prot · GN09108 · 2000-05-12 00:00:00 — Skulle det varamöjligt att öka resurserna genom att lägga en särskildavgift på alkoholförsäljningen, en avgift som special-destineras för just vård och rehabilitering?Jag är naturligtvis starkt medveten om trycket föratt sänka skatten på alkohol, och därmed också alko-holpriset, men min oro för ökade vårdbehov ochminskade resurser gör att jag vill aktualisera den härmöjligheten. Anser socialministern att detta skullekunna bidra till att säkerställa vårdresurserna?En andra fråga som jag också vill ställa gäller påvilket sätt tillräckliga resurser kan skapas för infor-mation och upplysning, vilket är ett av de verksammainstrument som återstår i alkoholpolitiken. Dennaverksamhet blir i den nya alkoholpolitiska situationenutomordentligt viktig. Kan också information ochupplysning få ökade resurser genom att försäljning avalkoholdrycker beläggs med en särskild upplysnings-avgift?Anf. 132 ():Fru talman! tar upp många viktigafrågor i sin interpellation, och jag skulle vilja anslutamig till debatten. I samband med att fickbeskedet från att vi endast fårha kvar våra undantagsregler när det gäller införsel-begränsningarna fram ställde jag en frågatill ministern om vilka åtgärder den svenska regering-en avser att vidta för att motverka ökade alkoholska-dor.Socialministern svarade då att regeringen arbetarpå den här nationella handlingsplanen för alkoholfö-rebyggande insatser och att den nationella handlings-planen förutom en mer långsiktig strategi även skulleinnehålla ett konkret åtgärdsprogram för de närmasteåren. Ministern svarade vidare att ska taställning till den här handlingsplanen under vå-ren 2001.Eftersom det nu börjar bli mer accepterat att dis-kutera alkoholpolitiska åtgärder i olika EU-ländersom och t.o.m. , som ju inte ärkända för en restriktiv alkoholpolitik borde det varamöjligt att slåss för en gemensam EU-strategi på detalkholpolitiska området.Det gäller införselreglerna, men även prispoliti-ken, skattenivåerna. Det gäller hur vi ska komma åtsmuggling och svartsprit, men också hur vi kan arbetamed information och upplysning för att motverka attt.ex. ungdomar hamnar i missbruk.I samband med att ska ta ställning tillden här nationella handlingsplanen under nästa vårkommer ju att vara ordförandeland i EU,precis som ministern har sagt här tidigare. Min frågagäller detta. Ministern kommer ju att ta upp olikafrågor. Det är bra. Men hur är det med olika regler förinförselkvoter och skattesatser som påverkar alkohol-politiken? Kommer ministern också att ta upp frågorsom berör de områdena?Anf. 133 Socialminister ():Fru talman! Jag måste uttrycka min besvikelseöver . Jag trodde uppriktigt sagt attElver skulle ha någon enda konkret idé omvad vi ska göra för att möta den nya situationen. Prat ikvadrat löser inte någon av våra utmaningar på alko-holens område.Jag har redovisat att det som ska ske när en delav förutsättningarna är förändrade, är att vi ska upp-rätta en nationell handlingsplan. Vi behöver samverkamed alla folkrörelser och de politiska partierna. Riks-dag och regering måste ta sitt ansvar för att möta enny situation.Jag förklarade också att den tidigare planen ju varatt vi skulle fatta beslut , helt enkelt för attvår utgångspunkt var att vi inte skulle behöva ändrapå något i införselreglerna . När vi ärmedvetna om att vi har tvingats till detta behöver visnabba upp processen med en nationell handlings-plan. Den kommer att presenteras i början av hösten.Det ska alltså vara möjligt att fastställa en sådan planredan under hösten för att möta den nya situ-ationen. Planen kommer alltså mycket tidigare. Mendå krävs det faktiskt, , att alla som harkunskap på det här området bidrar med någon endakonkret åtgärd.Jag måste ha missuppfattat formuleringen omnollvision, för jag trodde att det handlade om att för-söka ha nollvision när det gäller förekomsten avalkohol, och det blir inte möjligt.Det är fullt möjligt att vi bestämmer oss för andraambitioner när det gäller skadorna. Låt oss diskuterahur