka vad hon vill, men lagstiftningen hoppasjag att hon väljer att respektera.Det finns förrättare som accepterar äktenskapetoch förrättare som inte accepterar äktenskapet, sägerAmanda Agestav. Men, fru talman, resonerar Aman-da Agestav så också i andra frågor? Det finns polisersom vill skydda misshandlade kvinnor, och det finnspoliser som inte vill skydda misshandlade kvinnor.Det finns läkare som vill vårda svarta människor,men det finns också läkare som inte vill vårda svartamänniskor. Är det och Kristdemo-kraternas argumentering? Det är nämligen precis vadAmanda Agestav står här i talarstolen och talar om.Anf. 21 ():Fru talman! beskyllningar är såbefängda att jag inte ens vill bemöta dem.Anf. 22 ():Fru talman! I så fall kan väl varaså vänlig och förklara vad hon menar när hon sägeratt det finns förrättare som accepterar äktenskap ochatt det finns de som inte accepterar äktenskap. Aman-da Agestav tycker således att det är okej för förrättareatt faktiskt diskriminera homosexuella och vägra attviga dem.Anf. 23 ():Fru talman! Om hade lyssnat or-dentligt på mitt anförande, hade han hört att jag sadeatt en registreringsförrättare som inte vill förrätta enborgerlig vigsel inte ska tvingas att göra det.Anf. 24 ():Fru talman! Detsamma gäller ju även för de för-rättare som inte vill förrätta äktenskap. Det handlarinte om att vi ska förändra lagstiftningen så att detblir andra grupper som diskrimineras, tvärtom.Det här förslaget är klart som korvspad. Det sägeratt alla människor ska ges lika rättigheter, och det harkristdemokraterna gjort klart för oss att de intevill.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )6 § Ändringar i varumärkeslagenFöredrogslagutskottets betänkande 1999/2000:LU23Ändringar i varumärkeslagen (prop. 1999/2000:93).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 12 §. )7 § Nordiskt samarbete 1999Föredrogsutrikesutskottets betänkande 1999/2000:UU9Nordiskt samarbete 1999 (skr. 1999/2000:90 ochredog. 1999/2000:NR1).Anf. 25 ():Fru talman! upplevde vide baltiska ländernas frigörelse. Det var en stark sak.Från de nordiska länderna understödde vi det kraftigt.Här i hade vi möten på för de baltiska ländernas självständighet.Det längst bort belägna landet i , , spe-lade en stor roll och har nästan en hjälteförklaradställning i moderna självständighetshistoriafrån 1990-talets början.Det var självklart för oss i att på olika sättstödja och hjälpa de självständiga länderna påandra sidan . I hade vi suveränitets-stöd. Vi skapade frihandel . Täta bandfanns och finns mellan våra länder och har ökat helatiden. Vi har de alldeles speciella, nära relationernamellan och , två nära grannländer.I det här arbetet har gjort en storinsats och på olika sätt hjälpt till i den här processen.Jag behöver här inte redovisa detta. Det är väl käntför alla som finns i och som är intres-serade av det nordiska samarbetet. Det finns t.o.m. ettutskott, närområdesutskottet, som ju har till särskilduppgift att stödja det här arbetet.Vad vi nu ser i , och är enfantastisk utveckling. kunde mankanske ha gjort prognosen att det här skulle gå påsamma sätt som i de värsta delarna av . Serman på de yttre förutsättningarna, kunde det i alla falli något slags teoretisk mening ha gått så. Det har integjort det. Jag vågar nästan säga att det är ett Gudsunder vad vi har sett ske i de baltiska länderna. Dethar varit en snabb utveckling. Visst, många problemfinns kvar. I vilket samhälle finns det inte det? Mendet har skett en oerhörd utveckling i alla de tre baltis-ka länderna , och Litauen.Och tar de sin plats som fullvärdiga medlem-mar i den europeiska familjen. De är redan medlem-mar i . De är på väg in i den europeiskaunionen. och övriga nordiska länder som ärmed i EU understödjer starkt denna strävan. Vi hop-pas att få se åtminstone det första baltiska landet medi EU , och jag tror inte att detkommer att dröja förrän alla tre finns där,för övrigt tillsammans med som ju är ett annatgrannland söder om . strävar ocksåefter att bli medlem i Nato.När relationen kanske inte så länge till blir såmycket fråga om stöd och hjälp utan snarare handlarom relationer till jämbördiga länder, är det naturligtför oss nordiska länder att något fundera på om vi iNorden inte är mogna att säga: Ni är välkomna sommedlemmar i . Vi har samarbetatnära och tätt . Vi har lärt oss attuppskatta varandra, och är det rimligt och riktigtatt vi därmed också får en jämbördig relation i detnordiska samarbetet. Vi bör alltså erbjuda ,och