prot · GN09115 · 2000-05-24 00:00:00 — Han hittar en ochannan företeelse, någon spik, som han kan koka sop-pa på.Det som ändå borde vara inte väl , och GöranPerssons problem är att man ska luta sig mot dettaparti, detta bakåtblickande parti, när det gäller att iframtiden skapa en god ekonomisk utveckling förSverige. Det är egentligen där som min största orofinns.Anf. 116 ():Fru talman! Vi ska utvärdera penningpolitiken förår 1999. Den här gången är vi eniga i stort sett i Sve-riges riksdag om utvärderingen. Det beror på, somMats påpekade, att när vi var oenigaförsökte socialdemokraterna och vänstermajoritetenatt utvärdera fel period och kritiserade - som vityckte - att inte hade förmågan att varasynsk. Man kritiserade också för att deninte hade snöat in tillräckligt på KPI-måttet.Jag tycker att det är bra att socialdemokraterna hartagit intryck av den kritik och de argument som för-des fram då, att man var ute lite på fel spår. Det klar-gör också att är helt isolerat i sin iveratt driva på för att människor ska få ännu svårare attfå lönen att räcka till hela månaden.Utvärderingen gäller . Det är först då somRiksbanken har blivit oberoende. Utvärderingenmåste både gälla hur man har formulerat sina mål ochhur man har kunnat uppnå dem. Det val man gör avt.ex. index avgör också hur lätt det är för andra attkunna följa vad man gör och huruvida det är ett bramål som man försöker att nå.Jag tycker att det var väldigt bra att Riksbankendirekt när den blev självständig klargjordehur man tänkte hantera avvikelser från KPI-måttet såatt det blev mer öppet och tydligt och kunde diskute-ras, till skillnad från tidigare när det var lite oklart.Nu har man också angett från sida i praktiken tills vidare använder måttet UND1X,och det är väldigt bra. Det ger större möjligheter debatt, till en utvärdering och till en öppenhet omhur man arbetar.Jag tror också att det är bra om man fortsätter attutveckla dessa index och kanske t.o.m. med tiden kantycka att det är lämpligt att övergå till det harmonise-rade konsumentprisindexet HIKP. Självklart ökargenomskinligheten ännu mer om man använder sam-ma målvariabel som ECB gör för euron.Varför är det då bra med debatt och öppenhet?Det kan man fråga sig. Jag tror att det är otroligt vik-tigt i en situation med en självständig riksbank att detpågår en penningpolitisk debatt på många ställen isamhället. Det gäller också att det pågår en debatt omvarför det är bra med låg inflation. Det tror jag attmånga människor ganska snabbt kan tänkas glömmabort. Det är alldeles uppenbart att riktigt har samma åsikt som vi andra om att det ärbra.Det är också viktigt att man i största allmänhetdiskuterar vilka redskap har, hur rollför-delningen ser ut och vad som är vems uppgift. Detgäller t.ex. vems uppgift det är att sköta finanspoliti-ken, vilka möjligheter finanspolitiken har, vilka möj-ligheter penningpolitiken har och vilka möjligheterstrukturpolitiken har.Vi har just nu en politisk ledning i det här landetsom i en brinnande högkonjunktur bedriver en expan-siv finanspolitik och som i princip saknar strukturpo-litik. Då är det klart att man ur per-spektiv kan tycka att det är lite bekvämt att kunnaskylla eventuella problemställningar på någon annan.Faktum är att och helt isolerade om att vilja använda ett försämratpenningvärde i stället för att ta det ansvar som manhar i sin ställning och t.ex. strama åt finanspolitiken,genomföra strukturreformer, sänka skatter i stället föratt öka utgifter, osv.Johan säger att det har blivit tystare iden penningpolitiska debatten. Det är alldeles uppen-bart att det inte har det. Däremot kommer det frånvissa håll ganska bisarra argument. Nästan roligast avallt är att höra hur försöker att göradetta som allt annat till en gender-fråga.Det är väl just en förtvivlans jakt på en annan ismän sin gamla som gör att man försöker att sortera inallting. Uppenbarligen strider det mot fördomar om hur kvinnor ska vara att de kvinn-liga ledamöterna av direktion är s.k.hökar medan