prot · GN09116 · 2000-05-25 00:00:00 — Det är problemet i dag.Jag tror också att alla elever har förutsättningar attuppnå högskolebehörighet, men kanske inte just un-der den tid då de är i gymnasieskolan. Det har ocksåatt göra med vilken motivation man har att ta del avstudier och att engagera sig i sina studier. Den moti-vationen kan komma betydligt . Och det ärockså ett erkänt faktum.Sedan påstår att jag beskriver för-hållanden i gymnasieskolan på ett skevt sätt. Nja, jagtycker väl inte det. Det är ju bara att konstatera att vihar de problemen med gymnasieskolan . Sedanhar vi moderater redovisat en serie förslag som ledertill en bättre gymnasieskola, en annan gymnasieskolaän , utifrån vårt system med en nationell skol-peng, gymnasieexamen och fokusering på resultat iskolan. Det har vi redovisat i en serie motioner ochannat.Vi måste ju ändå bejaka det förhållandet att vipratar om individer som är verksamma i skolan. Gedem möjligheter att lyckas! Vi har yrkesinriktadelinjer som kanske inte kräver det, men kanskegör det . I dagens läge måste vi utforma yrkes-utbildningen utifrån vad arbetet leder till, vilka kravarbetet ställer.Anf. 121 () replik:Fru talman! Det är framför allt när det gäller slut-satserna i fråga om vilka åtgärder som behövs förgymnasieskolan och som vi inte harsamma uppfattning. Vi tycker alltså inte att det finnsskäl att sänka ribban på grund av att man saknar re-surser så att man kan ge eleverna det stöd som defaktiskt har rätt till enligt läroplanen. I stället ska manåstadkomma det stödet.Vi tycker också att utbildningen ska ändras så attden inte blir betygsfixerad utan att man får en moti-vation som är äkta, ett intresse för de studier manägnar sig åt av sin barn- och ung-domstid.Sedan säger att all lärlingsut-bildning inte ska vara sådan att man inte får behörig-het till högskolan. Det är bara det att det inte ska varaobligatoriskt.Det är just de bitarna som vi inte tycker om. Skaman dela in lärlingsutbildningen i sådana som manbetraktar som bra i den bemärkelsen att de leder högskoleutbildning medan andra inte ska göra det?Ska man ha olika grenar i lärlingsutbildningen, så attvissa leder till högskolebehörighet och andra inte?Det systemet tror jag är olyckligt.Låt oss i stället införa ett antagningssystem i hög-skolan som gör att vi får in de elever som har förut-sättningar och intresse för de studier som de söker till.Låt oss slippa betygssorteringen och i stället få elevermed ett genuint intresse i och gymnasietför de studier de håller på med och ett rättvist antag-ningssystem på högskolan. Jag tror att det skulle varaett bättre sätt än att försöka ändra strukturen ochorganisationen på gymnasiet och dela in eleverna igrupper där.Anf. 122 () replik:Fru talman! Resultaten i gymnasieskolan måstebli bättre sett ur elevperspektiv. Det handlar om att vianpassar gymnasieundervisningen till de individersom är i gymnasieskolan. Det ställer krav på olikavägar. Det ställer krav på olika lösningar.Om vi menar allvar med individuella studieplanermåste det i begreppet mångfald i gymnasieskolanrymmas just att man ska kunna hitta sin väg dit.Om och andra har bestämt förut-sättningarna för att man ska lyckas i gymnasieskolanmåste man väl ändå sätta det i ett elevperspektiv och iett perspektiv av vad eleven vill med sin undervis-ning. Då är det inte självklart så att alla vill ha hög-skolebehörigheten just då de befin-ner sig i gymnasieskolan.Anf. 123 INGA ():Fru talman! Ämnet hemkunskap kommer att änd-ra namn till hem- och konsumentkunskap. Beslut omdetta fattas . Det är okej.Som motionär i motion UB19 tillsammans medInger tycker jag att det är speciellt glädjande attutskottet i likhet med oss understryker de praktiskamomentens betydelse inom ämnet. Varför poängterarvi motionärer de praktiska inslagen? Jo, vi anser attnamnändringen kan uppfattas som att ämnet nu skullebli enbart teoretiskt och att risken därmed finns att depraktiska momenten utgår. Det vill vi inte vara medom.Vi anser att