prot · GN09128 · 2000-06-15 00:00:00 — Solens livgivande strålar har alltsåförvandlats till ett hot.Det är uppenbart att det krävs snabba och effekti-va åtgärder för att minska koldioxidutsläppen, ochansvaret vilar tungt på världens politiker. Vi grönahar åtminstone början på en lösning av problemet,och det är den gröna skatteväxling som jag nyssnämnde.En grön skatteväxling innebär att vi växlar sänktainkomstskatter och arbetsgivaravgifter mot höjdaenergi- och miljöskatter. När det blir dyrare att an-vända fossila bränslen kommer den tekniska utveck-lingen att stimuleras. Nya bränslen och bränslesnålarefordon kommer att introduceras på marknaden. Mo-deraternas populistiska förslag att sänka bensinskat-ten är alltså direkt teknikfientligt.Fru talman! Det går bra för , åtminstonenär det gäller konsumerandet och transporterandet.Prognosmakarna övertrumfar varandra när det gälleratt skriva upp tillväxtsiffrorna. Trots detta är detmånga som mår dåligt. Barn mår dåligt i en skolasom går på knäna. Vuxna mår dåligt på tidspressadearbetsplatser eller som arbetslösa - en upplevelsema-nisk värld.Sjukskrivningsperioderna blir fler och längre ochläkemedelskonsumtionen ökar, trots att det går så braför . Eller är det kanske på grund av den högatillväxten, den kraftiga konsumtionsökningen, dethöga tempot och det allmänna transport-och-frakt-hålligånget som många mår dåligt?Om det nu är så att ekonomin mår bra men mångamänniskor inte gör det, borde vi då inte använda deökade resurserna för att göra något som minskarstress och press och skapar andrum och tid för rekre-ation, reflexion och möten mellan människor? Bordevi inte äntligen sänka normalarbetstiden i ?Vi har gjort det . sänktes den till 45timmar. sänktes den till 42 ½ timmar. År1970 sänktes den . Andra länder harfortsatt att sänka, men i har vi fastnat i 40-timmarsveckan. Den senaste generationen har intehaft någon arbetstidsförkortning alls utan bara möttökade krav på effektivitet.1919 års sänkning föregicks av enlång riksdagsdebatt. Högern och Bondeförbundetröstade emot med motiveringen att en sänkning avarbetstiden skulle drabba landet med katastrof. Pro-duktionen skulle minska och näringslivet slås ut.Tongångarna känns igen. Tyvärr är dagens folkpar-tister inte lika framsynta som dåvarande liberalastatsministern grund av den rådande ekonomistiska enögd-heten har det huvudsakliga budskapet i medierna ochfrån politiker varit att det vore ekonomiskt vansinneatt sänka arbetstiden. Men sanningen är, fru talman,att vi även med sänkt arbetstid kommer att ha eko-nomisk tillväxt och mer i plånboken än i dag.Det är alltså inte fråga om några ekonomiska för-sämringar om vi väljer att sänka arbetstiden. Det vihar att välja mellan är bibehållen 40-timmarsveckaoch mer att konsumera för eller 30-timmarsvecka och mer i plånboken.Nu finns det de som talar om sämre välfärd om vibara ökar konsumtionsutrymmet i ställetför . Det är ungefär samma personer som tyckeratt vi sviker vår uppgift som konsumenter när vi ba-kar vårt eget bröd eller går till stan i stället för att tataxi eller åka bil.Välfärd kan inte mätas i hur mycket pengar vi hari plånboken. Välfärd är mer än materiella tillgångar.När det gäller kostnaden för en arbetstidsförkort-ning skulle jag vilja citera kloka ordfrån 1954 i debatten inför sänkningen från 48 till 45timmar. Han var då ordförande i . sade så här: "Vi kan aldrigvänta på den tidpunkt, då vi har råd med att genomfö-ra en reform av det här slaget. Om vi väntar så för-brukar vi den förbättrade produktionen på annat sättinom den nationella ekonomin. Det omöjliggör ge-nomförandet av en arbetstidsförkortning. Man fårgöra klart för sig om läget är sådant, att en arbetstids-förkortning är nödvändig och berättigad. Man måstebestämma sig och genomföra den och sen blir det enfördelningsfråga inom samhällsekonomin. "Jag och tycker att läget uppenbart ärsådant att en arbetstidsförkortning är både nödvändigoch berättigad. Vi måste ta tiden tillbaka.I detta anförande instämde , , , , Per ,, , och (alla mp).Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag kan instämma i mycket av princi-perna om miljöfrågorna som . Men det finns några saker i Miljöpartietsagerande som man inte kan förstå över huvud taget.Det första gäller synen på skatter. harunder arbetet med budgeten varit med om att intejämställa skatter mellan olika näringsgrenar i landetpå ett sådant sätt att det drabbar den svenska lands-bygden, om jag förkortar beskrivningen väldigtmycket. Jag undrar varför man gör det.Det andra hänger samman med synen på trans-porter och annat. har varit med om, medMatz försorg, att lägga kostnader påt.ex. en norrländsk resenär som använder Tågkompa-niets nattåg, som får betala mellan 50 och 100 krextra på biljetten för att finansiera . Hurkan vara med om en sådan hantering?Detta är några detaljer i det som varit. Vi har talatmycket om kongresser , fru talman, ochbjudit varandra hit och dit. Tittar man på kostade den - om man uttrycker detförsiktigt - mycket pengar. Den kostade massor medpengar. Det har flera från räknat ut själ-va.Det kostar många miljarder - 80, 100, 150 miljar-der - beroende på om man ska ha med medborgarlö-ner, sänkt arbetstid och mycket annat. Där sitter viförstummade på avstånd och tittar på hur beslutenfattas och tåget rullar. Sedan fattas det märkligastebeslutet, fru talman. Det är när man fattar beslutet: Vitänker inte räkna ut hur mycket det vi nu har beslutatom kostar. Man avslår förslag om att man ska sättasig och räkna på hur mycket det kostar.Jag har bara den enkla ödmjuka frågan, och jaghoppas att jag inte har svaret: Varför gör man så?Anf. 39 () re-plik:Fru talman! Det är intressant att att han i princip håller med om det jag sade imiljöfrågan. Sedan hittar han några små detaljer somhan vill kverulera lite grann om. Jag avstår från attkommentar dem.Däremot vill jag bemöta frågan om att vi inte taransvar för kostnaden för våra förslag. Jag undrar omCenterpartiets partiprogram är försett med prislapparför de olika förslagen. Jag undrar om andra partierspartiprogram har prisuppgifter för de olika idéer nihar för framtiden.Här i , , tar vi ansvar förkostnaderna när vi väcker motioner, kommer medförslag och förhandlar om budget. Man att vi skaavkrävas kostnadsberäkningar på förslag som liggerlångt fram i tiden, som är antagna av kongressen ochfortfarande är lite suddiga till sin karaktär tycker jagär ett orättmätigt krav.Anf. 40 () replik:Fru talman! Jag kan försäkra vi är till gnetighet noggranna med att ta reda påvad våra förslag kostar. Det kallar vi också ansvar. Viär till gnetighet noggranna. Jag skäms nästan för attsäga det. Vi sitter och räknar, räknar ochräknar. Vågar vi lägga fram det här förslaget ellerinte? Sedan gör vi det när vi kollat att finansieringenstämmer.Det säger är kvalificerat lu-rendrejeri, fru talman. Han säger: Vi tar ansvar här ikammaren för våra förslag och vårt politiska ageran-de. Man kör en grej på kongressen i . Därmålar man upp bilden. Sedan går man hit och görnågonting helt annat. Det, fru talman, är kvalificeratlurendrejeri!Anf. 41 () re-plik:Fru talman! Vi har kongresser där alla medlem-mar i partiet har motionsrätt och yrkanderätt. Vi kaninte sitta här i och utföra något slags kon-trollfunktion över vad de enskilda medlemmarna ivårt parti lägger för motionsyrkanden på kongressen.En del av de förslagen från gräsrötterna går igenompå kongressen, , eftersom vi inte harnågon toppstyrd centraldirigerad kongress.Det är här i som vi tar politiskt ochekonomiskt ansvar för de förslag vi lägger fram,motionerar om och vill göra till politisk verklighet.Men att sätta prislappar på idéer i ett visionärt ar-bete med ett partiprogram - det vore alldeles fel.I detta anförande instämde . 