prot · GO0943 · 2000-12-08 00:00:00 — Vi måste göra mer.Vore det inte mycket bättre om vi allihop, nu närekonomin har blivit bättre, försökte att föra över merpengar till kommunerna? Det skapar ett större ut-rymme för många av de kvinnor som jobbar i offent-lig sektor och som utför ett beundransvärt arbete.Det finns rätt så stora skillnader inom den offent-liga sektorn. Vissa grupper med intellektuella jobbhar mycket låg sjukfrånvaro. Andra har psykisktpåfrestande arbeten. Jag är rädd för att med ert förslagom en sjuklöneperiod kommer dessastora kvinnogrupper att halka efter lönemässigt. 60dagars sjuklöneperiod blir ju en kostnad som även enkommunal arbetsgivare ser till direkt.Det finns också många privata arbetsgivare sombehöver göra mycket mer när det gäller arbetsmiljö-området. Vi har sett skandaler inom privata vårdfö-retag och inom äldrevård. Också där borde man kan-ske genomföra förslaget om en sjuklöneperiod på 60dagar.Anf. 16 () replik:Fru talman! Jag delar helt att kommunerna behöver ha en bättreekonomi än vad man har . Vi från haralltför ofta lagt på dem kostnader som inneburit attekonomin ute i kommunerna har försämrats.Däremot tror jag inte att en sjuklöneperiod på 60dagar leder till en försämring av ekonomin. Vi före-slår att man ska kvitta kostnader för sjukskrivningarmot en sänkning av arbetsgivaravgiften. Vi menar attkommunerna kommer att ta ett större ansvar när deser att de genom att ta hand om sin personal på ettbättre sätt tjänar mer pengar. Är personalen i arbetebehöver man ju inte betala kostnaden för den förläng-da sjuklöneperioden.Dessutom tror jag att den enskilde individen mårmycket bättre om man får en större möjlighet att självvara med och påverka och utforma sin arbetsplats. Vitalar ju också om att det ska införas en rehabilite-ringsersättning i stället för sjukersättning, vilketkommer att innebära en morot för den sjukskrivne attsnabbare komma ut i arbete. Det har ju visat sig attden som har varit sjukskriven väldigt länge har be-tydligt svårare att komma tillbaka till arbetet. Där trorjag inte att det är någon större skillnad mellan våraåsikter.Att kommunerna har en stor andel anställda medlåga inkomster är riktigt. Men det får definitivt inteinnebära att de ytterligare halkar på efterkälken.Kommunerna behöver att få en bättre ekonomi för attkunna höja lönerna för många anställda inom vårdoch omsorg och inte minst inom skolans värld.Anf. 17 BO ():Fru talman! Socialförsäkringarna är tunga och vä-sentliga inslag i ett gott samhälle. Socialförsäkringar-na ska vara sociala försäkringar. Med det menar jagatt försäkringarna ska betyda att det finns försäk-ringsmässiga inslag, att det finns tydliga uppgiftersamt att det finns ett samband mellan avgifter ochförmåner. Det sociala inslaget ligger förstås i att allasom kan riskera inkomstbortfall är med. Det innebäratt kostnaderna för riskerna sprids ut över alla som ärmed i försäkringarna.Vi är också angelägna om att man ska vidga om-rådet för socialförsäkringarna i vårt land. Det ärmärkligt nog så att den stora viktiga arbetslöshetsför-säkringen är inte en generell försäkring, utan den ären selektiv försäkring, visserligen omfattande väldigtmånga, men ändå inte alla.Fru talman! Dessa principer har vi utvecklat i enreservation, nämligen reservation nr 4 som jag här-med yrkar bifall till.Ett mycket stort problem är denstora ökningen av sjukskrivningarna som har ägt rum.Regeringen har varit påfallande passiv i det här sam-manhanget. Det finns många exempel på detta. Ettsådant exempel är förstås de goda erfarenheter somkunde dras av de s.k. FINSAM-försöken som ägderum i vårt land . Den utvärderingsom gjordes gemensamt av ochSocialstyrelsen pekade på ett mycket gott resultat.Nu ska jag inte mera kritisera den passivite-ten, eftersom den rör förfluten tid. har rege-ringspartiet, , och Miljöparti-et kommit överens om att se till att begär -vilket har gjort - en skyndsam propositionfrån regeringen som ska göra de möjligt att utnyttjade goda erfarenheterna