prot · GN09115 · 2000-05-24 00:00:00 — Jag tror att JanBergqvist möjligen överdriver farhågorna i den delen.Men sedan blev det intressant för då skärpte JanBergqvist tonen och började tala om den ruskigareservationen. Då tänkte jag: ska för sin reservation nr 1. Men se den reservationenhar tagit sig förbi och ger sig på reservation2 som handlar om att riksbankschefen ska kunna gesmöjlighet att prata penningpolitik under öppna ut-skottsförhandlingar. Det förvånar mig att man kanuppbåda så många kraftord över den reservationenoch inte med ett ord nämna det som är den väsentligaskiljaktigheten i detta betänkande, nämligen denmellan sex partier som i grunden har ställt sig bakomden penningpolitik som förs och det samvetsparti,, som faktiskt har avskiljt sig. Dettanämner inte ordföranden i finansutskottet med ett ord.Jag måste säga att det känns lite märkligt. Jag villgärna höra vad det är och pratar om på de hemliga överläggningarna.Ni säger ju att ni är mer överens med varandra änmed och . 127 () replik:Fru talman! Jag kommer säkert att diskutera skill-naden mellan vår uppfattning och det som står i re-servation 1 i någon replikväxling med . Det är inga problem. Det som står i reservation 1är ju ingen principiell demokratisk fråga. Det är enbedömning av penningpolitik som jagtycker är dåligt underbyggd. Det må vara.Men det är ju principiellt en mycket allvarlig sakatt man ska låta tjänstemän i bestämmaöver arbete. Jag kan inte förstå att ni harhamnat i den här situationen.När det gäller detta med protokollen kan jag kon-statera att det i den moderata motionen står:"har sedermera frivilligt valt att - medviss sedvanlig fördröjning - offentliggöra protokollen- - -." Vidare står det: "För att ge stadga åt förfaran-de bör enligt vår mening den nu i praxis tillämpadeordningen förankras i riksbankslagen. "Det innebär ju att man nöjer sig med den sedvan-liga fördröjning som gäller . Jag är ganska över-tygad om att det inte behöver vara så mellanmötet och offentliggörandet.Anf. 128 () re-plik:Fru talman! Låt oss konstatera att det är lite svårtatt hävda vad som är sedvänja i detta fall. Jag såg attvi fick ett protokoll med 18 dagars för-dröjning. Det har varit nere och vänt inågot fall, och sedan har det varit . Någonriktig sedvänja har väl inte etablerats . Låt ossbara konstatera att utvecklingen mot att det blir korta-re och i sig är ganska bra.Jag tycker faktiskt att det är rätt grundläggandeom det i ett betänkande som handlar om penningpoli-tik och utvärdering av finns en reserva-tion som går på tvärs mot det som är kärnan, nämli-gen vilken målformulering som ska råda för infla-tionspolitiken.Men väljer att prata om demokratihär. Jag noterade den skillnad som fanns. När JanBergqvist pratade demokratisk insyn menar rätten för två av partierna utsedda förtroen-devalda ledamöter att få sitta med och följa samman-trädena. Men de ska inte ha någon möjlighet att talaom för en bredare verklighet, det offentliga ,vad som där försiggår. strävan är att detska råda stor öppenhet och att svenska folket skakunna förstå och följa de skeenden som präglar Sve-riges riksbank. Det är ju en rätt grav skillnad där-emellan. För är det viktiga att det fårsitta en socialdemokrat med vid bordet. För oss är detviktiga att svenska folket ges utrymme att förstå hurpenningpolitiken utformas. Det är därför vi har landatolika här i dag.Anf. 129 () replik:Fru talman! Jag sade inte att demokratisk insynenbart består i att representanter har möj-lighet att tränga bakom resonemangen när direktionenfattar beslut. Det är en viktig del av insynen, mensjälvklart finns också allt det andra. Det är viktigt attdiskussionen om penningpolitiken kan föras av helasvenska folket, att det finns en stor öppenhet ochtillgänglighet. Det är min bestämda uppfattning.Det är ju faktiskt så att den moderata motionenskrevs . Då var det en annan erfa-renhet man hade av offentliggörande av protokollen iförhållande till det vi nu ser har utvecklats underhösten