42 Statsminister ():Fru talman! Låt mig allra först hälsa välkommen till de här debatterna. Jag serfram emot konstruktiva meningsutbyten, och jagsätter stort värde på den sakliga ton och den kon-struktiva och analytiska förmåga som han lägger idagen. Välkommen!Jag ska också säga att jag blir glad när jag hörLennart och dessa skildringar inifrån Centernsriksdagsgruppskansli, där de sitter ochräknar. Det är härligt att höra. Vad som så av imöda skapats, skall ock av i helgd hållas,skulle man kunna säga. Jag ska egentligen inte börjamed detta. Jag har ett annat anförande, men jag kundeinte underlåta att säga detta.Det har talats mycket om förmynderi härifrån ta-larstolen. Det har varit ganska skarpa, ideologiskautfall, skulle jag vilja påstå, inte minst från Bo Lund-gren och det finns någonting som begränsar männi-skors frihet så är det arbetslöshet. Det har hundratu-sentals människor i vårt land fått uppleva under degångna åren.I dag vet vi ju att vi är på väg att pressa tillbakaarbetslösheten. Vi är på väg att ge människor denfrihet som en egen inkomst representerar. Om det ärnågonting som har gjort mig glad , såär det just den enormt snabba förbättringen på ar-betsmarknaden.I en av morgontidningarna står det att detfortfarande finns gott om sommarjobb att söka förunga människor. Tänk, vilken fantastisk möjlighet detär att som ung efter skolans avslutning kunna gå tillett jobb och få sin första lön, sprätta upp lönekuvertetoch känna sig fri. Det har vi alla fått göra en gång,och vi vet vad det betydde. Vi har år bakom oss dåungdomsgenerationer inte har fått uppleva den saken.Men är vi återigen på väg in i ett läge som vi fak-tiskt kan vara glada över - inte nöjda, men glada.I dagens står något som detfinns anledning att understryka. Det står: verkarpåståendet att det går bättre för också stämmain på . Sedan redovisar man hur kraftigtarbetslösheten faller i . Det gör mig ocksåväldigt glad.Vi är många som är uppvuxna i miljöer där ar-betslösheten har varit närvarande som ett egentligennaturligt inslag. Det var alltid någon vuxen släktingarbetslös och alltid någon som inte hade pengar somräckte till. Vi har sett arbetslösheten tränga sig in iSverige och hur vi nu tränger dentillbaka.Det gäller inte bara i , omkring Malmöoch i , inte bara i västra och ivästra , utan nu också i de delar av landetsom vi har tänkt så mycket på och ansträngt oss såmycket för att hjälpa. Det handlar om ochsnart säkert också , ochVästerbotten. Det är län och landsändar som ocksåmåste vara med när utvecklingen går åt rätt håll. Ock-så människorna där ska känna friheten att ha en egenlön att leva på.Det finns ingenting som den regering jag leder haransträngt sig mer för att åstadkomma än just dennanedpressning av arbetslösheten. Så var det underföregående mandatperiod, och så är det . Varför?Jo, därför att vi socialdemokrater vet att arbetslöshe-ten är ett slöseri, och inte bara för nationen. Det ärockså någonting som bryter ned människor.Vi vet att där arbetslösheten kommer in försvinnersjälvförtroendet. Vi vet att där arbetslösheten kommerin försvinner känslan av att tillhöra en gemenskap, ettsocialt sammanhang. Därför har vi alltid haft kampenmot arbetslösheten som vår viktigaste och främstapolitiska uppgift.Vi uppnår nu de . Kanske har detredan skett , vad vet jag. Vi kommeratt göra det . Det är bra, och det är viglada för. Men vi är ju inte nöjda. Vi ska ju vidaremot full sysselsättning. Det finns fortfarande männi-skor som inte är i arbete. Det finns fortfarande männi-skor som står utanför. Vi ska se till att vi driver enpolitik så att också de är med och ger sitt bidrag tillsamhällsutvecklingen, som de får upplevaden frihet som ligger i uttrycket "nu går jag till job-bet". Det är stort.Jag blir väldigt förvånad när man här ifrån talar-stolen docerar om att vi skulle ha en regering sominte vet vad den ska syssla med och som inte harnågra idéer. Den socialdemokratiska regeringens idéoch inriktning har varit att bekämpa arbetslöshetenoch att se till att är modernt och konkurrens-kraftigt. Där firar vi uppenbarligen en del framgång-ar.Jag skulle nu kunna vara lite elak mot alla demhär i kammaren som har dömt ut den här politiken.Det sitter många här inne som från denna talarstol harhånat målet med