vi ska formulera vår mål i en ny situation. Men dåräcker det faktiskt inte att bara säga att socialminis-tern inbjuder till konferenser. Det är klart att vi gör.Vi måste ju formulera en ny alkoholpolitik tillsam-mans med de övriga europeiska länderna. Vi måstediskutera den med övriga hälsoministrar i de europe-iska länderna. Vi måste diskutera den i och med våra organisationer på hem-maplan.Det är nu öppet för att diskutera kompletteringenav den av regeringen och fastställda alko-holpolitiken. Bakgrunden är att vi lät Folkhälsoinsti-tutet presentera en nationell handlingsplan , närvi visste att förutsättningarna något förändrades i ochmed EU-medlemskapet. Vi hade då som utgångs-punkt att vi inte skulle behöva anpassa införselregler-na i den takt som vi nu har fått klart för oss att vimåste göra. Men redan när den planen presenteradessades det att efter en femårsperiod skulle en ny planpresenteras som skulle ta hänsyn till nya förutsätt-ningar. Det är den planen som vi nu håller på att ar-beta ut.Vad det handlar om är att skärpa våra möjligheteratt arbeta med information och upplysning. Vi behö-ver arbeta med detta över hela fältet, från skola, ung-domsorganisationer och ungdomsmiljöer över till attinformera också de vuxna.Vi behöver se över våra restriktioner och reglervad gäller utskänkning exempelvis. Vi får nu ett ut-redningsförslag som handlar om utskänkning på re-stauranger, och det finns all anledning att skärpareglerna på det området.Vi behöver diskutera att föra bort alkoholen frånfler miljöer. Jag har nämnt trafiken till sjöss som ettsådant exempel. Det är rimligt att vi ställer sammakrav på sjötrafiken som på landtrafiken.Jag är också beredd att diskutera andra skärpning-ar av vårt regelsystem för att markera vår restriktivi-tet.Det här behöver vi göra tillsammans. Då är detlite poänglöst att bara tala med aggressiva formule-ringar. behöver vi faktiskt en samverkan, och jagvet att har idéer och kunskaper påområdet. Välkommen i debatten!Anf. 134 ():Fru talman! Tack för det!Socialministern sade att det var prat i kvadrat frånmin sida, och jag tål det omdömet. Men värre är attockså socialministern är en pratmakare, såtillvida atthan inte ens vet vad nollvisionen är som regeringenhar ställt sig bakom. Men har detta klarnat underdebatten, så nu har vi ändå löst den frågan.Sedan frågar socialministern med gester här om viinte vill debattera, samverka och formulera en nypolitik. Självfallet, fru talman, är det mycket angelä-get. Men vi får naturligtvis inte , socialmi-nistern, rasera det som varit bärande för svensk alko-holpolitik och som svenska regeringar, åtminstone ihögtidstalen, har sagt varit framgångsrikt.Jag menar att vi inte som vi diskuteraralkoholpolitik ska se till att vi raserar den. Det ärungefär lika klokt som om vi under pågående brandskulle säga: Vi avbryter släckningen i avvaktan på ettnytt koncept för räddningstjänsten.Den svenska inställningen i förhandlingarna har juvarit, som jag har påstått, förödande passiv när detgäller vad man har lovat. skulle hagaranterats att få förfoga över den egna politiken ochdärmed också införselreglerna. Men här har man lagtsig platt till marken. Det som har inträffat är attregeringen har underkastat sig - inte EU:s ministerrådmen väl en för sociala frågor okänslig kommissionärsom socialministern nu gör sig till stor försvarsadvo-kat för - de nya förutsättningarna, dvs. det som dennekommissionär har förestavat. bjödinte spetsen i den förhandlingen.Sedan tycker jag kanske att regeringen kryperbakom det sämsta argumentet när man påstår att detär osäkert om man skulle ha fått framgång om fråganom införsel hade prövats i domstol. Jag har i mininterpellation pekat på att det skulle ha varit rimligtatt låta frågan gå till domstolsprövning. Den fram-gång som hade i det s.k. Franzénmålet och iprövningen av Systembolagets status borde ju ha gettregeringen mod att hävda en traditionell svensk håll-ning. Det skulle dessutom gett flera årsrådrum.Jag påstår i min interpellation att