prot · GN09124 · 2000-06-08 00:00:00 — Att utrikespolitik mot envänligt sinnad europeisk nation kunde förändras överen natt var någonting helt nytt.Som vi har hört är det inte konstitutionsutskottetsuppgift att granska de politiska bevekelsegrunder somregeringen hade - och möjligen fortfarande har - försitt utrikespolitiska agerande gentemot Österrike.Däremot är det skyldighet attgranska hur statsråden har utövat sin tjänst och hur dehar handlagt regeringsärendena. Med andra ord: Detgäller att undersöka om statsråden följt gällande lagaroch förordningar i sitt regeringsarbete. För att kunnagöra det har rätt att få ut proto-koll och handlingar som berör de ärenden som skagranskas. Detta står i regeringsformen.Redan här tvingas man konstatera att i detta ex-ceptionella utrikesärende har varken statsminister,utrikesminister eller någon av de i ärendet utfrågadepersonerna kunnat presentera ett enda protokoll, nå-gon anteckning eller handling i övrigt som doku-menterar vad som uppges ha förevarit. har därför i allt väsentligt varit hänvisat tillmedieuppgifter, ett fax från och de muntligauppgifter som lämnades under utfrågningarna.Den i grundlagen föreskrivna rätten för KU att fåta del av protokoll och handlingar i ett ärende somdetta är således de facto satt ur spel. Statsministernsförklaring - "Vi ringer varandra, och vi pratar infor-mellt." - kan inte och får inte legitimera att statsmi-nisterns personliga bedömning tillåts avgöra omgrundlagens krav behöver uppfyllas eller inte.Grundlagen föreskriver därutöver att regeringenfortlöpande ska hålla underrättad omde utrikespolitiska förhållanden som kan få betydelseför riket. Innan ett utrikesärende av större vikt avgörsska dessutom överläggningar ske med nämnden, omså kan ske.Vad har då hänt?Enligt uppgift från Statsrådsberedningen diskute-rades förslaget om ett gemensamt uttalande angåendeÖsterrike från de 14 EU-medlemsstaterna förstagången mellan premiärminister och vårstatsminister per telefon den 30 janu-ari då statsministern befann sig på ett hotell i utfrågning i KU har statsministern verifieratdetta och uppgett att han med någon timmes marginalskulle ta ställning, vilket han betraktade som okon-troversiellt i sak. Skälet till att beslutet fattades påsöndagskvällen var: "Vi skulle inte ensamma i Euro-pa kunna solidarisera oss med den högerextremismsom har kommit till uttryck i . "Denna drastiska motivering för att fatta ett skynd-samt beslut framstår som ogrundad vid utvärdering avde uppgifter som KU har fått från . Den an-märkningsvärt snäva tidsmarginal som statsministernuppger stod till förfogande gällde uppenbarligen inteför vårt grannland. Men, som sagt, möjligheterna attkontrollera statsministerns uppgifter genom skriftligdokumentation har varit obefintliga.Såsom framgår av vad sagts ger integrundlagen utrymme för att underlåta att hålla fortlöpande underrättad i frågor av den-na art. Även här har således grundlagens bestämmel-ser åsidosatts. Till saken hör att statsministerns ome-delbara förklaring till det sätt på vilket Österrikefrå-gan handlagts var: "Jag har trott att det varen självklar gemensam uppfattning i att vidrar en gräns mot högerextremism." om alla äröverens om en åtgärd spelar det ingen roll att den ärgrundlagsstridig.Först sedan sannolikt någon juridiskt sakkunnigpåtalat denna fatala innebörd i statsministerns förstaförklaring ändrades denna förklaring efter hemkoms-ten till: "Jag har absolut inte brutit mot grundlagen.Det fanns inte tid för en utrikesnämnd före aktionenmot . "Statsministern uppger att han före sitt beslut sam-rått med utrikesministern. Någon som helst doku-mentation från detta samråd har inte företetts. Utri-kesministern uppger på fråga att hon varken hademöjlighet eller behov av att konsultera sakkunskap påUD, ett konstaterande som eftertryckligen motsagtsav det efterföljande händelseförloppet. Varken om-fattning eller innehåll av det uppgivna samrådet harKU emellertid kunnat fastställa.Eftersom tiden medgav samråd