prot · GN09106 · 2000-05-10 00:00:00 — Här ligger , är viövertygade om, väldigt bra till.Alltså, herr talman, yrkar jag bifall till reservationnr 1.Anf. 228 ():Herr talman! Jag tänkte använda den här debattentill att diskutera jordbruket och frihandeln. Vi har enreservation om detta, nr 3 mom. 1, vilken jag yrkarbifall till. I övriga frågor som rör miljöfrågor hänvisarjag till vad jag tog upp i debatten angående näringsut-skottets betänkande för en stund sedan.Det finns en avgörande skillnad mellan jord-bruksproduktion och industriproduktion, som vi i vårmoderniserade tillvaro ofta bortser ifrån. Det handlarom att jordbruket helt igenom är en biologisk pro-duktion, till skillnad från industri- och tjänsteproduk-tion som är helt igenom socialt skapade mänskligaverksamheter. Jordbrukets produktion sker i direktinteraktion med naturen, medan industriproduktionenenbart är beroende av naturen som råvaruförsörjareoch för att ta hand om dess avfall. Denna skillnad äruppenbar och självklar, men ändå verkar det som attvi bortser ifrån den i det mesta av ekonomisk teori,från höger till vänster.Mer konkret består skillnaden i det beroende jord-bruket har av de naturgivna lokala förutsättningarna,framför allt i form av jordmån och klimat. Ett jord-bruk i är inte jämförbart med ett jordbruk iSkåne, som i sin tur inte kan jämföras med vare sigjordbruket i eller jordbruket i . En globalmarknad förutsätter någorlunda lika förutsättningarför jordbruk överallt. De skillnader i förutsättningarsom finns kommer att leda till att jordbrukare i enhårdnande konkurrens tvingas ta till ohållbara pro-duktionsmetoder för att kompensera detta, och deekologiska konsekvenserna av det blir naturligtvis ettproblem. T.ex. kan en sämre jordmån kompenserasmed konstgödsel och vattenbrist genom bevattning. Ilängden är detta i de flesta fall inte hållbart.Om man därutöver tar hänsyn till behovet av re-cirkulering av växtnäring som är nödvändig för attdriva en någorlunda intensiv produktion utan tillförselav handelsgödsel, blir tanken på den globala markna-den med hårt driven specialisering än mer komplice-rad.De negativa konsekvenserna av en avreglering avjordbruket kommer att bli stora för områden medsämre naturgivna förutsättningar. I och andrai-länder kan vi ha råd med riktade stöd för att bibe-hålla produktionen även i sådana områden, medan inte har sådana förutsättningar. Den regionalaobalansen kommer därmed att öka, och urbanisering-en kommer att accelerera.De ekologiska villkoren för jordbruket anser jagtalar emot vidareutvecklingen av en global marknadför livsmedel, förutsatt att vi inte vidtar andra nöd-vändiga åtgärder för att säkra en ekologiskt hållbarlivsmedelsproduktion samtidigt.Förutom de ekologiska hinder som finns för enöppnare världsmarknad för jordbruksprodukter finnsockså ett antal sociala och ekonomiska hinder för attfattigare bönder i ska kunna dra nytta aven ökad handel. Ofta talas om att gynnasav ökad handel, framför allt med jordbruksprodukter,medan man ofta bortser från konsekvenserna förenskilda individer. Detta makroperspektiv på globalekonomi är förödande för analysen av en öppnarehandels konsekvenser för den enskilde småbrukaren itredje världen. Jag väljer här att ta upp några exempelpå vad som hindrar tredje världens småbrukare attutnyttja en öppnare handel.Ett exempel är i-ländernas subventioner till sitteget jordbruk, som är ett stort problem för de böndersom inte har samma villkor. Ett exempel på detta ärEU:s generella jordbruksstöd som innebär att vi kandumpa produkter till underpriser på världsmarknaden.EU:s jordbrukspolitik behöver självklart reformeras.Vi har i vår jordbruksmotion sagt att vi i stället vill haen inriktning mot stöd till ekologiskt hållbara pro-duktionsmetoder, landsbygdsutveckling och bevaran-de av ett öppet landskap och biologisk mångfald.Ett annat hinder är formella tillgångtill i-ländernas marknader. Vi har satt upp tullhinderoch kvotsystem som förhindrar många attkonkurrera med sina