regeringen intebjudit och ministerrådet spetsennär man förhandlade.Jag erinrar mig fortfarande vad socialministernpåstod här i en frågestund , nämligen att EUmåste hysa respekt för svenska önskemål med hän-visning till den stora majoritet i riksdag somhävdar en restriktiv och social alkoholpolitik. Soci-alminister sade uttryckligen så här: Dettänker vi upplysa kommissionen om.Vad som sedan hände föranledde mig att i inter-pellationen ge kommentaren att av denna morskadeklaration blev det platt intet. Vid det tillfället taladesocialministern också om de starka folkhälsoskäl somSverige driver. Men de kom ju i förhandlingen, visa-de det sig, helt av sig.Fru talman! Självfallet ska vi diskutera nya bådesvårigheter och möjligheter och även nya omständig-heter. Men får vi inte ge upp det somSveriges riksdag har hävdat och som har ställts iutsikt skulle fortgå. skulle ju vara suveränt attavgöra om vi skulle ändra den typ av regler, t.ex.införselregler, som uppenbart försvårar folkhälsoar-betet. På den punkten tycker jag att socialministernska ge lite tydligare besked i sak.Anf. 135 ():Fru talman! Socialministern engagerade sig väl-digt i svar. Därför tycker jag att det ärmärkligt att socialministern inte svarade på min frågasom handlade om i EU, som ministern självvill lyfta frågan till, som jag uppfattar det. Jag fickinget svar på frågan om synen på införselregler, pris-politik och skattepolitik.Sverige har ju legat före EU i det alkoholpolitiskaarbetet, som jag ser det. Ordförandeskapet nästa årkommer att ge ett gyllene tillfälle att lyfta fram dennaviktiga fråga. Jag skulle vilja höra om ministern un-der ordförandeskapet skulle kunna tänka sig att arbetamed en EU-handlingsplan - man talar om den natio-nella planen - för att t.ex. sänka införselkvoterna,hävda prisinstrumentet och få någorlunda lika skatte-satser för att minska omfattningen av alkoholskadoroch svartsprit.Vi kristdemokrater menar att det inte är läge attsänka alkoholskatten innan vi har en gemensam EU-strategi. Jag skulle vilja höra hur ministern ser pådessa frågor.Anf. 136 Socialminister ():Fru talman! Att jag inte svarade på DesiréePethrus fråga och inte heller på GöranMagnussons fråga berodde helt enkelt på tidsbrist.Först detta med EU. Jo, det är faktiskt så att detpågår ett arbete som handlar om att i Folkhälsopro-grammet också utarbeta en plan på europeisk nivå.Sverige har tagit initiativet. Sex andra länder är med iarbetet. På tjänstemannanivå tar man nu fram ettdokument som ska processas i kommissionen. Dethandlar om alltifrån gemensam skattepolitik, gemen-samma åldersregler, gemensamma regler för utskänk-ning till gemensamma åtaganden när det gäller in-formation och upplysning. Hur långt vi kommer påden vägen kan jag inte säga, men arbetet är på gång.Överraskande nog har vi mött mycket större respektoch gensvar från de andra länderna - där ingår Frank-rike, och - än vad vi hade väntatoss, därför att de ser nu problemen i högre grad påsamma sätt som vi än vad de gjorde för 10 eller 15 årsedan. Avsikten är alltså att vi till ska kunnafatta ett beslut grundat på detta arbete och därmedockså föra in alkoholfrågorna i folkhälsoprogrammetoch skaffa oss en gemensam hållning.Däremot är jag inte säker på att vi kan aktualiserafrågan om gemensamma införselregler igen eller hittaett nytt system, men det kan man naturligtvis mycketväl diskutera. Det är gott nog ifall vi får en gemensamhållning i skattefrågan, som ju faktiskt skulle innebä-ra att övriga länder i så fall skulle höja skatterna påalkoholens område, så att vi åtminstone möts mellanvår och deras nivå och inte nödvändigtvis tvingas att iframtiden enbart anpassa vår beskattning. Jag hoppasatt detta var svar på fråga.Sedan delar jag uppfattningatt om vi ska klara de framtida utmaningarna, måstevi också försäkra oss om att vi klarar våra åtagandennär det gäller vården. Jag är övertygad om att detmåste finnas resurser, inte bara i missbruksvårdenutan i hela vårdsystemet, som ska kunna backa uppvår framtida alkoholpolitik.När