mellan statsmi-nistern och utrikesministern framstår det som uppen-bart att tiden även skulle ha möjliggjort att ledamöter informerades, något som ju intehade krävt att den sammankallades.De skäl som statsministern anfört som förklaringtill att den i grundlagen föreskrivna informationenuteblivit är irrelevanta efterhandskonstruktioner. Detbekräftas av statsministerns medgivande att han överhuvud taget inte tänkte på att ringa till partiledarna.Det verkliga skälet till att höllstotalt ovetande om aktionen mot är alltså attinga som helst försök gjordes att kontakta nämnden.Som framgår av utfrågningarna berodde det på attingen tänkte på vad grundlagen föreskriver angåendeinformation till Utrikesnämnden.Det kan således konstateras att statsministernsförklaringar till att grundlagen inte följdes i Österri-keärendet var ursprungligen att det förutsattes finnasett politiskt samförstånd i sakfrågan. Därefter angavhan tidsbrist vara skälet medan det slutligen i utfråg-ningarna visade sig att orsaken var ren glömska.Ingen av dessa tre förklaringar kan tillåtas legiti-mera de åsidosättanden av grundlagens bestämmelseri regeringsformen 10:6 som skett i Österrikeärendet.Trots det har majoritet intefunnit skäl att rikta kritik mot statsministerns ellerutrikesministerns handlande i detta ärende. Vilkasignaler skickar riksdag därmed till landetsmedborgare?Alla vet att medborgare som brutit mot lagen - detmå gälla fortkörning, försenad skatteinbetalning ellerbristande deklaration - slipper inte ifrån påföljd ge-nom att skylla på glömska, god tro eller tidsbrist. Dethar bestämt, samma riksdag som inte ensuttalar kritik när landets högsta politiker använderdessa skäl som försvar för att de själva åsidosattgrundlagen.Att verkställande direktören i ett enmansföretagegenmäktigt kan fatta viktiga beslut är lika självklartsom att landets statsminister inte kan göra det utan attpassera gränsen för sina befogenheter.Sammanfattningsvis har Österrikeärendet hand-lagts av statsministern högst personligen på ett sättsom inte endast saknar stöd i grundlagen utan somstår i direkt strid med den. Avsaknaden av dokumen-tation har omöjliggjort önskvärd kontroll och kom-plettering av de muntliga uppgifter som lämnats un-der utfrågningarna. Detta exceptionella avsteg frånpraxis i svensk utrikespolitik är ytterst betänkligt.Än betänkligare är emellertid att konstitutionsut-skottets majoritet inte finner anledning att rikta kritikmot statsministern för hans agerande. accepterar därmed i detta viktiga ärende attdet inte är grundlagen utan statsministern som be-stämmer inflytande på utrikespolitiken -ett, som jag menar, farligt steg bort från demokratin.Herr talman! Jag yrkar på godkännande av anmä-lan i Österrikeärendet, reservation nr 1.Anf. 42 ():Herr talman! Som jag sade i mitt inledningsanfö-rande anser att ärendet som handlar omregeringens skyldighet att överlägga med i frågan om ett uttalande angående åtgärdergentemot är bland de viktigaste frågor somdetta granskningsbetänkande har att hantera.Bestämmelserna i regeringsformen 10:6 föreskri-ver att regeringen fortlöpande ska underrätta om deutrikespolitiska ärenden som är av större vikt. Stats-ministern och utrikesministern ansåg i utfrågningarnaatt ärendet var av större vikt och därför borde varitaktuellt för , men att det var ettbrådskande ärende som inte gav möjlighet till över-läggning eller samråd.Dessutom angavs från statsministerns sida att detvar ett ärende som man utgick ifrån att det rådde storenighet om och att man tolkade det som att det pånågot sätt minskade vikten av att sammankalla Utri-kesnämnden.Centerpartiet vill dock i detta sammanhang nogapoängtera att står bakom regeringensagerande i sakfrågan. Men det är viktigt att särskiljadet politiska innehållet gentemot uppdraget att i vik-tiga utrikespolitiska ärenden vara mycket uppmärk-sam på kravet på överläggning med Utrikesnämnden.Centerpartiet anser, liksom de övriga reservanter-na i reservationsskrivning nr 1, att det fanns tid