efter . Det var ganska långtmellan mötena och offentliggörandet. Här uttalar manmed väldig belåtenhet att man ska förankra den sed-vanliga fördröjningen i riksbankslagen. Det tycker jagär otillräckligt. Det är inte godtagbart. Det är bättreatt man fortsätter att korta ned tiderna.Sedan kan vi, precis som har utvecklatdet, lagstifta. Jag har inget emot att man lagstiftar i ettsenare skede. Men den här motionen hjälper inte tillatt skapa någon ytterligare öppenhet. Tvärtom kanden faktiskt skada mer än den kan hjälpa till.Anf. 130 () replik:Fru talman! Jag vill i likhet med påpeka att jag tycker att det är lite bisarrt attfinansutskottets ordförande väljer att i den debatt somheter Penningpolitiken, och som handlar om utvärde-ringen av penningpolitiken, faktiskt inte egentligendebattera penningpolitik. I stället debatterar han endel, som jag ändå menar, randfrågor. Jag tycker attdet är anmärkningsvärt.Sedan kallar han det för principiellt vedervärdigtatt vi föreslår att man säkerställer att den självständi-ga ges en möjlighet att t.ex. inför utvärde-ringarna informera och ge sin syn på saken. Jag tyck-er inte att det är vedervärdigt. Jag tycker att det kanvara en ganska bra ordning.Det intressanta är: Om det nu är den delen, alltsåömsesidigheten, som är ett så stort problem, varförvill då inte , som lägger sådan vikt vidatt arbetsformer ska stå över alla andras,säkerställa att i alla fall vi kan garanteras att Riksban-ken måste infinna sig och svara på våra frågor? Dettycker jag att kan ge sin syn på.Sedan tycker jag att den reglering som finns iECB snarare visar att har en star-kare ställning gentemot ECB än vad har . Jag tycker att det vore bra om man kunde stärkariksdagens ställning.Till sist, fru talman, tycker jag att det är ett ganskakonstigt sätt att försöka argumentera på när det gällerdet här med protokollen. Det är inte ens att märkaord. Det är att lägga in små egna betydelser i de ordsom finns. Vad det handlar om är att vi i lag vill sä-kerställa att vi inte har den här öppenheten på Riks-bankens villkor utan på villkor.Då får man naturligtvis i ett sådant här lagstift-ningsarbete fundera på exakt hur man ska formulerasig så att det inte blir några försämringar gentemot . får vi den här öppenheten, avkortningen avtiden, helt och hållet på villkor. Vi haringet inflytande alls.Anf. 131 () replik:Fru talman! Jag kan mycket väl tänka mig att vikan komma fram till en ordning där protokollen of-fentliggörs . Har man ett möte på förmid-dagen kan man sätta in resurser för att offentliggöradet eller senast . Men vi harfaktiskt en lång väg dit.Om vi nu lagstiftade är det klart att det med allsannolikhet skulle innebära att vi inte testar möjlig-heten att pressa ned till dess ytterstagräns, så att man får skillnaden så minimal som möj-ligt. Därför är jag helt övertygad om att det är ettganska improduktivt förslag. Det leder inte till någotpositivt. Däremot kan jag mycket väl tänka mig i ett senare skede kan lagstifta om det här. Mendet här med "sedvanlig fördröjning" och andra ut-tryck som ni använder i reservationen är inte till nå-gon glädje när det gäller att hjälpa till i det här.Sedan är det inte så att jag principiellt skulle hanågot emot att man lagstiftar om att skaha en skyldighet att medverka vid tio eller tjugo of-fentliga förhör . Jag har inget principiellt emoten sådan sak. Men vad jag bestämt vänder mig mot äratt tjänstemän ska bestämma över riks-dagens arbete såsom föreslås i reservationen.Det förhållandet att detta förekommer, och att Eu-ropaparlamentet har accepterat det, förmodar jagberor just på att de har en så utomordentligt svagställning. För dem var det här en livlina. Men att i ettparlament i en parlamentarisk demokrati acceptera attdet sitter några tjänstemän i en underordnad myndig-het och har laglig rätt att bestämma över riksdagensarbete tycker jag är helt orimligt.Sedan är det en annan sak i det här. Om man in-förde en sådan här principiellt vedervärdig lag - jagvidhåller