elevernas arbetsuppgifter även i fort-sättningen ska flätas samman till en helhet genom förbereder och tillreder en måltid. Matlagning,dukning och samvaro kan ske som infor-mation ges om vilka livsmedel och övriga produktersom ingår. Då sker på ett naturligt sätt en reflexion avelevernas val av råvaror och övriga produkter ochockså av produktinformation och pris.Genom att man handgripligen utför arbetsuppgif-ter utvecklas elevernas förmåga att identifiera, analy-sera och formulera frågor och därmed också funderaöver olika alternativ och lösningar. På så sätt tror viatt det hantverksmässiga arbetets betydelse förstärks.Vi vill också framhålla matens betydelse för hälsaoch välbefinnande. Antalet överviktiga barn ochungdomar ökar. Hjärt- och kärlsjukdomar och diabe-tes breder ut sig. Sambandet mellan mat och hälsa ärväl känt och dokumenterat. Detta är ytterligare ettskäl till att starkt poängtera att de praktiska momen-ten inte får försvinna.Vi vill alltså understryka att arbetsprocessens rollför inhämtning av kunskaper är viktigt för livet i hemoch familj och inte minst för de ungas förståelse försambanden mellan mat och hälsa. Det ger en insiktom att var och en kan påverka sin egen livsstil.Ämnets hushållsperspektiv ger också eleven för-måga att värdera och hantera det ökade flödet avinformation och ge förståelse för individens ochhemmets handlingar och vanor samt deras betydelseför ekonomi, miljö, hälsa och välbefinnande, dvs.hem- och konsumentkunskaper.Det är positivt att utskottet i enighet instämmer imotionärernas syn på de praktiska momentens bety-delse för ämnet hem- och konsumentkunskap.Utskottet anger i betänkandet att de praktiskamomentens betydelse tydligt framgår i den nyligenfastställda kursplanen i ämnet. Det framgår vidare attdet är på den lokala nivån som de närmare konkreti-seringarna av de nationella målen ska göras. Ansvaretför att de nationella målen nås är kommunernas ochskolornas. Det är huvudmannen, kommunen, som skaansvara för uppföljning och utvärdering av skolornasresultat.Det instämmer jag helt i. Tack för ordet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §. )9 § Förnyad arbetsmarknadspolitik för delak-tighet och tillväxtFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande 1999/2000:AU7Förnyad arbetsmarknadspolitik för delaktighet ochtillväxt (prop. 1999/2000:98).Anf. 124 ():Fru talman! Tillväxten i den svenska ekonomin ärbättre än . Sysselsättningen ökar ocharbetslösheten sjunker som räntan och in-flationen är låg. Men det finns fortfarande flera hund-ra tusen personer utan arbete i . Jämfört medår 1990 är drygt 400 000 färre sysselsatta, detta trotsatt antalet personer i arbetsför ålder har ökat med ca100 000. Det finns en brist på kvalificerad arbetskraft,bl.a. inom tjänstesektorn, på kvalificerade ingenjörer,yrkesarbetare och, inte minst, inom tele- och elektro-nikindustrin. Detta utgör ett stort hot mot tillväxtenoch medför en ökad risk för inflation.Vi skulle behöva se fler förslag om strukturellaförändringar av skatterna och ett sänkt skattetryck,färre och enklare regler för företagen, modernarearbetsrätt och reformer i socialförsäkringssystemen.Bara genom att aktivt stimulera ökat företagande kanden goda tillväxten och ökningen av sysselsättningenbehållas på lång sikt.Det krävs en offensiv politik för att öka tillväxten.Skatterna på företagande och arbete måste sänkas.Modernare, bättre anpassade och förenklade regel-verk som medger flexibilitet krävs för att underlättastartande och drivande av företag. Det bör införasindividuella kompetenskonton som utformas på såsätt att den enskilde själv kan spara till sin kompe-tensutveckling under skattemässigt gynnsamma vill-kor.Lönebildningen är av central betydelse för hurtillväxten i ekonomin ska utvecklas och därmed ävenför sysselsättningsutvecklingen. Indirekt kan regeringoch riksdag på ett verkningsfullt sätt påverka villko-ren för lönebildningen. Områden som är i särskiltbehov av förnyelse är bl.a. arbetsrätten