de manliga är lite mer duvaktiga.Det strider däremot inte på något sätt mot minbild. Jag tycker ofta det är så att det är karlarna somär de mjuka och släpphänta och kvinnorna som får taansvar. Om verkligen tänker efter litetror jag inte att det är ett dugg konstigt ens med JohanLönnroths lite mer fördomsfulla kvinnosyn att det ärpå det här viset.Det är alltid kvinnorna som drabbas värst närpengarna inte räcker. Med proinfla-tionspolitik räcker pengarna . Sakerblir dyrare, och de pengar man har att handla förräcker inte till lika mycket. Eftersom kvinnor harmycket mindre marginaler i sin ekonomi än vad mänhar är det naturligtvis kvinnor som drabbas hårdast.Därför är det kanske en fullständigt naturlig gen-derfråga att det är kvinnorna i som är merav hårda typer. skulle möjligen ta ettvarv till i sina funderingar på feminism, kvinnosynoch ekonomisk politik.Detta är verkligen notabelt. kvinnor bor-de i högre grad känna till att det just är de s.k. femi-nisterna i som strävar efter att pengar-na ska räcka till mindre.Jag har talat om öppenheten, och den är otroligtviktig. Det är t.ex. bra att vi kan debattera här i kam-maren, även om åhörarna inte är så många, liksom attvi kan debattera i många andra forum. Det vore braom finansministern också kunde delta - det gör hanalldeles för lite - även om det han säger ibland kan-ske inte är alldeles genomtänkt.Jag skulle vilja ha ännu mera av öppenhet. Fram-för allt vill jag kunna garantera en öppenhet. Därförtycker jag fortfarande - och har tyckt dethela tiden - att protokollen ska vara offentliga. Detfår inte vara något som är upp till den sittande riks-banksledningen att avgöra, utan den praxis som nufinns, och som är mycket bra, bör kodifieras med enlagstiftning.De motargument som framförs är desammasom framfördes förut, nämligen att det skulle stridamot sekretesslagen i största allmänhet. Men då fårman väl ändra på de ställena i sekretesslagen, vilketär fullt genomförbart. Sekretesslagens skrivningar,som de råkar vara formulerade, utgör i mitt tycke inteett tillräckligt stort hinder för att man inte skulle kun-na genomföra en angelägen kodifiering av praxisen.Ett annat motargument är utfrågningen. Även härtycker jag att öppenheten är otroligt viktig. Just därföratt är självständig och inte kanlägga sig i den dagliga hanteringen är det viktigt attkunna garantera att det alltid ska kunna pågå en öp-pen debatt. Därför bör man införa en regel som sägeratt riksbankschefen har skyldighet att infinna sig tillsammanträdet.Det är lite lustigt att majoriteten i betänkandethänvisar till ett ställe i riksdagsordningen där det ståratt utskottet kan besluta att sammanträdet till den deldet avser inhämtande av upplysningar helt eller delvisska vara offentligt. Men det är väl inget svar på vårtkrav på att man ska kunna kräva att riksbankschefenska infinna sig till ett sådant offentligt sammanträde?Det finns regler för hur ljud- och bildupptagningska gå till, och man måste lämna in väskor och ytter-kläder när man blir tillsagd, osv. Men det finns ingensom helst reglering av att ett sådant här sammanträdeverkligen ska komma till stånd, vilket jag tycker voreväldigt angeläget.Fru talman! Jag står givetvis bakom samtliga re-servationer. Dessutom tror jag att någon redan haryrkat bifall till dem. I annat fall yrkar jag bifall tillreservation 2.Anf. 117 () replik:Fru talman! Egentligen kanske jag inte behöversäga det här, men jag och tycker att detär mycket viktigt med en låg inflation. Men frågan tillKarin är ju om hon tycker att det är ett pro-blem att inflationen har legat under den lägre tole-ransnivån . Kan inflationen bli för låg?Karin sade att det bedrivs en slapp finans-politik och att jag har ett behov av att skylla på pen-ningpolitiken. Jag undrar om har enhelt annan uppfattning än väldigt många bedömare,som inte alls anser att finanspolitiken är särskiltslapp.Skatternas andel av BNP minskar i och för sig,men också utgifternas andel av BNP minskar i ganskahastigt tempo. Dessutom