jordbruksprodukter på EU-marknaden.Bönder i har inte alltid tillgång till sam-ma teknik och kunskap som vi. Även detta är etthinder för att de ska kunna konkurrera med vår pro-duktion. De saknar även ofta tillgång till krediter föratt kunna göra investeringar. Räntorna är ofta orimligthöga, och långivarna kan dessutom ställa andra kravför att de ska få lånen. Ett exempel är att det är van-ligt att banker och multinationella utsädes- och kemi-kaliebolag har en överenskommelse som innebär attbönder som lånar pengar tvingas ta emot en del avlånet i form av utsäde och handelsgödsel, något somlåser fast dem i ett beroende av både kreditgivarenoch av de multinationella utsädesföretagen.Förutom dessa hinder för en förbättrad produktionså har fattiga bönder ofta problem med den reellatillgången till marknaden. Även om inga kvoter ellertullar formellt hindrar dem, så har de ofta brist påkunskap om marknaden och de saknar distributörerav sina produkter. Det de odlar har helt enkelt svårtatt nå fram till konsumenterna.80 % av världens bönder är kvinnor. Bristen påjämställdhet är stor. Det som drabbar fattiga bönderdrabbar ofta kvinnorna dubbelt upp. För att ta ett lånkan de tvingas gå genom sin man eller en annanmanlig släkting. De har oftast sämre tillgång till sko-lutbildning och därmed kunskap.Diskussionen fokuseras framför allt på detvå första punkterna, nämligen våra jordbrukssubven-tioner samt tull- och kvothinder. Det är självklartberättigad kritik som vi måste ta på allvar. Men skälettill att fokus läggs på dessa frågor är att det här finnsen allians mellan tre parter; de som hävdar fattigabönders intressen, de "utvecklade" och"industrialiserade" jordbrukare som också finns i sydoch som söker avsättning för sina produkter på envärldsmarknad samt de transnationella bolagen somsöker kontroll över handel med livsmedel och jord-brukets insatsvaror. De övriga punkterna kommerofta i skymundan. Så länge vi inte åtgärdar dessaövriga problem tror jag att konsekvenserna av enökad avreglering av handel med jordbruksprodukterkommer att leda till ökade problem för många männi-skor som befinner sig på marginalen fören dräglig tillvaro.Jag tror att vi i så fall kommer att få se en tydligtökande exploatering av jordbruksmark på många håll,medan andra områden kommer att marginaliserasalltmer. Vi kan se en sådan utvecklingmed en hårt driven jordbruksproduktion för export imånga med förödande miljökonsekvenser,sida vid sida med svårare villkor för små självägandebönder som leder till en stark urbanisering och ökadeklyftor.Samtidigt kommer de transnationella utsädes-,kemikalie- och livsmedelsföretagen att stärka sittgrepp om världens livsmedelsproduktion. Det ärdessa som kan dra nytta av en öppnare marknad fulltut. Självägande bönder i syd kommer att få allt svåra-re att hävda sitt oberoende från dessa företag. Ävenhär i nord kommer jordbrukarna att alltmer få en rollsom liknar traktorförare åt och andra tran-snationella företag.Det som krävs för att hejda en sådan utveckling ären folklig rörelse som avvisar tanken på ökade klyftoroch ökad makt åt de transnationella företagen, somvill se en hållbar utveckling av jordbruket och somkan skapa ett motstånd mot de transnationella bola-gens stärkta makt. Bonderörelserna och konsumentrö-relserna har en avgörande roll att spela, och helst skade göra det tillsammans. Det är den alliansen, mellande som producerar maten och de som ska konsumeraden, som kan skapa villkor för en globalt hållbarlivsmedelsproduktion.Anf. 229 ():Fru talman! Inledningsvis måste jag beklaga attWTO-förhandlingarna har gått i stå. Dock finns dettecken på att det ändå ska kunna komma i gång en nyrunda . Det är viktigt - allra mest föratt vi ska få en rättvisare internationell handelsord-ning som kan öka förutsättningarna för utveckling ivärldens fattigaste länder.Det betänkande vi diskuterar behandlar, somtidigare har sagts, motionsyrkanden från allmännamotionstiden om WTO-förhandlingarna. Bl.a. har vikristdemokrater en motion