möjlighet att bli medlemmar idet nordiska rådet.Det kan då invändas: Har de här tre länderna ennordisk identitet? Det är klart att spontant tror jagkanske att de flesta av oss skulle säga att ärde här fem länderna. Så är vi ju vana att tänka. Det ärdet som vi har levt med och identifierat oss med. Menom man går tillbaka till den tid då vi hade skandina-vismen, var det nog inte så naturligt att se Finlandsom en del av . Men självklart kom ini det nordiska samarbetet. upplevs Finlandsjälvklart som en lika stark och central del i det nor-diska samarbetet som vilket av de andra medlemslän-derna som helst. Det handlar också mycket om vilkenidentitet man söker sig.Ett annat moment gäller språkgemenskapen.Skandinavismen började naturligtvis därför att vi haren språkgemenskap som omfattar , ,, och faktiskt också delar av Finland.Det svenska språket har ju en tradition i . Vihar också ett annat språkområde, det finsk-ugriska,det finska och lappska språket som samerna använ-der. För övrigt finns i samma språkgrupp, såman kan hävda att den språkgruppen och språkiden-titeten kan växa fram inom ram. Detär då sant att och inte är delar avden.Jag tror att tiden är mogen att vidga blicken litegrann och säga: Är det inte naturligt att vi får en nor-disk identitet som omfattar alla de åtta länderna visavide fem länderna? Det är därför som vi från moderathåll menar att det nu är dags att ta steget och erbjudaEstland, och medlemskap i . Det är det som vi yrkar i reservation 1, som jaghärmed yrkar bifall till.Nu startar vi debatten här i den svenska riksdagen.Vi moderater förstår att många partier behöver funde-ra och tänka en smula på det här. Det är naturligt. Detär ett stort och viktigt steg i det nordiska samarbetet.Men det vore väl kanske inte så dumt om vi i höstensdebatt i hade en diskussion om detta -naturligtvis inte bara vi svenskar utan alla dem femnordiska länderna - så kanske vi hösten år 2001skulle vara mogna att skrida till beslut i frågan efterbetänketid och fundering, vilket är naturligt i en så-dan här fråga.Det är det vi moderater nu vill invitera till. Vi villgärna inbjuda till debatt och diskussion. Själva tyckervi att det nu är dags att ta steget, att bjuda in tre län-der som har genomgått en fantastisk utveckling, somblivit fria och självständiga länder på samma nivåsom vi själva. Ska man fortsätta samarbetet ska mangöra det som likvärdiga partner inom ramen för ettmedlemskap.Anf. 26 ():Fru talman! Nordiskt samarbete är annorlunda.Det finns en demokratisk tradition, ett folkligt förank-rat samarbete och en historia som underlättat samver-kan under de som formellt harfungerat. Vi har levt långa tider med krig, men vi harglädjande nog också haft långa perioder av fred. Där-för kan man säga att är privilegierad. Sverigeär särskilt privilegierat.Jag vill så här inledningsvis yrka bifall till ut-skottets hemställan, förutom under mom. 11 där jagyrkar bifall till den reservation som före-trädare har deltagit i.Det betänkande vi nu behandlar rör både de nor-diska regeringarna genom ministerrådet och parla-mentarikernas verksamhet via svens-ka delegations berättelse om verksamheter underförra året. Därutöver finns ett antal motioner medanledning av skrivelsen och redogörelsen.Intressant är att i de svenska nationella partiernafinns ett intresse för nordiskt samarbete, och sam-mantaget tar ju motionerna upp förslag som skullefördjupa och stärka, utveckla och rent av förnya nor-diskt samarbete. i det ljuset är det en angelägendebatt vi för. vice ordförande upp-manade oss ju att vid höstens möte i sättafart på den diskussionen. Jag tror att det är en värde-full uppmaning.1900-talets sista decennium blev både innehålls-rikt och dramatiskt. Det fick sitt slut.Sovjetväldet upplöstes. , och Litau-ens självständighet och och med-lemskap i EU har var för sig och sammantaget skapathelt nya förutsättningar för det nordiska samarbetet.Om några år kan också de tre baltiska staterna varamedlemmar i , vilket är angeläget för attmedverka till.På det säkerhetspolitiska området äger en för-djupning rum med starka nordiska inslag. Men ocksåhär sker en förändring genom , ochLitauens ansökningar om medlemskap i . Även iSverige och förs nu en debatt om en sådanintegration.För liberaler hägrar ett där samtliga staterpå båda sidor om är fullvärdigaoch aktiva medlemmar av samtliga europeiska sam-arbetsforum för att bygga ett starkare och säkrareEuropa. Det är kanske viktigaste säkerhets-politiska uppgift i början