idirekt anslutning till det gemensamma 14-länderbeslutet . Dessutomanser att det fanns möjlighet att nå par-tiledarna . Vi i ärförvånade över att utrikesministerns uttrycker det somså att man inte ens tänkte på det. Vi vill dock poäng-tera, liksom majoriteten, att detta inte ska eller fårersätta det i konstitutionen angivna kravet på över-läggning i , enligt bestämmelsen iregeringsformen. Men vi anser att hadefunnits. Att inte ens tanken fanns hos ansvarigt stats-råd visar på vilket sätt både statsministern och utri-kesministern faktiskt bortsåg från den svenska kon-stitutionen, då det fanns ett ärende med stämpeln"brådska" på.Jag upprepar att detta ärende troligen visar på hurt.ex. det svenska EU-medlemskapet tvingar fram nyaarbetsformer som är mer flexibla och ibland, enligtstatsministern, mer informella än vad som tidigarevarit aktuellt. Det gör att de nya mellanstatliga rela-tionerna faktiskt ställer krav på att man från svenskregerings sida noga överväger hur ärenden som krä-ver nationell handläggning hanteras, så att den svens-ka konstitutionens krav inte åsidosätts med argumentsom: brådska krävde detta.Därför anser att statsministern ochutrikesministern inte kan undgå kritik, just på grundav att man inte har följt bestämmelserna i regerings-formen, alltså inte på grund av det sakpolitiska age-randet, vilket och ocksåmarkerat i ett särskilt yttrande.Herr talman! Jag vill läsa upp det särskilda yttran-det, så att det anges i protokollet. Vi anför följande:Vi har i fråga om formerna för beslutet om sanktionermot anslutit oss till de övriga borgerligapartiernas bedömning. Åtminstone partiledarna bordeha underrättats. I sakfrågan instämmer Folkpartietoch i att det var naturligt att Sverigeanslöt sig till den aktion som ett antal övriga EU-länder föreslog.Härmed yrkar på godkännande avanmälan i reservation nr 1.Anf. 43 ():Herr talman! Att tänka efter före är en god regel.Det borde statsministern, utrikesministern och ambas-sadör ha gjort när de fick telefonsamtalet.Vi har ju fått höra något som har upprört ossmycket, nämligen att man över huvud taget intetänkte på vare sig eller ens partile-darna när den här frågan kom upp. Man var så säkerpå att den här frågan skulle man klara upp själva.Björn von der Esch och harmycket vältaligt utvecklat den borgerliga reservatio-nen och skälen till kritiken. Precis som är vi från i sak beredda att ställa upppå de olika EU-ländernas bojkott mot . Menvi beklagar väldigt mycket att det skedde under en såstor brådska, och antagligen en onödig brådska, där-för att det har ju visat sig att man från finskt hållbedömde att man hade på sig att ta ställningi frågan. Kanske hade , om han hadeorkat, hunnit eller tänkt på det, kunnat lyfta luren ochringa till de övriga partiledarna för att resonera omden här frågan och fått höra om det verkligen var fulltså bråttom som det förespeglades honom.Jag har i mitt inledningsanförande yrkat på god-kännande av anmälan i reservation 1, och det vidhål-ler jag.Anf. 44 (s):Herr talman! Den konstitutionella utgångspunktenför granskningen av frågan om regeringens skyldighetatt överlägga med är bestämmelser-na i regeringsformen 10 kap. 6 §.Regeringsformen reglerar regeringens förhållandetill . Regeringen ska fortlöpandehålla underrättad om utrikespolitiskaförhållanden som kan ha betydelse för riket ochöverlägga med nämnden när så erfordras.I alla utrikespolitiska ärenden ska regeringen föreavgörandet överlägga med nämnden, om så kan ske,är bestämmelsen formulerad. I förarbetena till rege-ringsformen tolkas uttrycket om så kan ske i fall däröverläggning inte hinns med på grund av ärendetsbrådskande gjorde regeringarnai 14 medlemsländer i EU ett uttalande där man förkla-rade: Om får en regering där det högerex-tremistiska FPÖ ingår, kommer regeringarna inte attfrämja eller godta några officiella kontakter på poli-tisk nivå.Förslaget om att göra ett gemensamt uttalande an-gående diskuterades vidett telefonsamtal mellan premiärministeroch statsminister . Frågan