prot · GN0997 · 2000-04-13 00:00:00 — Det är inte utan att man kan hysa enviss medkänsla med t.ex. här och de krafteri denna riksdag som står i opposition och som helstvill ge en bild av ett land i problem. Dessa "Iorister"säger att visserligen kanske vi inte har så stora pro-blem just , men , då får vi problem. Det är inte roligt att vara "Iorist".Varför går det så här bra? Är det för-tjänst? Nej, det är inte det korrekta svaret - vare sigdet gäller honom själv eller honom som symbolbildför den förda politiken. Svaret är mer komplicerat.Och det blir inte mycket sannare om vi lägger tillBildt eller ens som svar. Men lite sannareskulle det nog bli, för allt som gjordes på borgarnastid var inte fel, - det fanns saker som varbra då också. Men utan och skulleinte och ha majoritet iden här kammaren.Ska vi få ett sannare svar på frågan varför det gårbra får vi nog lägga till andra efternamn, och då tän-ker jag på och . Men det är inteAlf, även om han anmäler sig. Det är inte ens , även om ibland tror det.Nej, namnet kan stå som symbol för,just som säger, alla dessa individer, deenskilda människorna, alla de löntagare och företaga-re som verkar här i landet; de som fått bära bördornaav nedskärningar och sparprogram, de som utför alltdet arbete som skapar den välfärd vi tillsammans kanfördela mellan oss. Namnet kan också ståsom symbol för alla de familjer, löntagare och pen-sionärer som med sina inköp ser till att det finns enhemmamarknad för företagen att verka i.Och namnet kan stå som symbol för ; företag som genom forskning ochproduktutveckling blivit världsledande på sina områ-den, företag som skapar värden och arbete och somgenererar skatteinkomster som vi bygger vår välfärdmed.Fru talman! Med denna infallsvinkel skulle mankunna tro att jag hyllar den filosofiska skola som liktLeibnitz hävdade att vi lever i den bästa av tänkbaravärldar. Men det gör inte jag. För mig finns det andratyska filosofer. Och för dem som har öppna ögon ärdet lätt att se att det finns en annan verklighet, lätt attse motsättningarna i dagens tillväxt. Det är en verk-lighet där de som har länge har kunnat satsa sinaslantar i ett börsspel som vi kan kalla Bli miljonär.Och i det spelet har det krävts betydligt mindre kun-skaper än i TV-varianten. Men alla de som inte har -och den gruppen växer; lågavlönade, socialbidragsta-gare, arbetslösa, fattigpensionärer - har fått hålla tillgodo med TV-varianten.Hökmark! Det här är grupper som inte blir särskilthjälpta av sänkt kapitalskatt, slopad förmögenhets-skatt, karensdagar eller lagar som begränsar fackligtinflytande. Tvärtom är det åtgärder som skulle mins-ka deras individuella makt och möjligheter, och sam-hällets ekonomiska möjligheter att stödja dem, dessaindivider.Vi i Vänstern väljer en annan väg. Vi tar tillsam-mans med två andra partier ett gemensamt ansvar föratt finansiera många nysatsningar och reformer. Ochvi skjuter till pengar för att klara tidigare åtaganden.Det är sant, . Visst gör vi det! Vad skullevi annars göra? Skulle vi skära ned i en högkonjunk-tur? Tror ni att väljarna skulle acceptera det? Trornågon i denna kammare det?Hur skulle det ha sett ut om vi i Vänstern varit en-samma om att bestämma? Ja, mycket hade sett an-norlunda ut, men de takbegränsade utgifterna ellertaken hade inte varit särskilt mycket högre. Däremothade amorteringarna varit väsentligt större, just för attvi tar ansvar för framtiden.Så stark är ekonomi att det hade gått attsatsa ännu lite mer på den gemensamma välfärden,amortera mycket mer, och ändå få pengar över tillväsentliga skattesänkningar. Vi är i denna goda situa-tion.Men lever vi, som sagt var, inte i den bästa avvärldar, utan vi får som alla andra göra våra kompro-misser. Och vi har en ovanligt vettig kompromissframför oss på bordet.Hökmark säger att vi bara spenderar och gör ing-enting. Det är bara elände, död och bedrövelse i"Ioristens" beskrivning av vår budget. Dessutom läserhan upp sånger. Det tycker jag är trevligt att man göri kammaren. Jag tror att