prot · GO0942 · 2000-12-07 00:00:00 — Vad vi har hört om här ärju krav på marknadshyror i alla möjliga tappningaroch med alla möjliga nya namn: inflyttningshyror,förhandlade hyror, avtalshyror och allt vad det måvara.Kvällens kullerbytta får man nog säga att står för. I ett inlägg pläderar honstarkt för att lägesfaktorn måste få en mycket störrebetydelse när det gäller att sätta hyror. I ett annatinlägg motiverar hon fastighets-skattepolitik med att markvärdet inte ska få slå ige-nom på grund av att det blir orimligt att de som bor iett område får betala högre skatt därför att områdetblivit populärt. Har det aldrig slagit Ulla-BrittHagström att samma sak händer i hyreshus - att män-niskor som bott i en lägenhet plötsligt, pågrund av att det blivit modernt och eftertraktat att bodär, ska behöva betala högre hyra? Det är precissamma sak.Fru talman! En av de viktigaste orsakerna till attdet byggs för lite och till att det när det byggs nyttoftast är för höga boendekostnader är att kostnadernaför byggnationerna ligger på en alldeles för hög nivå.Bristen på konkurrens inom byggsektorn, mednågra få dominerande jättar som konkurrerar markna-den, har lett till att kostnadsutvecklingen inte allsföljer samma utveckling som andra industribranscher,dvs. att produktivitetsökningar leder till relativt lägrepriser. Det är förvisso inget nytt problem när detgäller byggbranschen men särskilt oroväckande är attproblemet har ökat - att koncentratio-nen har ökat ytterligare. I slutändan leder det, ochdetta är det viktiga, till att hyresgästerna tvingas be-tala onödigt höga hyror.Mot bakgrund av den hårda och bestämda inställ-ningen hos i frågan om ochScania och om behovet av konkurrens även på natio-nella marknader borde byggmarknaden i i såfall vara i ett mycket sämre läge. Någon form avsammanslagning av företag skulle naturligtvis aldrigkunna vara tänkbar. Vad gäller oss riksdagsledamöterborde detta leda till att vi tar problemet på absolutstörsta allvar. Därför är det bra att regeringen i denhär propositionen föreslår en lång rad åtgärder somfokuserar på den bristande konkurrensen och somsyftar till att stärka byggherrarna på olika sätt.Byggkostnadsdelegationen har på ett förtjänstfulltsätt visat dels på de orimliga förhållanden som i dagråder, dels på att man faktiskt kan bygga prisvärt, tillrimliga kostnader, med ett målmedvetet arbete.Därför kommer föreslagna Byggkostnadsforumatt få en nyckelroll när det gäller att stödja kommu-ner, bostadsbolag och byggherrar och när det gälleratt pröva alternativa upphandlingsmetoder som kanleda till lägre kostnader och sätta en större press påentreprenörerna - en välbehövlig verksamhet somförhoppningsvis kan leda till både sparade skattekro-nor och hyresavier med lägre hyresbelopp.Mot den bakgrunden blir man minst sagt förvånadnär man läser den moderata partimotionen och reser-vationen i frågan. Hela förslaget avfärdas med att dethär får väl branschen själv klara. Framför allt haringen myndighet något att tillföra.Över huvud taget är jag förvånad över moderater-nas totala ointresse för att ens erkänna eller ta tag ifrågan om den obefintliga konkurrensen inom byg-gandet och byggmaterialindustrin.Om nu verkligen tycker att de åtgär-der som regeringen föreslår inte är bra, vilka kraft-fulla insatser föreslår då för att få bortmonopolen och oligopolen inom branschen? Mode-raterna delar väl uppfattningen dels att bristen påkonkurrens inom byggsektorn är ett samhällsproblem,dels att vi här i har ett ansvar för att ta itumed icke-fungerande marknader? Eller är privatamonopol och oligopol inget som stör ?Byggmaterialkostnaderna är alltså ytterligare ensak som driver upp kostnaderna för nybyggnation.Byggkostnadsdelegationen har visat på hur alla leve-rantörsled och grossister driver upp priserna utan attprodukterna på något sätt förädlas på vägen. Rabatt-systemen leder till otydlighet och till svårigheter.Genom Byggkostnadsforum föreslås att man skakunna sprida information, söka nya vägar och klaramaterialförsörjningen