prot · GO0918 · 2000-10-25 00:00:00 — Om den här lagenbara kunde hindra ett enda övergrepp från att inträffaär det väl värt det, tycker jag.I och för sig tycker jag att det här är ett ämne somdet inte är värt att föra partipolitiskt käbbel om, menhade vi inte gjort någonting hade ni kanske begärt enextra debatt. Det är så ofta gör. Ni krä-ver en extra debatt och så säger ni: Regeringen göringenting. Hade vi dessutom haft en stor debatt ivåra kvällstidningar eller i medierna i övrigt om nå-gon aktuell händelse i den här riktningen, skulle detnog också blåst under frågan varför man ingentinggör. väljer vi att sätta barnets rätt till skydd iförsta rummet. De eventuella kränkningar av indivi-dens integritet som blir följden anser vi vara värtpriset.Anf. 84 () re-plik:Fru talman! Jag skulle vilja fråga hur man hartänkt sig detta, eftersom man inte är konsekvent. Somjag tog upp i mitt anförande, men som jag inte ficksvar på: Varför gäller inte detta dem som är ute ocharbetar på skolorna under sin verksamhetsförlagdautbildningstid? Varför ska de fråntas denna möjlig-het? Vore det inte bättre att redan från början, i sam-band med en riktad yrkesutbildning, där alltmer tidska tillbringas ute på skolorna, begära in detta intyg?Jag frågar detta därför att ocksåi första hand vill säkra och skydda barnet.Anf. 85 () re-plik:Fru talman! Jag uppskattar att kristdemokraternaoch vi har samma synpunkt när det gäller den härfrågan. Sedan är det en avvägning hur långt vi ska gå.Vi vet att ungefär 9 000 studenter går in på våralärarutbildningar eller att det är 19 000 som söker.Den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen ärviktig och den förutsätter att man har nära samarbetemed sin handledare, både på arbetsplatsen och på detlärosäte man tillhör. Det ligger ett speciellt ansvar pådem att också bedöma lämpligheten, inte bara utifrånatt det eventuellt skulle finnas ett utdrag ur ett brotts-register.När vi nu fattar beslut om en sådan här lagstift-ning blir det också en information som går ut till demsom söker en sådan här utbildning, så att man redaninnan man söker är på det klara med vilka förutsätt-ningarna är för att man ska kunna få ettarbete. Det är också viktigt. I avvägningen mellan detena och det andra alternativet menar vi att det är enalltför stor praktisk apparat att ta in 9 000 eller 19 000lämplighetsintyg - vilket vi nu väljer - innan manerbjuder en plats. Det skulle i så fall kanske vara detriktigaste.Anf. 86 () re-plik:Fru talman! Jag skulle kunna flytta positionen ochsäga så här: Då är det väl bättre att man begär ettsådant intyg innan vederbörande ska ut på en skolaför sin verksamhetsförlagda utbildning. Regeringenkan ju inte mena att man ska ändra på själva lärarut-bildningen. Den innebär alltmer eget ansvar och egenkontakt med eleverna och att i ökad grad vara med ideras utvecklingsprocess. Om den bygger på att dethela tiden ska vara nära kontakt med handledare ochbarnen kommer det här att bli ytterst bekymmersamt,för så många handledare finns det inte. Och så nära ärinte vuxenkontakten heller.Jag skulle önska att kunde tamed sig frågan återigen och ifrågasätta om man inteåtminstone innan man går ut på sin verksamhetsför-lagda tjänstgöring kan få lämna ett sådant här intyg.Vi vill trygga barnen. Vi vill också trygga de härskolorna och föräldrarna till de barn som går där meden signal om att samma trygghet ska gälla överallt.Det skulle jag vilja att man tar med sig.Anf. 87 () re-plik:Fru talman! Jag delar helt klart ambition. När det gäller lärarstudenterna har viju tidigare diskuterat hur lärarutbildningen i framtidenska se ut. Vi har ambitionen att ha en bred ingång ilärarutbildningen som också möjliggör för studenter-na att under resans gång välja vilken typ av inriktningman vill ha.Den här lagstiftningen begränsar sig till yngrebarn och barn som har skolplikt. När vi pratar lärarut-bildning vet vi att många lärare kommer att väljaandra karriärvägar. Man kommer att jobba med vuxnaoch inom andra