han läste: Det här är ditt land,det här är mitt land. Det är ju den gamla amerikanskafolksången som vi har översatt, skriven av WoodyGuthrie, en av mest framstående vänsterpoliti-ker, fackföreningsman, agitator.Vet ni varför han skrev den sången? Jo, det varsom protest mot alla de privata markägare som satteupp skyltar i markerna och sade: Här får inte du gå,för det är mitt. De hade ingen allemansrätt. Då sadeWoody : Det här är mitt land, det här är dittland. Vi har rätt att gå i redwood-skogarna och över-allt.Man frestas att säga till : Stjäl inte vårasånger! Men jag är en givmild natur, låna dem gärna.Men förstå innehållet! Det är mycket klokt om manska återge det.Förra gången tog upp en annan sång. Dåsade han att den här budgeten är ungefär som MagnusUggla sjöng: Den 25 smäller det i baren. Det sadeHökmark i tidningarna också, att det är en budgetsom går ut på att vara kung i baren.Men, , det är inte så. Det här är en an-svarsfull budget, där vi satsar slantarna på barnen ochbarnfamiljerna i stället för i baren. Vi föreslår refor-mer för 2 miljarder , 7 miljarder ochöver 18 miljarder . Men vi ser till attdet finns en reserv på 20 miljarder för , enreserv för oförutsedda utgifter eller nya reformer. Tilldet kommer det faktiska reformutrymme på över 3miljarder som skapas på inkomstsidan genom omfö-ringar av avgifter och skattesänkningar.Samtidigt som vi gör det redovisar vi ett offentligtsparande på ca 44 miljarder - 44 000 miljonerkronor . Vi sparar så att den offentliga netto-skulden är borta . Statsskulden sjunker från77 % av BNP till av BNP 2002. Ochränteutgifterna sjunker från 113 miljarder till 66miljarder . Det är en enastående stärkning av deoffentliga finanserna.Fru talman! Kronan lär nog stärkas, men det finnssomliga andra valutor som nog får räkna med attskvalpa runt ett bra tag till. Det är inte vi som skval-par på valutamarknaden.Det här är en budget som inte bygger på glädje-kalkyler, tvärtom. I prognoserna för åren 2000 och2001 liksom i kalkylerna räknar vimed lägre tillväxt än de flesta andra bedömare. Alltför att inte bli berusade av framgång, Hökmark.När vi har gjort allt det, har vi fortfarande ettöverskott på 27 miljarder , 36 miljarder år2002 och 59 miljarder . Det vi nu egentligendiskuterar, fru talman, är hur vi ska använda alladessa pengar.Då säger högern och : Sänk skatten såmycket som möjligt, så fort som möjligt!Vi i vänstern säger att det vore fel. Visst kan vibehöva minska en del skatter, och kristde-mokraterna. Ni har ju inte fel i allt. Det vore nästanen prestation att klara av det. Vi kan behöva minskafastighetsskatten och några andra skatter, men intemed de här summorna. Det vore ansvarslöst. Det vorefel mitt i en högkonjunktur. Det kan ge en rejäl blåbaksmälla.Nej, låt oss i stället öka amorteringarna, minskapå räntekostnaderna och samla i ladorna. Då kan vimöta 2003 med ett överskott på nästan 60 miljarder,kanske ännu mer om vi får bättre tillväxt. Vi kanunderlätta en arbetstidsreform med 30 miljar-der och ändå ha kvar nästan 30 miljarder som reform-reserv.Hökmark, det är ingen barbudget för den 25, möj-ligtvis en barnbudget, men det tycker jag är bra. Detär en budget med ansvar för framtiden.Fru talman! Jag ska lyfta fram tre andra saker somär bra. Det finns naturligtvis många andra. Finansmi-nistern har redovisat mycket av det. Jag ska stanna förtre riktigt bra saker.I höstas talade jag om pensionärerna. Då fanns dett.o.m. samarbetspartner som sade att jag inte skulledriva den frågan, i vart fall inte offentligt. Men denhär våren fattar vi beslut om 1 130 miljoner kronormer till pensionärerna. För det ska jag ge en eloge tillregeringen, som från början var inställd på att görasatsningar. Sedan diskuterade vi nivåerna och komfram till den här nivån. Inte ända fram dit vi ville,men ett bra stycke på väg.Sverige går bra, men alla är ju inte med på fram-gångståget. I den här budgeten satsar vi rejält på äldrelångtidsarbetslösa. Vi satsar på höjda bidrag till ar-betslösa utan a-kassa, ökar