prot · GN0976 · 2000-03-08 00:00:00 — Det mesta stannar vid utredningar och arbets-grupper med regeringen och samarbetspartierna.Arbetstidens längd och förläggning är ett sådant ex-empel bland flera andra.I dag på hade detvarit ytterst lämpligt att samla ihop de konkreta åt-gärderna och presentera dem i en samlad jämställd-hetsproposition att jämte skrivelsen diskutera här ochnu för beslut. Det hade varit en bra markering somkunde fått ett mer konkret innehåll för framtiden.Men så är det inte, och det är synd. Det gör att vitappar tempo och förlorar viktig mark framåt.Fru talman! En av de viktigaste jämställdhetsfrå-gorna handlar otvivelaktigt om trygghet. Få frågorbelyser så tydligt skillnaden mellan kvinnors ochmäns villkor som rädslan för att bli utsatt för våld. Attständigt behöva se sig över axeln när man hör fotsteg,att korsa gatan när man möter någon , attundvika många gator, parker och torg - allt dettabegränsar många kvinnors frihet, ja, det kränker dem.Riksdagen behandlar i andra sammanhang anslagtill polisväsende och domstolar. Låt mig bara noteraatt inom detta så viktiga område saknas initiativ. Detär uppenbarligen ibland svårt att gå från ord tillhandling, dvs. att anslå pengar. Utöver den välkomnakvinnofridslagen måste fler åtgärder till för att ökatryggheten. Som jag sade lämnar rättsväsendet ut-rymme för stora förbättringar, men också sådanafrågor som tagits upp i betänkandet spelar en roll.Oaktat hur många poliser det finns, handlar trygg-het ändå ytterst om att kunna lita på sina medmänni-skor. Det är därför anmärkningsvärt att utskottet väl-jer att summariskt svepa över frågor som rör mänsattityder till könsroller och till våldsanvändning. Vadjag kan se, har varken regeringen eller utskottet redo-visat särskilt utförligt vilka insatser som görs för attkomma till rätta med detta. I all huvudsak handlar detom att regeringen ordnar konferenser. Det är säkerli-gen bra för det ger uppmärksamhet, men effekten avdet har vi inte sett särskilt mycket av.Vad jag saknar, och många med mig, är det sys-tematiska arbetet i vardagen för att förändra attityderoch könsroller. Då räcker det inte med diskussioner iriksdagen, utan då måste arbetet utföras av alla demsom kommer i kontakt med våra ungdomar. Polisen,, skolan osv. - alla har de viktiga upp-gifter att fylla. Eftersom utskottet nu väljer att inteställa sig bakom yrkande, skulle jaggärna vilja veta på vilket sätt utskottets majoritetanser att detta är uppfyllt . Görs det redan, ellerär det kanske så att ni tycker att det är onödigt?Fru talman! som vi firar den internatio-nella kan vi konstatera att vi är världs-bäst på att ha störst kvinnoandel i vår högsta beslu-tande församling, här i . Men hur är det iverkligheten? Visserligen har vi störst kvinnoandel ikammaren. Men när det gäller de tyngre uppdragen iriksdagen, som ordförande eller vice ordförande i ettutskott, visar det sig att män sitter som ordförande i10 av 17 utskott, inräknad, och somvice ordförande i 12 utskott. Sammantaget är detalltså 22 män och 12 kvinnor som sitter som ordfö-rande eller vice ordförande i ett utskott. Då har jaginte räknat med de fyra kvinnor som fått uppdragetsom andre vice ordförande. Av ledamöterär kvinnor, men de har av de34 tyngsta uppdragen i utskotten. Det är inte mycketatt framhålla för "världens mest jämställda parla-ment".Det är viktigt med föredömen för att nå resultatmed en trovärdig politik. Hur är det då med jäm-ställdheten i regeringen? Ett område där regeringenskulle kunna uträtta mycket och bli ett föredöme ärbefordran och lönesättning. Senast kritise-rades regeringen för att inte ta jämställdheten i Rege-ringskansliet på allvar. Jag har inte hittat något i skri-velsen som säger att man tar frågan på särskilt stortallvar . Det är ändå ett av de områden där insat-ser skulle kunna vara mycket verkningsfulla. Bakomuttrycket världens mest jämställda regering döljer sigfaktiskt statistik som säger att ärbetydligt mindre jämställt än större delen av denoffentliga