kräver ju mycketstora skattesänkningar just i då den privatakonsumtionen går i höjden.I anser vi att det vore bättre att läg-ga pengarna på offentlig konsumtion, skola, vård ochomsorg, i stället för att lägga alla dessa miljarder påskattesänkningar som ytterligare främjar privatkon-sumtionen, som är på gränsen till överhettning. Dåskulle man hålla uppe sysselsättningen, inte minst förkvinnor.Jag ska inte fördjupa mig ytterligare i den här fe-minismdebatten, eftersom jag definitionsmässigtalltid har problem i sådana debatter. Men jag kanåtminstone påpeka att den politik som Folkpartietbedriver innebär att kvinnor får lägre sysselsättningjämfört med den politik som bedriver.Anf. 118 () replik:Fru talman! Jag tror att det är bra att avstår från att ägna sig åt ytterligare gender-analys. Det är välgörande för oss alla.Han säger att han definitionsmässigt har problemdärför att han är man, och det vet jag inte riktigt omjag vill hålla med om. Jag tycker i alla fall inte att detdefinitionsmässigt är så att alla män är sämre. Det ärmöjligt att det är någon sorts påverkan från denvänsterpartistiska feminismen. Det är definitivt inteden sortens feminism som jag bekänner mig till. Detär inget allmänt problem att vara man.Möjligen har också ett annat pro-blem, nämligen med hörseln. Jag sade ingenting omatt finanspolitiken var slapp utan att den var expansiv.Det är ganska oomtvistat att den är det. Om inte Jo-han håller med om det, så vet jag inte vadhan har för definition på expansiv. Normalt sett kanmänniskor räkna ned att finanspolitiken är expansiv.Det är självklart så att det inte bara handlar omutgiftsandelar. Det är jättebra att de offentliga utgif-ternas del av BNP sjunker, men det beror ju på attBNP stiger väldigt kraftigt. Det är ju också bra attBNP stiger kraftigt. Att den gör det beror framför alltpå att vi har en mycket stark konjunktur internatio-nellt, som även finns i Sverige.Vi har också genomförten förfärlig massa förändringar av som göratt vi nu kan ta till vara dessa goda tider. Men Väns-terpartiet har ju varit tvärt emot de allra flesta avdessa förändringar, så jag tycker inte att ska ta åt sig så där våldsamt mycket av äran.Här i säger ni naturligtvis att ni ansluterer till låginflationspolitiken. Men ändå hör man helatiden att inflationen borde vara lite högre. Jag debat-terar väldigt ofta med Vänsterpartister utanför det härhuset, och då framgår det att er partilinje är att infla-tionen borde vara avsevärt mycket högre än det tole-ransintervall som har angett och som viandra har ställt oss bakom.Anf. 119 () replik:Fru talman! Vi har ett mycket stort överskott i detfinansiella sparandet. Vi har ett mycket stort över-skott i bytesbalansen. Enligt alla definitioner så ärdetta inte vare sig en expansiv eller slapp finanspoli-tik, vad man nu kallar det. Det är en ganska starkfinanspolitik i ett läge då vi fortfarande har ganskahög arbetslöshet.Anf. 120 () replik:Fru talman! Det är ganska uppenbart att JohanLönnroth har en annan definition på expansiv finans-politik än vad folk i övrigt har i . Men när deoffentliga utgifterna ökar ganska kraftigt är det välper definition en expansiv finanspolitik? Men det ärkanske inte rätt ögonblick för det.Det är inte bara fråga om att man sänker skatteroch ökar utgifter utan också om vilka skatter ochvilka utgifter det är och på vilket sätt de underlättarför ekonomin att växa utan att det blir inflation. Pro-blemet med är att era skattesänkningargörs på ett sådant sätt att de inte i särskilt stor ut-sträckning underlättar för ekonomin att växa, t.ex. föratt öka arbetsutbudet.Jag tycker inte att ni i är så över-drivet klara över just rollfördelningen: vem som harhand om vad, vilka redskap man har och hur man kananvända dem.I förra vändan hann jag inte säga att det är otroligtviktigt att vi får en långsiktig trovärdighet för vårlåginflationspolitik och att ni inte får det inflytandesom ni önskar i det avseendet.Därför tror jag att det är bra att vi har legat