möjligheterna till anställ-ningar med lönebidrag. Vi anslår nya pengar till regi-onalpolitiken och försvarsomställningen, pengar föratt fylla en del av de hål som uppstår genom IT-satsningen. Även om jag måste säga att lite mer bred-bands-Helly till glesbygden också måste sessom en form av regionalpolitik. Och vi gör riktadeinsatser så att fler av våra nya svenskar ska komma inpå arbetsmarknaden.Fru talman! Vi fick inte gehör för att satsa Telia-pengar direkt på IT, utan mer indirekt. Men en delTeliapengar, ungefär 4 miljarder, kommer att förasöver från staten till kommunerna genom att statenefterskänker deras momsskuld. Enligt moderaternaskommunalpolitiska talesman lär den här överföringenmotsvara en utebliven kommunalskattehöjning påungefär . Det var väl bra att vi höll nere detkommunala skattetrycket, Hökmark.Men jag ska återigen erkänna, fru talman, att viinte lever i den perfekta världen. Vi har mycket kvaratt göra. Låt mig ange tre saker som vi ska klara.För det första ska vi nå målet om i arbete år2004. Det målet blir lättare att nå med en arbetstidsre-form. Men det är inte lösningen. För att nå det måletkrävs en uthållig tillväxt ungefär i takt med vad Sve-rige uppnått . Vi måste undanröjaflaskhalsar med en aktiv arbetsmarknadspolitik, fort-sätta att satsa på utbildning och forskning. Vi skahålla nere prisökningar på mat, byggvaror och kläder.Det blir ju billigare med konkurrens. Vi ska skapabättre villkor både för etablerade och växande småfö-retag.Skatterna ska vi fördela om och vi ska sänka demså långt välfärdens behov tillåter. Vi står inte i vägenför vettiga skatter, , vare sig för företag ellerhushåll. Alltså, , sade vi som första vänster-parti ja till att slopa förmögenhetsskatt på arbetandekapital. Det minns väl ? Vi var med om attdriva fram rimliga momsregler för företagen när sgick för långt. Vi i Vänstern säger att arbetsgivarin-trädet är en för stor börda för många mindre företag.Vi bejakar tillväxt i de mindre företagen och i destörre.Vi vill slopa sambeskattning av förmögenhet, förvi är inte bara socialister utan vi är också feminister.Men vi är socialister och vi lovar inte sänkt skatt påallt för alla . Det gör man bara i den blåbaren. Vi säger i stället ärligt att miljön kräver sinaskattehöjningar. Därför driver vi på för skatteväxlingoch miljöstyrande avgifter. Men vi är socialister ochdärför tar vi hänsyn till fördelning och regionalpoli-tik, och vi vill inte exportera vare sig jobb eller mil-jöproblem till våra grannar, eller . Detär liksom poänglöst för den globala miljön.För det andra ska vi inte bara få i jobb utanockså ge till fler, till fler arbetslösa och sjuka.Våra generella system håller ju på att urholkas. Allt-fler löntagare får i ersättning.Men betalar man hög skatt ska välfärden också gällaalla. Därför ska de här taken upp. Där, och ni andra, kommer vi inte att ge vika. Vikommer inte att nöja oss med några beräkningstek-niska justeringar. Taken måste upp för att bevara dengenerella välfärden.För det tredje ska tryggheten stärkas för dem sombehöver det allra mest. Fler måste komma in i a-kassa. Det behövs ett förbehållsbelopp för de äldre.Vi står inte i vägen för dem som vill skapa till-växt. Men vi står i vägen för alla dem som genomexperiment, genom privata marknadslösningar, hotaratt slå sönder sjukvården. Vi vill inte att den moderataexperimentverkstaden ska få flerefterföljare i sjukvården. I stället ska vi stärka vården.Det gör vi nu i majoriteten, glädjande nog förstärktmed Centern.Fru talman! Det måste åter gå att få en arbetsska-da klassad som arbetsskada. blir alltfler kvinnoröver 50 långtidssjukskrivna, i praktiken för arbets-skador. Låt i stället arbetsskadeförsäkringen betalarehabiliteringen. Då kommer överskottet i den försäk-ringen att minska kostnaderna i sjukförsäkringen. Dethär är en rättvisefråga, det är en klassfråga, det är enkvinnofråga.På samma vis kommer en arbetstidsreform på siktatt minska kostnaderna i sjukförsäkringen, genomminskad utslagning. Då kan fler