prot · GO099 · 2000-10-11 00:00:00 — Men de förslag från regeringen som ska geförutsättningarna för elever, lärare och föräldrar attskapa en skola där alla kan bli godkända uteblir. Deförslag som flyttar makten över resurserna till skolor-na och som ger frihet men som också ställer krav ochsom ger varje individuell elev en individuell studie-plan uteblir från regeringen.Fru talman! Sedan finns det ytterligare ett pro-blem när vi talar om lika möjligheter, nämligen att detöver hela den politiska skalan tycks vara somom man förenas i en ovilja att se den orättvisa somdrabbar mängder av människor som råkar bo utanförde stora städerna, människor som fötts till en plats påjorden och som politikerna har glömt bort. Och det ärmånga människor, människor som upplever att deinte alls har lika möjligheter, valfrihet eller välfärds-ökning. Det sägs ju att växer så att det kna-kar. Men det är ju faktiskt så att det på många ställeninte växer alls utan bara knakar.Det är naturligtvis viktigt att man hanterar den härfrågan och faktiskt ger människor möjlighet att booch arbeta varhelst de själva vill. Det är i själva ver-ket en djupt liggande värdering att alla människor ihela landet ska ha lika möjligheter och samma förut-sättningar att ta ansvar och att växa som människoroch att det även ska gälla deras bygd.Fru talman! Detta borde egentligen vara en själv-klarhet för alla partier i denna kammare. Så är det intealls. Det som borde vara självklart för alla har undanför undan reducerats till att bli en nischfråga för ett avriksdagens minsta partier - . Detta ärdjupt olyckligt.Det finns en del i denna utveckling som förtjänarett alldeles speciellt intresse, nämligen regeringensoförmåga att göra användningen av den modernainformationstekniken till något som är möjligt föralla, att göra det till en möjlighet för alla att ta del avden nya tekniken. Och det tragiska är att regeringen ioch med detta missar en unik möjlighet att verkligenta steget in med lika möjligheter för alla.Ett ojämlikt IT-samhälle riskerar att accelereraden kantring av som vi har sett under desenaste decennierna. En sådan utveckling måste mot-verkas.Jag hörde näringsminister isamband med att IT-propositionen lades fram säga atttill våren skulle av alla människor i vårtland ha tillgång till bredband. Jag tror, fru talman, attdet icke är en djärv gissning att säga att det tyvärr justpå grund av regeringens oförmåga inte kommer att blipå det sättet.Det beror delvis också på brist på insikt i vad dethandlar om. När näringsministern säger att han ska gebredband till alla är det som om han när det gällertelefonin hade sagt att alla människor i landet ska fåtillgång till telefon och sedan hade gett varje männi-ska ett långt snöre med en tomburk i vardera änden,en sådan där anordning som man satt och pratade inär man var liten.Men bredband är något annat än det som re-geringen och framför allt näringsministern försökeråstadkomma. En av de kanske största och växandeorättvisorna råder mellan dem som har tillgång tillbredband och dem som inte har det. Det är för migalldeles självklart att det måste vara ett statligt ansvaratt se till att alla människor var de än bor får möjlig-het att nyttja den nya tekniken. Det är förstås därför,fru talman, som vi föreslår det som vi kallar en digitalallemansrätt, den allemansrätt som gör valfriheten, delika möjligheterna, till honnörsord.Eftersom den här frågan är så viktig och det är såoklart vad regeringen och inte minst näringsministernmenar, kan det, fru talman, vara på sin plats att tillslut just i denna speciella angelägenhet - som inte ärnågon liten struntfråga i samhällsbygget - begärabesked från statsministern om det inte är dags attutforma en verklig strategi för hur informationsfrå-gorna ska kunna användas och för hur vi ska nå ut tillalla människor med en utvecklad kunskap genom ettfinmaskigt bredbandsnät över hela landet. Är det intedags, statsministern, att utforma en sådan strategi ochsedan naturligtvis att genomföra den?