i detta sammanhang.För att knyta an lite till motsvarande debatt närnäringsutskottet hade WTO på agendan här i kamma-ren vill jag först understryka vikten av frihandel. Detfinns också en bred politisk enighet omkring huvud-dragen när det gäller position inför förhand-lingarna inom WTO:s ram. Det är naturligtvis posi-tivt. Dock har vi vad gäller jordbruksfrågorna ochWTO en annorlunda hållning än regeringen mendäremot inte gentemot EU. EU vill i förhandlingarnaslå vakt om den europeiska modellen innebärandebl.a. såväl djurskyddskrav som miljökrav och fortsattlivsmedelsproduktion inom EU-området inklusiveSverige. En fortsatt omställning av det europeiskajordbruket till mer miljövänliga brukningsmetoderoch ekologisk produktion innebär ett minskat tärandepå ändliga resurser och är nödvändigt ur solidaritets-synpunkt med tredje världen. Det måste ju också varaväsentligt att vi får en uthållig jordbruksproduktion ihela världen så att livsmedelsproduktionen kan säkraatt jordens befolkning får tillräckligt med mat ochvatten också i framtiden.De enkla samband som en del vill hävda finnsmellan höjda livsmedelspriser på världsmarknaden -som exempelvis ett avskaffande av EU:s gemensam-ma jordbrukspolitik skulle leda till - och utvecklingav jordbruket i finns inte. För de fattigastefolken kan det bli tvärtom. Man får ännu större svå-righeter att försörja sin befolkning.Vi är inte beredda att kortsiktigt öka riskerna försvält, utan vi vill på ett balanserat sätt arbeta vidareför en successiv förändring av den globala jordbruks-politiken innebärande ömsesidiga åtaganden mellande stora handelsblocken. Det kan ju inte heller varanågon större poäng med att öppna våra marknader föratt och ska ta över. Nej, här krävsmer av analys av mekanismer som kan leda till ut-hållig jordbruksproduktion i såväl i-länder som för att inte oönskade eller förödande effekterför delar av världsbefolkningen ska uppstå.Fru talman! Vi har tillsammans med Centerpartieti reservation 2 i betänkandet, som jag yrkar bifall till,tagit upp dessa tankegångar. är omdet går att förena tankar på en avreglering med fri-handel som man slår vakt om ett uthålligtsvenskt och europeiskt jordbruk. Svaret på den fråganär naturligtvis ja. Svenskt jordbruk är utomordentligtstarkt. Vi har skickliga lantbrukare i . Vi haren välinvesterad maskinpark. Vi har förutsättningarsom gör att vi kan hävda oss på många olika områ-den, men - och det är ett stort men - de svenska bön-derna måste få likartade villkor med våra europeiskagrannar. Så är inte fallet . Också i denna debatthar således den s.k. ryggsäcken betydelse. Ska viklara en avreglering måste vi ha lika villkor. Jag troratt vi behöver mer marknad och mindre regleringar,men det måste vara lika villkor.Vi är naturligtvis för goda villkor för ,och vi är för en öppnare handel som gör att kan komma in på EU-marknaden. Det tror viär bra. Vi tror att det är nödvändigt och viktigt för att det sker en stegvis öppning. Det har juvarit tullmurar gentemot omvärlden som inte har varitrimliga. Men det får inte heller gå till på ett sådantsätt att vi låter andra europeiska grannar eller USAeller slå ut den svenska jordbruksnäringen.Anf. 230 ():Fru talman! Handeln med jordbruksråvaror ochförädlade livsmedel är direkt och indirekt avgörandeför livsmedelssäkerheten och livsmedelsförsörjningeni världen nu och i kommande framtid. Den är direktför att import är ett krav för att över huvud taget klaralivsmedelstillgången i många länder, och den är indi-rekt för att livsmedelsexport ger på många håll i värl-den ekonomiska möjligheter till försörjning.GATT:s Uruguayrunda och att jordbruket genomdenna numera är inordnat i det internationella han-delsregelverket skapar förutsättningar för en utveck-lad handel med jordbruksprodukter. De framsteg somnåddes i Uruguayrundan bör emellertid följas upp ochanalyseras inför kommande handelspolitiska diskus-sioner inom WTO.En ökad marknadsinriktning är en god vägledandeprincip, och handel med jordbruksprodukter