det - så tror jag inte att tjänstemännen påRiksbanken skulle vara så okloka att de faktiskt an-vände den.Anf. 132 () replik:Fru talman! pratar om att "vi" nuska testa och se hur mycket man kan korta tiden. Men"vi" gör ju ingenting. "Vi" är ju helt utelämnade tillatt de underordnade tjänstemännen, som JanBergqvist kallar dem, vill förse oss med den här in-formationen. De är inte alls tvingade till det utan kanmycket väl sluta vilken dag de vill. De kan debatteravid sidan av och inte skriva in särskilt mycket i pro-tokollen eller bestämma att det inte ska bli offentligtförrän jättelångt in i framtiden.Genom att det är så kommer ju vi i riksda-gen i ett slags beroendeställning. För att över huvudtaget få reda på något kanske vi inte får vara för elakanär vi ställer frågor eller i debatten. Jag tror inte attdet är så. Jag tror precis som att de ärmycket klokare än så. Men faktum kvarstår att detinte är på våra villkor. Jag tycker att det vore mycketbättre om det var det.Likaså tycker jag att det är rimligt i fråga om osssom har ansvaret att utvärdera att de som vi ska ut-värdera faktiskt har den här möjligheten. Om vi nå-gon gång skulle vara så okloka att vi inte ville höravad de har att säga är det bra att de ändå har en möj-lighet att ge sin syn på saken.Sedan får man väl, både när det gäller protokollenoch utfrågningarna, fundera på exakt hur man skaformulera sig. Vi har ju inte skrivit några färdigalagtexter i några reservationer precis. andra ska inte behöva gå omkring och vara räddaför att det skulle missbrukas till att bli tio, tjugo ellertrettio utfrågningar så att vi inte skulle hinna mednågot annat, t.ex. den penningpolitiska debatten -eller vad vet jag vad är rädd för.Jag tror ändå att det vore bra om vi i sågtill just att de här sakerna om öppenhet och menings-utbyte kunde vara garanterade och att de var det påvåra villkor.Anf. 133 () replik:Fru talman! Jag är bekymrad över att ledamöter iSveriges riksdag har en så principiellt slapp inställ-ning till den parlamentariska demokratin och vemsom ska bestämma. intar ju en väldigtologisk ställning. Å ena sidan talar hon om att vi inteska buga för riksbankstjänstemännen i sammanhangetutan vi måste lagstifta osv. Å andra sidan är hon be-redd att ge rätt åt dessa tjänstemän att bestämma överriksdagens arbete.Om det är så att man vill tillförsäkra sig ett visstantal offentliga utfrågningar av är detinget principiellt som hindrar att man fattar ett beslutdär man säger att det ska vara ett stort antal. införa en rätt för en minoritet i attpåfordra sådana här saker.Det principiellt felaktiga om man håller på enparlamentarisk demokrati är att man överlåter rättenatt bestämma över arbete till de här tjäns-temännen. I så fall ska vi fatta besluten om hur vi skaorganisera detta här - och t.o.m. ge minoriteter rätt attpåfordra i all den utsträckning de önskar. Men vi skainte ställa oss under beslut från tjänste-män. Det är principiellt felaktigt i en parlamentariskdemokrati.Anf. 134 () replik:Fru talman! Det är alldeles uppenbart att de tvåpolitiska huvudalternativen i , nämligen å enasidan Socialdemokraterna och deras stödpartierVänstern och och å den andra sidan defyra borgerliga partierna, har lite olika sätt att hanterade skillnader som finns mellan våra respektive parti-er.Karin och jag har haft en öppen debatt omen liten skillnad som vi har i synen på om man börlagstifta och när detta ska ske. Jag hade förväntat migatt den majoritet som fortfarande leder detta landsöden också skulle passa på att diskutera de mycketstora och alarmerande meningsskiljaktigheter somfinns mellan era partier och att skulle taden vilseförde i örat och argumenteraungefär på det sätt som och jag hargjort i vår debatt. Men här råder det en tystnad. Jagtycker att ni borde bli bättre på att redovisa ert alter-nativ, hur ni ser på detta och hur detta ska lösas iframtiden.Jan talar om tjänstemän - han nästanspottar ut detta ord - som om det är några lågtståendevarelser som