prot · GN09106 · 2000-05-10 00:00:00 — Men socialdemo-kraterna har ju lärt den svenska allmänheten att dejobb som tillkommit i bara är hamburgerjobboch inget som vi vill ta efter.Nu har man enat sig om ett antal rekommendatio-ner för att ska få en lika bra utveckling somUSA. Men följer ju sällan rekommendatio-nerna från toppmötena, och jag antar att vi inte hellerkommer att följa rekommendationerna från Lissabon.Detta är ett exempel på att inte lever upp tillde fina deklarationerna.Vi står utanför EMU. Statsministern vägrar att gebesked om när vi får ta ställning i den frågan. Grek-lands ansökan fick klartecken . Myckettyder på att kommer att bli det allra sista EU-landet som ansluter sig till valutaunionen, och dettycker jag är pinsamt. retorik i denhär frågan är det inget fel på, men verkligheten ärtyvärr att är en del av den europeiska pro-blematik som just nu innebär att visionen om ett heltEuropa håller på att falna.Anf. 36 () replik:Fru talman! Alla ni som tittar på TV! Det är säkertglädjande för många att har stekt kött-bullar på något torg i på Europadagen.Hoppas att det var icke genmanipulerat kött och köttutan antibiotika. Det är ju svårt att hålla sådant bortanu när vi är medlemmar i skulle vilja ställa en väldigt konkret fråga tillLars . och har haftett antal väldigt bra raka och respektfulla debatter omEMU som jag gillar. Jag har bl.a. haft flera styckenmed . Det är väldigt bra.Jag skulle vilja fråga om han an-ser att EMU är ett optimalt valutaområde om detsträcker sig från och via Frankrikeoch upp till och . Är det ettoptimalt valutaområde, är det ett bra valutaområdeeller är det bara ett rimligt valutaområde? Vad är detför valutaområde, egentligen?Är det verkligen så att man kan föra en ekonomiskpolitik, en konjunkturpolitik och en räntepolitik idetta stora euroland, där konjunkturerna kan svängaganska olika mellan , , ochFinland? Är det rimligt med ett sådant valutaområde?Jag hade förstått om man hade sagt attdet vore rimligt när eller om EU-länderna och Europaväxer samman och strukturen är ungefär densamma -om 10, 15 eller . Men är EMU verkligen,, ett optimalt eller ens rimligt valu-taområde? Förklara i så fall för mig och alla andra -inte minst alla ekonomer i - varför det är det.Anf. 37 () replik:Fru talman! var det jag som ställde en frågatill , nämligen om kom-mer att lägga ned sin talan mot EU-medlemskap omdet blir ja i EMU-folkomröstningen. Svara på detförst!Om EMU är ett optimalt valutaområde vet jag interiktigt, men jag tycker i varje fall att det är rimligt.Jag tror att det är ett bra politiskt projekt som kommeratt tvinna länder närmare varandra och där-med bli en del av det europeiska fredsprojektet. Detär det viktigaste för mig.Anf. 38 () replik:Fru talman! Det var intressant att höra att det kan-ske inte är något optimalt men möjligtvis rimligtvalutaområde. Då börjar vi få en något så när rimligdebatt på den sidan i alla fall.Jag menar att det är ett fullständigt groteskt valu-taområde. Man kan inte föra samma konjunkturpoli-tik i länder som , , ochFinland när konjunkturerna svänger olika. Det fungerar inte. Det leder till arbetslöshet. Detleder till regionala obalanser. Det leder till att demo-kratin hotas genom att stora områden får det svårare,med högre arbetslöshet etc.Hotas demokratin och människors delaktighet vetvi vad som händer vid nästa lågkonjunktur, för denkommer också. Då vet vi att de bruna männen och debruna kvinnorna står där och hojtar. Det har vi lärtoss av historien.Det finns skäl som talar för EMU. Det finns desom talar emot. Men jag kan se väldigt få skäl somtalar för att vi ska gå med i nu . Jagser inga sådana. Jag tror att det är livsfarligt.Jag fick frågan om lägger ned sin ta-lan från . Ska vi som politiskt partilägga ned vår talan? Vi måste väl för jösse namn harätt till vår åsikt! Om av svenska folkettycker någonting måste de väl kunna få uttrycka detgenom t.ex. politiska partier. Ska vi lägga ned vårtalan? Vad har detta meddemokrati och göra?Anf. 39 Statsminister ()replik:Fru talman! Jag begärde replik på an-förande när han kom in i andra halvan av det. Denförsta har jag inga svårigheter med. Det är i stort settsamma resonemang som vi själva för. Sedan blirLeijonborg som vanligt dyster och börjar klaga översakernas tillstånd.Det är klart att jag just nu kan fotograferas till-sammans med en mängd statsministrar och premiär-ministrar i som är socialdemokrater. Det ärjag glad för. urval är kanske inte så stort,men det får inte förleda honom till dysterhet. Titta påvad vi har åstadkommit - på hur vihar lyft fram sysselsättningsfrågan. Det är Sverigesfråga mer än något annat lands i . Det är ettprojekt som har avhånats här i kammaren som hopp-löst. Vi har klarat att få upp det överst på dagordning-en och formulerar nu målet full sysselsättning. Jäm-ställdheten blir en likadan framgång. Det är jagövertygad om. Vi kommer att lyfta fram miljöfrågor-na på samma sätt.Det går att påverka. Jag har all anledning att varaoptimist. När jag ser vad vi har åstadkommit också idiskussionen omkring utvidgningen känner jag stolt-het. Stolthet, glädje och optimism är vad jag känner,och jag önskar att åtminstone någongång uttryckte en liknande uppfattning om våra möj-ligheter och insatser i EU.Anf. 40 () replik:Fru talman! Ungefär hälften av EU-länderna harlägre arbetslöshet än . Vi har all anledning attlyssna på råd från EU i denna fråga. Jag tycker attSverige också borde följa lite fler av har gått sedan muren föll. Inte ett enda avde gamla kommunistländerna i Central- och Östeuro-pa har ännu släppts in i Europeiska unionen. Detta ärredan ett stort misslyckande. Ursäkta, men det görmig ganska dyster. Jag blir ännu dystrare när jagmärker att det finns risk för att det kommer att taytterligare . Detta har socialdemo-krater ett rätt stort ansvar för.Anf. 41 Statsminister ()replik:Fru talman! Jag ska inte angripa bara notera att den politiska kraft som såg till attförhandlingen öppnades upp med alla ansökarländermer än någon annan kraft i unionen var . Detär jag stolt över. Vi driver på utvidgningen. Allabekänner sig till den, men det är klart att det finnsmotstånd här och var bland såväl konservativa somradikala. Det är jag övertygad om. Men det är ingentvekan om i vilken riktning vi går och var vi stårnågonstans. Vad vi har gjort har vi anledning att varaglada och stolta över.Anf. 42 ():Fru talman! Ex-akt så är det, . Det intressanta är attmuren föll innan EMU bildades. Samarbete är väldigtbra. Handelsavtal är väldigt bra. Men vad är det somsäger att en politisk union leder till fred och nedrust-ning? Det som hände efter var juatt en mängd avtal, t.ex. kulturavtal och frihan-delsavtal, knöt samman länder. Dessutom är det inteså att unioner är någon sorts garanti mot krig. Tänkom det hade varit så! De flesta krig sker inne iunioner och inne i länder. Det här måste man ha klartför sig.Jag har i mina frågor tagit upp väldigt mycket ominnehållet i EU, medan väldigt många av dem somgillar EU bara har pratat om hur viktig det är att varamedlem. Jag har gång på gång tagit upp ett antalfrågeställningar om innehållet i EU, och jag har intefått några svar.Jag har sagt att EU-konceptet är omodernt ochtaffligt. I stället borde vi se till att varje land har rät-ten att gå före och ställa hårdare miljökrav. Vi måstedefiniera vad som ska tas på överstatlig nivå ochsedan avlöva alltihop. Vi måste säga nej till ett mili-tärt samarbete. Då kan man få ett koncept som ärrimligt och som människor kan känna delaktighet i. känner inte människor delaktighet, och det är detsom är så farligt för demokratin och därmed också förvälfärd och välstånd.Socialdemokraterna har tagit ställning förEMU. Det vi alla väntar på är att socialdemokraternaska ta ställning till när folkomröstningen ska hållas.Det är dags nu att tala om det. Man får inte bara väntain opinionen och känna efter när det är lämpligt. Nuhar det gått uppåt på ja-sidan, så då ska vi snabbtlägga in en omröstning.Låt oss nu bestämma när folkomröstningen skavara! Och låt