prot · GN09102 · 2000-04-28 00:00:00 — Det äralltså inte så att detta område inte är omgärdat avetiska regler, vilket man ibland kan få intrycket av dåman följer den debatt som förs kring biotekniskauppfinningar.Som jag sade tidigare är vi socialdemokrater föratt det ska finnas tydliga etiska gränsdragningar, menatt förorda ett förbud emot denna typ av patent tordemed våra utgångspunkter vara att gå för långt.I detta sammanhang torde det vara av intresse attpåpeka bioteknikens stora möjligheter för mänsklig-heten, möjligheter som med stor sannolikhet skullebegränsas betänkligt om ett förbud skulle komma tillstånd. Biotekniken ger oss ju inte bara etiska ochmoraliska dilemman. Den ger oss också nya kunska-per, inte minst inom medicinen och läkemedelssek-torn.Herr talman! Jag skulle vilja åskådliggöra mitt re-sonemang genom att gå tillbaka i historien ett ögon-blick. För lite uppfann männi-skan bensinmotorn. Tänk, om vi i det samhälle somvi då levde i hade menat att detta var något omänsk-ligt, vilket det säkerligen fanns de som hävdade. Hurskulle vi då kunnat bygga det samhälle som växtefram här i den rika delen av världen ?Uppfinnandet av bensinmotorn har inneburit merrationella produktionsmetoder för industrin, den harinneburit en ökad rörlighet för människan. Med mervetande kan vi konstatera att bensinmotorn intebara haft fördelar, den är också en av våra värstamiljöförstörare. Kunskapen om just detta har tvingatmänniskan till att förbättra tekniken så att mindreutsläpp sker. Vad jag vill åskådliggöra med detta äratt den mänskliga utvecklingen av kunskap och tek-nik ofta är dubbel, att det så att säga alltid finns braoch dåliga sidor av en utveckling.I ett öppet och demokratiskt samhälle är det enmänsklig drivkraft att alltid förbättra de dåliga sidor-na. På detta sätt föds ny kunskap. Det kommer alltidatt finnas etiska och moraliska dilemman i spåret avden mänskliga utvecklingen. Låt oss möta den medstor öppenhet och stor förståelse för olika argument,inte med förbud. Vi har anledning att återkomma idenna fråga i samband med att regeringen kommermed ett förslag om införlivandet av EU-direktivet ompatent på biotekniska uppfinningar i den svenskapatentlagstiftningen.Herr talman! Jag övergår nu till att kommenterade reservationer som berör upphovsrätten. I en mo-tion av hemställs om en kartläggningav omfattningen av svenska studenters kopiering avläromedel. I den svenska upphovsrättslagstiftningenfinns ett antal inskränkningar gentemot upphovsrät-ten. En av dessa inskränkningar är rätten att kopieraenskilda exemplar för privat bruk.Frågan om inskränkningarna i upphovsrätten harvarit föremål för diskussion vid ett flertal tillfällen.Förra året beslutade den svenska att införaden s.k. kasettersättningen till upphovsmännen,främst för att tillskapa en bättre ekonomisk ersättningtill upphovsmännen för den privata kopiering avmusik och film som görs. Grunden för den socialde-mokratiska synen vad gäller inskränkningarna i upp-hovsrätten är att de så långt det är möjligt ska beva-ras.Det arbete som bedrivs inom ramen för den euro-peiska unionen om ett direktiv rörande upphovsrätteni informationssamhället berör motionens frågeställ-ningar. Mycket talar för att direktivet kommer attbevara inskränkningarna om kopiering för privatbruk. Vidare finns tecken på att direktivet ocksåkommer att utöka möjligheterna till ersättning tillupphovsmännen. Det finns således ingen anledningför att ta några initiativ inom detta områdeför tillfället.Herr talman! Avslutningsvis skulle jag viljakommentera de reservationer som behandlar de upp-hovsrättsliga rättigheter som finns inom det musika-liska området och verksamhet.De avgifter som arrangörer erlägger till upphovs-männen bestäms i särskilda avtal mellan dessa ochSTIM. Avgiftens storlek är baserad på arrangemang-ets storlek och i normalfallet vad gäller föreningslivetav en mycket begränsad kostnad. Föreningslivet ochstudieförbunden ses i vårt land som en viktig del avvår