och arbetslös-hetsförsäkringen.En mer genomgripande förändring av arbetsrättenborde komma till stånd, men i avvaktan på det bör ettflertal mindre förändringar kunna göras, t.ex. bordekonfliktreglerna förändras och fackets tolkningsföre-träde i olika lagar ses över. Vidare bör det, vad gällerrätten till stridsåtgärder, införas ett proportionalitets-krav i lagstiftningen.I lagen om arbetslöshetsförsäkring justerar ut-skottsmajoriteten regeringens förslag om att den ar-betslöse ska anstränga sig för att finna ett lämpligtarbete. Man påstår att ett bättre ord är aktivt söka,men att det inte innebär någon skillnad i sak. Vi trorinte på detta. Vi tycker att det är en skillnad och enförsvagning och föreslår därför att regeringens förslagbör bifallas.Det är nödvändigt att reformera arbetslöshetsför-säkringen. Det bör införas en s.k. bortre parentes, dvs.en tidsmässig gräns för försäkringens giltighet. Ge-nom att införa en bortre parentes kommer även ar-betsmarknaden och arbetstagarna att uppfatta arbets-löshetsförsäkringen som en omställningsförsäkringoch inte som som en permanent försörjning.När frågan senast prövades av var soci-aldemokraterna inte beredda att införa en bortre pa-rentes. Konsekvensen har blivit att staten i ställettvingats införa hårda krav och sanktioner för atttydliggöra den enskildes ansvar. Dessa krav har nuvarit föremål för en översyn inom Regeringskansliet.Trots det lägger regeringen, med några få undantag,inte fram några förslag med anledning av översynen.I stället aviseras en ny proposition . Det är djuptotillfredsställande att regeringens politik inte kanpresenteras i ett sammanhang utan styckas upp god-tyckligt i olika propositioner.Regelverken då det gäller arbetsmarknadspolitiskaåtgärder bör reformeras. Åtgärderna måste bli färreoch reglerna enklare och tydligare. Regeringen hargång efter annan aviserat färre åtgärder och förenk-lingar utan att det har lett till några mer påtagligaresultat. Det är dags att gå från ord till handling. Ef-fektiviteten i insatserna kan bli större genom fleraktörer, exempelvis genom utnyttjande av privatajobbcenter och samarbete med lokala aktörer. Samar-bete och samverkan mellan olika aktörer som arbets-förmedling, kommun, försäkringskassa etc. är viktigt,inte minst när det gäller insatser för personer som harsvårt att finna en förankring på arbetsmarknaden.Gruppen långtidsinskrivna tenderar att bli alltmersvårplacerad. För att hjälpa dessa arbetslösa krävssamlade, individuella och kraftfulla åtgärder. Indivi-der med invandrarbakgrund utgör till stor del en oan-vänd resurs. De måste få tillräckliga kunskaper isvenska språket. Detta är en förutsättning för att fåjobb. Vad sedan gäller ungdomar krävs att de harelementära baskunskaper. Ingen person borde tillåtaslämna ungdomsskolan utan godkända baskunskaper isvenska, engelska och matematik. Det borde införasen individuell lärlingsutbildning och ske en ökadsatsning på eftergymnasial, kvalificerad yrkesutbild-ning i nära samverkan med arbetslivet.De äldres erfarenheter och kunnande måste ocksåkunna tas till vara på ett bättre sätt.Vi borde kunna dra lärdom från den danska kom-munen . Resultaten där har till stor del uppnåttsgenom bestämda krav på motprestationer, garanteradsysselsättning, offensiv marknadsföring av de ar-betslösa, avbyråkratisering och koncentration av dekommunala insatserna.Beträffande förslaget om aktivitetsgarantin vill jagsäga att det saknas beslutsunderlag. Det är inte möj-ligt att på grundval av regeringens förslag fatta beslut.Utskottets majoritet har föreslagit ett tillkännagi-vande som innebär att det inom ramen för de olikaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna ska vara möjligtatt bedriva reguljära studier. Förslaget innehåller enrad oklarheter. Enligt vår mening är detta ett i radenav flera ogenomtänkta förslag. Vi motsätter oss därförtillkännagivandet.