det gäller i vilken mån det kommer att finnasökade resurser till information kan jag bara upplysaom att redan den verksamhet som bedrivs , inför deförändringar som vi står inför, innebär att vi samlatfrån statens sida satsar nästan iolika aktiviteter som pågår. Det sker genom och genom stöd till idrottsrörelsen ochnykterhetsrörelsen exempelvis. Det sker också genomprojekt som den nationella ledningsgruppen har star-tat. Det pågår alltså ett arbete. Men jag menar att vimåste öka ambitionen ytterligare och att det måstefinnas utrymme för ytterligare resurser. Det hoppas vikunna redovisa i vår bedömning när vi redovisarhandlingsplanen till hösten.Nu går jag tillbaka till . Det var intealldeles lätt att förstå vad han menade med sin frågaom nollvisionen. Just på det här området är det ju intealldeles säkert att man ska tolka det uteslutande somatt vi accepterar alkoholen, men bara diskuterar ska-dorna. På trafikens område är det lite enklare att vetavad nollvisionen är.Jag tycker att det kan vara intressant att gemen-samt, när vi nu har rett upp missförhållandena, dis-kutera hur vi ska kunna precisera våra ambitioner närdet gäller alkoholskador. Man kan egentligen inte hanågon annan vision än att så snabbt som möjligtkomma till noll - men det ska också vara en trovärdigplan för detta, som ska vara möjlig att genomföra.Men det får vi återkomma till.Nu går jag över till införselreglerna. Om vi skadiskutera misstag kan man konstatera att de somförhandlade för del, när vi blev medlemmar,inte förstod i vilket läge de satte och svenskalkoholpolitik. Flera måste ha förstått redan frånbörjan att det inte skulle räcka med en ensidig dekla-ration från svensk sida, framför allt inte när kommis-sionen gjorde en motsvarande deklaration åt andrahållet som ett tillägg till avtalet.Jag har dock levt i tron att vi skulle kunna hävdavår linje. Men det blev alldeles tydligt i våra kontak-ter med kommissionen att vi skulle få problem atthävda vår linje, och att vi rentav skulle riskera atthamna i ett läge där vi inte visste vad som skullegälla. Inför detta var det bättre att vi fick en överens-kommelse - sådan som den blev.Anf. 137 ():Fru talman! Socialministern hänvisar till att dethela gäller tidigare förhandling. Det må så vara, menockså socialministern sade ju att han har levt i dentron att den skulle kunna fullföljas. Det är en väldigskillnad mellan att hävda sin linje fortsättningsvis,t.o.m. in i , och att passivt ge upp somnu skedde.I folkomröstningsfrågan framhölls det både fråndem som är ansvariga i den nuoch i tidigare regimer att man hade säkrat att alkoho-linförseln och den dimensionen skulle vara en svenskangelägenhet. Det var ett mycket viktigt argument föratt människor med ett socialt engagemang skullerösta ja. Jag hörde själv till dem som litade på dettapåstående. Den dåvarande socialdemokratiska oppo-sitionen instämde ju också i en sådan bedömning.Därför känns det tragiskt att man gett upp detta sålättvindigt.Det finns sociala skäl att beklaga detta, men frå-gan har också en djupt demokratisk dimension.Det finns några saker som vi inte har hunnit reso-nera om här. Det gäller t.ex. två allvarliga iakttagelsersom man kan göra och som än så länge förbigåtts idebatten.Det ena är att har sagt att någrahundra till kommer att avlida för tidigt därför att vihar en generösare införsel. Och det är inga dåligamängder, fru talman! Det är någonstans runt ettkvarts eller uppemot som man för per-sonligt bruk ska kunna ta med sig. Det är ungefär vaddet hela väger med emballage och allt. Det är alltsåinte fråga om någon enstaka plastkasse. Men detta hartill synes inte besvärat regeringen.Det andra är det som jag har påmint om i min in-terpellation. Jag vill be att åtminstone departementet,om inte socialministern, läser det en gång till. Detgäller detta allvarliga med att vi har en lång rad ungamänniskor som har blivit alkoholister på folköl. är, fru talman, inte längre någon oskyldig måltids-dryck. Det är en berusningsdryck för ungdom, som