verksamhetsområden. Men jag troratt det är viktigt att ha den här debatten aktuell. Justhur man på lärarutbildningarna bedömer en personslämplighet är viktigt, och det i ett bredare perspektivöver huvud taget.I andra sammanhang pratar vi ofta om hur viktigtdet är att få fler män anställda inom förskola, försko-leklass, skola, osv. I det här fallet är en förhoppningatt debatten och diskussionen också leder till att vi påett bättre sätt kan ge stöd till de killar som väljer attsatsa på ett yrke inom det område där man arbetarmed barn. är det väldigt många av dem somkänner att det finns ett slags kollektivt misstänkliggö-rande riktat mot de killar som söker jobb som innebäratt man arbetar med barn. Det är ett misstänkliggö-rande av vilka motiv man egentligen har. För demkan jag se att en sådan här lagstiftning indirekt kanvara ett stöd.Anf. 88 ():Fru talman! Frågan om lämplighetsprövning avpersonal inom förskoleverksamhet, skola och skol-barnsomsorg, som vi behandlar , är som mångahar sagt ingen lätt fråga. Det känns ganska naturligtatt ställa sig själv ett antal frågor med anledning avdet här förslaget:- Är det ett slag i luften?- Löser vi några problem om förslaget genomförs?- Är det ett intrång i den personliga integriteten?- Invaggas verksamheten i något slags falsk trygg-het?- Innebär förslaget i sig att vi underlåter att genom-föra andra åtgärder?- Är det ett steg mot ett yrkesförbud?Jag har diskuterat den härproblematiken med rätt många människor. Senastförra veckan samtalade jag med ett antal lärarstude-rande, de lärarstuderande som kanske kommer attvara bland de första som omfattas av förslaget.Många av dem jag har samtalat med har sett frå-gan ur olika perspektiv. De lärarstuderande har natur-ligtvis sett den ur ett fackligt perspektiv, men mångaav dem har också sett den ur ett föräldraperspektiv.Min bedömning är att alla åtgärder som kan ökamöjligheterna för barns rättigheter uppfattas, efter entids diskussion, som befogade. Det måste enligt minmening vara överordnat att på olika sätt, så långt detär möjligt, se till att barn och ungdomar skyddas ochatt riskerna för övergrepp mot barn minskar. Här kanjag bl.a. hänvisa till någonting som inte har nämntstidigare men som nämns i betänkandet, nämli-gen FN:s konvention om barnens rättigheter. En bä-rande tanke är barnets skydd mot övergrepp och ut-nyttjande av varje slag.Jag citerar ur artikel 19 i : Kon-ventionsstaterna ska vidta alla lämpliga lagstiftnings-åtgärder, administrativa och sociala åtgärder i utbild-ningssyfte för att skydda barnet mot alla former avfysiskt eller psykiskt våld, skada eller övergrepp,vanvård eller försumlig behandling, misshandel ellerutnyttjande, innefattande sexuella övergrepp.Sverige har förbundit sig att följa konventionensinnehåll, mening och anda, vilket enligt min meningmåste innebära att när åtgärder vidtas som rör barnska deras bästa alltid komma i främsta rummet.Fru talman! är det viktigt att påpeka attinförandet av en registerkontroll på inget sätt ersätteren i övrigt noggrann rekryteringsprocess och att frå-gan i all verksamhet ständigt måste hållas aktuell. Jagdelar till fullo åsikten om att ett viktigt instrument föratt skydda barn mot övergrepp inom förskoleverk-samhet, skola och barnomsorg är att anställningspro-cessen genomförs så grundligt som möjligt. Införandeav lagförslagen ska ses som ytterligare ett redskap attanvända i rekryteringen av ny personal.Generellt måste sägas att verksamheterna inomförskola, skola och skolbarnomsorg ständigt måstepräglas av barnens bästa. Detta är för att man inte,som någon av motionärerna uttrycker det, ska invag-gas i falsk trygghet. Anställningsprocessen är bara endel i helheten.I all verksamhet där barn finns behöver man stän-digt föra en dialog om hur man ska förebygga allaformer av kränkning och diskriminering och förhind-ra att barn far illa på olika sätt. Där handlar det bådeom relationer mellan barnen och relationer mellanbarnen och de vuxna. Det handlar också om att hävdabarnens rätt i ett vidare samhällsperspektiv. Verk-samheterna inom förskolan, skolan och skolbarnom-sorgen måste ständigt utgå från bl.a. värdegrundenoch därmed förmå lyfta fram barnperspektivet.Då går jag över till diskussionen om den personli-ga integriteten.En registeruppgift som visar att en person har be-gått ett brott måste anses som integritetskänslig. Härhandlar det om en typ av markering som innebär attpersoner som dömts för brott som visar på likgiltighetinför andras liv, hälsa och integritet inte utan en visssärskild prövning bör arbeta med barn och ungdomar.