orka jobba fram tillpensionen. Det är bra både för arbetslaget och denegna pensionen. Det här är också en rättvisefråga. Detär en välfärdsfråga. Det är en klassfråga och det är enkvinnofråga.Fru talman! Allt detta kan vi göra, allt detta ska vigöra. Det kräver vilja och prioriteringar. Jag kan angeVänsterns prioriteringar.För det första: Sätt jobben främst! Modernisera,investera, forska och utbilda så att vi blir marknads-ledande i den nya ekonomi som växer fram.För det andra: Låt miljön sätta sin gräns! Tillväx-ten måste vara miljömässigt uthållig. Den aktivamiljöpolitiken är inget hinder för tillväxten, den är enförutsättning.För det tredje: Bygg ut välfärden, vår gemensam-ma trygghet!För det fjärde: Bygg grunden stark och betala avpå statsskulden!För det femte: Sänk skatterna! Det kan vi göra,, med fler i arbete. När fler delar på betal-ningen solidariskt kan var och en betala mindre. Dethär är vår prioritering. Vi kan nog göra lite av alltdetta men vår prioritering kommer att varaden här.Vill någon ha en annan ordning eller tyngdpunkt?Ja, det tror jag. Men redovisa då er ordning och låtväljarna bestämma, som var inne på!Fru talman! Allt det här kan vi göra och allt dethär ska vi göra. Men framför allt ska vi ge framtids-tro. Vi ska visa att vänsterns idéer inte är bäst baranär det gäller att dela utan också när det gäller attskapa. En företagsam vänster, efter den produktivarättvisans princip, är vad vi har börjat med. Den härpropositionen är ett steg på vänsterns väg tillsammans- , Socialdemokraterna och Miljöparti-et.(Applåder)Anf. 5 ():Fru talman! När man lyssnar på ,och det är alltid lika roligt, får man klart för sig att detär - för övrigt också när man läserGudrun debattartikel - som står förallt det goda och att det är de stygga Socialdemokra-terna som bromsar och håller igen. Vänsterns insatsär att försöka lyfta utgifterna, lyfta utgiftstaken.Lars uppehöll sig en del i . Det är inte utan att man kommer att tänka påhistorien om på väg till ett födelsedagska-las. Då kom han på att vad födelsedagsbarnet natur-ligtvis vill ha är en burk honung. Men på vägen ditblir han hungrig och börjar äta upp honungen. Närhan är framme överlämnar han stolt en tom burk.Risken, fru talman, är att med Vänsterns politik höjervi utgifterna i högkonjunktur så att det krävs nyanedskärningar när nästa konjunkturnedgång kommer.Det är inte svårt att hålla med finansministern omatt svensk ekonomi går väldigt bra.Men det är ju inte en regerings uppgift att bara, medarmarna i kors, sitta och konstatera detta. omnågonsin borde det vara tillfälle att auktorisera indi-viden, att ge tillbaka mer respekt och ansvar åt denenskilde medborgaren. Men i vårpropositionen gårförslagen i rakt motsatt riktning.Har inte regeringen märkt att vi lever i ett moderntsamhälle där IT-revolutionen sätter helt nya redskap ivåra händer, där kunskap och marknader flyttar in ivåra hem och där vi med en knapptryckning kanbeställa böcker från andra sidan jordklotet och be-ställa medicin via nätet - ett helt nytt samhälle?Men i ska nu förmynderiet ytterligare breut sig. Förmynderiets partier - Vänstern, Miljöpartietoch Socialdemokraterna - gaddar sig samman i dennavårproposition för att ytterligare dirigera medborgar-na in på en snitslad bana genom livet: maxtaxa ochutbyggd föräldraförsäkring i stället för valfrihet,lagstadgad arbetstidsförkortning i stället för indivi-ders fria val samt bidrags- och kostnadsökningar istället för att man får behålla mer av sin egen in-komst.Denna förmynderiinriktade kommandopolitiksaknar i grunden respekt för individers och familjersfria val. Sedan tar regeringen heller inte itu med Sve-riges långsiktiga välfärdsproblem, de problem somhotar bakom den högkonjunktur som vi ser.Man väljer den kortaste och lättaste vägen i stället föratt röja väg för en bättre framtid. I stället för att för-bättra företagarklimatet väljer man att öppna dörrenför lagstadgad arbetstidsförkorning och en höjningmed 30 miljarder av världens redan högsta