väldigtlågt. Om och socialdemokraterna härtog intryck av uppgifter om vilka avvi-kelser från KPI man gör, så skulle ni vara medvetnaom att man inte ligger under toleransintervallet på detsätt som uppger att man gör.Anf. 121 () replik:Fru talman! Det är som sagt väldigt glädjande attvi har en bred majoritet här i kammaren i frågan omden nya, självständiga och den reformen.Jag tror inte heller att vi står så väldigt långt ifrånvarandra när det gäller lagregleringen med anledningav publiceringen av riksbanksdirektionens protokoll.Det handlar om den arbetsgrupp som under led-ning av - jag själv ingick också i denför övrigt - utarbetade förslaget till den nya riks-bankslagen. Det resonemang som vi förde omkringhuruvida offentliggörandet av protokollet skulle lag-regleras eller inte var grundat på en rädsla för attdriva fram en situation där de verkliga penningpoli-tiska debatterna fördes i ett sammanhang, och direk-tionen sedan gick in och mer eller mindre bara fattadeett beslut.Nu har det visat sig att det inte har blivit så. Jagtycker att vi har en bra praxis som inte finns, utansom håller på att utvecklas . Därförtycker jag att det kanske ger lite fel signaler om viklampar in från sida och börjar stifta lag.Däremot kan det mycket väl vara så att vi kan seframöver att tiden blir mer mogen för att kodifieranågonting som fungerar mycket bra. I så fall - om viska göra det - så krävs det mycket noggranna förbe-redelser. Det krävs av allt att döma en omfattandeutredning som kan remissbehandlas. Man kan få insynpunkter på hur detta kommer att fungera. Det fårinte bli en försämrad funktion, utan det måste bidratill öppenhet.Fru talman! Jag tror inte att och jaghar några problem med varandra på den här punktenheller. Det kan mycket väl vara så att vi i framtidenenas om att det blir en lagstiftning. Men det är förtidigt att uttala sig om det just nu.Anf. 122 () replik:Fru talman! Jag antar att detta var mer av ett sta-tement än en fråga till mig. Jag tycker ändå att det skavara glasklart vems uppgift det är att stifta lag ochvems uppgift det är att sköta reporäntan.Jag tycker nästan att det blir lite obehagligt meddet här bugandet för riksbanksdirektören, att man inteska klampa in osv. Det är väl vi som bestämmer vaddet ska stå i lagstiftningen om ifall pro-tokoll ska vara öppna! Med argumentblir det nästan som att man skulle säga såhär: Den här debatten är offentlig. Det är ju inte såmånga som lyssnar på den i och för sig, men den äroffentlig. Det skulle alltså i så fall innebära att denriktiga ekonomiskpolitiska debatten i sköt-tes någon annanstans, där folk inte kunde höra den.Och så är det ju inte!Det är klart att man måste kunna ha en öppenhet,och kunna kräva och förvänta sig att argument, åsik-ter och ståndpunkter ska redovisas offentligt. Det ärju det som är själva meningen med en offentlig de-batt.Det tar tid att genomföra en sådan här förändring.Vi ville ju att den processen skulle ha påbörjats förlänge sedan, men när det nu är så att sådant här targanska så är det väl bättre att sätta i gångprocessen . Det är därför som vi har föresla-git just att man ska ge regeringen uppdraget att sätta igång processen.Om kammaren bifaller vårt yrkande så innebär detatt när han känner sig redo för det kom-mer att ha ett färdigt förslag i stället för att då påbörjaprocessen och få vänta jättelänge innan det verkligenblir en lagstiftning i frågan.Anf. 123 () replik:Fru talman! Jag kan bara konstatera att för närva-rande råder en full öppenhet. Vi har en situation därprotokollen speglar en mycket bred och mycket om-fattande debatt inom riksbanksdirektionen. Att detskulle finnas någon brådska med att komma och stiftalag om det som redan fungerar är för mig inte särskiltuppenbart. Vilket skulle skälet vara för det?Min uppfattning är att vi ska se hur den här prax-isen utvecklas. Jag tror att frivillighet på det här om-rådet har varit en bra linje. Vi vet inte vad det hadeinneburit om vi redan innan direktionen hade börjatfungera hade