demokrati. Genom föreningslivet ges människormöjligheter att odla sina olika intressen utifrån ettdemokratiskt arbetssätt. Men föreningslivet är integratis.För oss som är föreningsmänniskor är det ingennyhet att man måste ha en god ekonomi för att kunnabedriva en god verksamhet av hög kvalitet för sinamedlemmar. Just av denna anledning ger staten,landstingen och kommunerna inte oansenliga belopptill folkrörelserna. En del av dessa kostnader bestårgivetvis av att ge föreningsmedlemmarna och all-mänhet en god musikalisk kultur. En del motioner geruttryck för att föreningslivet ej ska behöva erläggaersättningar till i samband med musikalisktunderhållning vid olika möten.Herr talman! Socialdemokraternas grundinställ-ning är att även föreningslivet harett ansvar gentemot upphovsmännen. Därför skaföreningslivet bidra till upphovsmännen, däriblandSTIM. Självfallet ska föreningsmedlemmar och all-mänhet ges tillfällen att ta del av vårt musikaliskakulturarv på rimliga villkor. De ekonomiska villkorsom råder ser vi som rimliga för föreningslivet,och således finns det ingen anledning att förordanågra förändringar i den upphovsrättsliga lagstift-ningen av detta skäl.Till sist vill jag även kommentera statens styrelse-representation i . Det synes enligt oss socialde-mokrater ganska märkligt hur reservanterna å enasidan vill underlätta för föreningslivet vad avser kra-ven på att erlägga ersättning till . Å andra sidavill man minska det statliga inflytandet i ge-nom att ta bort den statliga styrelserepresentationen.Herr talman! Faktum är att den statliga styrelsere-presentationen ger möjligheter att framföra synpunk-ter direkt till upphovsmännen till gagn för allmänhetoch föreningsliv. Detta är väl ingen dålig möjlighettill inflytande gentemot de musikaliska upphovsmän-nen.Jag yrkar återigen bifall till hemställan i lagut-skottets betänkande och avslag på samtliga reserva-tioner.Anf. 13 (m):Herr talman! Jag har bara några kommentarer medanledning av anförande.Först när det gäller bruksmodellskyddet konstate-rar jag att i likhet med ochLuxemburg är de enda tre staterna i EU som för när-varande inte har någon form av bruksmodellskydd.Det är tänkt att vara ett sätt för inte minst små ochmedelstora företag att kunna få skydd för uppfinning-ar med begränsat verks- och nyhetsvärde. Det är ettsätt att stimulera småföretagsamheten.Det är riktigt som säger, att har varit tveksamt till den här ord-ningen, och man har värdefulla synpunkter som bordetas i beaktande vid utarbetande av de bestämmelsersom ska reglera bruksmodellskyddet. Men att för denskull avstå från möjligheten menar vi är felaktigt.Man kan gå vidare. Resultatet får så småningomframgå av hur bestämmelserna utformas inom EU.Det är viktigt att man kommer loss här. Det har vän-tats för länge.När det gäller upphovsrätten konstaterar jag att deinskränkningar som socialdemokraterna talar sigvarma för skulle kunna innebära - om jag förstårAnders Berglöv rätt - att det är i sin ordning att stu-denter vid universitet och högskolor t.ex. kopierarkurslitteratur och facklitteratur. Det kan väl ändå intevara korrekt?Anders Berglöv sade att den statliga representa-tionen i är en förutsättning för attersättning ska utgå. Men det finns ju andra upphovs-rättsorganisationer som inte har statliga representan-ter i sina styrelser och som också uppbär ersättningoch där uttaxerandet av ersättning går alldeles ut-märkt bra.Anf. 14 ():Herr talman! Jag ska inleda med några kommenta-rer om bruksmodellskydd. Av reservationen framgåratt man tycker att det går för långsamt. Det är välalltid önskvärt att det går tillräckligt fort. Men betänkdock att det inte är någon lätt uppgift som den euro-peiska kommissionen har. Man ska alltså närma tolv iprincip väldigt skiljaktiga lagstiftningar på bruksmo-dellområdet till varandra.Vi socialdemokrater har aldrig sagt att vi avstår -som uttryckte det - från bruksmodell-skyddet. Vi har sagt att vi vill avvakta tills det finnsett gemensamt direktiv från den