från FINSAM-försöken.När vi nästa gång har samma debatt som vi har är rimligen beslut fattade om hur det ska utfor-mas . Den beställning som hargjort är ju att det ska ske skyndsamt. Partierna harvarit överens om att det betyder att det ska komma enproposition och att det ska vara möjligt förriksdagen att fatta beslut innan jultomten kommermed de andra julklapparna nästa jul.Det finns förstås mängder av andra saker att göraför att få till stånd en dämpning - och helst en vänd-ning - av sjukskrivningsfrekvensen. En fråga som tasupp är frågan om behovet av mera utbildning iförsäkringsmedicin. Från borgerligt håll - det finnsmotioner bl.a. från - har vi pekat på detgoda erfarenheterna i . Där har försäk-ringskassan samarbetat med de läkare som finns påorten. Det har gett en mycket god avkastning, somMargit pekade på tidigare i debatten. Det ärväl inte sannolikt att man kan få fullt lika god avkast-ning i full skala, men det räcker om man bara får enavkastning som bara är en del av denna för att detskulle vara mycket lönsamt.Tyvärr har vi fyra borgerliga partier i utskottetinte fått med oss en majoritet, åtminstone inte ännu.Chansen finns ju kvar tills det blir dags för votering.Jag vill för min del yrka bifall till reservation nr 16.De som då vill stödja denna goda idé kan alltså röstaför denna reservation.Ett annat område som tas upp i årets motionsflodär en fråga som har varit uppe i denna kammare imånga år - tyvärr med bristande framgång.Det gäller tanken att vara mera generös i fråga omden s.k. närståendepenningen, dvs. möjligheten förden som ställer upp och vårdar en sjuk anhörig. Vivill utöka den möjligheten längre än till de 60 dagarsom infördes i början av 90-talet.Vi har med det i vårt budgetförslag och har ansla-git pengar till det. Det förekommer alltså i vårt sär-skilda yttrande. Men det finns också en något merallmän centermotion som handlar om den här frågan.Vi har tillsammans med reserverat oss ireservation 26, som jag också vill yrka bifall till.Fru talman! Den stora pensionsreformen är snartpå plats. är det hög tid för en stor socialförsäk-ringsreform. presentera-de vi från sida våra tankar om hur ensådan skulle se ut. Vi redovisade dessa tankar i någotsom vi själva kallar för Visbyrapporten, eftersom denpresenterades i . Vi försökteutveckla tankegångar, som i vissa fall stämde välöverens med de som låg bakom den stora pensionsre-formen, om att få till stånd en bättre tingen ordningpå socialförsäkringsområdet.Lars skrev brev till de andra partiernasledare och föreslog att man skulle träffas och prataom de här frågorna. Vi fick förstås artiga svar, menganska innehållslösa, bl.a. från socialdemokratiskthåll. De principer som vi lyfter fram i detta samman-hang, alltså socialförsäkringarna, handlar om sådanasaker som att de andra socialförsäkringarna i likhetmed vad som gäller i fråga om den stora pensionsre-formen skulle bli självständiga. De skulle få autonomii förhållande till statsbudgeten. Det skulle vara klartmed raka rör. Det skulle, tyckte vi, finnas egenavgif-ter för att tydliggöra och se till att det verkligen ärfråga om försäkringspremier.Jag vet ju om att det inte minst inom socialdemo-kratin finns stora invändningar och mycket kritik motde egenavgifter som vi har infört i samband med denstora pensionsreformen. Vi har diskuteratfrågan i den här kammaren. Jag har för min del varitlite förvånad över den kritiken, inte över att den finnsmen över att det inte är mer debatt inom arbetarrörel-sen på den här punkten. Det borde rimligen vara så attom man som svensk socialdemokrati är anhängare avett relativt högt skattetryck som tas ut av medborgar-na borde man vara mån om att försöka utforma det påett sätt som gör det så tilltalande, eller så lite motbju-dande, som möjligt.Vi har försökt att peka på att det är bra om manklarar ut att de obligatoriska försäkringarna verkligenär försäkringar. Det är visserligen ett obligatorium attvara med i dem, men det är försäkringar som ger digsjälv skydd mot inkomstbortfall