Även förslaget om särskilt anställningsstöd är då-ligt underbyggt. Bl.a. är det ofinansierat. Det gerheller inte de äldre långtidsarbetslösa bättre förutsätt-ningar för att ta de lediga arbeten som erbjuds. För-slaget handlar i stället uteslutande om att öka deraskonkurrenskraft på arbetsmarknaden genom att göradet billigare att anställa dem.Moderaternas ståndpunkt är att nya metoder måsteprövas. Olika former av skatterabatter i syfte attminska anställningskostnaderna kan vara en sådanmetod. Det arbetsmarknadspolitiska regelverketmåste garantera konkurrensneutralitet och motverkaundanträngnings- och inlåsningseffekter. Moderater-nas åsikt är att man inte bör införa de två åtgärdernaaktivitetsgaranti och särskilt anställningsstöd. Vi kankonstatera att när det gäller aktivitetsstöd visar rege-ringens förenklingsförslag att detta inte är särskiltvälgrundat. De åtgärder som föreslås innebär till-sammans i praktiken att antalet åtgärder kommer attöka i stället för satt minska.Det underlag som regeringen redovisar till sinaförslag beträffande de övergripande målen för ar-betsmarknadspolitiken och ärknapphändigt. Vidare finns det anledning att riktakritik mot de bokföringsmässiga transaktioner somregeringen genomför i syfte att klara utgiftstaken.Problem med styrning, resultatuppföljning ochkontroll av medelsanvändningen inom samt behovet av att anpassa arbetsmark-nadspolitiken till en modern arbetsmarknad talar föratt en översyn skyndsamt bör göras av organisation och verksamhet. Ocksåarbetsförmedlingsnämnderna bör omfattas av ensådan förutsättningslös översyn. Rådet för europeiskasocialfonden i bör vara en fristående myn-dighet utanför Arbetsmarknadsverket.Slutligen bör den offentliga arbetsförmedlingen iökad utsträckning konkurrensutsättas. Bättre möjlig-het för privata förmedlingar att på lika villkor konkur-rera med offentliga förmedlingar bör ge ökad effekti-vitet.Fru talman! Jag står givetvis bakom alla våra re-servationer, men för tids vinnande yrkar jag bifallendast till reservationerna 1, 3 och 5.Anf. 125 ():Fru talman! Vi hör ofta, inte minst från regerings-företrädarna, glada rop om att det går bra för ,att sysselsättningen ökar osv., och det är riktigt, mendet finns en risk i den här glatta bilden av arbets-marknadsläget: att vi glömmer de många människorsom står utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Över600 000 människor står utanför den reguljära arbets-marknaden eller får inte arbeta så mycket som deskulle önska.Jämfört med en annan högkonjunktur som vi harhaft är det 400 000 färre sysselsatta än 1990.Ändå har arbetskraften ökat med 100 000personer. Det saknas alltså 500 000 jobb för att vi skakunna ha samma sysselsättningsgrad nu som underden högkonjunktur som rådde då.I det här klimatet finns det en stor risk att viglömmer den viktiga och angelägna arbetsmarknads-politiken och att förfina den för att hjälpa de männi-skor som står utanför.Den proposition som vi nu behandlar handlar tillstor del om att försöka få befintliga regler och mål-sättningar att fungera i praktiken. Det är till stor deldet som propositionen handlar om. Det gäller t.ex. attfå AMS tillämpning av a-kasseregler och AMS am-bitioner för individuella handlingsplaner att börjafungera. Det gäller att åtgärda brister som vi frånutskottets sida har påtalat och att få regler att slå ige-nom i praktiken. De 84 sidorna text i propositionenhar ganska lite substantiellt innehåll.Jag vill kommentera några saker. Jag kan börjamed anställningsstödet, som behandlas i propositio-nen. Det finns ett anställnings-stöd som ska hjälpa alla som har varit arbetslösa i tolvmånader. Arbetsgivaren ska bidra av löne-kostnaden i sex månader.Våren 1999 började det dock hända saker. Då fö-reslog regeringen genom , med be-näget stöd av vänsterpartister och miljöpartister, att viska införa förstärkt anställningsstöd för alla som harvarit långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingen mer . De skulle få av lönekostnaden i bidragunder och sedan i 18 månader.Detta skulle börja gälla . Samti-digt ändrades reglerna så att bidraget blev