europeiska kommis-sionen. Då kan vi se hur vi ska hantera detta i förhål-lande till den svenska patentlagstiftningen.När det gäller studenters kopiering tycker jag attreservationen andas lite spekulation. Man utgår ifrånatt studenter har ett visst beteendemönster. Den nyatekniken påverkar nog inte bara studenterna, utan denpåverkar säkert många andra områden som berörs avupphovsrätten.Som jag sade är privat kopiering en tillåten in-skränkning. Jag tror att det kanske behövs modifie-ringar när det gäller detta, och det håller även deneuropeiska unionen på att titta på. Vi kanske har an-ledning att återkomma till just detta.När det gäller att anpassa till teknik är det väl intebara någonting som vi som lagstiftare har att göra,utan det är väl även ett ansvar som huvudmännenkanske borde ta ibland.Anf. 15 (m):Herr talman! konstaterar att detinte är någon lätt uppgift. Nej, hela det immaterial-rättsliga området är ett ganska knepigt rättsområde.Därom är vi helt ense. Det får dock inte innebära attregeringen hesiterar inför möjligheten att arbeta medt.ex. bruksmodellfrågorna både nationellt och på EU-nivå. Jag menar fortfarande att här har regeringentövat lite för . Vi menar att mycket välskulle kunna ge regeringen till känna att här är detviktigt att man skyndar på och försöker komma tillskott, så att också får del i och av ett bruks-modellskydd.När det gäller upphovsrätten menar att det är en spekulation från reservanternassida. Men varför inte använda sig av möjligheten attinventera hur det förhåller sig med studenterna ochfrekvensen av kopierande av kurslitteratur? Vi vet juväldigt lite om det. I reservationen menar vi att istället för att spekulera så låt oss ge regeringen i upp-drag att undersöka denna marknad, så att vi får enbättre uppfattning om hur det verkligen förhåller sigför att sedan kunna gå vidare. Det kanske inte behövsnågon lagstiftning, men det vet vi inte förrän vi harfått se hur frekvensen fördelar sig.Vi har ju varit uppvaktade i utskottet, som AndersBerglöv mycket väl vet, av företrädare för läroboks-författare och förlag som klart har uttalat sitt storaogillande och sin oro inför den här utvecklingen.Anf. 16 ():Herr talman! Jag tror inte riktigt, som antyder här, att regeringen sitter med armarna ikors i fråga om bruksmodellskyddet. Jag tror säkertatt den följer den här diskussio-nen och de diskussioner som pågår i arbetsgruppernainom ramen för kommissionens arbete.Jag finner det lite märkligt att den svenska rege-ringen skulle agera pådrivande när det gäller en lag-stiftning som vi inte ens har. Jag tror att det är rimligtatt de tolv medlemsstaterna först hittar något slagsgemensam nämnare så att vi har någonting att utgåfrån.När det sedan gäller studenternas kopiering stårjag fast vid att jag tycker att det är lite spekulativt attjust utpeka studenterna som en speciell grupp sommissbrukar saker och ting. Det pågår ett arbete inomden europeiska unionen, och återigen: Vi har anled-ning att avvakta detta.Anf. 17 ():Herr talman! har tagit upp denfråga som också jag hade tänkt ställa om bruksmo-dellskydd. Jag tyckte att det var intressant när AndersBerglöv tidigare här sade att det inte finns någonanledning att göra någonting när det gäller bruksmo-dellskydd som vi saknar här i , för det är i allafall under hela som vi har diskuterat frågan.Sedan var min fråga, som jag delvis har fått svarpå , hur Socialdemokraterna ställer sig till åsikt att man ska åstadkomma ettenklare patentförfarande och att vi ska acceptera ettsådant. Vi förlorar ju en hel massa tid. Vi har redangjort det och därmed försvårat för många innovatöreratt omsätta sina idéer i praktiken.Min fråga är alltså: Är ni helt positiva om kommer att lägga fram ett förslag omförenklade regler, eller har ni för avsikt att inte godtadetta?Anf. 18 ():Herr talman! Jag uttryckte i mitt anförande att viär positiva till en förenkling av patentansökningspro-cessen, och det kan säkert också finnas skäl att dis-kutera införandet av ett