i de fall då du blirsjuk eller arbetslös. Det borde kunna uppfattas mindresom skatt än vad som är fallet med en mer traditionellskatt.Jag har till min glädje sett att jag inte varit helt en-sam om de här tankegångarna nu . En avdem inom LO som arbetat mest med välfärdsfrågor,, har i sin senaste bok diskuteratjust egenavgifterna. Han har inte hyllat dem. tyckt att det finns problem med dem. Men hanhar pekat på samma sak som jag nu lyfter fram, attdet borde kunna vara en sak att diskutera för dem somvill ha ett välfärdssamhälle där det bl.a. finns godasocialförsäkringar.Jag snuddade vid de principer som jag tycker bor-de vara vägledande för en stor socialförsäkringsre-form. Det handlar om självständighet. Det handlar omatt uppgiften för varje försäkring ska vara tydlig. Ärdet fråga om en sjukvårdsförsäkring ska det handlaom att täcka inkomstbortfallet vid sjukdom. Enligtvårt förslag skulle man ha med såväl långa och korta-re sjukdomsfall som förtidspensionering. Är det frågaom arbetslöshetsförsäkring handlar det förstås ominkomstbortfallet vid arbetslöshet.Omfördelningen i de här systemen skulle handlaom de uppgifter de hade. I sjukförsäkringen skulle detalltså i praktiken handla om att omfördela från demsom har förmånen att vara friska till dem som är sju-ka. Vi skulle inom arbetslöshetsförsäkringen förståsomfördela från dem som har förmånen att ha arbetetill dem som tyvärr drabbas av arbetslöshet.Av den här raka och klara uppgiften följer förståsockså att man inte då kan, och får, ta ut, avgifterovanför eventuella fömånstak. Man ska alltså ha ettgemensamt avgifts- och förmånstak. Självklart skadet vara utformat på ett sätt som minimerar risken förmissbruk. I sjukförsäkringarnas fall ska de utformasså att de hjälper till med rehabilitering m.m. Men jaghar i det här anförandet velat ange de huvudprincipersom jag tycker borde kunna ligga till grund för enbred reform.Nu är det förstås inte så att vi från si-da när vi lägger fram de här idéerna och föreslår ska ha överläggningar om dem mellan partiernautgår från att vi ska få igenom vad vi har föreslagit påvarje punkt - även om vi råkar tycka att vi har godaförslag. Det får förstås bli fråga om att resonera ochse om man kan komma överens.Det skulle vara intressant, nu när vi har förmånenatt ha statsrådet med oss i debatten, att höra om hurhon ser på några av de principer som jag har angivit.Jag menar då inte detaljerna utan principerna. Jagskulle också direkt vilja ställa frågan om regeringenkommer att inbjuda till överläggningar om en storsocialförsäkringsreform, vilket vi nu har föreslagit iså där eller vad kan vara. Eller skadet, som i fallet med den stora pensionsreformen,krävas en borgerlig valseger och en borgerlig rege-ring för att detta ska komma till stånd?Anf. 18 () re-plik:Fru talman! Jag hade tänkt ta upp en sak som nidiskuterar i motionerna. I er motion om liberal trygg-hetsförsäkring skriver ni ju bl.a. att missbruk och fuskundergräver stödet för den generella välfärdspoliti-ken. Det är därför avgörande för systemets fortsattalegitimitet att fusk och missbruk beivras och att sys-temet utformas och underhålls på ett sätt som under-lättar detta.Jag vet att ni i vill göra rätt stora be-sparingar på utgiftsområde 10 när det gäller sjukpen-ning och rehabilitering. Det är fråga om nästan 4,7miljarder här också, ungefär lika mycket som Center-partiet. Tror då att problemet med fuskoch överutnyttjande är så stort i våra system? Och hurmycket pengar vill egentligen satsa på attkolla upp det här?Anf. 19 BO () replik:Fru talman! Nej, det tror vi självfallet inte, och detförvånar mig att ställer frågan,för den visar att han inte har läst den motion som hanfrågar som. Det är klart att det kanske är arbetsbespa-rande för att i stället fråga migom den i kammaren, men vi kanske skulle kunnaställa kravet att man har tittat igenom de motionersom man ställer frågor om eller angriper.Den helt dominerande delen av den besparing somSven-Erik nämnde är ju vårt förslag om