sektorn. Bland de högsta tjänstemännen ärvar femte kvinna. Av de lägst betalda är fyra femte-delar kvinnor. Det kunde varit på sin plats att rege-ringen uppmärksammat detta i skrivelsen och utlovaten bättring. Så görs inte. Frågan är varför.Fru talman! Det finns de som inte vill se struktu-rella hinder för jämställdhet och som vill reducerajämställdheten till en fråga om människors val. Detkräver ideologiska skygglappar framför båda ögonenoch förmodligen öronproppar därtill för att inte sestrukturerna och att främst kvinnor, både framgångs-rika vd:ar i IT-branschen och lokalvårdarna i riksda-gen, i allmänhet delar erfarenheten av att hamna påundantag alltsomoftast. De diskrimineras just därföratt de är kvinnor.En politik för verklig jämställdhet och på huma-nistisk grund måste se de två mönster som finns, delsatt varje människa är unik och inte bara en del av ettkollektiv, dels att det finns strukturer som missgynnarmänniskor, mest kvinnor, på grund av kön.Fru talman! Jag vill avsluta med att yrka bifall tillreservation nr 7. Jag och står givetvisbakom samtliga reservationer, men jagnöjer mig med detta yrkande för tids vinning.(Applåder)Anf. 10 ()replik:Fru talman! Det finns mycket som jag delar i Ag-ne resonemang, synen på att jämställdhethandlar om strukturella frågor, synen på könsrollersom formas i en socialiseringsprocess osv.Däremot blev jag lite fundersam över resonemang om maxtaxa och valfrihet, för infö-rande av maxtaxa leder ju faktiskt till ökad valfrihet.Det gör det möjligt för föräldrarna att minska arbets-tiden om de så vill, eftersom de får en mindre utgiftatt jobba ihop till. Det gör det möjligt att gå andravägen, dvs. att gå upp i arbetstid, eftersom det ger enbättre ekonomisk utdelning. Det handlar om attplocka bort den tidsrelaterade taxan och ge störremöjlighet att låta barnens behov styra.Jag undrar varför vill neka barnfa-miljerna denna ökade valfrihet.Anf. 11 () replik:Fru talman! Jag tackar förfrågan, därför att just valfrihet i barnomsorgen är denfråga som historiskt har drivit längre ännågot annat parti i det här landet. Det är just valfri-heten som också är grunden för ökad jämställdhet idetta sammanhang. Det är just för att maxtaxan inteprioriterar begreppet valfrihet som vi är emot den.Den innebär ju att man tvingar alla familjer och barnin i en speciell typ av barnomsorg.Jag har också väldigt svårt att förstå Vänsterparti-ets resonemang om generell förkortning av arbetsti-den, som också togs upp här av . Resonerar på det sättet att manska minska arbetstiden för kvinnorna för att de ska fåmer tid för hushållsarbete och sysslor i hemmet?För är utgångspunkten en flexibelsyn , lika för båda könen, för att dedärmed ska kunna hantera hemarbetet och övrigaarbetsuppgifter för familjen lika jämställt. Det ärvalfrihet i grunden både på familjepolitikens områdeoch på jämställdhetspolitikens område.Anf. 12 ()replik:Fru talman! Jag tycker att det ligger en inkonsek-vens i att dra slutsatsen att om man sänker en avgiftför en tjänst innebär det försämrad valfrihet.Sedan vill jag svara på fråga närdet gäller arbetstider. Som det ser ut är det så attkvinnor i stor utsträckning själva betalar sin arbets-tidsförkortning och att de i större utsträckning än mänarbetar deltid. Det är för att kvinnor har insett att 40timmars norm är förlegat om man ska kunna kombi-nera ett förvärvsarbete med ett rikt liv också vid sidanav.En arbetstidsförkortning handlar alltså faktiskt imångt och mycket om att det är männen som skasänka sin arbetstid så att män och kvinnor får en rätt-visare fördelning. Det skapar ökad jämställdhet bådepå arbetsplatsen och i hemmet. Det är det arbetstids-förkortningen handlar om.Anf. 13 () replik:Fru talman! Jag har svårt att se att jämställdhet di-rekt skulle ha med en avgift i barnomsorgen att göra.Det är just valfriheten som är grunden, som jag sade.Dessutom är det inte så att alla kvinnor vill hakortare arbetstid. Det är tvärtom. Sverigesstörsta fackliga organisation, , som