sett till att det hade funnits en lagregle-ring. Det har varit lyckosamt att det inte har funnitsen lagreglering från början - det hävdar jag bestämt.Men det kan vara möjligt att utvecklingen gagnas avatt det blir en sådan reglering.Anf. 124 () replik:Fru talman! I mitt perspektiv tycker jag att det skavara alldeles glasklart att riksbanksledningen inte skaha någon möjlighet att ändra på detta, och att om denskulle få för sig att ändra på det så ska det vara enväldigt lång process innan vi kan lagstifta. Jag tyckeratt det är alldeles utmärkt så som man har skött dethittills, men desto viktigare är det därför att vi ser tillatt kodifiera det i en lagstiftning så att vi säkerställeratt det inte blir några förändringar.Tänk om detta inte hade varit öppet! Då hade Jo-han aldrig fått veta hur det är ute i det verk-liga livet - nämligen att det är kvinnor som är hårdaoch män som är mjuka.Anf. 125 ():Fru talman! Hur går det egentligen till när Riks-bankens direktion samlas till möte för att bestämmaräntan? Där kommer de sex direktionsmedlemmarna,dvs. riksbankschefen och de fem vice riksbanksche-ferna. Men där kommer också två personer som ärvalda av . Det är riksbanksfullmäktigesordförande och vice ordförande. De har ingen beslu-tanderätt, men de har närvarorätt och yttranderätt. Detär de två personerna som ska stå för en viktig del avden demokratiska insynen. Man kan säga att de skavara förlängda öron och ögon.Man kan fråga sig: Finns det risk för att direktio-nen försöker dölja meningsskiljaktigheter på ett så-dant här möte? Kommer man med andra ord medfärdiga ställningstaganden och sammanjämkadeståndpunkter?Vi ska nog vara medvetna om att det kan finnasmekanismer som begränsar insynen. Om man t.ex.har en hårt trängd direktion, som är i blåsväder ochkänner sig starkt pressad - kan det inte då vara fres-tande att försöka resonera ihop sig inför mötet med deav valda representanterna?I så fall blir ju insynen en ren illusion. Även omdirektionsmedlemmarna inte har några som helstplaner på att resonera sig fram till gemensammaståndpunkter före de här mötena så kan det bli såändå, eftersom de träffas regelbundet, nästan dagli-gen, och diskuterar aktuella frågor.I den nya riksbanksorganisationen var det viktigtför oss socialdemokrater att göra den demokratiskainsynen så stor som möjligt. Vi drev kravet hårt pånärvarorätt och yttranderätt på direktionens möten.Men vi vet att fullständig insyn inte är någonting somger sig av sig självt. Tvärtom är det så att riksbanks-chefen och de övriga medlemmarna av direktionenmåste arbeta aktivt för att skapa goda förutsättningarför det.Vi har gått igenom protokoll, och vihar försökt att även på annat sätt bedöma hur det helahar fungerat sedan den nya organisationen trädde ikraft. Resultatet är glädjande. Inte minst ordförandeni direktionen, riksbankschefen , haraktivt arbetat för att förverkliga andan i riksdagsbe-slutet när det gäller den här formen av insyn. Han harpå ett föredömligt sätt verkat för att de olika mening-ar som finns i direktionen ska komma upp i dagenoch brytas mot varandra i närvaro av re-presentanter. Eftersom vi socialdemokrater fäster såstor vikt vid att detta fungerar skulle vi kunna varaberedda att ge honom en guldstjärna för hans insatserjust för detta. Vi hoppas att det ska bli lika bra i fort-sättningen.Inom parentes vill jag säga att jag personligen inteär övertygad om att det bara är fördelar med en ord-ning där någon eller några i efterhand författar reser-vation. Det avgörande är trots allt att meningarna fårbrytas fullt ut innan direktionen fattar sitt beslut. Detär inte alls lika avgörande att man sedan på ett myck-et formellt sätt upprepar den ståndpunkt som manredan har gett till känna innan direktionen fattat sittbeslut.Sedan kommer jag till frågan om ifall man i riks-bankslagen ska föra in en bestämmelse om att Riks-banken måste offentliggöra sina protokoll. Mitt svargår väldigt mycket i linje med vad harsagt här: Visst kan man göra det, men bara