vid sidan av mellanhänderna.Sådana försök har gjorts på några håll i landet men desom försökt har stött på väldigt hårt motstånd frånbranschen.Införandet av EU:s byggmaterialdirektiv och cer-tifieringen av byggprodukter för att få ett större urvalav produkter på marknaden är naturligtvis ocksåoerhört viktigt. Men byggkostnaderna är inte baraberoende av konkurrenssituationen och materialpri-serna. För att sänka kostnaderna måste också allaaktörer dra åt samma håll. Om kommunerna säljermark till högsta möjliga pris på en auktion är natur-ligtvis möjligheterna obefintliga att i slutändan fårimliga boendekostnader. Likaså finns det anslut-ningsavgifter, bygglovskostnader och mycket annatsom alltför mycket varierar mellan kommunerna.Genom att se över de kommunala kostnaderna ochgenom en noggrann projektering, en ökad användningav prefabricerade byggelement och en rejält förbätt-rad konkurrens inom byggsektorn kan byggkostna-derna sänkas. Det finns många exempel runtom ilandet på att goda kommunalmän har jobbat målmed-vetet och kunnat få fram bostäder till kostnader somligger per kvadratmeter, att jämföras med1 som annars betraktas som vanligt justdärför att man gör det på ett slentrianmässigt sättbåde vad gäller planering och vad gäller upphandling.Fru talman! I slutändan är det landets hyresgästeroch bostadsrättsinnehavare som år ut och år in fårbetala de överkostnader som den dåliga konkurrenseninom byggbranschen medför. Därför är de här frågor-na hjärtefrågor för oss socialdemokrater och därförhälsar vi med tillfredsställelse de åtgärdsförslag somfinns i propositionen.Jag yrkar bifall till hemställan i utskottets betän-kande.Anf. 255 () re-plik:Fru talman! Det är intressant att höra att fråganom byggkostnaderna är en hjärtefråga för socialde-mokraterna. Självklart håller jag med om att det be-hövs en ökad konkurrens. Vi kan börja med att stärkaKonkurrensverket och se till att vi öppnar för atttillåta byggare från utlandet att komma hit. Menframför allt gäller det byggmaterial. Se till att detsätts lite press på den standardisering som det pratasom!Men skatterna då, de spelar väl också in? När jaghar frågat statsrådet om man inte också skulleta med dem i det här sammanhanget fick jag ett klartsvar: Nej, skatterna ska över huvud taget inte beröras.Anf. 256 () replik:Fru talman! Det var det första uttalandet av enmoderat bostadspolitiker där det erkänns att det finnsett behov av att göra något åt konkurrenssituationen,och det är väl i alla fall ett första steg.Sedan tar , naturligtvis, tillbakaalltihop och försöker fokusera det hela på skattefrå-gan. Men betänk vad ni säger! Vad ni säger är ju attvi genom att fokusera på skattefrågan kan freda denhär sektorn och faktiskt låta de monopol och oligopolsom tjänar onödigt mycket pengar på vårt boende fåfortsätta, just på grund av denna ensidiga fokuseringpå skattefrågorna.Anf. 257 () re-plik:Fru talman! I byggkostnaderna ligger till 60-70 %skatter - det beror på vem som räknar. Skatternautgör alltså en stor del av byggkostnaderna så där kanvi väl i alla fall vara överens.Att det behövs en ökad konkurrens har vi ju fleragånger uttalat. Det gjorde jag senast i mitt huvudanfö-rande här. Självklart ska allting som betyder närhettill monopol och oligopol motverkas i både privatsektor och offentlig sektor.Man ska alltid ha flera aktörer - det pressar alltidpriser. Men man kan inte förringa skattefrågan i dethär fallet.Anf. 258 () replik:Fru talman! Nej, men det finns en väsentlig skill-nad, och det är att skatteintäkterna inte går till privataintressen. Det gör däremot de överkostnader somfinns inom byggbranschen. Därför prioriterar viatt försöka ta itu med dem.Anf. 259 ()replik:Fru talman! Det finns tydligen en stor nyfikenhetpå bostadspolitik . Det varnär sade att jag gjorde en kullerbyttasom jag bestämde mig för att jag måste säga någon-ting.När man gör en kullerbytta kommer huvudet förstoch benen sedan om man kommer runt. Men LeifJakobsson stannar i någon sorts lagstiftning och pek-pinnar och kommer inte längre.Kristdemokraterna har givetvis inte sagt att detska vara marknadshyror. Vi har sagt att marknadenska ha ett inflytande - därav fastighetsskatten över150 , som givetvis påverkar lägesfaktorn.Jag kan säga till att vi står för vadsom har bestämts. 