oss se till båda parter. Ja-sidan mednäringslivet, nästan alla politiska partier och en delstora betongfackförbund osv. står på den ena sidan.Vi andra får stå på den andra sidan. Låt oss se till attdet blir något så när jämna ekonomiska villkor!Jag skulle vilja ha en folkomröstning på valdagen.Vi vill ha en folkomröstning på valdagen. Då blir detett stort engagemang i frågan. Många kommer att taställning. Låt oss fatta det beslutet snart! Om vi haren folkomröstning om EMU på valdagen 2002 blirdet dessutom en beslutande folkomröstning, ochingen kan börja tricksa efteråt, vare sig ni eller vi. Detär väl bra?Jag vill bara säga att jag vill ha ett besked omfolkomröstningsfrågan . Vi står för ett nej tillEMU; det tror jag är solklart.Anf. 43 Statsminister ():Herr talman! Jag ska först tacka ,eftersom jag tror att det här är den sista debatten, somhan medverkar i som partiledare eller språkrör. Dethar alltid varit trevligt och uppfriskande att ha duellermed . Vi har inte alltid haft sammauppfattning, men det har aldrig varit fel på engage-manget, och den radikala drivkraften finns där. Denhar jag satt mycket stort värde på och hyser stor re-spekt för. Tack för ett bra bidrag till de-batter!Sakfrågan om EMU, euron och folkomröstningenhar jag redan svarat på. Det finns ingen anledning attskapa någon som helst osäkerhet. Vi fullföljer denlinje som vi har lagt ut. Vi vill se hur avtalsrörelsengår. Det är det första.Om jag skulle komma med något litet klagomålkan jag säga att jag tycker att det är lite trist att vibeskriver de på den ena sidan som absolut goda ochde andra som absolut onda. Jag tror faktiskt att detfinns nyanser i den här frågan omkring euron somtalar både för och emot, och man får väga dem. Jaghar vägt det här mycket noggrant ochhar kommit fram till att det är bra för om viär med därför att det ger ett skydd mot det internatio-nella kapitalet. Om jag skulle ha samma retorik somBirger skulle jag säga att på ena sidan står visom står för välfärdsstaten, som står för ett engage-mang, som har en stor offentlig sektor och den modellsom vi har byggt upp i . På andra sidan stårBirger ihop med det internationella kapitalet,som vill spekulera sönder den svenska ekonomi somvi har. Så vill inte jag säga. Det är lite för enkelt. Jaghoppas att den som kommer efter från den typen av grova förenklingar. Här finnsnämligen argument för och emot, och frågan är ut-omordentligt viktig och komplicerad. Detta är detstörsta politiska beslut som vi kommer att medverkai, och jag. Det är jag övertygad om.Anf. 44 BO ():Herr talman! På sitt sätt har det här varit en klar-görande debatt. Det gäller uttalandeom att EU-konceptet är omodernt och GudrunSchymans klara besked om att fortsät-ter kampen för att ska lämna det samarbetesom finns i den europeiska unionen.Det är två partier som säger nej till det som starta-de för ett halvt sekel sedan. Tanken på att skapa fredinte bara utan också under våra barns,barnbarns och kommande generationers tid säger detvå partierna nej till. Det är allra mest skrämmande attsocialdemokraterna skapar sitt parlamentariska un-derlag med de här två partierna.Göran sade att vi har en bred samsyn ikammaren när det gäller Europapolitiken. Det har vi iviktiga och avgörande frågor när det gäller Sverigesinställning. Men jag skulle ändå vilja säga att detbåde nationellt och europeiskt finns en skillnad isynen på vilket slags plattform den europeiska unio-nen långsiktigt ska vara. Det finns en socialdemokra-tisk ambition att se det som en möjlighet att regleraoch styra. Det jag vill se är ett medborgarnas ,inte ett politikernas Europa.Sedan gäller det den fråga som vi numera är över-ens om; det handlar inte bara om att det skulle varaett skydd mot kapitalströmmar och rörelse. I det soci-aldemokratiska kongressmaterialet står det ju klart attdet här leder till lägre räntor över tiden - inte varjeminut, eller men över tiden. Detleder till bättre konkurrens, lägre priser och ger störreförutsättningar för arbete och välstånd. Då