om detsker i sådana former att det inte på något sätt kanäventyra den demokratiska insyn som jag har talatom.Som var inne på har vi nu en utveck-ling där tiden mellan direktionens möte och proto-kollets offentliggörande undan för undan kortas ned.Jag är rätt säker på att om ungefär är den härfördröjningen inte alls lika lång som den är . Dåska man nog tänka . Gör man mer skadaän nytta om man i dagens läge lagstiftar om att proto-kollen ska offentliggöras med viss sedvanlig fördröj-ning, som det står i motionen? Den sedvanliga för-dröjningen är kortare än den var . Ensedvanlig fördröjning är troligen ännu kortare nästaår.Även reservationen lider för övrigt av sammasvaghet som motionen. Den talar inte om att lagfästaoffentliggörandet med sedvanlig fördröjning, menden talar om offentliggörande "med viss tidsefter-släpning". Då måste det vara bättre att fårfortsätta att pressa ned tiden mellan mötet och offent-liggörandet av protokollet. Vi får se hur långt vikommer den vägen innan vi fyrar av lagstiftnings-vapnet.I dialog med sade honatt den praxis som finns nu är mycket bra och börkodifieras. Det betyder att man därmed riskerar attstoppa upp den process som pågår mot att tiden mel-lan direktionsmötet och offentliggörandet undan förundan kortas ned.Landet ska med lag byggas, sade . Men frågan är naturligtvis om det är en dåligeller bra lag, om det är en lag ochvad den får för effekter.Sedan kommer jag till den lite ruskiga reservatio-nen - det tycker jag faktiskt - nämligen reservation 2av , vi alla vet har vi nu ett tjänstemannastyre avRiksbanken. Att det har blivit så är en ofrånkomligföljd av våra internationella förpliktelser som med-lemmar i EU. Men det betyder inte att vi av barafarten ska ge direktion makt att be-stämma också över arbete. Ni tre partiervill att om direktion rycker i snöret skariksdagen sprattla vare sig vill eller inte ochvare sig tidpunkten är lämplig för eller inte.Detta att också får ett snöre att rycka ihjälper inte. Detta är ett förslag som inte hör hemma ien parlamentarisk demokrati.Karin talar om bugande för riksbanksdi-rektörer. Det här är ett förslag som i princip innebäratt arbete skulle böja knä för Riksbanken.Visserligen talar all sannolikhet för att Riksbankenstjänstemän är kloka nog att aldrig någonsin utnyttjaen sådan här tvångsregel. Men rent principiellt är dethelt vedervärdigt att införa en lag som ger Riksban-kens tjänstemän rätt att bestämma över hur riksdagenska sköta sitt arbete.Nu säger man i reservationen att detta är en ord-ning som redan finns inom EU. Detta gäller redanmellan och Europeiska central-banken. Rycker man i snöret på ena sidan måste denandra sidan ställa upp. Men ett dåligt förslag blir juinte bättre för att det redan tillämpas på annat håll.Att och Europeiska centralbankenhar det här arrangemanget är ju ännu ett exempel påden svaga och underordnade roll som Europaparla-mentet har inom EU. EU är ingen parlamentariskdemokrati.I en parlamentarisk demokrati som ärparlamentet själva hjärtat. är folketsfrämsta företrädare. Det är som fattar deavgörande besluten. Varför ska vi sätta upp de dåligaexemplen som ideal för riksdag? Det härförslaget är praktiskt onödigt och principiellt veder-värdigt.Fru talman! Jag yrkar bifall till finansutskottetsförslag.Anf. 126 () re-plik:Fru talman! Jag lyssnade med en viss fascinationredan på den tidigare replikväxlingen om huruvidapraxis ska gå först eller om lagstiftning ska kommaförst. Jag har den uppfattningen att lagstiftningengärna får komma först. Jag är kanske lite förvånadöver vilka som har förordat att praxis gärna får gåföre. Men vi behöver inte linda in oss längre i det. Vikan konstatera att utvecklingen går i den riktning somModeraterna och de andra som tycker så har syftat.Jag tror inte heller att en lagstiftning som säger med viss tidseftersläpning ska offentliggöra dehär protokollen sätter stopp för den utveckling somredan pågår, dvs. att det blir med allt kortare tidsin-tervall som de faktiskt publiceras.