anslu-ter mest kvinnor, vill ha ökade möjligheter till flerarbetstimmar. Det förstår jag fuller väl, för det harmed ekonomi att göra. För att bli jämställd måste manockså ha lika förutsättningar när det gäller ekonomis-ka förhållanden. Det främjar jämlikheten. Att gene-rellt sänka arbetstiden leder inte dit. Att däremot se enflexibel möjlighet på arbetstidsområdet är den linjesom vill lösa jämställdheten med. Jag förstårinte varför detta inte är självklart också för Vänster-partiet om man hävdar att man vill gå jämställdhetensväg.Anf. 14 ():Fru talman! när jag körde bilfrån till flygplatsen i lyssnade jagpå Klarspråk. Jag blev lite snabbt inkastad i den härdebatten, och jag tänkte: Kan det verkligen vara nöd-vändigt att alla partier kanske säger samma sak? Dethär är ju en fråga som vi kanske tycker att vi håller påatt lösa i . Så lyssnar jag på Klarspråk.Första gången jag stod i den här talarstolen käm-pade jag för kvinnliga präster på kyrkomötet. IKlarspråk var det en man som vädjade till allakvinnliga präster att lämna sina tjänster för att görakyrkan ren från kvinnor i denna tjänst. Fortfarandebehövs alltså tydligen jämställdhetsdebatten i Sveri-ges riksdag. Då fick jag liksom återigen en kraft attgå upp i talarstolen och säga några ord från Folkparti-et liberalerna. Det är ju liberalerna som ,under hela sitt politiska liv, har haft jämställdheten iförsta rummet.Fru talman! Regeringens skrivelse, som ligger tillgrund för betänkandet, innehåller en omfattande be-skrivning av de framsteg som har gjorts i förhållandetill de uppsatta målen för jämställdhetsarbetet. Denvisar att det är mycket som är positivt. Vi i Sverigehar kommit långt vid en internationell jämförelse ochtorde tillhöra de länder i världen där förutsättningarnaför kvinnor att på lika villkor bestämma över sinaegna liv kanske är bäst.Men vi får inte slå oss till ro. Det återstår ändå enmassa att göra. Vi lever i ett samhälle där männen ärden norm som råder i landet än . Det finns enkänsla av att man kan slå huvudet i ett glastak. Vi ärpå samma nivå men det finns där i alla fall. Det ärglädjande med regeringens analys på denna punkt ochatt det finns en ambition att låta den utgångspunktengenomsyra beslutsfattandet. menar dockatt regeringen på ett antal områden brister i såvältillräckligt klarsynt genusanalys som i konstruktivaförslag till åtgärder. Den liberala jämställdhetsutma-ningen består i att se till att kvinnor får mer makt översina egna liv. Det handlar om att se strukturer somlägger hinder i vägen för kvinnor och om att det ärkopplat till en vilja att åtgärda detta och att utgå frånatt det är den enskilde individen som bestämmer översitt eget liv.Fru talman! Ett område där det är långväg till jämställdhet är de skillnader mellan kvinnorsoch mäns löner som fortfarande existerar. Faktum äratt skillnaden inte minskat . 1997uppgick kvinnors lön i genomsnitt till av män-nens. Regeringen påpekar att den viktigaste förkla-ringen till generella löneskillnader mellan kvinnoroch män är skillnader i utbildning, yrke och befatt-ning. Men även när detta är avskalat finns det lö-neskillnader som måste förklaras med andra faktorer.Fru talman! liberalerna menar att detär uppenbart att kvinnor lönediskrimineras. Det ärsannolikt den mest uppenbara och spridda form avkönsdiskriminering som lever kvar. Att avskaffa delöneskillnader som bara kan förklaras av kön framstårdärför som den kanske viktigaste uppgiften i vårjämställdhetspolitik.Det är hög tid att dra slutsatser av vad kom fram till i sitt betänkande förnågra år sedan; att mellan och av löneskill-naderna mellan män och kvinnor inte kan förklaras påannat sätt än att kvinnor diskrimineras - trots attlagstiftningen förbjuder könsdiskrimine-ring. liberalerna välkomnar därför rege-ringens besked att "åtgärder för att få bort löneskill-nader på grund av kön kommer att vidtas". Vi är dockoroade över att ideologiska skygglappar hindrar rege-ringen från att ha ett nödvändigt helhetsperspektiv närdet gäller