ärförödande.Anf. 138 ():Fru talman! Låt mig till en början kommenterafrågan om införselreglerna något. Jag konstaterar attdet undantag, eller de uttalanden, som gjordes i an-slutning till medlemskap i unio-nen naturligtvis var för svagt grundade. Det har vi jubittert fått erfara så här i efterhand. Det är naturligtvisbara att konstatera att ett mer formellt grundat un-dantag hade skapat bättre förutsättningar för de härarbetena.Låt mig också kommentera de eventuella dom-stolsförhandlingar och Systembolagsaspekten i dom-stolens arbete. Alla juridiska experter, dvs. experterpå EG-rätt och EU-rätt, konstaterade före domstolensutslag att i detta mål hade inte en chans. Detfinns förstås alltid svårigheter med att bedöma ut-gången i en domstolsförhandling.Låt mig sedan något kommentera det som social-ministern sade om mitt resonemang kring behovet avvårdresurser. Det är naturligtvis bra att vi är överensom att det behövs tillräckliga resurser både i dendirekta sjukvården och för vård och rehabilitering.Om det är så att alkoholkonsumtionen ökar på det sättsom all erfarenhet visar så kommer det ocksåatt bli en kraftig ökning av behovet av vårdresurser.Jag noterar också att socialministern inte hade nå-gon kommentar till den återupplivade idén om sär-skilda avgifter på alkoholhanteringen för vård- ochbehandlingsarbete och för informationsarbete. Men vihar kanske anledning att återkomma till den frågan iett senare sammanhang.Anf. 139 Socialminister ():Fru talman! Jag tror att det finns skäl att funderapå vad det egentligen är som har förändrats. Om mangår tillbaka och tittar på svensk alkoholpolitik genomårtiondena så är det klart att man ser att prisinstru-mentet, styrt via skatterna, har spelat en stor roll. Dettror inte jag att vi förfogar över på samma sätt längreom vi ser på detta kopplat till tillgängligheten. I prak-tiken är det ju, som säger, fri införselenligt . Mycket mer än det som man fårrätt att införa kan man förmodligen inte bära övergränsen.Men vi förfogar ju över så mycket annat, somfaktiskt inte är ändrat - hela vår tradition av upplys-ning och alla andra restriktioner när det gäller ut-skänkning. Man kan mycket väl diskutera förändradeoch striktare regler när det gäller utskänkning, likaväl som att diskutera frågan om en särskild avgift. Vikan återkomma till de frågorna.Nu menar jag att det gäller att uppmärksammaalla de goda traditioner som vi har haft i föratt behålla våra mål. Det finns en tendens i den all-männa debatten att säga att hela den svenska alkohol-politiken plötsligt har fallit ihop.Jag anser inte att det är så. Ett eller ett par väsent-liga instrument har vi förlorat. Vi har ju också tving-ats uppge en del av de tidigare monopolen och hakvar detaljhandelsmonopolet. Men vi har mycket attav kunskaper och erfarenheter att utnyttja för detfortsatta arbetet. Jag är övertygad om att det kräverökade resurser, mer samverkan och preciserade mål idet framtida arbetet.Jag inbjuder till en diskussion om detta, och anseratt vi har möjligheter att använda de närmaste måna-derna för att just precisera våra mål och se till så att vitill hösten får en reell debatt om en ny nationellhandlingsplan.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på interpellation 1999/2000:368 omsvenska läkare med invandrarbakgrund inomvårdenAnf. 140 Socialminister ():Fru talman! har frågat migvilka initiativ jag avser att vidta för att möjliggöra försedan länge i bosatt sjukvårdspersonal medinvandrarbakgrund att komplettera sin utländskautbildning så att den uppfyller krav.Han frågar vidare om jag är beredd att verka för attsvenska myndigheter tillsammans med olika invand-rarorganisationer i initierar pilotprojekt isyfte att finna nya vägar att examinera läkare medutländsk utbildning.Jag vill börja med att säga att det är utomordent-ligt viktigt att ta till vara den resurs som invandrarnautgör inom vården. Behovet av sjukvårdspersonalmed invandrarbakgrund kommer också att öka motbakgrund av det ökande antalet vårdbehövande, fram-för allt