bör fort-sätta att integreras i de multilaterala handelssystemen.Men liberaliseringen av jordbrukshandeln får integöras till ett självändamål.Fru talman! EU:s jordbrukspolitik syftar till atttrygga en europeisk livsmedelsproduktion och till attbevara och utveckla en levande landsbygd i helaunionen. Dessa mål är bra. anser att dengemensamma jordbrukspolitiken bör baseras på attknyta jordbrukssektorn närmare marknaden, på attnyttja jordbruket i miljöarbetet och ge jordbrukarnaökad frihet och ökat ansvar kombinerat med ekono-misk trygghet.EU:s strävan att öka det europeiska jordbruketskonkurrenskraft måste kunna kombineras med enpolitik som gör det möjligt för EU att ta del av enväxande internationell handel. Den s.k. europeiskamodellen baserad på levande landsbygd, god djurom-sorg och miljöhänsyn ska försvaras. I landsbygdsre-gioner med en annars hög arbetslöshet utgör jord-bruksnäringen den ekonomiska och sociala basen förmånga familjer och personer.Regeringen pekar ibland på att länder som t.ex.Japan och , och varför inte , i likhet medEU värnar om jordbrukets s.k. multifunktionalitet,dvs. dess betydelse för att nå många olika samhälls-mål, bl.a. att säkra livsmedel, livsmedelsförsörjning-en, miljö och landsbygdsutveckling. Jag tyckeremellertid att regeringen och den rådande utskotts-majoriteten ibland visar liten förståelse för de argu-menten i kammaren. Det är för övrigt i konsekvensmed hur regeringen agerar på många andra områdennär vi talar om jordbruket och dess betydelse i Sveri-ge.Centerpartiet anser att i stället bör slutaupp för principerna bakom EU:s gemensamma jord-brukspolitik. Jag tycker alltså inte att den svenskaregeringen alltid gör det. bör verka för att EUt.ex. i WTO-förhandlingar slår vakt om den europeis-ka modellen för jordbruket och driver att den fortsattaliberaliseringen beaktar värdet av jordbrukets multi-funktionalitet.Det svenska jordbrukets mervärden i fråga ommiljöanpassning, säkra livsmedel och god djuromsorgfår inte förloras på vägen i jakten mot ständigt lägrelivsmedelspriser och ökad import som självändamål.Det går att värna den europeiska modellen av jord-bruket parallellt med att EU sänker sitt tullskydd motomvärlden. Handel med jordbruksprodukter får ex-empelvis inte exkluderas när EU upprättar han-delsavtal med länder i , som ibland är fallet idag.Sverige bör verka för att EU i de kommandeWTO-förhandlingarna slår vakt om den europeiskamodellen för jordbruket och driver att man i denfortsatta liberaliseringen beaktar värdet av jordbru-kets multifunktionalitet.Fru talman! Med detta vill jag, i likhet med Caro-line , yrka bifall till reservation nr 2.Anf. 231 ():Fru talman! En studie som genomfördesav visar att fortsatta handelslibe-raliseringar faktiskt kan leda till mycket stora väl-färdsvinster för hela världen, välfärdsvinster som mani den här studien jämförde med en ekonomi lika storsom eller mätt i BNI.Handeln med jordbruksprodukter är en nyckelfrå-ga, inte minst för . Det otillfredsställandeutfallet av jordbruksförhandlingarna inom Europeiskaunionen visar på behovet av liberaliseringar på dethär området. Därför tycker vi att det är anmärknings-värt att har accepterat att kostnaderna förjordbrukspolitiken inom EU ska öka.Behovet av multilaterala regler för investeringar,som man inte kunde lösa genom de MAI-förhandlingar som fördes inom , kan lösasinom WTO. Syftet bör då, som också kommissionensäger, vara att skapa ett stabilt och förutsägbart klimatför investeringar i hela världen.Handel och miljö är en delvis kontroversiell frågainom WTO. Många fruktar att i-ländernaanvänder miljökrav som dold protektionism.Det är ingen tvekan om vad vill. Devill kunna sälja sina produkter till oss. Handel innebärinte utsugning av . Exporten hjälper uppderas tillväxt. Exporten svarar för av BNP. Då förstår vi var och en att derasmöjligheter att exportera kanske är en fråga om liveller död.Förhoppningen var att förhandlingarna i Seattleskulle ge ökade möjligheter för att expor-tera