frågar jagmig varför statsministern i sitt inledningsanförande inte tog upp denna viktiga fråga om det som gerlägre priser och lägre räntor. Varför har man inte och effektiv kampanj som skapar en bra och bredopinion för att lösa frågan så snabbt som möjligt förmedborgarnas skull, för dem som skulle vinna pådetta?Göran talar om problem med lönebild-ningen och om en rädsla för detta. Jag tror i och försig att man, om förhållandena ändras så att vi får ettmedlemskap, ett deltagande, också kommer att ta sittansvar på arbetsmarknaden. Men om det nu skullefinnas behov av att göra förändringar är det också ettnationellt problem, . Då borde manvidta de förändringar som behövs för en fungerandelönebildning. Detta kan inte vara det som hindrar attvi nu sätter i gång en stark debatt för att skapa ensnabb anslutning och ett snabbt deltagande i det somär så bra för medborgarna i Sverige.Anf. 45 Statsminister ():Herr talman! Låt mig sammanfatta debatten! Detär uppenbarligen stor enighet om ett gemensamt an-svarstagande för det svenska ordförandeskapet. Dettackar jag för.Det är fortfarande skilda uppfattningar i en delsakfrågor, men den dominerande delen av den härkammaren står för den typ av politik som vi har redo-visat i och som vi uppenbarligen kansamverka brett om. Det är jag glad för. Det är bradärför att det handlar om frågor som kommer att varaavgörande för framtid och därmed också förSveriges framtid. Det handlar om utvidgningen, ar-betslöshetsbekämpningen och miljöfrågorna. Dess-utom har vi i den här debatten sluppit - det vill jagockså tacka för - alla diskussioner om att det kostar sioch så mycket att ta hit den ena eller den andra dele-gationen. Det kostar pengar med internationellt sam-arbete, men det görs för att nå större syften än enbartutbytet i sig. Det görs för att befrämja fred ochmänsklig samexistens. Tack för den konstruktivahållningen!Ju mer jag har arbetat med dessa frågor desto merstimulerad blir jag av dem. Ju djupare man går in idem desto mer förstår man hur stor kraften i dettasamarbete är. Jag kan självklart tänka mig lättarearbetsuppgifter än att leda den europeiska unionenunder . Men jag kan inte tänka mig en merspännande, mer utmanande och - troligen - roligarearbetsuppgift än att få detta ansvar. När jag nu ocksåvet att detta kan axlas utifrån en debatt i där en väldigt stor enighet har demonstreratskänns det lätt att bära det ansvaret. Det tackar jag eralla för. Jag ser framemot ett fortsatt gott samarbete.Anf. 46 BO ():Herr talman! Jag hoppas också att den i många frågor demonstrerade enigheten omrörelseriktningen som en uppmaning till ett myckethårt arbete inför ordförandeskapet. Men det finnsockså - det vill jag ändå lägga till ytterligare en gång- ett stort ansvar för att se till att tar till varade möjligheter som Europasamarbetet ger. Det gälleratt fundera kring vilket samarbete man ägnar sig åtockså på det nationella planet för att få ett bra under-lag för en sådan politik, och det gäller att engagerasig i framtidsfrågorna och delta i debatten friskt ochfrimodigt, . Ha en trevlig fortsatt vår-dag!Anf. 47 ():Herr talman! Europapolitik är mitt hu-vudområde. Med de stora frågor som där är aktuella -utvidgningen, regeringskonferensen, eurons införandei , det svenska ordförandeskapet och regering-ens totalförvirring om - räcker fyra minuterinte långt. Jag tvingas inskränka mig till att kom-mentera ett uppdrag från som på sistonetagit åtskillig tid.Sedan årsskiftet pågår inom EU ett arbete på enstadga för grundläggande rättigheter. Denna uppgifthar anförtrotts ett särskilt organ med företrädare förregeringscheferna, och de natio-nella parlamenten, där jag alltså är en av riksdagenstvå representanter. Detta s.k. konvent på drygt 60personer utgör en ganska brokig samling vad avserbl.a. politisk färg, språk och rättsliga traditioner.Dessutom är tidsramen ytterst knapp - ett första ut-kast ska vara klart till toppmötet i juni.Knäckfrågorna är många. En första gäller doku-mentets karaktär. Uppdraget är