atttrafikförsäkringen skiljs ut från den vanliga sjukför-säkringen. Det är ett förslag som jag gärna hade dis-kuterat även i årets debatt. Vi har haft idén uppe fleragånger förut, och det finns andra partier som också ärinne på den. Man skulle alltså i trafikfallet kunnaklara ut att de kostnader som orsakas där får täckasvia trafikförsäkringen.De belopp som finns att spara på minskat fuskinom de här försäkringarna är avsevärt mindre, trorjag, än de belopp som vi nu talar om, eftersom deinkluderar den stora, tunga biten om trafikförsäkring-en, som flyttas ut. Som några av de mest engageradeförsvararna av socialförsäkringarna, vågar jag välsäga, är vi angelägna om att dessa ska ha ett brett,folkligt förtroende. För att de ska kunna ha det krävsju bl.a. att man är mycket tydlig och klar när det gäl-ler kampen mot missbruk av dem. Det finns alltsåuppenbart pengar att hämta på att skärpa kontrollenav dem, men jag tror inte, för att upprepa mig, att detär i närheten av de belopp som har läst ut av våra motioner.Anf. 20 () re-plik:Fru talman! Jag ska nog tydliggöra mig här. Jaghar inte nämnt att det var 4,7 miljarder som Bo Kön-berg vill spara. Jag har också läst denna motion. Jagvet mycket väl att ni vill ha en överföring till en tra-fikförsäkringen och att det är det stora beloppet. Närni däremot skriver om överutnyttjande och fusk stårdet inga siffror. Det är väldigt slentrianmässigt, lik-som. Det är därför jag vill fråga. Jag hade hoppats attBo Könberg skulle kunna ge mig lite mer svar.När jag pratar om de här frågorna på säger man att när man kör datasystem därär det väldigt sällan man kan prata om fusk. Man kanprata om överutnyttjande i vissa fall, men också omunderutnyttjande, i systemen. Så kanske man ocksåkan se på det.Jag vill också ta tillfället i akt när vi har att göramed en fondexpert att fråga lite om fonder. Ni före-slår ju att dagens socialförsäkringar ska utformas i treriktiga försäkringar, varav den allmänna sjukförsäk-ringen är en. Alla tre ska bli obligatoriska men fristå-ende från statens budget. Det blir som ni säger, ochsom också sade här i debatten, raka rörmellan avgifter och förmåner. Försäkringarnas obero-ende ska tryggas genom fonder och Finansinspektio-nen ska kontrollera försäkringsmässigheten. Då und-rar jag: Vem ska kontrollera fusk och överutnyttjandei det här systemet?Ni säger också att en dominerande del vad gällerfinansiering ska utgöras av egenavgifter. På det sättetvill ni trolla bort en del pengar. Är det inte också såatt det kan innebära att det blir stora skillnader mellanlöntagargrupper om man inför fonder?Anf. 21 BO () replik:Fru talman! Jag är inte riktigt säker på att jag för-stod den sista frågan. Jag ska fundera på den medanjag kommenterar det som sadeinledningsvis.Det var fråga om överutnyttjande. Det är klart attdet också finns underutnyttjande av försäkringar. Jagvet inte vad som låg i den kommentaren från , om han menade att de kunde kvittaspå något sätt. Så är det förstås inte. Det faktum attvissa personer släpar sig till jobbet även de dagar dekanske borde vara hemma av medicinska skäl kanrimligen inte kvittas mot att andra missbrukar försäk-ringen eller överutnyttjar den.Vi borde kunna vara överens, om vi nu tycker omallmänna försäkringar, om att man ska ta hand omoch försöka minska det överutnyttjande och fusk somfinns, även om en och annan släpar sig till arbetsplat-sen. Jag har lite svårt att förstå den kopplingen.Sven-Erik har läst alldeles rätt om vårasynpunkter på att försöka få mera fristående försäk-ringar. Vi tror återigen att det är av betydelse förlegitimiteten hos systemen. Det som har ägt rumunder 90-talet - jag tänker närmast på det som händeunder den socialdemokratiska regeringen - är att mantidvis har kunnat ha hur stora överskott som helst idet man har kallat sjukförsäkringen. Det har förståsinte underlättat för medborgarna att förstå att det härär en försäkring som ska kunna gå ihop.Det hade varit intressant om kommit in på frågan om hur han själv ser på dethär med