av ett nytt århundrade.Utgångspunkterna är förstås väldigt olika jämförtmed när det för mindre än utvecklades ettsamarbete med de tre baltiska staterna som övergicktill ett mer normalt vardagssamarbete. Just nu måstede baltiska staterna ägna stora resurser åt sina för-handlingar och förberedelser för ett kommande EU-medlemskap. Men det står inte i någon motsättningtill deras deltagande i det nordiska samarbetet.Jag tror att det är viktigt att hålla formerna öppnaoch förutsättningslösa för att i ett nordiskt samman-hang integrera ett starkare samarbete med alla de trebaltiska staterna. En fastare förankring i det nordiskaoch europeiska samarbetet för , ochLitauen är ett viktigt bidrag till en politisk, ekono-misk och, som jag sade, säkerhetspolitisk stabilitet idet nordliga närområdet.Det finns anledning att nämna att det inte var denationella staterna som inledde ett formaliserat sam-arbete då de tre började bryta sig loss urdet kommunistiska sovjetblocket. Jag tror att det integår att överskatta då de nordiska parlamentarikernamed som nordisk delegationsledare ladede första byggstenarna i det som skulle utvecklas tillett starkt baltiskt-nordiskt samarbete, men också tillatt bygga upp det baltiska rådets egen verksamhet.Först därefter kom de nordiska nationella ambassa-derna på plats.Hela detta förlopp visar på att det som kan upp-fattas som folkliga kontakter har en större möjlighetatt vara tidigare ute än de institutionaliserade formelladiplomatiska instanserna. Det stärker oss i övertygel-sen att ett utbyte mellan länders folk och för övrigtockså deras politiska ledning sammantaget kan göradet som i andra internationella sammanhang har visatsig vara fruktlöst.Vi kan lära oss av vår egen historia. Man kan erin-ra om t.ex. hur hanterade sin gränsjusteringmot efter och hur densvensk-norska unionsupplösningen kunde hanterasvid förra seklets början. Vi har en hel del att lära avvår egen historia.Jag uppskattar självfallet, fru talman, att utrikesut-skottet instämmer i att det nordiska samarbetet medde baltiska länderna är av stor betydelse för att stärkaderas möjligheter att delta i annat internationellt sam-arbete. Utskottet slår fast att det är ett viktigt stöd iförberedelserna för deras eget EU-medlemskap ochatt det ska ses som en möjlighet för de baltiska län-derna att delta i det internationella samarbetet.Vidare prioriterar utskottet ett samarbete mednordvästra som ingår i vårt närområde, ochNordiska rådets nya informationskontor i fungerar som en god bas. harockså föreslagit ryska myndigheter att öppna en in-formationspunkt i , något som för övrigtNordiska rådets mittenpartier har drivit. Reaktionenfrån på denna framställan har ju inte kom-mit, men jag noterar tacksamt att utrikesutskottet harställt sig bakom planerna på att etablera nordisk när-varo i Kaliningrad.Nordiska rådets erfarenheter från ledertill att en insats i den ryska enklaven kan spela enviktig roll när det gäller att stödja ekonomisk ochdemokratisk utveckling, vilket återigen betydermycket för säkerheten i hela Östersjöregionen.Fru talman! I det här betänkandet, som har envänlig och tillmötesgående ton mot oss motionärer,kan man också notera det yrkande som framförts avFolkpartiet i motion U17. Där tar vi också upp att detkan vara viktigt att se över arbetsformerna i den me-ningen att vi placerar möte då vi harett tidsmässigt gott utrymme. Därför har jag föreslagitatt vi borde ha det årliga veckomötet ändå de nationella parlamenten har som mest att göra.Det innebär i sin tur att ofta får enstressad arbetssituation, där det är svårt både att full-följa de konstruktiva samtal som här påtalades frånutskottets presidiemedlem och att få tid för sakbe-handling, som är så angeläget.En fråga, fru talman, som jag vill belysa alldelessärskilt är det nordiska umgängets möjligheter att föraden folkliga informationen vidare. Dit hör t.ex. publicservice-utbudet. Vi hade en stor debatt om detta vidNordiska rådets möte här i Stockholm.Det påtalades från alla håll, inklusive det svenskaregeringspartiet, att det är en fråga som behöver lösas.Vi har ju talat om de många hinder som finns.Enligt regeringen själv var det en profilfråga då manhade ordförandeskapet senast att man skulle ta bortonödiga, irrationella och otidsenliga gränshinder förboende, pendlare, arbetsmöjligheter och företagandeöver och runt gränserna i och verka för ettcentralt samarbetstema. Då gäller det att också klarahem att t.ex. kunna se varandras TV-program.