mil-jöskatter. Att tala om strutspolitik vore närmast enförolämpning för strutsarna.De flesta av oss minns faktiskt valrörelsen 1998.Det var tre löftesord som hamrades ut som evigamantran över de svenska bygderna: vården, skolanoch omsorgen som skulle blomstra bara Socialdemo-kraterna fick sitta kvar i . Har det blivit så?Sjukförsäkringskostnaderna, , harökat . Varför ska gamla människorbehöva vänta så länge på en trygg och bra omsorg omfinanserna nu är så starka som finansministern sägerhär? Hur kan rättssamhället få förfalla så intill ruinensbrant i ett land med så goda ekonomiska förutsätt-ningar? Hur uppfattar vanligt folk den växandeotryggheten på gator och torg, de ständiga bil- ochcykelstölderna, bilinbrotten och lägenhetsinbrotten,som avskrivs redan på polisstationen? Det finns 8 500icke avgjorda mål enbart i Regeringsrätten. Hur kanregeringen så lättvindigt vifta undan Skolverketslarmrapport om tillståndet i den svenska skolan?Varför lider av de svenska barnen av depres-sion? Var finns omtanken om människorna mitt i denhär glödheta tillväxten? Rättsväsendet, vården, skolanoch omsorgen fortsätter att vara utpräglade krisbran-scher mitt i den här tillväxten.Jag tror inte att det räcker att satsa mera resurserför att få ett tryggt samhälle som kan ge bra och tryg-ga offentliga tjänster. Det krävs också en etisk grund.Det krävs mer djupgående reformer som kan få män-niskors kreativitet och skaparglädje att släppa lossockså inom vården, omsorgen och skolan. Men ocksåhär går regeringen åt fel håll och förbjuder och mot-arbetar privata initiativ.Fru talman! Jag är helt övertygad om att denkonjunktur som vi nu ser förr eller senare kommer attvända nedåt. har, fint uttryckt, världens kan-ske allra mest konjunkturkänsliga offentliga finanser.Det här är ett s.k. strukturellt problem som borderättas till nu när ekonomin går bra.Hur starka är egentligen de offentliga finanserna?Många låter sig imponeras av regeringens skryt omett stort överskott i det offentliga sparandet på över2 % av bruttonationalprodukten. Men faktum är, frutalman, att det här överskottet nästan uteslutandehamnar i pensionssystemet där bl.a. svenska folketspremiepensionspengar är en väsentlig del.Statsbudgeten har framöver ett struktu-rellt underskott vartenda år, vilket innebär attstatsskulden kommer att fortsätta att öka i nominellatermer när de här tillfälliga utförsälj-ningsinkomsterna är uttömda.Jag tycker att det i allra högsta grad är anmärk-ningsvärt att vi trots en så här bra konjunktur befinneross i en situation där statsbudgeten är helt beroendeav omfattande engångsinkomster för att över huvudtaget gå ihop. Om utgångsläget är som det för närva-rande är, ett strukturellt underskott i högkonjunktur,vad händer då i nästa lågkonjunktur? Regeringen ochdess maktrusiga stödpartier väljer att helt blunda fördetta. De har fullt upp med att försöka manipuleraoch höja utgiftstaken ytterligare.Den säkerhetsmarginal mot en konjunkturnedgångsom regeringen sade att man skulle skapa genomöverskottsmålet för den offentliga sektorn är egentli-gen ingenting annat än en redovisningsbluff.Statsskulden minskas enbart genom de utförsälj-ningsinkomster som beräknas för de närmaste åren.Därefter budgeterar regeringen faktiskt, med enökande statsskuld, lagom till vad som kan vara inled-ningen på nästa lågkonjunktur.Sysselsättningen ökar nu och det är glädjande.Men det går inte att slå sig till ro med det här. Trotsen hotande överhettning är det färre som har ett ar-bete jämfört . Massarbets-lösheten har ändrat karaktär. I stället för arbetslöshetär det nu utslagning. Det här visas tydligt i en intres-sant utredning från som försöker sehur denna minskade sysselsättning rimmar med bris-ten på arbetskraft. Fler är sjuka och enhel del har helt enkelt gett upp. Ganska säkert är detockså många som jobbar svart. Det saknas ungefär450 000 jobb för att lika många som skulle haett arbete; detta som sju av tio företag visarpå svårigheter att hitta arbetskraft.Ska vi få folk i jobb igen