bruksmodellskydd. Men jagtycker att vi ska avvakta och se vad direktivet sägeroch hur pass effektivt det är. Det här området är ju,som sagt, inte helt okontroversiellt.Anf. 19 ():Herr talman! sade tidigare att det harkommit olika signaler och att det finns olika regler.Om det hade funnits ett stort intres-se, kanske vi hade kunnat förvänta oss att vi skulle haplockat de bästa bitarna ur de olika regler som övrigaEU-länder har.Anf. 20 ():Herr talman! Arbetet inom den europeiska unio-nen har pågått under rätt så , och jag tror attden här inställningen från svenska sida har funnitsredan från början. Dessutom tror jag att det finns skälatt överväga frågan.Jag vet att det finns problem med förprövningsför-farandet när det gäller bruksmodellskyddet. Mandiskuterar gränsdragningar när det gäller uppfin-ningshöjden och sådant som har varit svårt att över-väga inom kommissionens arbete. Jag tycker att densvenska hållningen är rimlig, att det är bättre att ha ettförslag att utgå från än tolv förslag.Anf. 21 ():Herr talman! säger att han hyseroro för bioteknikens utveckling och att det kan finnasskäl till detta. Man kan också kalla det för rädsla, ochjag tycker att en viss form av rädsla är befogad. Detär helt enkelt en skyddsmekanism för att man inte skagå för långt. Här har vi samma åsikter, skulle jag tro,även om vi också har åsikten att biotekniken kan varatill stor nytta. Vi som parti motsätter oss inte hellergentekniken i sig.Vad vi motsätter oss är just detta med patent påliv. talar här om tydlig etisk gräns-dragning. Det är just detta som är det viktiga. Jag kaninte riktigt förstå varför man ändrar kriterierna förpatentering från att det ska finnas en stor uppfin-ningshöjd till att det, som det nu är fråga om, skafinnas en stor upptäcktshöjd. Livet är ju ingen upp-finning. Det finns ju redan. Det är därför som vi tyck-er att man inte ska ta patent på liv.Anf. 22 ():Herr talman! Vad jag framför allt vänder migemot i den reservation som rör biotekniska uppfin-ningar är angreppssättet. Det är lite grann som medstrutsen: Det här är farligt, så nu borrar vi huvudet isanden och tror sedan att utvecklingen är stoppad. Jaghar alltid varit för att kunskapsutvecklingen, veten-skapen och forskningen ska vara fri. Det är svårt förmänskligheten att stoppa människans kunskapstörst.Jag skulle faktiskt vilja höra om reservanterna såsmåningom kan ge uttryck för vad det egentligen ärsom man ska förbjuda. Vad är egentligen en livs-form? Med de bristfälliga kunskaper som jag själv harpå detta område inser jag att ett förbud, som manfaktiskt vill att den ska verka för,måste basera sig på såväl vetenskapliga som juridiskadefinitioner. All vetenskaplig forskning går ut på attfinna definitioner. Jag ser ingen enhetlig definition pådet här området. Jag tror och hoppas rent personligenatt man ska angripa frågan på ett annat sätt.All bioteknisk forskning leder naturligtvis inte tillgoda effekter. Det kanske är effekterna av den som viska diskutera i stället för forskningen som sådan.Till sist: reagerar på upptäcktshöjdeller uppfinningshöjd. Enligt mitt synsätt är patent ettförfaringssätt, en teknik, en tillämpning. Man kan inteta patent på någon enskild del på det sättet, utan densvenska patentlagstiftningen måste vara förenad mednågon form av tillämpning av den.Anf. 23 ():Herr talman! När man ansöker om vanliga patentska det finnas en uppfinningshöjd för att man ska fåpatent. Det är ju helt klart. Sedan kan jag hålla medom att vi bör arbeta med frågan om vilka definitionersom ska gälla. Här har jag egentligen samma kom-mentar som jag hade , nämligen att det kan-ske är bättre att skynda långsamt än att patenteranågot som man egentligen inte riktigt vet vad det är.Jag vill sedan gå över till något som har varit uppemånga gånger här, nämligen det som gäller bruksmo-dellskydd. Här säger att det är mångaländer som redan har infört detta, och att de är olikaallihop. Men då kan man ju ta till vara erfarenheternafrån olika länder. Det finns de som