1975 ersattes 48 § och 55 § omlikvärdigheten vad gäller lägenheter, och det blevallmännyttan. När bruksvärdessystemet tillkom varsyftet att skapa en ny form av hyresreglering, som varbyggd på avtalsfrihet men med vissa begränsningar.Allmännyttan kom sedan att spela en roll som pri-spressare, men den väsentliga begränsningen varbesittningsskyddet, som innebar att hyresgästen haderätt till förlängning av kontraktet. Det här systemetvar marknadsbaserat, och hyresrelationerna skulleåterspegla marknaden.Anf. 260 () replik:Fru talman! Man får akta sig för att göra förmånga kullerbyttor, för då kan det bli riktigt besvär-ligt.Vad jag tog upp var det förhållande som tycker är ett problem när det gällerfastighetsskatten, dvs. att läget spelar in för mycket.Det som för är ett problem när detgäller fastighetsskatten är plötsligt lösningen för demsom bor i hyresrätt, genom att lägesfaktorn ska slåhårdare där. Varför ska det vara så? Varför ska desom bor i hyreslägenheter i centrala lägen betalahögre hyra därför att området har blivit mer populärt,medan de som bor i ett attraktivt villaområde skakomma undan lägesfaktorn? Det var den logiskakullerbyttan som jag kritiserade.Anf. 261 ()replik:Fru talman! Det är ingen som ska komma undannågon lägesfaktor. Men det har blivit en snedvrid-ning. Man har tolkat allmännyttans hyresledande rollså att det har blivit fel. Man får ju betala de högahyrorna i ytterområdena och de låga hyrorna i inner-staden.Det är också problem att skapa bostadsrätter. Ide-alet vore ju att man t.ex. ute i kunde hablandade boendeformer, med bostadsrätter och att detockså byggdes små radhus runtom, men har detblivit helt fel. Det är det vi vill motverka. Där harockså Socialdemokraterna en skyldighet att vara medoch hjälpa till genom att förändra, med de möjlighetersom finns och som vi har räknat upp så många gångerhär i kväll.Anf. 262 () replik:Fru talman! De möjligheterna finns ju . Attväga in läget är någonting som ska avgöras lokaltmellan hyresgästerna och dem som äger fastigheter-na, i fria lokala förhandlingar. Det där har fått olikautfall i olika delar av landet. I min hemkommun hardet fått rätt starkt genomslag, och jag tycker nog attdet är på en rimlig nivå. Man måste acceptera attläget är en del, precis som en massa andra saker.Det jag vände mig mot var att Ulla-BrittHagström i en annan replik talade om att när det gäll-de fastighetsskatten skulle inte läget få slå så hårt somdet gör. Det var där den logiska kullerbyttan gjordes.Anf. 263 () re-plik:Fru talman! pratar om Byggkost-nadsdelegationen, och i betänkandet Från byggsekttill byggsektor står det bl.a. så här: En stor del avproduktionskostnader går att hänföra till bl.a. moms,markförvärv, kommunala avgifter och andra skatter.Man kan inte säga om det är 60 eller , för detberor på hur man läser staplarna, men det är en gans-ka betydande del av produktionskostnaden. Då sägervi att ett sätt att få ned detta är att titta på förvalt-ningsmomsen och skatter.Leif svarade att dethär är en ensidig fokusering på skatter och avgifter.Men just i det här betänkandet som jag nämnde sägerman att detta är en stor del av produktionskostnaden.Då vill jag fråga om kan tänka sigatt ställa sig bakom kd:s önskemål om att göra enkonsekvensutredning just om byggmomsen. Vi troratt om man kan sänka den är det ett sätt att få nedbyggkostnaden.Anf. 264 () replik:Fru talman! Jag vet inte hur man ska tolka det här.Jag har haft en diskussion med en moderat företräda-re, och är det en kristdemokrat. Mitt inlägg hand-lade om bristen på konkurrens inom byggbranschenoch på byggmaterielsidan. Båda företrädarna väljeratt i stället prata om skattefrågorna.Annelie Enochson kan gärna tycka att skatte-trycket är för högt på bostäder, men