krävs en fungerande ser-vicesektor. Men regeringen och dess stödpartier hind-ras fortfarande av sina ideologiska skygglappar attöppna upp för en ny, vit och laglig tjänstesektor somriktar sig till hushållen och som skulle kunna genereratiotusentals nya jobb, bl.a. till dem som är lång-tidsarbetslösa.Fru talman! I stället för ett klokt förvaltarskap, istället för reformer som gör mer berett attmöta nya utmaningar föreslår regeringen nya utgifter,höjda och manipulerade utgiftstak som gör statsfinan-serna än mer sårbara i nästa konjunkturnedgång.Höjda utgifter i högkonjunktur bäddar för ännu störrebehov av nedskärningar i lågkonjunktur. Det var 80-talets hejdlösa utgiftsexplosion i den högkonjunktu-ren som gav 90-talets stora nedskärningar.Det står nu helt klart, tycker jag, att vänsterrege-ringen inte klarar av att hantera globaliseringensutmaningar. Jag tror att med rätta politikför-utsättningar kunde bli en vinnare i globaliseringen.Men att satsa för framtiden genom att göra någontingåt de flyende skattebaserna prioriteras inte av utgift-salliansens ledarskap.En annan fråga är: Hur blir det, ,med den inbyggda fastighetsskattebomb som finns ibudgeten? Ni ska alltså rycka av landets villaägareoch hyresgäster ytterligare åtta friska miljarder. Definns med i budgeten, det finns vaga skrivningar sominte lugnar någon. Det vore bra om finansministern kunde ge ett besked om detta.Hur tror finansministern att en sådan här osäker-het påverkar möjligheterna att få i gång byggnatio-nen? Bostadsbristen hotar nu att bromsa hela huvud-stadsregionens tillväxtmotor. Detta är ett mycketallvarligt problem som regeringen inte gör någontingåt. som detta sker i rivs nu bo-städer för glatta livet ute i glesbygden. När, BosseRingholm, ska hela landet kunna börja leva igen?De nya utgifter som föreslås i vårpropositionenhar dessutom ofta en förmyndaraktig, ensidig inrikt-ning, där individer och familjer ska dirigeras efter denstyrande politiska grupperingens rödgröna pipa.Maxtaxan är en dyr reform som ensidigt gynnar demsom väljer barnomsorg, medan övriga fårbetala. Landets barnfamiljer lär av allt att döma fåvänta till efter valet för att få den valfrihet ochför att få den myndigförklaring som vi kristdemokra-ter alltid har kämpat för och fortsätter att kämpa för.Fru talman! behöver en ny regering somvill och orkar gripa sig an vårt lands verkliga ochlångsiktiga problem, en regering som vill ge ansvaroch valfrihet åt sina medborgare.(Applåder)Anf. 6 ():Fru talman! Ledamöter och åhörare! Ekonomingår på högvarv i , men alla människor kännerinte glädje över framtiden. Förändringarna kännsalltför långt borta. Att ha små möjligheter att påverkasin egen situation, att inte äga någonting, att känna inte betyder något för någon och att känna inte har någon värdighet och när få visar respektär det svårt att känna glädje över den nya tiden ochden nya ekonomin.För andra människor är det fråga om att inte fådelta i det demokratiska arbetet och vara utestängdfrån arbetslivet. är det nyinflyttadesvenskar som på grund av diskriminering och uteslut-ning ur det offentliga som drabbas. Närmare300 000 människor bor i stadsdelar som är socialt ochekonomiskt utsatta. Många människor bor i delar avlandet där minskat befolkningsunderlag leder tillgrovt försämrad service.Centerpartiet vill ha ett samhälle som har respektför varje människas värde och värdighet. Vi vill havalfrihet och vardagsmakt för människor inom detoffentligt finansierade välfärdsbygget. Vilket sam-hälle vill regeringen ha? De regionala, sociala ochekonomiska klyftorna ökar, medan ekonomin går i enbrinnande högkonjunktur. Hur ska det bli när vikommer in i en lågkonjunktur? Vad gör regeringen?Man lappar med små förändringar i gamla och stelasystem som formades . Detstörsta reformförslaget är maxtaxan, ett förslag somsignalerar centralstyrnings snedfördelning och ovani-frånperspektiv.Fru talman! tog ett tungt ansvar föratt sanera svensk ekonomi. Vi satte landets och med-borgarnas intressen före partiets.