lönebildning.Särskilt vill lyfta fram den könsseg-regerade arbetsmarknaden. Det är ett faktum attmånga kvinnor arbetar i kvinnodominerade yrkeninom den offentliga sektorn. Nästan åtta av tio kvin-nor arbetar i yrken som är kvinnodominerade. Rege-ringen påvisar också det faktum att löneskillnadernaär större i den offentliga sektorn än i den privata.Störst är löneskillnaden inom landstingen. Där uppgårkvinnornas lön endast till av männens.I praktiken råder det en monopolsituation inomstora delar av den offentligt finansierade sektorn. Detresulterar i att lönerna hålls nere och i ett slags nä-ringsförbud i de sektorer där traditionellt kvinnor harerfarenhet och god kompetens. Ska lönerna bli rättvi-sa krävs att anställda i vård och skola får ta del av dendynamik som ligger i att fler arbetsgivare finns attvälja mellan.Fru talman! Låga löner förklaras alltså inte baraav attityden på arbetsmarknaden gentemot kvinnorutan också av arbetsmarknadens funktionssätt. Lö-nerna för privatanställda medlemmarvisar sig vara högre än för de anställda inom kommu-ner och landsting. Vid en jämförelse oavsett ålder ochbefattning var medellönen högre för dem somarbetade i den privata sektorn 1996. Lönespridningenär också större bland de privatanställda. En kommu-nalanställd tandsköterska tjänade i snitt 6 000 krmindre än en privatanställd kollega.Det politiska systemet har självfallet ett ansvarsom arbetsgivare. Men vi tror att goda ambitioner attåstadkomma rättvisa inte kommer att räcka om deinte stöds av strukturella förändringar, som att detuppstår en kraftig konkurrens om den arbetskraft somvill verka inom de skattefinansierade tjänstesektorer-na. Det uppnår man genom att bryta upp monopoleninom den offentliga sektorn.Vår slutsats är att kvinnor måste ges möjlighet attsjälva kunna välja arbetsgivare och själva kunnabestämma arbetsformerna och , men inte minstviktigt, kunna konkurrera på en marknad för att nåupp till männens lönenivåer.Så länge kvinnor som arbetar inom vård, omsorg,utbildning och service inte ges tillräckliga möjligheteratt förverkliga sina idéer utanför de offentliga mono-polen hämmas mycket skaparkraft. Det är inte barajämställdhetsfientligt, det är också ett gigantiskt re-sursslöseri.Regeringen belyser och redogör i skrivelsen försärskilda insatser för kvinnligt företagande. De insat-ser som finns, framför allt bestående av finansieringoch rådgivning, är välvilliga och visar sig ha lett tillett visst resultat i nystartade företag. Men precis somnär det gäller regeringens företagarpolitik i stort anservi att det fortfarande finns mycket övrigt att önska pådetta område.Att förbättra företagsklimatet är en central politiskuppgift. Vi vet att många människor harfunderat på att bli "sin egen". är det bara varfjärde företagare som är en kvinna. visar enSkop-undersökning, som har utförts på uppdrag avFolkpartiet liberalerna, att potentialen för fler kvinn-liga företagare är stor. I undersökningen svarar vartredje kvinna att hon har funderat på attbli "sin egen" men avstått. En viktig förklaring tordevara att de tillfrågade anser att företagsklimatet harförsämrats under de senaste fem åren.Att det är svårare för kvinnor att förverkliga sinaföretagsidéer hänger bl.a. samman med en utbreddskepsis i samhället i stort gentemot kvinnor som villstarta eget. Här har bankerna också ett visst ansvarnär det gäller att våga bevilja lån till kvinnliga företa-gare. Det hänger även i hög grad samman med detdogmatiska motståndet hos Socialdemokraterna ochVänsterpartiet att tillåta privata alternativ inom områ-den där kvinnor traditionellt har kompetens och erfa-renhet.En viktig uppgift för jämställdhetspolitiken är attgöra det möjligt, lönsamt och meningsfullt för flerkvinnor att göra verklighet av sina företagsplaner ialla delar av ekonomin. Hindren är tyvärr alldeles förmånga.Mycket talar för att näringsbegreppet måste vid-gas och moderniseras. Reglerna för utfärdande av F-skattsedel är som skräddarsydda för att stoppa småfö-retagare