Återigen är förslagen inte avgörande för att barn ochunga ska få en trygg, stimulerande och utvecklandemiljö. Förslagen är inte heller ett absolut skydd motatt direkt olämpliga personer anställs. Självfalletkrävs, som jag har sagt tidigare, många andra åtgärderför att uppnå detta. Men förslagen kan öka möjlighe-ten att skapa en god miljö och att rätt personer an-ställs i verksamheterna.Jag började med att säga att frågan om lämplig-hetsprövning är komplicerad och svår. Det handlarom att väga för- och nackdelar. Det är bra att det härråder en stor samstämmighet och stor samsyn i allasintresse för barnens bästa. När det gäller de konkretaförslagen kan man utifrån olika utgångspunkteribland landa i olika ställningstaganden.Till sist vill jag yrka bifall till hemställan i betän-kandet. Jag gör det mot bakgrund av den bedömningvi i har gjort att i det här fallet skaskyddet för barnen ses som det övergripande intressetoch att den vuxnes integritet i det här fallet får ståtillbaka.Anf. 89 ():Fru talman! Det viktigaste vi kan göra är att gealla barn möjlighet till trygghet och självförverkli-gande. Barn har speciella behov av skydd och stöd.Barn har egna rättigheter, och framför allt har barneget människovärde. Barns tillvaro måste därförpräglas av trygghet. De måste mötas med respekt ochkänna gemenskap, delaktighet och tillit. Då förstformas barnet till en människa med bästa tänkbaraförutsättningar för det fortsatta livet.Precis som var inne på harSverige ställt sig bakom där vi bl.a.åtar oss att skydda barn mot alla former av sexuelltutnyttjande och sexuella övergrepp. FN:s konventionom barns rättigheter ska vara den självklara utgångs-punkten. Dess grundsyn om barns rättigheter, princi-pen om barns bästa och vikten av att lyssna till barnoch deras rätt till liv och utveckling ska genomsyraalla beslut vi fattar som rör barn.FN-konventionen utgår från att barndomen har ettvärde i sig, att barn är en utsatt grupp i samhället medsärskilda behov av omvårdnad och skydd - som ock-så innefattar ett rättsligt skydd. Det är viktigt. Vimåste göra allt vi kan för att skydda barnen. En avsamhällets viktigaste uppgifter är att skydda männi-skor mot övergrepp av alla olika slag.Syftet bakom det vi diskuterar , nämligenlämplighetsprövningen, är att öka skyddet för barnmot att personer som dömts för vissa brott anställs iverksamhet där de kommer i kontakt med barn. Re-gistreringskontrollen ser jag som ett sätt att minskarisken för sexuella övergrepp mot barn. Trots att vivet att flera av dem som kommer att lämplighetsprö-vas inte har straffats tidigare men kanske bär på sjuk-domen, är det ändå viktigt att se detta som en del påvägen mot barns trygghet. Det är viktigt att pröva allavägar, så att vi hindrar att barn utsätts för sexuellaövergrepp.Centerpartiet har valt att ställa sig bakom propo-sitionen, då vi ser att den går i rätt riktning. Det ärviktigt att ta till alla insatser som vi kan för att skyddabarn och ge dem en trygghet och rättighet till liv. Vimåste ta till vara varje chans att stärka barns trygghet.Vi måste ta varje chans för varje enskilt barn vi kanrädda och för varje enskilt barn vi kan ge en värdigmöjlighet till liv. Det är faktiskt vår skyldighet somvuxna. Varje barn vi kan rädda är värt uppoffringar.Vi måste ta till alla möjliga medel för att skyddabarnen. Enbart vetskapen om att det förekommerövergrepp måste leda till en förändring där riskernaminimeras. Det