textilvaror och jordbruksprodukter till i-världenoch att minska t.ex. EU:s jordbrukssubventioner. Detär angeläget att jordbruksmarknad öppnasför handel med omvärlden. bönder måste gesmöjlighet att vara verksamma på världsmarknaden pålika villkor. När tillgången till världsmarknaden ökarså ökar också möjligheterna för bönderna.Det är inte sant, som sägs ibland, att handel ärskadlig för miljön. Det är ju när länder växer, närmänniskor får det bättre, som man kan börja göranågot åt miljöproblemen, t.ex. genom renare metoderför uppvärmning och matlagning, bättre sanitäraförhållanden osv. Människor som är dömda till fattig-dom genom att vi stoppar deras handel är inga starkamiljökämpar. WTO tvingar inte heller något land attbryta mot åtagandena i Kyotoprotokollet eller Rioav-talet.Misslyckandet i riskerar att leda till atthandelshindren för de fattigaste länderna blir kvarlängre och att det utlovade stödet, så att de bättre skakunna utnyttja WTO:s tvistlösningsmekanismer,uteblir.Fru talman! Avslutningsvis vill jag yrka bifall tillreservation 4.Anf. 232 () replik:Fru talman! Svenskt och europeiskt jordbruk gerju mer än bara produktionen av livsmedel. Det är demultifunktionella sakerna som jag pratade om, alltsåen levande landsbygd, biologisk mångfald osv. Er-känner inte att de här mekanismernafinns, dvs. att jordbruket ger så väldigt mycket mer?En ensidig avreglering, som jag förstår att HaraldNordlund förespråkar, skulle enligt min uppfattningleda till att många av dessa mekanismer och funktio-ner som vi alla är rädda om skulle gå förlorade i vårvärldsdel och i världen, och kanske först i . Ärinte rädd om de här sakerna?Anf. 233 () re-plik:Fru talman! Det är inte så att de frågor som EskilErlandsson pekar på inte ska bevakas även fortsätt-ningsvis. Med en klok politik, men den måste själv-fallet till, ser jag inte att de riskerna ska behöva fin-nas.Anf. 234 () replik:Fru talman! Är då och Folkpar-tiet beredda att lägga någon krona på detta? Det kos-tar ju något. Om man avreglerar och liberaliserar ärdet ju marknaden som styr. Då får man ju betala dehär mervärdena på något annat sätt, kanske överstatsbudgeten. Är beredd att satsa depengarna?Anf. 235 () re-plik:Fru talman! Om vi talar om ekonomiskt stöd ärdet precis den omläggningen av stöd som vi alltidtalar om när vi får chansen, och det känner ju EskilErlandsson till.Anf. 236 () replik:Fru talman! talar om väl-färdsvinster. Då kan jag inte låta bli att fråga HaraldNordlund om han inte ser att det finns problem medatt de fördelar som handeln faktiskt kan ge - för detfinns fördelar med en ökad handel - ofta betalas ge-nom att andra värden drabbas. Ser inte att ett ökat välstånd mätt i BNP krasst ekono-miskt är ett väldigt dåligt mått på välfärd för de fatti-gaste på den här planeten? Vi är oerhört rika, men vihar oerhört många fattiga. Ser inte är ett väldigt dåligt mått på miljötill-ståndet på vår planet?Anf. 237 () re-plik:Fru talman! När jag talar om vikten och värdet avden typen av förändringar och BNP-tillväxt som enförutsättning för att man ska klara av t.ex. mil-jöproblemen i första hand handlar det självklart inteom ett sätt att totalt mäta miljöeffekterna. Vi måstesjälvfallet fortsätta att bevaka miljöfrågorna. Jag serockså att det finns effekter av en liberalisering somgör att vi särskilt noga måste bevaka effekterna förmiljön. Men vad jag sade i anförandet var att en oer-hört viktig förutsättning för att man ska kunna ta tag imiljöproblemen är att man får den sortens tillväxt.Anf. 238 () replik:Fru talman! Det är bra att nu ny-anserar sig lite grann i diskussionen om handelnsfördelar. Faktum är att vi lever på en planet där vikonsumerar mer och mer somklyftorna ökar. Det är en liten grupp som konsumerarmer och mer. Det finns grupp fattiga som samtidigtökar.Om vi ska prata miljöfrågor och handel måste vidiskutera hur vi fördelar det rättvisa miljöutrymmesom finns på den här planeten. Vi måste diskutera hurhandel och miljö kan förenas och hur rättvisa