ska strömma in och börja bestämma häri . Jag vill påminna om atthan har hängt på en guldstjärna på dessatjänstemän för att de sköter sig så bra. Han dramatise-rar ju oerhört när han säger att det är principiellt ve-dervärdigt. Man får en känsla av att dessa guldstjär-neprydda tjänstemän ska stövla upp på finansutskottetoch säga: ska vi ha utfrågning. Ställ in allavoteringar, därför att nu är det viktigt att vi får kom-ma och presentera vår politik och våra sakfrågor.Men så är det ju inte, , utan vaddetta handlar om är ju en rättighet att i ett kritiskt lägekanske få komma och begära för informationom det allvarliga läget. Jag tycker inte att vi behövermåla upp detta så fruktansvärt dramatiskt. Det ärrimligt att vi nu stärker ställning. Det ärlika rimligt att direktionen också ska ha möjlighet attbegära att få komma och lämna information till riks-dagen.Anf. 135 () replik:Fru talman! Först och främst har jag ingentingemot arbetare, tjänstemän, företagare eller andrasådana grupper. Jag har själv under en betydande tidav mitt liv varit just tjänsteman. Försöket från MatsOdell att skapa en motsättning mellan mig och Sveri-ges tjänstemän tror jag därför inte fungerar särskiltbra.Vad som händer är ju att ni går ifrån den principi-ella frågan. I praktiken skulle en sådan lagbestämmel-se inte ha någon som helst betydelse därför att jag troratt man på båda sidor är så klok att man inte skullemissbruka någonting sådant. Men att i svensk lag förain en sådan här bestämmelse strider ju principielltmot de grundläggande principerna i en parlamentariskdemokrati. Och det förvånar mig att aktiva riksdags-ledamöter inte inser detta. Det gör mig väldigt förvå-nad att det är så.Anf. 136 () replik:Fru talman! Jag tror att jag är helt enig med JanBergqvist på en punkt. Jag tror nämligen inte att nå-gon part skulle missbruka detta. Det fungerar jumycket bra på även detta område utan attvi har någon lagreglering. Det går bra. Vi bokar intider. Riksbankschefen ställer upp. Men trots allt talarvi om speciella situationer. Vi har ju upplevt situatio-ner i vår moderna historia där den penningpolitiskasituationen har varit mycket dramatisk. Jag tyckerinte att det är så principiellt vedervärdigt som JanBergqvist säger att också lagfästa en möjlighet förRiksbanken att få begära att komma och informerariksdagen om ett läge som man anser vara oerhörtangeläget.Anf. 137 () replik:Fru talman! Det förvånar mig att inte skillnaden mellan att man har t.ex. en ordningi där man skulle kunna ge rätt till en endaledamot att påkalla ett sammanträde osv. och att manskriver in en rättighet för en underordnad myndighetatt påverka arbete. Det är två olika saker.Och även om en sådan bestämmelse i praktiken baraskulle betraktas som löjlig och inte ha någon praktiskbetydelse, så är det ju principiellt icke acceptabelt.Det är därför som jag har valt att argumentera så hårtmot detta.Jag vet inte om har begärt ordet.Men jag ska replikera när det gäller pen-ningpolitiken i övrigt. Jag vill då understryka att jagfortfarande står bakom det som vi sade i utskottetförra året och som godkände. Det står jagbakom helt och hållet. Om vi då tittar på det år somhar lagts till kan vi konstatera att där harlyckats bra. prognoser har stämt väldigtväl med utfallet, och det har fungerat bra, och det hardärför inte funnits anledning att skriva på något annatsätt än vad som står i vårt betänkande. Jag delar alltsåinte den uppfattning som finns i reservation 1, efter-som jag tycker att det är en bedömning som görs utanatt det finns ett riktigt hållbart underlag för det. Jagtycker inte att det finns ett hållbart underlag för denbedömning som finns där.Anf. 138 () replik:Fru talman! Jag ska börja med att instämma hel-hjärtat i vad finansutskottets ordförande har sagt omreservation 2.När det gäller reservation 3 och offentliggörandetav protokoll för ett resonemang kringatt det finns risker med sådana här krav, att man dåpratar ihop sig i direktionen, eller att de två av