är barnet som får ett förstärkt skyddmed det nya lagförslaget.Men man ska inte se propositionen som den endarätta vägen, den enda lösning som ger både föräldraroch barn trygghet. Men ska vi se den somett viktigt steg. Vi får aldrig sluta att diskutera ellerdebattera eller komma med nya förslag till hur vi kanstärka barns rättigheter. Det viktiga är att ta chansernanär de kommer och att ge grundförutsättningarna. Detär också viktigt att vi fortsätter arbetet att se till attkommunerna hanterar sitt åtagande, att det lokalaledarskapet fungerar, att det är god kvalitet i rekryte-ringen av vuxna till skolan.Fru talman! I och med införandet av lämplig-hetsprövning av personal inom förskola och skol-barnomsorgen kan vi på ett sätt förebygga det vi dis-kuterar . Vi ska så klart fortsätta att diskutera hurmetoder kan utvecklas för att upptäcka och ta handom barn som har drabbats av sexuella övergrepp.Barnverksamheten måste ha en stor öppenhet och engod insyn och vara uppmärksam på barnen, lyssna påbarnen och observera deras beteenden. Det behövsdärför både utbildning och program för det förebyg-gande arbetet. Det är också viktigt att öka kunskaps-byggandet och utveckla olika metoder för att före-bygga sexualbrott mot barn. Det krävs ständigt aktivainsatser och förebyggande verksamheter. Som flerahar nämnt är det viktigt att både polisväsendet ochrättsväsendet får ökade kunskaper om sexuella över-grepp mot barn. Det ska finnas klara rutiner inomrättsväsendet för hur man ska agera när man träffar påfall där barn har blivit sexuellt utnyttjade.Fru talman! Vi vet ju att många brott inte kommerin i statistiken, att mörkertalen är väldigt stora. Vi vetockså att många av de sexuella övergreppen sker ihemmet. Vi måste därför se till att personalen inombåde förskolan och skolbarnomsorgen får de möjlig-heter till utbildning och inblick som gör det lättare atttyda tecken på att barn far illa i olika sammanhang.Det är viktigt att vi stärker föräldrarollen och att vihjälper till att trygga hemmiljön för våra barn.Vuxna som har utsatts för sexuella övergrepp sombarn har ju ofta dålig självkänsla, är depressiva ochhar sexuella problem. Hos barn som blivit utsattafinns tendenser till verklighetsflykt, asociala beteen-den, känslomässiga störningar, kontaktstörningar ochett självdestruktivt beteende.Många av förövarna har redan sociala och psykis-ka problem. En undersökning från BRÅ, Brottsföre-byggande rådet, visar på att fäder som begår över-grepp ofta har sociala problem och alkoholproblem.De gärningsmän som är obekanta för barnet är mestbrottsbelastade. De har tidigare också dömts fleragånger för sexualbrott mot barn men också mot vux-na.I och med införandet av lämplighetsprövning avpersonal inom förskoleverksamheten och skolbarn-omsorgen kan vi på ett sätt förebygga att sexuellaövergrepp på barn begås, men det finns som sagtmycket kvar att göra.Jag hoppas att debatten aldrig slutar, att vi stän-digt är beredda till nya insatser för att ge barnen denrättighet till trygghet och självutveckling som de haroch att vi tar de chanser som finns för att stärka bar-nens möjligheter för framtiden.Därmed vill jag yrka bifall till utskottets hemstäl-lan i betänkandet.Anf. 90 ():Fru talman! Alla fall av våld och sexuellt utnytt-jande är lika omoraliska, men jag tror att de flesta avoss upplever övergrepp mot barn som särskilt grym-ma och obegripliga. Därför har de sexuella övergreppsom har skett i förskola och grundskola i väldigt starka känslor.Människor som är anställda för att garantera bar-nen en trygg miljö har i några fall grovt svikit förtro-endet som föräldrar och samhälle gett dem. Inget talarför att dessa övergrepp är särskilt vanliga. De flestaövergrepp mot barn i form av våld eller sexuellt ut-nyttjande sker i andra miljöer, sorgligt nog även ihemmet. Ändå är varje enskilt tillfälle en stor tragedinär ett barn på något sätt blir utnyttjat av en vuxen iskolan, förskolan eller på fritis. Det får helt enkeltinte finnas minsta tvekan om