har lyckats bättreoch de som har lyckats sämre.Industriförbundet har uttalat sig kritiskt, det vetjag. Men å andra sidan har de också insett att det härär något som kommer, och de ger alltså förslag i sinkritik. Det bör man ta till sig. Sedan anser AndersBerglöv att vi ska avvakta. Jag tycker faktiskt intedet, utan man ska vara pådrivande - detta kanskedesto mer om vi inte har en lagstiftning. Då bör vivara pådrivande här.Anf. 24 ():Herr talman! Jag kan bara konstatera att jag är heltövertygad om att kommissionen i sitt arbete just tar inerfarenheter och kunskaper från de tolv medlemssta-terna för att kunna finna en linje att förespråka i ettkommande direktiv. Det är jag helt övertygad om,och jag är också helt övertygad om att den svenskaregeringen följer det här arbetet och tar in de härintrycken under hand.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )8 § Finansiell leasingFöredrogslagutskottets betänkande 1999/2000:LU19Finansiell leasing.Anf. 25 ():Herr talman! Betänkandet handlar om en motionfrån allmänna motionstiden om s.k. ränteskruvning ileasingavtal. Företeelsen ränteskruvning och proble-men omkring leasingavtal i näringsverksamhet har singrund i den ränteoro som fanns i början av 1990-taletnär räntorna steg mycket kraftigt.Leasingområdet är inte reglerat i lag. Det reglerasi allmänhet genom standardavtal. Villkoren har i allafall av leasingtagare ansetts vara krångliga att förstå.Det har i många fall varit olika uppfattningar om hurränta ska beräknas. Många leasingtagare hävdar har debiterats oskälig ränta, att leasinggivarnahar "skruvat upp" räntan mer än vad som ansettsskäligt, därav namnet ränteskruvning.Leasingkontraktens räntevillkor var i en del fallknutna till det allmänna ränteläget och inte till någonofficiellt noterad referensränta, som exempelvis STI-BOR. Det gav ett utrymme för olika bedömningar,vilket har resulterat i ett antal rättsfall där leasinggi-varen ålagts att återbetala överräntor till leasingtaga-ren.I dag, när vi har ett stabilt ränteläge, är inte pro-blemen lika stora. Det kan trots detta finnas skäl tillatt regeringen överväger om det finns anledning attlagstifta om leasing mellan näringsidkare. Ingen vet,det kan uppstå oro igen på räntemarknaderna. Då kandet vara bra att ha en lag som reglerar på vilket sätträntor i leasingavtal ska regleras.I den proposition om konsumentleasing som rege-ring avser att överlämna till kommer fråganom finansiell leasing mellan näringsidkare att berörasoch redovisas. Vi får invänta regeringens ställnings-tagande. När propositionen kommer får vi besked omhuruvida en lagstiftning anses befogad.Anf. 26 (m):Herr talman! , hederlig affärsmoral och lik-värdiga konkurrensvillkor är, liksom den fria avtals-rätten, omistliga förutsättningar för en väl fungerandemarknadsekonomi. Till de mindre smickrande feno-menen hör dock sedan åtskilliga år att det på kredit-marknaden har dykt upp ofoget med s.k. ränteskruv-ning. Det innebär att bank, finansbolag eller annatkreditinstitut genom sina löpande låneaviseringarbetingar sig intäkt av uppräknad låneränta som stun-dom överstiger den räntenivå och/eller indexeringsom det ursprungliga låneavtalet anger. Det handlarhär om olika sorters kreditmarknadstjänster typ finan-siell leasing, telefonlån, snabblån, Finaxlån och alltvad det heter. Dock är att märka att den matematiskaränteformeln alltid är en och densamma medan där-emot det allmänna ränteläget skiftar över tiden.Leasing, finansiell leasing, är ju en i grunden brafinansieringsform när den fungerar som det är avsettatt den ska fungera. Dock drabbar överuttag av räntorolika aktörer eller kundkategorier på den finansiellamarknaden. Att därvid tillämpa beräkningsformelnutifrån de allmänna räntelägesförändringarna kanvara svårt redan för ekonomiskt skolad personal.Därmed kan man också förmoda att det är minst likasvårt för gemene man att göra det.Det torde ha handlat om ett oräkneligtantal miljoner som på oriktiga grunder härigenom harfakturerats. Eftersom