riks-dagen utsedda ledamöterna gör det, och inte tar uppdessa saker på sammanträdena. Det är naturligtvis enrisk som finns i fråga om all lagstiftning om öppen-het. Liknande problem skulle även ECB kunna åbe-ropa. Det är ofta det argument som man hör, att om vihar alltför stor offentlighet kommer i stället de reellasammanträdena att läggas någon annanstans. Det ären risk som också vi i löper, att vi flyttar dereella besluten någonstans utanför pleni-sal.Den här lagen är helt i konsekvens med det somJan har sagt här. Jag anser attdet principiellt är viktigt att betona att det är lagstifta-ren, , som ska fastställa dessa regler, hurmycket vi än tror att kommer att skötadetta på ett bra sätt. Risken finns ju faktiskt också -hemska tanke - att det skulleuppstå något slags koalition mellan de två störstapartierna som har hela representationen där och somär helt eniga om penningpolitiken. Och kan detkanske vara bra att har beslutat om dettakrav i lagstiftningen på total öppenhet.Sedan vill väldigt gärna att vi skagräla om reservation 1, och jag hoppas att jag inte görJan generad om jag säger att jag tror attvåra skillnader i åsikter inte är så väldigt stora i dettasammanhang.Anf. 139 () replik:Fru talman! När det gäller protokollen kan vi kon-statera att och har gåttihop och bildat en koalition. Jag tror nog att om manser på denna utveckling av offentliggörande, demo-kratisk insyn, osv. i ett dynamiskt perspektiv så ärdenna reservation kontraproduktiv. Jag kan ha fel,men enligt min erfarenhet så fungerar det så att omman har en väldigt positiv utveckling på den frivilligasidan och sedan lagstiftar långt innan denna positivautveckling är avslutad så stannar man upp den pånågot sätt, och då blir det på något sätt det som råddenär man lagstiftade som blir . Här har vi möj-lighet att gå väldigt långt när det gäller att förkortatiden. Och jag är inte främmande för tanken att manslutligen kan ha ett offentliggörande som är mer ellermindre , dvs. att man sätter sig direkt efteratt man har haft sammanträdet och skriver färdigtprotokollet och publicerar det utan någon tidsfördröj-ning. Men det fordrar att denna process får gå vidareett tag.Anf. 140 () replik:Fru talman! Att jag står bakom denna reservationbetyder att jag mycket väl kan tänka mig att lagstift-ningen utformas på ett sådant sätt att den inte hindrarjust den här omedelbara publiceringen. Jag hoppasverkligen att vi ska kunna konstruera lagen på ettsådant sätt att den inte innebär ett hinder för att kom-ma så långt.Jag vill säga ytterligare några ord om det andra re-sonemanget kring reservation 1. Det är ju riktigt att viinte har haft möjligheter - vi har inte de utredningsre-surserna - att göra de riktigt djupsinniga analysernaav huruvida verkligen har behandlat övreoch undre toleransnivån på ett likvärdigt sätt när detgäller inflationsmålet. Det är ju riktigt så långt. Det ärklart att det är en bedömning som vi har gjort. Ochdet präglar inte bara . Jag har ju den upp-fattningen att hela den politiska debatten har genom-gått en förskjutning under de senaste fem, sex ellersju åren från att betona sysselsättningsmålet till attbetona inflationsmålet på ett något ensidigt sätt. Ochdå menar jag alltså den övre gränsen för inflations-målet.Jag är alltså så konservativ att jag i stort sett stårbakom den politiska linje som t.ex. finns i JanBergqvists reservation till riksbanksutred-ning - jag hoppas att det är okej att jag för femtioelftegången hänvisar till den. Hela det politiska spektrethar, tycker jag, förskjutits åt det ensidiga inflations-bekämpandet.Vi är helt överens om att inflationen måste hållaspå en rimlig nivå och hållas låg men det har blivit enöverbetoning i monetarismens namn. är det enbartinflationen som är den stora fienden. Det talas alltmindre om det avgörande sysselsättningsmålet.Anf. 141 () replik:Fru talman! har faktiskt inget braunderlag för sin bedömning vad gäller det här medasymmetri. Vad vi har erfarenhet avär ju att man har legat