fyra procents arbetslöshet. I ögon-vrån ser jag en av dem som heter . Hansade att det är lika sannolikt att vi når fyra procentsarbetslöshet som att böckling blir världens mest äls-kade rätt.Jag önskar all framgång i hans in-ternationella turné med böcklingen. Det ska bli intres-sant att se om blir lika framgångsrik somregeringen. Vi klarade vårt. Jag hoppas att Tobissonklarar sitt. Det är en glad försäljare vi skickar ut somkommer att tala mycket väl om . Det är jagövertygad om. Lycka till, ! (Applåder)Jag ska också säga att vi inte ska dölja att vi harstora problem. Det har vi i ett samhälle som förändrasså snabbt som vårt gör. Det verkligt nya i vår vardagär ju att vi känner fysiskt hur snabbt förändringen går.Det är påfrestande för många människor, och inteminst påfrestande för en verksamhet som t.ex. skolan.Barnen som kommer till skolan har helt andraförutsättningar nu än vad de hade förut. Jobbet ärmycket hårdare och svårare för många lärare än vaddet har varit tidigare. Krisåren sitterfortfarande i, därför att många talpedagoger, socialku-ratorer och andra som har funnits i skolans värld ärborta. De bör rimligen kunna komma tillbaka igen.Detta ska vi se på och hantera. Jag ber bara om ensak: Var nyanserade när ni beskriver tillståndet i densvenska skolan.Det finns någonting som är ologiskt i hela denborgerliga attacken. Om man följer borgerlig retorik30, tillbaka, ser man att de alltid har sagt attsocialdemokratin kör det svenska skolsystemet åt etthåll som leder till fördärvet. Så har man alltid sagt.Ändå har vi kunnat se att är det land somklarar sig bäst när man jämför kunskaper, prestationeroch hur vi klarar oss i forskning. Det har man kunnatse.När vi då tittar på dagens situation måste vi frågaoss hur vi kan ligga längst fram i den tekniska ut-vecklingen i IT-sektorn om det är så att vi inte har ettskolsystem som fungerar. Hur är det möjligt? Det ärnaturligtvis så att vi har ett skolsystem som fungeraroch som har fungerat väl. Det har brister, men det hargjort att vi har den här grunden att stå på när vi nu tarför oss av de nya möjligheter som tekniken represen-terar. Det hade aldrig gått om vi hade haft det dåligaskolsystem som alla har påstått att vi har haft.Jag kan avslöja nu att det kommeratt presenteras en stor undersökning. Man har jämförtEuropeiska unionens skolor. Jag kan avslöja en del avvad som står i den:Inget annat land ligger genomgående så bra tillsom . och de andra nordiska ländernahar nästan lika bra noteringar. Exempel på indikatorerdär ligger i topp är IT-undervisning, läsning,kunskaper i främmande språk, antal studenter somslutför gymnasiet och utvärdering av skolor.Lars går flåsmätt på om gymnasie-skolan. Reflektera över varför densvenska gymnasieskolan, som ju är ett fiasko enligtFolkpartiet, har bäst resultat i i den meningenatt studenterna fullföljer sina studier i ! Detfinns problem i gymnasieskolan, men låt oss varanyanserade.När vi hör berätta om en jämförelse mellanOECD-länderna om var barnen har det bäst sägerman att det är i som barnen har det bäst. Vitycker inte det. Vi tycker att väldigt många barn i vårtland far illa, och vi vill förbättra alla ansträngningarnär det gäller barnomsorg och att se till att föräldrarnahar ett arbete och allt sådant. Det ägnar vi oss åt. Vivill förbättra, men låt oss inte blunda för att alla detiotusentals människor som arbetar i barnomsorgenoch alla de hundratusentals som arbetar i skolan görett jobb som är av det slaget att vi placerar oss själva itopp vid internationella jämförelser.Om vi inte ser det, om vi inte respekterar det ochom vi inte erkänner det tar vi också bort den profes-sionella prestation som alla de utför som arbetar ibarnomsorg och skola. Tänk på det när den värstakritiken tillåts rulla fram!Fru talman! Om det är någonting som jag serframför mig nu under den andra hälften av mandatpe-rioden så är det att vi har en enorm möjlighet att änt-ligen fullt ut i vårt samhälle tillgodogöra oss all denkraft och kompetens som alla