att lägga fram ettförslag till politisk deklaration. Men särskilt företrä-darna för strävar efter att textenska göras rättsligt bindande. Arbetet inriktas nu på attfå fram en förklaring, som genom ett senare beslutlätt kan omformas till juridiskt bindande regler.Nästa problem är huruvida förklaringen endastska ange traditionella medborgerliga rättigheter elleräven omfatta nya rättigheter på exempelvis det eko-nomiska eller sociala området, där det ofta mer rör sigom politiska målsättningar.Ytterligare ett avgränsningsproblem är om förkla-ringen ska ha allmän karaktär eller om den snävt skainriktas på vad som ligger inom EU:s kompetensom-råde. ser det ut som om rättigheternakommer att formuleras i generella termer, men att detsamtidigt klargörs att de endast avser att ge individenett skydd i förhållande till EU:s institutioner eller närEU-rätt tillämpas av nationella myndigheter.Vi i har varit skeptiska till dettaprojekt. Det kan beskrivas som ett sätt att uppfinnahjulet på nytt. Vi har redan konventionom mänskliga rättigheter med all rättspraxis från 50år. Risk föreligger naturligtvis för konkurreranderättighetskataloger och kompetenskonflikter mellanEuropadomstolen och . Sådana pro-blem skulle kunna undvikas genom att EU anslutersig till , men detta i sin tur ärförenat med juridiska komplikationer.Hur ska då denna situation hanteras? Frågan för-svinner inte bara av sig själv om vi skulle säga nej.Opinionsmässigt är det svårt att vara emot mänskligarättigheter. Dessutom kan det inte förnekas att detfinns en lucka vid tillämpning, där indivi-den saknar det skydd som föreligger i förhållande tillnationell lagstiftning.Först och främst måste regeringen utverka mer tidför uppdragets fullgörande. Det är inte rimligt attkonventet - eller vad som åter-står - ska kunna sno ihop en rättighets-förklaring med alla de känsliga avvägningar som därryms - detta så mycket mera som ett förslag frånkonventet förutsätter nästintill konsensus. Utrikesmi-nistern skulle, om hon hade varit här, få rådet att takontakt med kolleger med en realistisk uppfattning idetta ärende.Sedan gäller det att utforma en modell som vi iSverige kan leva med. För min del anser jag att kon-ventets ambition inte bör sträcka sig längre än till attformulera en politisk deklaration. bör ar-betet påbörjas för att ansluta EU till Europakonven-tionen, vilket förutsätter anpassningar inom både EUoch . I ett senare skede, när en framtidaregeringskonferens med all sannolikhet har i uppgiftatt konsolidera fördragstexterna till något som kanskekan kallas en konstitution, kan sedan EU:s rättighets-förklaring tas in i inledningen.På detta sätt undviks dubbla system för rättighets-skyddet i . Och uppgiften att trygga mänskligafri- och rättigheter ligger primärt kvar hos Europarå-det, som ju inrymmer de där behovetav ett sådant skydd kanske är störst.Anf. 48 ():Herr talman! Det är trevligt att få börja med attsäga att jag när det gäller konventet, där jag råkarvara en av två suppleanter, som EU-kritiker resonerarnära nog likadant som . Det är viktigtatt det kan vara ett politiskt uttalande. Det är viktigtatt EU ansluts till om mänskligarättigheter som redan finns. Det är dock ett problematt svenska EU-parlamentariker är betydligt mer entu-siastiska för en politiskt och juridiskt bindande dekla-ration. Det gäller även ett internt moderat problem.Det är bra att statsministern har markerat atthan är för en utveckling där mellanstatligheten beto-nas och att han är motståndare till en utveckling avEU till en superstat. Men problemet tycks vara attmånga krafter i EU:s institutioner - kommission,parlament, domstol - trycker på för motsattutveckling. Det kanske är så att det följer den isolera-de arenans eller elitens logik, att man vill ta för sigmer, att man inspireras mer. Det kan vara en förkla-ring till att partierna är mera federalistiska med sinarepresentanter nere i än vad partierna är på denationella parlamenten eller i riksdag. Ar-betet med konventet visar en tydlig motsättning