måste hanteras medstor skyndsamhet. kunde säga ja till att varamed på aktionen eller ställa sig vid sidan om övriga13 medlemsländer och därmed stå ensamt mot Öster-rike. I den situation som förelåg den30 januari, sannolikt då med 14 eniga EU-stater medregeringar av olika politisk hemvist, var det statsmi-nisterns och utrikesministerns bedömning att anta attinnehållet i det gemensamma uttalandet inte var kon-troversiellt i ett svenskt inrikespolitiskt perspektiv.Herr talman! De utfrågningar som utskottet hargjort i det här ärendet, av utrikesrådet , av statssekreterare , avutrikesminister och av statsminister , styrker alla den bild som jag har beskri-vit.I normala fall, det är alla eniga om, var detta ettärende som skulle ha genererat överläggningar medUtrikesnämnden. Men på grund av tidsbrist var detinte möjligt. Utskottsmajoritetens slutsats är att stats-råden hade grund för sin bedömning. En överläggningmed hanns helt enkelt inte med föreavgörandet att ställa sig bakom det gemensammaåtagandet att vidta politiska åtgärder mot Österrikesnya regering.Utskottet är enigt om att regeringen måste upp-märksamma de problem som en brådskande och in-formell beredning av samordnade utrikespolitiskaställningstaganden innebär. Detta gäller särskilt medtanke på samarbetet inom den europeiska unionen.Det är också angeläget enligt utskottets mening attsådana ställningstaganden dokumenteras. Det är vik-tigt att påpeka att regeringen endast på mycket godagrunder kan underlåta att överlägga med i ärenden av större vikt. I det här betänkan-det framhåller utskottet att även om ärendet är bråds-kande kan det finnas möjligheter att inågon form åstadkomma överläggningar med nämn-den.Herr talman! I Österrikeärendet har vi i gransk-ningsarbetet, bl.a. i utfrågningarna förstås, kommit attdiskutera själva saken, dvs. uttalandet, markeringenmot att högerextrema parti deltar i rege-ringsbildandet i ett EU-land. Än mer har vi dockdiskuterat formen, formen för hur det gick till, efter-som det är vår konstitutionella uppgift.En utgångspunkt för oss har varit att uttalandet isig var förenligt med svenska intressen, och att det iden meningen också var att betrakta som tämligenokontroversiellt. Reservanterna har, som vi också harhört, lagt tyngdpunkten i sin kritik på att kunde, borde och skulle ha underrättats.I denna fråga har reservanterna som vi hörde,i det här fallet och , funnitssig föranlåtna att tillfoga ett särskilt yttrande om attdet är just formerna för beslutet som man kritiserar. Isakfrågan är och eniga medoss om att det var naturligt att anslöt sig tillden föreslagna aktionen.Herr talman! Frågan infinner sig onekligen infördet här särskilda yttrandet: Menar ochCentern med sitt yttrande att de inte litar på att Mode-raterna och , som är sällskap ireservationen, sympatiserar med åtgärden som sådan?Herr talman! Jag yrkar på godkännande av ut-skottets anmälan i betänkandets punkt 1 och avslag påreservationen. För klarhets skull, herr talman, vill jagsäga att yrkandet även omfattar frågan om informa-tion i om svenska insatser i Kosovo.I granskningen av den delen är utskottet helt enigt.Anf. 45 () re-plik:Herr talman! Låt mig först säga att i den officiellagrundlagskommentaren, /Stjernquist, tilldet här lagrummet, alltså regeringsformen 10:6, dettaapropå det här med "om så kan ske", nämns inte ordetbrådska. Det står: såvida detta inte är omöjligt avsärskilda skäl. Brådska nämns inte explicit, vilketman möjligen kunde få intrycket att menade.När det gäller brådskan kan man säga att i en ut-vecklad och alltmer teknisk värld sker många beslutsnabbare än . Men det är faktiskt så att ocksåkommunikationstekniken utvecklas. Man behöverinte skicka meddelanden på en löddrig somförr, utan man kan använda en löddrig telefon ellerfax. Det finns faktiskt datakommunikation också, somkunde ha använts.Möjligheterna för exempelvis statsministern ochutrikesministern att få kontakt med Utrikesnämndensledamöter har också ökat. Det gör att det måste