att en förälder tryggt skakunna lämna sina barn till dem som är satta att tahand om dem.Nu föreslår regeringen att den som anställs i för-skoleverksamhet eller skola för skolpliktiga barn skaredovisa registerutdrag som visar om personen blivitdömd för bl.a. mord, grov misshandel eller sexual-brott.Det ska erkännas, fru talman, att denna lag inne-bär ett stort undantag i svensk praxis. Grundprincipenär ju att en person som avtjänat sitt straff därmedockså har sonat sitt brott. Denna lag innebär utantvivel en minskning av den personliga integriteten.Denna minskning får då vägas mot små barns rätt tilltrygghet och säkerhet.Folkpartiet, som verkligen värnar om integriteten,har kommit till slutsatsen att barnens rätt måste vägaså tungt att en viss integritetskränkning får accepte-ras.Tyvärr visar också statistiken att en mycket stordel av dem som dömts för sexualbrott tenderar attåterfalla till brottsligt beteende. är det na-turligtvis oerhört viktigt när vi fattar detta beslut attkomma ihåg att flertalet brott mot barn inte på någotsätt hindras av denna lag och att arbetet för att skyddabarnets rättigheter oavbrutet måste gå vidare på allanivåer. Men varje enskilt brott i skola och barnom-sorg som vi kan förhindra, även om de inte är många,är en oerhört viktig insats.Folkpartiet menar att det vore mycket olyckligtom man skulle gå vidare ochkräva registerutdrag också för andra anställningar.Men det förefaller vara en betryggande majoritet iriksdagen som ställer sig bakom att detta är just ettundantag. Detta undantag i fråga om ingrepp i denenskildes privatliv och integritet motiveras av barnetsabsoluta rätt till trygghet. Därför säger jatill lagförslaget och bifaller propositionen.Anf. 91 ():Fru talman! Jag tror att vi i samtliga partier hardiskuterat denna fråga ganska intensivt. Det är alltsåett stort ingrepp och ett stort avsteg som görs när detgäller skyddet av den personliga integriteten. Vi hadenog inte fått detta utfall om inte samtliga hade tycktatt brottets karaktär och effekten av brottet är så stortatt vi vill göra ett undantag. Sexuella övergrepp påbarn har effekter på barnets hela framtida livssitua-tion i många fall.Det hade inte varit något problem om de psykiskaavvikelser som leder till ett sådant här beteende hadekunnat botas, om det funnits vård som hade kunnathjälpa dessa personer. är situationen den omvän-da. Återfallsfrekvensen är, som påpeka-de, ovanligt hög när det gäller just det här brottet. Detmotiverar naturligtvis att på allvar överväga att läggafram ett lagförslag, en ändring som ser ut som densom nu finns i propositionen.Jag tror att våra åsikter har hamnat väldigt näravarandra i den här frågan. har yrkatavslag, och jag läser i motivtexten att i stället för denhär åtgärden krävs ökad kvalitet vid rekrytering ochvad avser den dagliga arbetsledningen för skolor ochandra institutioner. Skillnaden mellan oss är väl att vitycker att det ska vara både-och.Jag håller med om att det förmodligen inte är sär-skilt många fall som kommer att fångas upp av dethär nätet. Vi har försökt att gissa hur många det kanbli med hjälp av den brottsstatistik som finns. Mendet handlar alltså om ett fåtal individer, skulle jag tro.Kostnaden är relativt liten, och jag delar Torgnysuppfattning att 2,25 miljoner är en kostnad som ärfullt acceptabel om man bara hittar ett enda fall.Det som vi kan oroas över är om den här åtgärdenskulle leda till att man känner en viss trygghet i fort-sättningen, att uppmärksamheten hos arbetsledningoch personal skulle minska. Jag vill då särskilt betonaatt det här måste följas upp och handskas med på ettvarsamt sätt. Vi måste alltså använda detta för attuppmärksamma problemet. Det bör då leda till också går ut med direktiv och får en förstärktvaksamhet och uppmärksamhet, t.ex. av personal ochpersonalledning vid förskolorna. Detta är naturligtvisviktigt.Miljöpartiet står bakom förslaget. Jag yrkar bifalltill utskottets hemställan och vill inte förlänga diskus-sionen på den här punkten.Anf. 