min fråga är: Ärdet ett försvar för att inte ta itu med monopolsituatio-nen, de höga kostnaderna och den bristande produkti-vitetsutvecklingen inom branschen? Det kan det väländå inte vara.Anf. 265 () re-plik:Fru talman! tog upp produktions-kostnaden, och därför var det intressant att just läsainnantill vad som står i betänkandet. Det är därför vibåda tar upp just detta. Vi menar att skatter och av-gifter är en betydande del av produktionskostnaden.Att man kan bygga så billigt som för per kvad-ratmeter på vissa håll är mycket bra. Man kan integöra det i , där man bygger hyresrätter för1 per kvadratmeter på grund av att konkur-renssituationen är sådan. Det är inte bra. Men en delav produktionskostnaden är momsen, skatterna ochavgifterna. Då vill vi börja med att försöka rensa iden här djungeln genom att titta på vad byggmomsenkan ha för inverkan på den totala bilden.Anf. 266 () replik:Fru talman! I så fall är mitt svar att vi vill börjamed att se till att byggbranschen fungerar - annarskommer den att äta upp de sänkta skatterna.Anf. 267 () replik:Fru talman! Byggkostnadsdelegation och bygg-kostnadsforum i all ära - visst; det är jätteviktigt. Jaghåller med om att vi verkligen skagöra de här insatserna. Men börjademed att säga att det som intresserar människorna utepå gatan är bristen på bostäder och vad boendekost-naden är.Jag ställer helt enkelt en rak fråga: Vad har LeifJakobsson egentligen emot en boendekostnadskom-mission?Anf. 268 () replik:Fru talman! Det är klart att man inte kan varaemot en kommission av principiella skäl. Men jagtror att mycket av det som vi har tagit upp, den meto-dik som vi försöker jobba med bland våra kommu-nalpolitiker, handlar om att man på det kommunalaplanet jobbar på det sättet, att alla de aktörer som ärinblandade träffas. Det är kommun, hyresgästföre-ning, byggherrar och byggbransch. Så ser bl.a. Sve-dalamodellen ut. Än så länge har man fokuserat påbyggkostnaderna. Men byggkostnaderna har en väl-digt stor betydelse för vad boendekostnaderna blir islutändan, även om det naturligtvis finns flera delaratt ta tag i.Anf. 269 () replik:Fru talman! Det är många faktorer som påverkarboendekostnaden. Det är, som , skatter, avgifter, markpriser och en massa and-ra kostnader, som ger en helhet.Jag tror att intressenterna på bostadsmarknadenvill försöka lösa det här problemet. Det finns en vilja.Jag har talat med några av dem. Vi har talat med HSBoch med , och vi har hört vadbyggentreprenörer säger i olika sammanhang. Jag troratt det skulle vara ganska viktigt att mötas just i dethär sammanhanget och se att det är en jätteuppgift vihar och att det är viktigt att försöka lösa problemetinnan det blir kaos. Vi kan inte ha den här utveck-lingen som vi har när det gäller boendekostnaderna.Jag tror att det här skulle kunna vara en ingång till ettnytt tänkande.Jag tror inte, som det står i utskottsmajoritetensförslag, att det pågår en massa utredningar som skullelösa problemen. Ja, har sindel, med rätt förslag. Men hur kommer man åt kom-munerna? Hur kommer man åt byggentreprenörernastankar? Hur kommer man åt förhandlingar mellanfastighetsägare och hyresgäster? Det finns problemöverallt som man bör fundera på att lösa, och försökalösa i en gemenskap. Vi tror på det här, men tydligeninte , i alla fall inte än.Anf. 270 () replik:Fru talman! Det är en vacker tanke att man samlarihop alla problem och alla aktörer, och så bestämmerman vilken dag man ska lösa problemen runt ett runtbord. Jag tror tyvärr att verkligheten är lite merkomplicerad. Medan vi löser en del av problemenkommer nya problem att uppstå. Vi kommer faktiskthela tiden att leva med denna föränderliga verklighetoch med nya situationer, inte minst mot bakgrund avde oerhörda skillnader vi har i landet när det gällerbostadspolitiken och vad som är viktigt och behöveråtgärdas.Jag tror på denna modell. Man tar tag i problemefter problem. Sedan är det vår uppgift, inte minstsom politiker i bostadsutskottet, att se till att politikensom helhet leder åt rätt håll.Anf. 271 ():Fru talman! Av den som ska delta i en bostadspo-litisk debatt krävs det uppenbarligen spänstiga öron.