de människor repre-senterar som har kommit till vårt land som flyktingarde . De har ju ofta hamnat utanförarbetsmarknaden. De har kommit hit i lågkonjunktur.Nu vänder det uppåt. Vi vet att det där ute i ,i och i andra delar av vårt land går kvinnoroch män som är läkare, civilingenjörer, journalisteroch lärare och som har all den kompetens och kun-skap som vi faktiskt ropar efter, och de vill ingentinghellre än att vara med och göra till ett bättreland. Den möjligheten har vi . Det kräver naturligt-vis en medveten politik. Det kräver insatser. Detkräver självklart att samhället har resurser. Men det ärnu vi har möjligheten, och detta blir kanske det vikti-gaste som vi ska ägna oss åt under de kommande årenav det som är kvar av den här mandatperioden.Vi ska naturligtvis inte förtröttas i ansträngning-arna omkring som föregångsland på det grö-na området. Vi ska naturligtvis inte glömma bort vårajämställdhetsansträngningar och allt sådant. Det sägerjag inte. Men om det är någonting som vi nu har etttillfälle att verkligen ta tag i och flytta fram positio-nerna omkring så är det just i detta avseende. Låt ossgöra det! Och låt oss då beskriva att det också på dethär området händer någonting just nu!Arbetslösheten för utomnordiska invandrare harfallit från till . Och utvecklingenär snabb, på väg åt rätt håll. Också för dem är det juen frihet att kunna få sin egen lön, att slippa varaarbetslös. Det är regeringens politiska inriktning attbekämpa arbetslösheten och förstå dess nedbrytandekaraktär och det sociala gissel som representeras avatt man står utanför den gemenskap som arbetslivetrepresenterar. Vi ska vidare nedåt.Låt mig också säga, fru talman, att vi, om vi tittarpå , ser ett samhälle som är väl förberett på atti en ny tid säkra det som håller ihop vårt land. Det ärden enkla lilla tanken att är till för alla. Sär-skilt viktigt blir det när vi tänker på barnen och på deäldre. De allra flesta barn klarar sig väl utan att vi harett gemensamt ansvarstagande. De allra flesta äldreskulle säkert klara sig, men inte alla. Om det ska varaett bra , ett som är varmt och gott, skadet faktiskt också vara ett som har plats föralla. Det ska vara ett som är så tryggt för deäldre att de vill och har kraft att ägna sig åt sina barnsframtid. Det handlar om framtiden och tryggheten.Om det här ska fungera och vara någonting somockså blir verklig politik krävs det att vi har kraft attfördela om från aktiva generationer till dem som intelängre finns i arbetslivet och från aktiva generationertill barn som är på väg in i ett vuxenliv. Det krävs attvi har modet att ta ut en skatt och att argumentera förden och använda den på ett sådant sätt att det skaparfrihet för alla. Det är ju det här som är den ideologis-ka sprängpunkten i dagens debatt.Solidariteten är en förutsättning för ett samhälleför alla, inte egoismen. På samma sätt kan man ju seinternationellt när man tittar sig runt omkring på hurströmningarna går i politiken. Vilka är det som vinnerframsteg? Det är ju de som har förmågan och viljanatt föra fram ett politiskt budskap som förenar jäm-likhetstanken med insikten om att det i sin tur driverpå utvecklingen. Det ska vara solidaritet, i stället föregoism, och jämlikhet och utveckling.Jag har haft många tillfällen under den senaste ti-den att möta internationella politiker. Det växer nufram en helt ny dagordning internationellt. En av demest spännande upplevelser som jag har haft var dettoppmöte som vi hade i för några veckorsedan. Europeiska stats- och regeringschefer sade:Vi måste ha en familjepolitik som gör det möjligtatt förena familj med yrkesarbete. Vi måste ha enfamiljepolitik som stimulerar man och kvinna att delaansvaret för hemmet. Vi måste ha en familjepolitiksom är av det slag som har byggts ut i de nordiskaländerna.Så gör Europeiska unionen utbyggnaden av barn-omsorgen till ett av sina målsatta områden. Vi ska nujämföra oss med varandra och se hur det går vidareoch hur det går framåt. Varför gör vi detta? Jo, därföratt