blimycket konstigt med det här resonemanget om bråds-ka. Det finns numera mycket goda möjligheter att tasådana här kontakter även om man befinner sig i ettfrämmande land - eller hur?Sedan får jag också intrycket av inlägg här att hon faktiskt lite försvararden position som statsministern snart övergav, nämli-gen detta att om det är okontroversiellt så kan manstrunta i grundlagen. Då behöver man inte höra , för man tror sig veta att alla tyckersamma sak. Menar verkligen att det kan vara ett försvar? Den försva-ras ju inte ens av statsministern längre.Anf. 46 (s) replik:Herr talman! Om den första frågan, angåendetolkningen av skrivningen i regeringsformen, vill jagsäga att det sannolikt finns flera tolkningar. Vad jagciterar i det här sammanhanget är den text som åter-finns i boken grundlagar av ochRagnemalm. Där har man fört fram det här medbrådska som en tolkning.Den andra frågan gällde att det finns andra medel,att tekniken medger att man kan ha kommunikationpå nya, moderna sätt utan att behöva användasig av löddriga . Det är ju alldeles korrekt.Den frågan var uppe i utfrågningarna.Såväl statsministern och utrikesministern som tjäns-temännen diskuterade den saken. Det är naturligtvisså att framtidens nya, snabba arbetssätt också kräveratt vi tar till oss tekniken på olika sätt för att kunnakommunicera.De tredje fråga som tar uppgäller om jag anser att det skulle vara ett försvar attfrågan anses som okontroversiell. Så menade jag inte.Jag menar att det är en förklaring till att man eventu-ellt inte lade ned all den tid till eftertanke i ärendetsom oppositionen har efterlyst. Statsministern harnoga redogjort för att han såg det här som självklartmed tanke på hur har agerat i frågor omfrämlingsfientlighet och annat som ju har uttalat.Anf. 47 () re-plik:Herr talman! Jag får väl tolka det så att BarbroHietala inte egentligen menar att det är ettförsvar. Det skulle vara en förklaring, detta att sägaatt man uppfattar ett uttalande eller en åtgärd somnågot okontroversiellt i ett inrikespolitiskt perspektiv.Men när vi nu granskar om regeringsformens krav harefterlevts är det ju inte förklaringar vi är ute efter utanförsvar. Är detta ett rimligt skäl att inte följa rege-ringsformen? Det är det alltså inte, det är vi tydligenöverens om.I fråga om brådskan fanns det goda möjligheter,vill jag hävda men i varje fallunder söndagen enligt vad både utrikesministern ochstatsministern sade, att ta kontakter. Men de tänkteinte på det. Det sades rent ut. Jag citerade vadAnna svarade på min fråga i utfrågningen.Frågan är: Kan verkligen mena att det är ett tillräckligt försvar att säg inte tänkte på det? Kan det vara ett skäl att intefölja de krav, de mycket viktiga krav, om regeringenskontakt med via somfaktiskt formuleras i vår grundlag regeringsformen?Är det ändå inte så att om det inte vore statsmi-nistern som var inblandad här skulle det finnas godamöjligheter att rikta även en formell kritik - och detfrån hela utskottets sida?Anf. 48 (s) replik:Herr talman! vet mycket välatt vi är eniga om det ansvar som vi som utskott harför att grundlagen följs. Därför måste jag ju ställa migundrande till den upprördhet och indignation somoppositionen ger uttryck för här när det gäller denmöjlighet som faktiskt också författningen ger. "Omså kan ske" är faktiskt en formulering som finns. Detutrymmet har man hänvisat till från ministrarnas sida.Den möjligheten ger faktiskt författningen. Därförborde inte upprördheten vara så stor att man faktiskthar använt sig av ett utrymme som medges i grundla-gen.Anf. 49 ESCH (kd) re-plik:Herr talman! Jag tar fasta på det sista som sadeshär, alltså om så ske kan. Det hänför sig uteslutandetill överläggningar innan man tar ett avgörande. Detär bara där. Man ska alltid fortlöpande informera. Därgäller inte detta om så ske kan.Söndag kväll var första gången som statsministernfick höra detta. finns det ju sätt att kontrolleradetta på andra håll. Både i och i här frågan varit uppe. Och det visar sig att detfinns ett