i tjänstesektorn. Regeringen har uppmärk-sammat problemet men misslyckats att åtgärda det.Det säger sig självt att vem som helst kan tappa lustenoch ge upp innan man hunnit sätta i gång. Särskiltgäller detta många kvinnor som dessutom har struktu-rer, som består i att det traditionellt är män som ärföretagare, att kämpa mot. anser att allasom vill bör få F-skattsedel snabbt och utan krångel.Dessutom vittnar många kvinnliga företagareinom konsultbranschen om den annorlunda behand-ling och de annorlunda villkor de möter hos upp-handlare jämfört med "killföretagen", om jag fåruttrycka det så. Det verkar som om det förväntas attkvinnliga företagare ska lägga anbud till lägre pris.Det vore därför på sin plats med en översikt av denstatliga sidans konsultupphandling i fråga om kvinn-liga och manliga konsulter.Vidare bör arbetsgivaravgifterna sänkas i hela denprivata tjänstesektorn. Jobben i den privata tjänste-sektorn hålls tillbaka av det höga skatteuttaget påarbete. Sänkta arbetsgivaravgifter sänker kostnadernaför anställningar i den sektor där merparten av de nyajobben skulle tillskapas.Regeringens motstånd mot att förenkla för tjänste-företagen sätter också käppar i hjulen för många po-tentiella kvinnliga företagare. Grunden till frihet är attöver huvud taget ha ett jobb. En ekonomiskt obero-ende kvinna är en kvinna med lönearbete, inte obetalthemarbete.Fru talman! liberalerna vill göra skat-teändringar för att ge möjlighet till ett rikt utbud avhushållstjänster, dels för att många arbetslösa mänoch kvinnor ska få en lön, dels för att familjer därbåda makarna har krävande arbeten ska kunna funge-ra utan att någon behöver ge upp sina yrkesambitio-ner. En skatteändring skulle också innebära att dis-krimineringen i tjänstesektorn bryts. Regeringenspolitik spär tyvärr på diskrimineringen. Företagandeinom "hårda" sektorer domineras fortfarande traditio-nellt av män och är "finare" än företagande inomsektorer där kvinnor dominerar. Detta strider helt motregeringens högtravande ambition att bryta de struk-turer som möter och hindrar kvinnor. Det tyckerFolkpartiet är synd.Fru talman! Låt mig bara säga några ord ien fråga som ständigt är aktuell, nämligen frågan omvåld mot kvinnor. instämmer med rege-ringen i att ett av delmålen i jämställdhetspolitiken ärfrihet från könsrelaterat våld. Det kanske t.o.m. vidsidan av lönediskrimineringen är det viktigaste. Detegna hemmet är för många kvinnor den farligastemiljön att vistas i. Kvinnovåldet skördar offer varjedag i alla samhällsklasser. Detta är oacceptabelt.Samhället måste ta ett större ansvar. Misshandeln röross alla.Folkpartiet liberalerna önskar att regeringen tydli-gare uppmärksammar alkoholmissbrukets skuld tillmånga misshandelsfall av kvinnor inom hemmetsväggar. Vi vill också lyfta fram tanken på att mänsom inte respekterar besöksförbud när de är på fri fotska förses med elektronisk fotboja. Sådana lar-manordningar på män med besöksförbud som varnarom de närmar sig kvinnornas hem används i en del delstater i . bör därför nuhos regeringen begära ett lagförslag innebärande attmän som överträder besöksförbud ska förses medelektronisk fotboja.Till sist: För tids vinnande yrkar jag bifall till re-servationerna 8 och 25. I övrigt ställer jag mig natur-ligtvis bakom alla reservationer som dettidigare har yrkats bifall till.Anf. 15 ():Fru talman! Och tack för det fina och tänkvärdatalet i början av debatten med anledning av interna-tionella kvinnodagen.Det gläder mig också att se att jämställdhetsmi-nistern är här. Det är alltid roligt när ministrarna ärmed i debatten.I dag på vill jag börjamitt anförande med en liten utblick utanför Sverigesgränser. Medan vi kvinnor i land spe-ciellt tänker på jämställdhet och bl.a.kanske debatterar lika lön för lika arbete och andrakvinnofrågor så har ett otal kvinnor i flera länder detmycket svårt.I vanställs och mördas kvinnor av manli-ga släktingar eller manliga grannar. Männen kallardet för hedersmord, eftersom en kvinna som har sagtsin