det är en modern politik. Alla de ansträngningarsom vi har i våra skolsystem för att ge både flickoroch pojkar en bra utbildning resulterar sedan i attbåde flickor och pojkar, unga män och unga kvinnor,också vill ha ett arbete. Men de vill också ha familj.De vill också ha barn.Vi ser vad som händer i om denna mångagånger målkonfliktsfyllda situation inte går att lösa.Då sjunker födelsetalen. En lösning, ett svar på detta,det är en familjepolitik av nordisk modell. Det bör viockså tänka på när vi här i kammaren hör en del talaom att man håller på att avskaffa familjen och dessbetydelse. Det är precis tvärtom.Ska familjer fungera i då man vill kombine-ra familj med yrkesarbete krävs den här typen avmedveten politik. Det är kristdemokratiska regering-ar, konservativa regeringar, liberala regeringar ochsocialdemokratiska regeringar som står bakom dentypen av målsättning för europeisk utveckling just nu.Det bör vi också tänka på.Annars är naturligtvis det år vi har framför ossmycket präglat av EU-arbetet. Så här dags nästasommar, , har vi vårt avslutande toppmötei . Jag har bara en mycket starkt känd för-hoppning inför detta halvår: Måtte vårt ordförande-skap bli folkligt förankrat! Jag är livrädd för en situa-tion där det kommer att uppfattas som limousiner,kostymer och dokumentportföljer. Ja, det är dettaockså. Men det är framför allt ett pågående politisktsamarbete mellan 360 miljoner invånares politiskarepresentanter för att göra till en bättre konti-nent att leva i. Det är en union som förbereder sig föratt ta emot nya medlemmar. Tänk vilken fantastiskmöjlighet med de tre baltiska staterna och innei vår Europaunion! Och tänk att det är vi, ,som ansvarar för hela denna unions utveckling underdetta halvår!De som tycker att vi förlorar makt och inflytandegenom att gå in i en större organisation där vi kanskefår släppa en och annan röst därför att vi välkomnarfler medlemmar kan betänka detta . Dethär är vad vi har tillbaka i direkt, uttryckligt an-svarstagande: att själva få hålla i ordförandeklubbanoch leda unionen . Det är en stor upp-gift, men den måste förankras folkligt. Jag är överty-gad om att den också kommer att ge enstörre förståelse för och uppslutning kring det som vinu alla vill diskutera och i olika sammanhang analy-sera, dvs. EMU-projektet.Vi har också haft möjlighet att iSverige härbärgera samtal om fred i Mellanöstern.Det är en god svensk tradition att stå värd för dentypen av aktiviteter. Jag vet att ni alla delar min star-ka önskan att vi ska få en fred i . Jag vetatt ni alla också inser de enorma svårigheter somfinns runtomkring detta. Men vi är med. Vi gör vårlilla, konkreta insats, och vi är stolta över att få göradet. Det är i linje med en internationalistisk traditionsom inte bara ska ta sig uttryck i ett aktivt arbeteinom EU utan också fortsatt, naturligtvis, ge Sverigeen plattform att agera i olika internationella samman-hang.Och vi lever verkligen i en spännande tid. Å enasidan har vi det mörka: , , Kosovo, hat,gamla konflikter - näst intill olösliga problem, kandet verka som. Sedan går det plötsligt över i en poli-tisk utveckling som öppnar för någonting nytt. Vemtrodde att det som händer iKorea skulle hända? Så förändrar sig världspolitiken.Så försvinner successivt det . Så passar detin i en utveckling där vi, också i , snart kankomma till ett stopp för uppdelningen av i östoch väst genom att EU utvidgas.Jag är optimistisk. Jag är stolt över det vi har ut-rättat. Men jag är på inget sätt nöjd, tvärtom. Detfinns mycket kvar att göra. Men det vore fel att ihalvlek, för att använda en fotbollsbild, i mandatperi-oden inte se vilka framgångar vi har nått. Det voreockså ett misstag att inte inse vad som ligger fram-för oss - stora möjligheter och stora utmaningar,naturligtvis baserat på fasta värderingar utgående fråndet som är modernt i internationell politik: lyckas förena utvecklingen med jämlikheten. Sådrivs samhällen framåt. Så blir människors liv rikare.Så bidrar vi till att befria människor.