äldre, med invandrarbakgrund.Mot bl.a. denna bakgrund har regeringen i 2000års ekonomiska vårproposition aviserat att man avseratt tillföra under perioden2001-2003 för att vidta åtgärder som ökar sysselsätt-ningen bland invandrare. På hälso- och sjukvårdensområde rör det sig bl.a. om kompletterande utbildningför invandrare med utländsk utbildning, t.ex. läkareoch sjuksköterskor. Det handlar också om en satsningpå vårdutbildning för arbetslösa invandrare, där AMSoch huvudmännen tillsammans ska ordna utbildning-ar för tvåspråkig personal inom t.ex. äldreomsorgen.De närmare förutsättningarna för satsningarna kom-mer att fastställas i budgetpropositionen för år 2001.Sedan 1977 har anordnat särskildaförkunskapsprov för vissa utomnordiska läkare somsöker legitimation. Syftet med provet är att fastställaatt den utländske läkaren besitter grundläggandemedicinska kunskaper motsvarande innehållet isvensk läkarexamen. anordnar genom avtal med Socialstyrelsennämnda prov. Provet består av en teoretisk och enpraktisk del.Enligt uppgift från frångick manår 1988 modellen med flervalsfrågor. Provet har där-efter i stället bestått av till största delen frågor avkortsvarstyp. Frågorna är i huvudsak praktiskt kli-niskt inriktade och tidigare skrivningar finns att tillgåpå de flesta sjukhusbibliotek. Kunskapsprovet kangenomföras högst . Vissa möjligheter attkomplettera underkänt prov i ett enstaka ämne finnsdock.Jag bedömer att de satsningar på invandrare inomvården som kommer att genomföras bl.a. när detgäller kompletterande utbildning för invandrare medutländsk sjukvårdsutbildning innebär att deras kom-petens kommer att tas till vara effektivare än vad somsker . Jag vill mot den bakgrundenavvakta effekterna av de nu planerade åtgärdernainnan jag tar ställning till om ytterligare åtgärderbehövs.Anf. 141 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka socialmi-nistern för svaret. Det känns att regeringen aktivtarbetar med de frågor som ligger till grund för mininterpellation. Det är glädjande att vi delar synen påbehovet av aktiva insatser för att integrera personermed utländsk bakgrund och utbildning på den svens-ka arbetsmarknaden.Socialminister redovisar de gene-rella åtgärder som vidtar för att gesjukvårdspersonal med utländsk utbildning svenskläkarlegitimation. Jag tror att många av dessa åtgärderär bra.Därutöver vill jag peka på möjligheter att ta ytter-ligare steg för att komplettera dessa insatser. Jag vetatt olika grupper av sjukvårdspersonal med utländskbakgrund, däribland AMAS, Asso-ciation in , är intresserade av att startakompletterande pilotprojekt. Det gläder mig.Jag tror att vi måste ta till vara de lokala initiativsom kommer från olika grupper. Vi måste vara öppnaför att arbeta med olika metoder. Vi måste få en möj-lighet att anpassa våra metoder efter specifika förut-sättningar. Vi måste se på mångfalden och dra nyttaav varje individs och grupps speciella kunskaper.Lokala projekt förekommer runtom i Sveri-ge. Vi kan läsa i tidningarna om hur fler och flerlandsting vänder sig utomlands för att lösa läkarbris-ten. Landsting rekryterar läkare från , , m.m. och ger dem utbildning ochförutsättningar för att jobba i den svenska vården. Dettycker jag är bra. Man läser i tidningarna att importenav läkare ökar. Man kan läsa att läkare söks utom-lands och att spanska doktorer stortrivs i . Dettycker jag är mycket bra. Men när dessa läkare eftertvå eller , när kontraktet går ut, återvänder tillsitt land finns problemet kvar. Det är mindre bra.Men vad gör vi med våra utbildade läkare i Sveri-ge? Det har länge funnits en kritik mot att det finnsomkring 500 utbildade läkare i med invand-rarbakgrund som står utanför arbetsmarknaden. Enligtuppgift tar det fem för en invandrad läkare attfå svensk legitimation.Jag har besökt och träffat läkare som berättat attdet inte finns tillräckligt med praktikplatser inomsjukvården. De önskar delta i projekt som komplette-rar deras läkarutbildning på ett mer genomgripandesätt än vad som generellt sker .