Även att lyssna på debatten kräver spänst i öronen.Visst kan man få många intryck och tankar när manhör denna debatt, och visst finns det bostadspolitiskaproblem i vårt land. Fastighetsskatten är ett sådantbostadspolitiskt problem. Den ovisshetens tortyrbänkpå vilken regeringen nu pinar egnahemsägarna är ettuppenbart och stort problem i detta sammanhang.Jag ska inte gå djupare in i den delen, för det hardet talats om . Det finns andra problem.Överskottet av lägenheter i inland är ettstort problem. Det är inte så lätt att hitta bra använd-ning för de många miljoner som investeras i nu tom-ma bostäder i dessa områden. Bostäder som det intefinns någon efterfrågan på är i sak värdelösa, måsteman sorgligt nog konstatera.Bristen på bostäder i våra tillväxtområden är ock-så ett problem. Det har byggts för få bostäder underde gångna fem sex åren i tillväxtområdena, bl.a. be-roende på missbruket av hyresregleringen. ser viskadorna av detta: en efterfrågan som inte kan till-fredsställas på den korta tid som vore önskvärt, högapriser på bostadsrätter och egnahem och mycket storutbredning av den svarta marknaden.Den ende som tjänar på detta är faktiskt finansmi-nistern, som med välbehag kan se hur taxeringsvär-dena stiger framför allt på småhus. Finansministernkan också beskatta egnahemsägarna mycket hårdareoch därmed öka statens inkomster. Fastighetsskattenär orättfärdig.Regeringen föreslår i den proposition som be-handlas i betänkande BoU2 åtgärder som sägs främjabostadsförsörjningen. Regeringen förslår införande avett tvång för kommunerna att upprätta bostadsförsörj-ningsprogram. På länsstyrelserna läggs ett rådgivandeuppdrag som har en lätt smak av kontroll.Det mest uppmärksammade förslaget gäller na-turligtvis möjligheten för regeringen att på eget infalleller efter eget gottfinnande beordra en kommun attinföra bostadsförmedling.Regeringen aviserar också avsikten att införa etts.k. byggkostnadsforum, där branschen skulle kunnalära sig hur man bygger billigt.Vad kan man då säga om dessa förslag? Vad avserbostadsförsörjningsprogrammen är det bara att kon-statera att den kommun som vanligen brukar få stå ihårdblåsten när det gäller regeringens hårda kritikgentemot både borgerliga och socialdemokratiskakommunalpolitiker för dåligt bostadsbyggande arbe-tar med bostadsförsörjningsprogram. På den bristor-ten är rimligen ett bostadsförsörjningsprogram ettkraftigt slag i luften.Jag vill faktiskt drista mig att fråga om inte rege-ringen alls har funderat på vad det finns för möjlig-heter att belöna de byggare och byggherrar som van-ligen bygger bl.a. bostäder. Det skulle förmodligenvara effektivare. Jag bjuder gärna på det tipset allde-les gratis för den fortsatta eller omstartade tankeverk-samheten för att få i gång byggandet på bristorterna,även om det för regeringen skulle innebära ytterligarekritik mot de lokala socialdemokratiska företrädarna ien del kommuner.Förslaget att tvinga kommunerna att införa bo-stadsförmedling har samma logiska karaktär somförslaget om obligatoriskt bostadsförsörjningspro-gram. Finns det inga tänkbara hyresgäster, vilket ärfallet i många nordliga inlandskommuner, lönar detsig föga att försöka förmedla tomma lägenheter. För-medling av lägenheter på tillväxtorterna vore natur-ligtvis trevligt för alla dem som söker lägenhet, menfinns det inte några lägenheter att förmedla är detnärmast ett slags illusionsnummer för allmänhetensom man försöker sig på. Man försöker ge intrycketatt man med kraft försöker få fram fler lägenheter närdet faktiskt inte finns några lägenheter. Inte en endany lägenhet tillkommer i verkligheten genom att maninrättar bostadsförmedling.I detta fall är det, som i fallet med bostadsförsörj-ningsprogram, så att den kommun som brukar få stå iregeringens kritiska korsdrag har bostads-förmedling men påtaglig bostadsbrist. Det är tänkvärt.Det borde regeringen tänka mera på.Frågan