mening, som kanske inte vill gifta sig, som vill haen utbildning eller börja arbeta, kan dödas av sinman, bror eller far.Kvinnan kränker mannens heder genom att göradet som vi här i kammaren tycker är naturliga rättig-heter. I ett sent TV-reportage mötte mig den vanställ-da kroppen av en ung flicka som hade blivit sy-rabränd av sin man. Hennes medsystrar hade blivitmördade genom skjutning, bränning eller blivit slak-tade med knivar offentligt mitt i sin by.Män som är gifta med en pakistansk kvinna somhar blivit våldtagen har rätt att döda henne om honinte har fyra manliga vittnen till dådet. Mannen blirinte dömd, och inte heller straffas männen som mör-dar kvinnor, eftersom de känner sin heder kränkt.Hela tiden ökar antalet mördade och försvunna kvin-nor i Pakistan.Mina tankar går också, fru talman, till deunga flickor som jag besökte i och som ärsålda av sina föräldrar för att agera sexslavar åt storagrova karlar som ofta skadar flickorna för livet. måste de stanna i sexklubbarna för attbetala av den lilla summa som deras föräldrar fick närde sålde dem.För att tillfredsställa en alltmer fordrande skarakarlar skadar flickorna sig själva genom att föra uppspikar eller rakblad på snören i sina unga underlivoch sedan dra ut dem medan blodet forsar. Med tankepå den porrdebatt som fördes här i kammaren för 14dagar sedan och att det är hoppas jagatt det här verkliga helvetet ska ta slut för dessa ungaflickor.Jag tänker också på de små indianflickorna, gamla, som i bär säckar medpotatis fastsurrade på sina ryggar. Bördorna är störreän flickorna själva som bär dem flera kilometer raktupp på de höga sluttningarna i . Men dessasmå flickor som jag mötte på min vandring hade ettleende över hela det brunbrända ansiktet under desvarta hattarna. Här måste ju barnen arbeta för attfamiljen ska överleva; det är deras rikedom.Fru talman! För all världens kvinnor hoppas jagatt även ska medver-ka till att tankarna om jämställdhet och lika rättighe-ter för kvinnor och män även ska tränga sig fram ivärldens olika delar, tyvåld mot kvinnor utspelas också i och dettavåld ökar. Statistik visar att män oftast blir slagna aven obekant utomhus, medan kvinnor blir misshandla-de inomhus av en man som de har eller har haft ennära relation till. Detta är könsrelaterat våld, och barnsom kommer i kontakt med våldet inom familjendrabbas.Samhället måste agera för att våldet ska upphöra.Den nya lagstiftningen sätter nu en större press påpolisen och de sociala myndigheterna att ingripa nären kvinna misshandlas. Ett närmare myndighetsge-mensamt samarbete kan leda till ett effektivare om-händertagande av de slagna kvinnorna, av mannensom slår och av barnen som växer upp i våldets när-het.I ett särskilt yttrande, fru talman, skriver Miljö-partiet att en tvärpolitisk utredning bör tillsättas föratt utreda en ny mansroll - en utredning som under-söker hur männens deltagande i jämställdhetsarbetetkan ökas.I dag är det nästan uteslutande kvinnor som visarintresse för jämställdhetsfrågor, medan männen -som svarar för merparten av det våld och de över-grepp som begås i samhället - lyser med sin frånvaro.Men så är det inte , får jag väl för första gångensäga i en jämställdhetsdebatt i denna kammare. I dagär det många män här och det är glädjande.De socialt konstruerade könsrollerna gör att mänförknippas med begrepp som krig och våld, utnytt-jande och hänsynslöshet, vilket gör att detta i alltförmånga fall blir en självuppfyllande profetia. Kvinnordäremot förknippas med begrepp som vård och om-sorg.Miljöpartiet vill att tar initiativ till att eninternationell konferens om mansrollen kommer tillstånd i FN:s regi. Så länge manliga förebilder är fil-mens våldsälskande hjältar och mediers muskulösamodeller kommer inte män att upptäcka vad som ärverklig livskvalitet.FN:s kvinnokonferenser har alla dragit slutsatsenatt manssamhället måste förändras. Det logiska stegetnu vore därför att en om manssamhäl-let och mansrollen gjordes som tar initiativtill.Fru talman!