i allaländer, så det är ett generellt problem.Det är också så att EU:s demokratiska underskott,som det talas mycket om, inte utvecklas mot attkomma i balans. Uppenbart är det också så att ut-vidgningen därmed kan skapa ytterligare problem,inte bara det att länderna representeras av allt färre,att människorna får allt färre representanter, utanockså därigenom att man mer och mer övergår tillmajoritetsbeslut där stater mot kanske det egna fol-kets politiska vilja i ökad utsträckning kan tvingas påolika lösningar.Det går inte att komma ifrån den diskussionenmed en sådan allmän fras som försöktesig på , när han sade att han ville ha ettmedborgarnas och inte ett politikernas . Vadskulle det betyda? Menar att det skainföras någon sorts direktdemokrati i stället för repre-sentativ demokrati på europeisk nivå? Vad han menarär naturligtvis ett som är nyliberalt.En del av riktningen mot en överstatlighet i Euro-pa är EMU. Vi säger att vi måste vara med i EMU.Jag skulle vilja säga: Se på . har ensjälvständig ekonomi och valuta intill ett stort valu-taområde USA-dollarn. Den kanadensiska ekonomingår alldeles utmärkt, precis som den svenska ekono-min gör . Euron faller och kronanstärks. Jag tycker att praktiken visar att det går att ståoch att vi bör stå utanför EMU.Anf. 49 ():Herr talman! Inför ordförandeskap underförsta halvåret vill jag ta upp några av hotenmot det fortsatta Europasamarbetet och mot östut-vidgningen.Europasamarbetets långsiktiga utveckling är jufaktiskt , tyvärr, något osäker. Det beror inteminst på att ledarskapet är både svagtoch kortsiktigt. Numerärt dominerar socialisterna iministerråden. Det är nu tydligt efter ungefär avdominansen att de saknar den målmedvetenhet ochden drivkraft som grundfäder som ,och de Gasperi en gånghade.Nu, om någonsin, hade ledarskapet verkligen be-hövts. Östutvidgningen är, som flera talare tidigarehar varit inne på, nu inne i en intensiv och svår för-handlingsfas. Då minskar entusiasmen hos vissagrupper som är rädda för ökad konkurrens, som ärrädda för ökad invandring från de nya medlemslän-derna. Det är i det perspektivet ett uppenbart faktumatt ett EU som är nära dubbelt så stort som intekan fungera med de regler och arbetsformer somfinns i dag.En helt central fråga är hur man ökar förtroendetför samarbetet bland EU:s befolkningar. Ett alltmerurholkat förtroende är utan tvivel ett allvarligt hotmot EU:s framtid. Där är det EU-land somhar den största uppgiften framför sig att öka förtroen-det hos vår befolkning för det samarbetet.För att möta hoten, herr talman, krävs både modoch djärvhet bland ledande politiker - inte minstunder det svenska ordförandeskapet. Det krävs ökadtydlighet i sakpolitiken. EU måste koncentrera sinverksamhet, profilen och handlingskraften måsteförbättras på en rad kärnområden. Här ingår bl.a.utrikes- och säkerhetspolitiken, kampen mot dengränsöverskridande brottsligheten, miljö- och energi-politiken, asyl- och flyktingpolitiken och de grund-läggande värderingsfrågorna. Östutvidgningen måsteockså framöver ha högsta prioritet. Det är i det sam-manhanget absolut nödvändigt att lösa upp de värstalåsningarna vad gäller jordbrukspolitiken och ansö-karländerna. Tydligheten i samarbetet måste öka.Subsidiaritetsprincipen måste respekteras på ett heltannat sätt än . När uppdraget växer inomkärnområdena måste andra uppgifter falla ifrån. EUmåste helt enkelt sluta lägga sig i frågor som lika brakan skötas på nationell, regional eller t.o.m. lokalnivå.Öppenheten måste också öka inom EU:s samtligainstitutioner. Större öppenhet ger större tilltro ochtillit till samarbetet. Vi vet att på grund av olika kul-turer och förvaltningstraditioner går reformarbetetinte så bra som det borde göra, men det går åt rätthåll. Det krävs en rad institutionella reformer för enlångsiktig hållbarhet. Därför måste regeringskonfe-rensen utvidga sin dagordning. Det är för mig obe-gripligt att den håller fast vid sinminimalistiska linje vad gäller dagordningen, agen-dan, för regeringskonferensen.