92 (m) replik:Fru talman! Jag vill bara kort säga något. GunnarGoude säger att man har bedömt brottets karaktärsom så allvarlig att man ska göra det här stora ingrep-pet i den personliga integriteten. är det inte ettbrott som förslaget handlar om. Det är inte ett utdragsom rör ett enda brott. Vi pratar bara om sexuellaövergrepp mot barn just , men det ni begär är ska ta ut register om dråp, mord, grov misshan-del, människorov och grovt rån. Det omfattar brotts-lighet som inte alltid har någon relation till den typ avåterfallsbrottslighet i fråga om sexuella brott mot barnsom vi pratar om.Man har alltså redan här gått vidare när det gällerregistreringen. Då kan man ändå ställa frågan: Varförska inte narkotikabrott och många andra brott finnasmed? Det gäller t.ex. kvinnofridsbrott, där det finnsklara kopplingar till övergrepp mot barn. Det gör detfaktiskt. Så det är inte en konsekvent begränsningsom man har gjort. Jag skulle vilja veta varför mangör just den här avgränsningen och hur Miljöpartietser på en utvidgning i enlighet med alla de önskemålsom nu listas från olika remissinstanser.Anf. 93 () replik:Fru talman! Det är naturligtvis ingen lätt uppgiftatt göra den här avgränsningen och jag vill inte allshävda att jag är bergsäker på att avgränsningen ärexakt riktigt gjord - inte alls. Däremot är det så att detnaturligtvis finns en risk för sexuella övergrepp motbarn i de grupper som finns företrädda. Det är möjligtatt man skulle ha fler grupper med. Narkotikabelast-ning skulle kanske ha varit en sådan. Det kan jag intebedöma.Men jag tycker också att man kan känna sig rättlugn på den punkten. Arbetsgivaren har naturligtvisinte alls kravet på sig att inte anställa en person somär dömd för vad det nu kan vara, t.ex. ett mord, utankan göra bedömningen om man ändå vill anställapersonen. Så jag tror inte att det här, i alla fall mednågon form av automatik, skulle leda till rättsöver-grepp mot personer på den här punkten.Anf. 94 (m) replik:Fru talman! Det är utmärkt att sä-ger att den här avgränsningen kanske inte är perfekt.Jag skulle vilja påstå att den är rätt hafsigt framtagen.Kvinnofridsbrott har väl mer relation till brottslighetvisavi barn än exempelvis grovt rån. De här perso-nerna som med k-pistar jagar värdetransporter har,skulle jag våga påstå utan att ha fakta på bordet här,ingen koppling till eventuella sexuella övergrepp motbarn. De som våldför sig på sina kvinnor ger sig där-emot oftast på barnen också.Jag tycker ändå att det borde bekymra GunnarGoude att man i ett sådant här lagförslag inte harvinnlagt sig om en ordentlig beredning.Anf. 95 () replik:Fru talman! Det är naturligtvis svårt som politikeratt avgöra det här. Jag tror nog att en viss noggrann-het i förberedelserna när det gäller valet av brott fö-religger. Det är naturligtvis tjänstemän som har kun-skap på de här områdena som har lämnat ett tungtbidrag.Sedan förvånar jag mig lite grann, och jag tyckeratt debatten går lite snett. Det är ju inte detta somegentligen kan oroa i det här fallet, alltsåatt det inte är fler brott som finns med på listan. Jagtycker att det är en bra avvägning så långt jag kanbedöma, men jag kan alltså inte som fackman ge migin på frågan om huruvida det skulle vara ytterligarekategorier.Anf. 96 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig inleda med att säga att jag ärväldigt glad att det är en så stor majoritet bakom denhär propositionen. Samtliga partier utom Moderaternahar ställt sig bakom den. Det är en svår proposition.Många av de tidigare talarna har belyst svårigheternamed den. Den är unik i sitt slag, och ändå har manställt upp. Alla har gjort det för en saks skull, nämli-gen barnens trygghet och rättssäkerhet.Flera av talarna har också nämnt det som är skönt,nämligen att risken för att barn ska utsättas för sexu-ella övergrepp inom förskola och skola är försvin-nande liten. Det är vi givetvis alla oerhört glada för.Trots det vet vi att det har hänt, och vi vet att detkanske kan komma att hända även .