är om inte regeringen i detta fall, förutomatt man som övertygande har visat tidi-gare tassar på ett oroväckande sätt utanförgrundlagens råmärken, slår ytterligare ett kraftigt slagi luften mot den motståndare - bostadsbristen - somman menar sig bekämpa.Fru talman! Vad kan då sägas om det föreslagnabyggkostnadsforumet? Det präglas också av den tropå överhetens bättre vett som genomsyrar de tidigareförslag jag har tagit upp.Det vore naturligtvis bra om aktörerna på bygg-marknaden kan lära sig av varandra hur man skabygga billigare bostäder. Frågan är bara hur det skaåstadkommas. Regeringen tror uppenbarligen att detska ske genom att regeringen beordrar samtal ellerinrättar ett forum för meningsutbyte.Jag vill då fråga om regeringen aldrig har funderatpå hur en stark konkurrens fungerar. Det är när före-tag och aktörer befinner sig i stark konkurrens omkunderna som priserna pressas. Det vet att de kanvinna på att pressa priserna. Det är då de stjäl dekostnadssänkande idéerna av varandra. Det gör deinte på ett byggkostnadsforum.Jag är rädd att det av staten regisserade menings-utbytet om billigare bostadsbyggande blir ytterligareett slag i luften. Låt vara att det inte kommer att skapalika stora luftgropar som de tidigare två rallarsvingar-na i vinden, men det kommer likväl inte att leda till såmycket.Herr talman! Jag vill instämma i de yrkanden somKnut och har fram-fört.Anf. 272 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis yrka bifall tillreservation 4 under mom. 7 vad gäller anslaget förbidrag till bostadsinvesteringar som främjar ekologiskhållbarhet i betänkandet BoU2. Jag står naturligtvisbakom de reservationer har gjortensamt eller tillsammans med andra partier i de bådabetänkanden som vi debatterar.Jag vill först kommentera avsnittet i BoU1 om bo-stadsbidragen.När man går tillbaka och studerar grunden för för-ändringen av bostadsbidragen finner man att minsk-ningen av utbetalat stöd blivit långt större än vad manursprungligen förutsåg i proposition 1995/96:186 ochbetänkande 1995/96:BoU11. I stället för en reduktionmed ca 2 300 miljoner, som man då talade om, ser vii dag hur anslaget har gått från nivån 9 000 miljoner1995 till de av regeringen i budgetpropositionen förår 2001 äskade 4 760 miljonerna.Det som har hänt under denna resa är bl.a. att bo-stadsbidragen till barnfamiljer i småhus mer än halve-rats. Det är inget djärvt antagande att det för dessafamiljer är ytnormen som har slagit till. Jag vill dåpåminna om att det faktiskt var bostadsutskottet somvid behandlingen av regeringens förslag 1995/96minskade ytnormen med över helalinjen.När det nu går så bra för , som regeringentitt och tätt basunerar ut, vore det väl på sin plats attbifalla vårt förslag i reservation 29 om att man skaöka ytnormen med , dvs. återgå tillregeringens ursprungsförslag. Dessutom är det våruppfattning att borde lägga den samladefamiljeinkomsten till grund för bidragsbeslut samthöja det särskilda bidraget med per barn. Des-sa tre åtgärder skulle, enligt vår mening som vi haruttryckt i vår partimotion, rätta till de största orättvi-sorna i bostadsbidragssystemet och betyda att tusen-tals barnfamiljer skulle få chansen att, bildligt talat,ekonomiskt räta på ryggen.Vi håller vidare fast vid vårt förslag om att av-stämningsperioderna för bostadsbidraget borde varahalvårsvisa på samma sätt som de är för studiestödet.Nuvarande helårsvisa avstämningar ger inte den träff-säkerhet som vi tycker att man bör kunna kräva av enför så många så viktig bidragsform. Varför går det attstämma av när det gäller studie-medelssystemet men inte när det gäller bostadsbidra-gen?Herr talman! Vi har inte väckt någon motion vadgäller länsstyrelsernas verksamhet. Men med denerfarenhet jag har fått genom att vara förtroendevald ilänsstyrelsen i mitt hemlän tar jag mig dock frihetenatt fälla en kommentar om medelstilldelningen.I en liten myndighet är det ofta svårt att klaralagstadgade verksamheter när resurserna inte räckertill mer än en tjänst per ansvarsområde.