lågt när det gäller inflationen.Men hur skulle agera om man låg mot-svarande över målet har vi ingen erfarenhet av, så detär faktiskt lite svårt att göra en jämförelse. Jag tyckeratt finansutskottets värdering ska försöka hålla sig tillgrundvalen, alltså att det finns ett ordentligt underlagnär sådana här bedömningar görs. Det gör att jagtycker att ett sådant underlag inte finns.Anf. 142 ():Fru talman och ledamöter! Vi i stäl-ler oss bakom den penningpolitik som förs ochvi tycker att utvärderingen av arbete pådet sätt som sker i stort sett fungerar bra. Vi anserockså att öppenhet är mycket viktigt, bl.a. av demo-kratiska skäl. Jag ska inte nu gå in på en diskussionkring den europeiska monetära unionen men där finnsen av de skillnader som gör att vi har ett annat ställ-ningstagande - vi är ju negativa till medlem-skap där.Öppenhet är viktigt också därför att det blir enlugnande inverkan på marknaden genom att förutsäg-barheten blir högre. Detta för mig in på den diskus-sion som förts här i kammaren om reservation 3 somhandlar om sammanträdesprotokoll.Vad jag kan konstatera är att genomsnittet förpublicering av protokoll under första halvåret 1999var . Genomsnittet från , un-der , var . Det innebäralltså att arbetar i den riktning som Cen-terpartiet och majoritet vill.Eftersom man här är något av en föregångare in-ternationellt sett är det, tycker jag, viktigt att Riks-banken prövar arbetssätt och gränser och ser hur långtman på ett praktiskt sätt kan komma när det gäller atttidigarelägga publiceringen av protokoll. Det är an-ledningen till att vi har ställt oss bakom utskottetsförslag om att tills vidare inte lagstifta om någonsärskild tid för publiceringen av protokoll. I ställetska vi låta processen verka ut för att se hur långt mankommer med det här arbetssättet.När det gäller de frågor som tas upp i reserva-tion 2, som handlar om offentliga utfrågningar avRiksbanken, kan jag konstatera att det vid ett partillfällen har varit olika meningar i utskottet i frågaom man borde ha offentliga utfrågningar eller inte.Det är förstås ett problem om en stor del av utskottetsledamöter anser att det behövs offentliga utfrågningarmen majoriteten ändå avvisar det kravet.Trots detta har vi valt att avvakta och se om maninte så att säga samarbetsmässigt i utskottet kankomma längre på vägen när det gäller offentliga ut-frågningar. Dessutom gäller det när och i vilket sam-manhang.Däremot är det så att vi beträffande den andra de-len som nämns i reservationen, att självkan begära att få bli hörd, är avvisande; detta avsamma principiella skäl som utskottets ordförande haranfört - nämligen att det inte är lämpligt, utan riksda-gens arbete ska styras av ledamöter. Dettycker vi är en viktig demokratisk princip.Med detta ställer jag mig bakom förslaget från ut-skottets majoritet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )AjourneringKammaren beslutade att ajournera för-handlingarna till då dagens votering skulleäga rum.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 17.00.12 § Beslut om utskottsbetänkanden som slut-debatterats vid dagens sammanträdeLU22 Ändring i partnerskapslagens anknytnings-krav, m.m.Mom. 1 (partnerskapslagens anknytningskrav)1. utskottet2. 1 (fp)Votering:254 för utskottet14 för res. 131 avstod50 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 71 m, 38 v, 9 kd, 11 c, 14 mpFör res. 1: 14 fpAvstod: 28 kd, 1 c, 2 fpFrånvarande: 20 s, 11 m, 5 v, 5 kd, 6 c, 1 fp, 2 mpMagda och (båda kd)anmälde att de avsett att avstå från att rösta men mar-kerats ha röstat ja.Mom. 2 (registreringsförrättare)1. utskottet2. 2 (kd)Votering:253 för utskottet42 för res. 25 avstod49 frånvarandeKammaren biföll utskottets hemställan.Partivis fördelning av rösterna:För utskottet: 111 s, 66 m, 38 v, 10 c, 14 fp, 14 mpFör res. 2: 4 m, 37 kd, 1 cAvstod: 1 s, 1 m, 1 c, 2 fpFrånvarande: 19 s, 11 m, 5 v, 5 kd, 6 c, 1 fp, 2 mpMom. 3 (registrering utomlands)1. utskottet2. 3 (v)Votering:224 för utskottet65 för res.