ochhandel kan förenas. Jag förde tidigare i debatten omnäringsutskottets betänkande en diskussion om för-hållandet mellan miljöavtal och handelsavtal. Det ärväldigt viktigt att hitta en modell så att de kan bliömsesidigt stödjande. Jag skulle vilja höra hur HaraldNordlund ser på den frågan.Anf. 239 () re-plik:Fru talman! Vad jag bl.a. sade var följande. Han-del innebär inte utsugning av . Exportenhjälper upp deras tillväxt. Med det har jag alltså intesagt att det här är den enda förutsättningen. De endapolitiska initiativ som behöver tas är inte att se till attvi får en ökad BNP. Vad jag vill ha sagt är att det ärviktigt att kan sälja sina produkter till oss,och därigenom öka sin BNP och förbättra sina möj-ligheter att jobba med t.ex. miljöfrågorna.Anf. 240 ():Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 3 under mom. 1. Vi har den reservationentillsammans med , och den baserar sigpå en miljöpartimotion.Vi har sett bilder i TV från de senasteveckorna på hur människor svälter. Jag tycker attbilderna från på ett ganska hemskt sätt visarsituationen på livsmedelssidan i världen . Samti-digt som människor svälter i och samtidigtsom man diskuterar hur man ska få in hjälpsändning-ar till detta folk exporterar landet livsmedel. Manexporterar mycket livsmedel. Det här visar på para-doxen i fördelningen av livsmedel t.o.m. inom ett såsnävt område som inom ett lands gränser. Det visarockså att en export av varor, i det här fallet livsmedel,inte alls nödvändigtvis kommer alla människor ilandet till del. Det finns naturligtvis många som skorsig på detta och tjänar mycket pengar på livsmedel-sexporten från . Men svälter folkihjäl. Det är en stor svältkatastrof.Det här visar livsmedelsproduktionen och fördel-ningen av livsmedel i världen inte är så enkla frågor.Vi måste inte bara titta globalt utan också lokalt. Vimåste också fundera på hur hela jorden ska kunnaleva på den matproduktion som faktiskt är begränsadpå jorden. Den odlingsbara jorden minskar för närva-rande. Det finns jord som har gått att odlasom försaltas. Det finns alltså jord som det tidigaregick att odla på, men som det inte går på längre.Vi börjar också få en allt större brist på vatten.Det är en bristvara som har tagits upp i många olikasammanhang, även inom FN. räknar man medatt vatten kommer att vara det som skapar konfliktermellan människor . Tillgången på vattenkommer kanske t.o.m. att orsaka krig. Det finnsmånga floder som inte når havet där-för att de utnyttjas så hårt, bl.a. för livsmedelspro-duktion.Vi kan också konstatera att dagens kemikaliseradejordbruk inte är ekologiskt långsiktigt hållbart. Det ärockså mycket oroande att många länder, t.ex. ,har två typer av jordbruk. Det ena, som vi kallar förmodernt, är kemikaliserat, och där kommer miljön tillskada. Det andra bedrivs med ganska gammaldagsmetoder, och då ofta av kvinnor. Det är ett jordbruksom, på grund av ekonomiska och sociala situationer,inte utvecklas speciellt mycket. Det är mycket svårtför de här små bönderna att få lån och utveckla sittlantbruk.Samtidigt kan vi se hur livsmedelsdistributionen ivärlden hamnar i allt färre händer. Många multinatio-nella företag knyter upp fattiga bönder och användersig ibland av ett väldigt fult sätt att skapa priser. Manbestrålar livsmedlet för att kunna lagra det och få utdet när det passar sig bäst. Man dumpar priser för attse till att konkurrenter eller bönder som man intehandlar med inte ska kunna klara sig.Det är många frågor som måste belysas när vi tit-tar på WTO. Det är mycket större än en eventuellsvensk ryggsäck.Livsmedelsproduktionen som den förekommer imånga dödar faktiskt människor i dag.Vi har i haft många diskussioner ombanandirektiv. bedrivs bananodling i mångaländer med så giftiga metoder att människor dör avdet. Det här innebär att det finns en klar kopplingmellan livsmedelsproduktion, handel och miljö.I många fall där man har skapat miljöavtal finnsdet en risk för att handelsavtalen gör att miljöavtaleninte kan följas längre.