ett skatte-avdrag.Vi kristdemokrater tyckte i det läget att detta varett ganska rimligt förslag. Men ,, ändrades reglerna. Då skullede gälla för alla som hade varit långtidsinskrivna i tvåår. De nya reglerna skulle börja gälla ,alltså efter det att det gamla systemetsattes i sjön.Det har alltså gjorts två regeländringar på mindreän några månader. Sedan går och28 dagar. Då föreslår regeringen att ett särskilt an-ställningsstöd ska införas . Nugäller det att arbetsgivare för anställda som varit långtidsinskrivna ska få av lö-nekostnaden i hela . Det är den tredje ändringenpå mindre än ett år.Det går innan regeringenlämnar sin vårbudget. ska stödet ändras ochkompletteras . ska det införas utökatsärskilt anställningsstöd, som riktar sig till dem somhar varit arbetslösa , med egna reglerför hur stora subventionerna ska vara. Det är denfjärde ändringen på ett år.Det regeringsförslag som skrevs den 28 marsnämnde inget om vad som skulle komma två dagarsenare, . som allt detta skerskriver regeringen hur viktigt det är med regelförenk-lingar inom arbetsmarknadspolitiken. Ska man skrattaeller gråta?Var är långsiktigheten? Vad finns det för djupa,långsiktiga tankar hos vänsterpartister, miljöpartisteroch inte minst socialdemokrater, som sitter med an-svar för arbetsmarknadspolitiken? Den frågan hadedet varit mycket intressant att få besvarad av nä-ringsministern, men tyvärr deltar han inte i dennadebatt heller.Aktivitetsgarantin föreslås nu som en ny arbets-marknadspolitisk åtgärd, eller ska vi kalla det enparaplyåtgärd. Inte ens på den punkten har det varitriktigt klart när vi har fått läsa propositionen. Dågäller det att de som varit inskrivna på arbetsförmed-lingen ska få speciella regler och akti-viteter.Det finns som sagt en rad oklarheter om innehålleti detta. Ett exempel är att det står i propositionen attden arbetslöse normalt endast kan lämna garantingenom ett arbete, genom utbildning eller genom av-stängning från åtgärder. vet vi att den somuppbär arbetslöshetsersättning omfattas av ett regel-verk som begränsar antalet ersättningsdagar.Innebär det här att aktivitetsgarantin ska ses somen åtgärd som i praktiken berättigar dem som ingår iden till evig a-kassa? Hur stämmer det i så fall meddet befintliga regelverket? Något svar på den fråganfår vi inte, och vi får inte heller se den övriga a-kassepropositionen, som ska komma i dethär sammanhanget.En aktivitetsgaranti i sig tror jag är riktig. Menden står ju och faller med den praktiska tillämpning-en. Självklart ska jobbsökaraktiviteter ingå, men detfår aldrig stanna vid det. Vad som behövs är tydligakrav som det går att leva upp till, stöd och hjälp föratt bryta arbetslöshetsmönstret och aktiva insatser föratt möta den enskildes konkreta behov och problem.Det är också viktigt att en nära samverkan skermed föreningslivet, privata bemanningsföretag, pri-vata jobbcentrum, förmedlare på arbetsförmedlingar-na och andra aktörer. Likaså är det rimligt att den häraktivitetsgarantin kan pågå längre än sex månader.Bland de långtidsinskrivna vid arbetsförmedling-arna finns också många människor som inte är an-ställningsbara på grund av språkproblem, handikapp,sociala problem, dåligt självförtroende, utbildnings-nivå som är för låg eller liknande. Dessa människorkräver självklart extra insatser och extra stöd. En delav dem kanske inte kan ta ett reguljärt arbete i detkorta perspektivet, men de kan bidra till sin egenförsörjning genom att få göra en samhällsinsats iexempelvis kommunernas regi eller en förenings regi.För de här grupperna tycker vi kristdemokrater attdet är viktigt att ett system med nära samverkan mel-lan arbetsförmedlingen, kommunen, försäkringskas-san och de sociala myndigheterna upprättas.Det går att göra något bra av detta med aktivitets-garantin, men det är många oklarheter i propositio-nen. Som tur är har en försöksverksamhet dragits igång för att ligga som underlag för den här nya åtgär-den. Problemet är bara att den här försöksverksam-heten