raka rör, eller om han tycker att vi ska hasmygskatter i socialförsäkringarna också, dvs. ta utavgifter där det inte finns förmåner. Det är ju en vik-tig principfråga när vi diskuterar de här systemen.Sven-Erik frågade om man skulle kon-trollera fusk även i de mera fristående försäkringarna.Det är självklart att det ska vara så. Vi skulle intevilja ha ett system som gav mera överut-nyttjande och fusk än i det nuvarande systemet. Detska förstås kontrolleras i samtliga system.Till sist var det frågan om ett slags buffertfonder iexempelvis en allmän sjukförsäkring skulle leda tillstora skillnader mellan löntagarna. Jag förstår fortfa-rande inte riktigt frågan, men det kanske kommernågot annat tillfälle då denna tankegång kan förklarasför mig. Jag tror inte att det vore någon nackdel attförsäkringarna låg utanför statsbudgeten och utanfördet statliga utgiftstaket.Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag vill bara instämma i vad Bo Kön-berg sade om att detta är ett så stort och långsiktigtreformområde att vi borde sitta ned tillsammans ochförsöka hitta de rätta avvägningarna. Det var därför vimoderater lade ned ett väldigt stort arbete på våramotioner i socialförsäkringsutskottet, där vi tog uppanalyser, lät en del frågor vara öppna och diskuteradeför och emot. Vi ville inte binda oss för . Det varockså en av anledningarna till att vi inte brydde ossom att skriva ihop oss i reservationerna. Vi tycker attåsikterna ska finnas kvar.I går var det ett stort internationellt seminarium påSkandinaviska Trygg Liv, och dethandlade om socialförsäkringar och pensioner. Detvar en tysk professor från Würzburg som visade hurman inte bör göra en pensionsreform, dvs. Han hade en checklista på hur en pensionsre-form skulle kunna se ut. Vi hade kunnat lägga vårtsystem ovanpå och det hade varit exakt rätt.Vi ska inte yvas för mycket över det, men vårsvenska modell har faktiskt inte varit så väldigt dum.Anf. 23 BO () replik:Fru talman! Det är lite svårt för mig att invändamot beskrivning av den svenskapensionsreformen. Vi är ju några stycken som tyckteatt det var en bra metod att komma fram till den.Företrädare för olika partier med ett öppet sinnelag,med partiprogrammet någonstans i bakfickan ochgamla motionskrav i portföljen, slår sig ned och reso-nerar om grundläggande principer. Den metodenvisade sig åtminstone den gången vara framkomlig,kan vi säga med facit i hand. Ingen kan lova att detgår lika bra nästa gång, men nog är frågan tillräckligtstor för att vi borde ge oss i kast med den i ett seriöstförsök att se om vi kan resonera oss samman. Eventu-ellt kan vi inte göra det, och då får väl den vanligapartipolitiska fighten fortsätta. Jag är övertygad omatt det är många i kammaren som är fullt beredda attdelta i den.Jag hoppas återigen att jag får något svar på minfråga till statsrådet om hennes vilja att pröva dennametod för att komma fram till en bra lösning på soci-alförsäkringarna.Anf. 24 ():Fru talman! Kammarkamrater och åhörare! Här ärvi nu i kammaren och ska snart besluta om den störstautgiftsposten av alla områden i hela bud-get: Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp.1999 blev kostnaderna för sjukpenningen och re-habiliteringen 7,8 miljarder mer än man tänkt sig,eller . De stiger tyvärr hela tiden.Det här är oroväckande. Vi borde egentligen allavara sömnlösa över det här. Man uttrycker oro i bud-geten såväl som i betänkandet.Jag kommer ihåg att jag förra gången vi pratadeom det här frågade statsrådet om honockså var orolig. Det frågar jag nu igen. Jag tycker attden här oron är så stor att vi egentligen inte bordeprata om någonting annat. Vi har pratat om premi-epensionen varenda dag . Det här skulleman egentligen ha basunerat ut mera.Vi människor är i ett helvetiskt ekorrhjul. Vi job-bar för mycket, utan pauser, blir sjukare, har ont ikroppen, känner att vi inte har hunnit göravad vi tänkte och hinner inte heller göra det när vikommer hem. Det resulterar i sjukskriv-ning, ibland död - det vore i och för