Reuterstelegram som kom redan på fredagendär det berättades vad som hade hänt i . Detstora felet här är att det inte finns någon dokumenta-tion så att vi kan kontrollera de uppgifter som hargetts eller vad som har avhandlats per telefon. Detfinns över huvud taget ingen dokumentation. Det ärdärför som vi famlar i mörker.Jag vill avslutningsvis bara säga att jag uppskattaratt majoriteten i KU har varit så pass kritisk i sinaslutsatser, dock utan att uttala det magiska ordet kri-tik.Anf. 50 (s) replik:Herr talman! När det gäller den här diskussionensom vi för om och om igen huruvida det fanns tidsut-rymme - om det var torsdagen, fredagen, lördageneller söndagen - kvarstår faktum utifrån de diskus-sioner som fördes vid utfrågningarna. Statsministernsställningstagande gällde söndagen den 30 på kvällen.Det var första gången som han förelades ett konkretförslag. Det som fanns , det som hände idet belgiska parlamentet och det fax som skickades,gav uttryck för upprördhet och oro över vad som varpå gång i . Men där fanns inget förslag tilltext eller till konkret handlande att ta ställning till. meningen fanns det inte heller, enligt den be-dömning som vi gör, utrymme att löpande hålla informerad om det allmänna läget iÖsterrike.Anf. 51 () re-plik:Herr talman! Jag begärde replik därför att BarbroHietala ställde en rak fråga till Folkpartietoch med anledning av vårt särskildayttrande. Jag vill bara framhålla att det är gjort därföratt vi vill göra ett klarläggande från vår sida att vi stårfast vid att vi ändå tycker att detta var en befogadaktion men att vi tycker att formerna var helt felakti-ga på ett mycket onödigt sätt, vilket jag harbeskrivit.Vi är också upprörda över den nonchalans som viuppfattar att utrikesministern och statsministern visa-de mot partiledarna och ledamöterna i utrikesnämn-den. Det är det som vi vill göra klart med vårt utta-lande.Anf. 52 (s) replik:Herr talman! Tack för den informationen frånHelena . Det är väl alldeles klart att ni togdet säkra före det osäkra, eftersom ni i den meningeninte fick med er era medreservanter i fråga om att vi isak var överens om att detta uttalande skulle göras.Men i form har vi olika synpunkter.Anf. 53 () re-plik:Herr talman! Jag vill inte uttala mig för de övrigaledamöterna och de övriga reservanterna. De får själ-va klargöra sitt ställningstagande. Eftersom vi frånFolkpartiet på ett tidigt stadium gjorde klart att vistödde frågan, tycker jag att det är rimligt att göra pådetta sätt.Anf. 54 (s) replik:Herr talman! Det är helt i sin ordning. Men omman har en gemensam reservation är det väl ändåbrukligt att man diskuterar vad den ska kunna rymmaoch utformningen av den. Jag ställer mig lite undran-de till varför inte den formuleringen kunde finnasmed i reservationen. Men jag förstår att ni inte fanndet möjligt, eftersom ni ville gå er väg i ett särskiltyttrande. Jag respekterar det.Anf. 55 () replik:Herr talman! Jag skulle vilja inleda med en fråga.Tycker inte att just dettaärende är anmärkningsvärt när man från ansvarigtstatsråd faktiskt anför brådska som hinder för att intesamråda men inte haft en tanke på att överhuvud taget ta en kontakt med svenska partiledareeller ? Ger inte det enligt BarbroHietala en signal om statsrådens inställningtill den nationella lagstiftningen utifrån den konstitu-tionella granskningen?Anf. 56 (s) replik:Herr talman! Jag vill svara attbrådskan i denna situation var så påtaglig. Det harnoggrant redogjorts för att det bara var under nattensom man hade möjlighet att ta eventuella kontakter,vilket man bedömde som praktiskt ogenomförbart.Och det tycker jag är fullt begripligt. Och intellektu-ellt är det helt förståeligt att man gjorde en sådanbedömning att brådskan var avgörande.Den andra frågan, om att man inte hade en tankepå att ta kontakt, är naturligtvis besvärande. Och dethar ju de utfrågade också tillstått. De har sagt att denaturligtvis skulle ha tänkt på det men att det var ettså högt uppskruvat tempo och att de avkrävdes ettbesked.