har pågått i endast en månad när vi i utskottetfattar beslut om aktivitetsgarantin. Och det ska gällamed full kraft från . Det är när manser den här typen av förberedelser och brist på ge-nomtänkta upplägg som man undrar om det arbetesom pågår i är riktigt seriöst.Frågorna är otaliga. Vi har ställt många frågor iutskottsbehandlingen och fått ganska få svar. Vadkonkret ska aktivitetsgarantin innehålla? Vad skiljermellan en som har varit arbetslös i exempelvis tolvmånader och en som ingår i aktivitetsgarantin? Skaman få mindre handledning innan aktivitetsgarantinbörjar gälla? Ställs andra krav på den arbetssökande?Ett klargörande har vi fått. Det fick vi i en inter-pellationsdebatt mellan miljöminister kristdemokraten den 16 maj.Larsson pekade på att aktivitetsgarantin ska användasför att lösa behovet av arbetskraft för strandstädningvid . Se där ett konkret besked i alla fallfrån regeringsföreträdarna om vad som ska ingå iaktivitetsgarantin. Men frågan till andra är ju: Vad mer än strandstädning efterBohuskusten ska ingå? Hur ska det utformas? För-hoppningsvis kanske den tillträdande AMS-direktören kan ge lite besked om detta i denhär debatten så vi får det till protokollet.För att undvika långtidsarbetslöshet är det viktigtatt på ett tidigt stadium sätta in relevanta åtgärder föratt stödja den arbetslöse att snabbt få rätt utbildning,praktik eller hjälp på annat sätt. Det är alltså underarbetslöshetsperiodens första tid som den stora möj-ligheten finns att undvika just långtidsarbetslöshet,och därmed också behov av att ha aktivitetsgarantier.Det är insikter som måste prägla arbetsmarknads-politiken. Därför är det så viktigt med individuellahandlingsplaner inom arbetsförmedlingarnas arbete.Därför har också vi kristdemokrater sagt ja till attäven använda de här 700 extra miljonerna föratt just stärka arbetet med de individuella handlings-planerna. Det är också viktigt att man skickar ensignal om att de här pengarna inte är för evigt. förbättra arbetsmarknadsläget måste man ställaom organisationen så att den också kan jobba utan deextra pengarna.För att bryta långtidsarbetslösheten krävs det enlång rad åtgärder. Individuella handlingsplaner harjag nämnt. Det gäller också kompetenshöjning ochtydliga krav på den arbetssökande som stödges på alla sätt för att bryta arbetslösheten - ocksåekonomiska incitament.Därför är det också tokigt att vi inte här och nukan behandla propositionen om arbetslöshetsförsäk-ringen med den här propositionen. Vi får ingen helhet i hela a-kasseproblematiken. Man måste också ställa sig frå-gan: Kommer det över huvud taget någon arbetslös-hetsproposition i vår eller finns det problem att kom-ma överens mellan regeringspartiet och stödpartier-na? Är det så att man inte vågar genomföra det manvill genomföra? Kanske LO har synpunkter, kanskeVänsterpartiet krånglar, vad vet vi? Vi kanske kan fåbesked här i kammaren i dag.Jag vill också ta upp detta med ansträngningarnaatt finna lämpligt arbete. Det ska nu införas i lagstift-ningen. Redan i nuvarande lag om arbetslöshetsför-säkringen finns det stöd för att ställa krav på de ar-betslösa att ta de arbeten som finns tillgängliga ominte särskilda skäl föreligger. AMS har också en re-gelbok som preciserar de här kraven. Men eftersomregeringen enligt sitt förslag anser att lagen behöverskärpas måste det ju vara så att regeringen inte anseratt förmedlingarna praktiserar de regler och lagar somredan finns.Vi kristdemokrater ser i alla fall två argument föratt ställa upp på en lagskärpning. Dels innebär ettsådant här beslut en tydlig signal ut till AMS ochAMV:s organisation samt till de arbetssökande omvad som gäller nu och framöver. Dels vet vi ocksågenom olika undersökningar att de nuvarande regler-na tillämpas ganska olika ute på de enskilda förmed-lingskontoren. Därför är det viktigt att få en mer en-hetlig tillämpning.Det blir också regeringen eller den myndighetsom regeringen utser som ska meddela ytterligareföreskrifter om lämpligt arbete.