sig billigare.Långtidssjukskrivning är ett lidande och kostar väl-digt mycket.Jag var häromsistens på i Fa-lun, och där var många av de anställda sjukskrivna.De enda som hade tid att berätta för oss om rehabili-teringen var tre personer, och av dem var två sjuk-skrivna. De var där ändå för att berätta för oss dåingen annan hade tid.Jag känner mig som en kraxig gammal kråka. Jagtänkte när jag skrev i går: oro, oro, oro. Innan jag gickoch lade mig läste jag tidningen om socialförsäkring,och då kände jag att jag hade stöd. Där är det ocksåoro på varenda sida. På första sidan står det: Kvinnorsarbetsskador avslås allt oftare.Vad är jag rädd för? Jag ska räkna upp några sa-ker.Det är klassklyftor. Jag var häromsistens på nå-gonting som heter , och därträffade jag människor som visade att det växer uppprivata sjukförsäkringar som små svampar ur jorden.Är det så vi ska ha det till slut?Jag är orolig för människor som ramlar mellanstolarna: kvinnor, studenter, lågavlönade m.fl.Jag känner tveksamhet inför målen för det härmed sjukförsäkringar. Jag funderar varför man måstehålla på och ändra målen. Det vill jag också frågastatsrådet nuvarande målet för sjukförsäkringar på dethär området är: En större andel av befolkningen iarbetsför ålder ska ha förmågan att arbeta. Personersom inte har förmåga att arbeta ska ges en levnads-standard som är avpassad till den ekonomiska ut-vecklingen i samhället. Det är målet för nästa år.Det förra målet var så här: Att ge ekonomisktrygghet för sjuka och funktionshindrade och att ak-tivt verka för att återföra människor i arbetet. Vidareangavs att socialförsäkringens administration skagarantera effektivitet, rättssäkerhet och kompetensvid ärendehandläggningen.Varför är de målen borttagna? Det vill jag fråga.Är det för att vi inte kan garantera den här effektivi-teten och rättssäkerheten längre?Jag funderar på vad det kommer att stå i historie-böckerna om oss politiker . Kommer detatt stå att vi lät vårt svenska generella välfärdssystemskrota sig självt? Jag är rädd för det.Jag funderar mycket på försäkringskassornas ad-ministration. Det behövs ett nytt IT-system. Det be-kräftar alla som jag träffar ute på försäkringskassorna.Men vi måste prata om det, och vi måste lyfta uppdet. Vi får inte dölja att det här kanske är en störrefråga än vad vi tänker på. Och den kommer att kostaotroligt mycket.Vad ska vi göra åt det här då? har jusin grundtrygghetsprincip. Den har man skrattatmycket åt, och man kommer förmodligen att skrattanu också. kommer att begära replik ochprata om raka rör, att vi ska ha ut vad vi stoppar inoch att vårt system inte är något försäkringssystem.Det kallar jag det inte heller, utan det är ett grund-trygghetssystem.I utskottets betänkande hävdas inkomstbortfalls-principen som den absolut självklara principen. Vitycker precis tvärtom och menar att det enda solida-riska är att ha en grundtrygghet.Andra talare har fuskat lite och kommit in på pen-sionerna, och även jag ska göra det. Kanske räddas vihär i viss mån av pensionssystemet. Om pengarnainte räcker riktigt så långt som man hade tänkt - jagska tala mer om det sedan - kommer vi här kanske attfå lite hjälp av pensionssystemet. Många fler än vadman från början hade trott kommer att hamna pågrundpensionsnivå. Där finns en grundtrygghet, menden väg som leder fram dit är fasligt krokig ochkonstig.Medan vi väntar på att också andra ska förstå dethär har vi från avgivit några motioneroch reservationer med tanke på människor som, så attsäga, har ramlat mellan stolarna. Vi har en motionoch en reservation om dem som arbetar för Läkareutan gränser, och detsamma gäller för gruppen kul-turarbetare. Båda dessa grupper har sämre förhållan-den än andra. De som arbetar för Läkare utan gränserhar definitivt sämre förhållanden än andra volontärersom arbetar utomlands.Vi vill att socialförsäkringslagstiftningen ska an-passas även efter homosexuella familjeförhållanden,och vi få till stånd en utredning om socialförsäkring-arna i ett gender-perspektiv.