s.k. finansiell leasing vanligenbegagnas av institutionella aktörer - det kan varaentreprenörsföretagare, kommuner, landsting ochorganisationer - och mestadels dessutom avser bety-dande belopp, så blir också räntebeloppen därefter. Imånga fall är det också så att t.ex. skattemedel måsteanvändas för att täcka kostnader för räntor utöver vadlåneavtalet stipulerar. Det här är onekligen stötandeinte blott för den allmänna rättskänslan utan också föromsorgen om en sund ekonomi, såväl offentlig somprivat.Remissutfallet med anledning av min motionL902 ger, liksom tidigare remissomgångar gällandefrågan om regler kring finansiell leasing, en splitradbild, om än också delvis förutsägbar, av hur de när-mast berörda parterna ställer sig i den här frågan. Detförhållandet kan dock inte enligt min och vår meningtas till intäkt för att lämna fenomenet med s.k. rän-teskruvning olöst åt sitt öde. Det torde nämligen ståutom varje tvivel att ränteskruvningar ägt rum, ochäger rum, där överdebiterade räntor åsamkat såvälföretag och enskilda som kommuner och landstingoskäliga kostnader. Härigenom har också betydandeskattemedel, vilka kunnat bekosta nyttigare och an-gelägnare ting, kommit att användas för betalning avöverräntor. Det kan knappast anses försvarligt.Nu är det så att regeringen olyckligtvis, påstås det,har kommit att prioritera frågan om konsumentleasingtrots att den finansieringsformen, alltså konsument-leasing, är betydligt ovanligare än finansiell leasingav lös egendom mellan näringsidkare. Jag vill påmin-na om att lagutskottet i enlighet med leasingutred-ningen i betänkandet 1997/98:LU18 uttalat det ange-lägna i att ett ställningstagande kommer till stånd frånregeringens sida även i fråga om en civilrättslig regle-ring av finansiell leasing av lös egendom mellannäringsidkare. Frågan borde, menade lagutskottet, bliföremål för ett närmare övervägande och beredandeutan att för den skull pågående lagstiftningsarbeterörande konsumentleasing försenades. Här har dockännu ingenting hänt.Dock är det nu så, herr talman, att med hänsyn tillatt regeringen, precis som antydde härtidigare, trots allt ställt i utsikt att i en kommandeproposition om konsumentleasing också redovisa sininställning i fråga om lagstiftning om finansiell lea-sing mellan näringsidkare har vi moderater valt attavstå från att nu reservera oss. I stället har vi till dethär betänkandet fogat ett särskilt yttrande. Vi menardock, på mycket goda grunder tycker vi, att ärendetbrådskar efter mycken tövan och vacklan vid det härlaget. Vi tar inte i sak nu ställning till hur man skautforma eventuella regler för att förbättra tillsynen.Men vi tycker att frågan brådskar, och regeringen börsnabbt fundera ut lämpliga lösningar.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )9 § Sysselsättningsåtgärder inom kulturområ-det - betänkande 1999/2000:KrU14Sysselsättningsåtgärder inom kulturområdet - (skr. 1999/2000:65).Anf. 27 ():Herr talman! Vården av föremålssamlingarna i vå-ra statliga museer och även en del andra har längevarit eftersatt. Redan som tillsattesav den borgerliga regeringen och som lade fram sittbetänkande 1994 lyfte fram behovet av vård ochkonservering i museerna som ett av de stora proble-mområdena. Utredningen föreslog inget mindre än ennationell räddningsaktion för att åtgärda problemen.Våren 1995 anslog sammanlagt 235miljoner kronor som en engångsinsats för sysselsätt-ningsåtgärder inom kulturområdet. Det s.k. som pågick mellan 1995 och1998 kom till för att råda bot på de rådande missför-hållandena men också som ett sätt att råda bot påarbetslösheten. I den skrivelse som regeringen nulämnat till redogörs för utfallet av projek-tet. Medlen har använts just som en räddningsaktionför föremålssamlingar genom registrering, dokumen-tation, vård, konservering och magasinering.När man läser redogörelsen för projektet får starkt intryck av att projektets betydelse för attskapa arbetstillfällen med hög ar-betslöshet är det viktigaste motivet.