(Applåder)(forts. )VälkomsthälsningTalmannen hälsade talmannen för den ungerskanationalförsamlingen och hans delega-tion, som befann sig bland åhörarna i kammaren,varmt välkomna.1 § (forts.) PartiledardebattAnf. 35 () re-plik:Fru talman! Det var en sak i fram-ställning som jag kände mig nödgad att besvara. Len-nart fick det att låta som om ärdet enda parti här i som jobbar för bättrevillkor för vår glesbygd. Så är ju inte fallet.Vi har från sida varit mycket pådri-vande i de här frågorna, bl.a. i den regionalpolitiskakommittén. Vi har kämpat för ett särskilt glesbygds-avdrag för ökade satsningar på snabba regionaltåg föratt utvidga arbetsmarknadsregionerna i norra har också lagt fram förslag till ett system för attlocka akademiskt utbildade till glesbygd genom efter-skänkning av en del av studielånen. Vi vill också hasatsningar på vägnätet, i synnerhet i skogslänen.Centern är alltså icke ensamt i denna fråga, utanåtminstone står vid dess sida.Anf. 36 () replik:Fru talman! Frågan är om man blir tryggare av attMiljöpartiet står vid ens sida. Vi har ingen störreerfarenhet av det. Möjligen har statsministern mererfarenhet av detta. Men det är hyggligt att Miljöpar-tiet vill vara med i det här arbetet. Problemet är attMiljöpartiet just genom sin samverkan med regering-en i det här sammanhanget medverkar till att skapa enpolitik inte ger möjligheter till alla människor i lan-det.Jag gav tidigare några exempel och riktade mig dåförstås till regeringen, men det är klart att också Mil-jöpartiet står bakom de bristande satsningarna på t.ex.informationstekniken. De är till avbräck för männi-skor i landet, och där står ni bakom regeringen.Man kan också göra enskilda nedslag i det som ärMiljöpartiets och regeringens politik. Det mest flag-ranta är antagligen den uttalade ambitionen att läggaskatt på biodrivmedel och biobränslen. Detär inget som gagnar utvecklingen av skogs- och jord-bruk i det svenska landskapet.Anf. 37 () re-plik:Fru talman! Vi anser att man i ett längre perspek-tiv bör ha en fiskal skatt på biodrivmedel, alltså - låtmig säga så - en ren skatteintäktsskatt på dessa. Förstska biodrivmedlen gynnas skattemässigt, så att vifasar in dem och får en utveckling av alternativadrivmedel, men på måste, som sagt, allenergiförbrukning, även den miljöanpassade, varabeskattad.Anf. 38 () replik:Fru talman! Jag har fortfarande respekt för attMiljöpartiet vill sälla sig till den här skaran, men detsom berättar om är väl det kan-ske mest klassiska exemplet på att man bromsar ochgasar på ett sätt som gör omvärlden lite förvirrad.Först vill man ha lite skattesänkning på bioenergioch biodrivmedel, och sedan har man ambitionen atthöja skatten för samma drivmedel för att åstadkomma- som väl innovationen löd - en skatteintäktsskatt.Det där ger inte - tro mig även i den frågan - de rättalångsiktiga signalerna till de människor runtom iSverige som utanför de stora städerna producerar deenergikällor som ryms i begreppet bioenergi. Det ärfaktiskt inte på det sättet.Anf. 39 ():Fru talman! började med att visaupp en löpsedel om hur beroende medborgarna är avstaten. Jag har ett något mera positivt anslag och visarupp det valpaket om premiepensionen som 4-5 mil-joner svenskar nu får . Det är ettexempel på att det ändå på några punkter har varitmöjligt att bryta upp den socialdemokratiska betong-en och spränga in kilar av mera valfrihet och egen-makt.Det kändes kanske inte som någon revolution närdet här valpaketet dunsade ned i brevlådan, men vitror att detta här är ett viktigt steg mot ett mer liberaltsamhälle. Vi arbetar för spritt ägande. Vi tror att omman har makt över en del av sina egna pensionspeng-ar blir det svårare för staten att göra sådant som statengjorde mot änkorna när den lade beslag på deraspensionspengar. Ser man tydligt sambandet mellanhur det går för företagen och tryggheten på äldredagar, kommer också intresset för ett bra företagskli-mat att växa bland människor.Sett i ett längre tidsperspektiv har det trots allt va-rit möjligt att på några områden skapa mer av valfri-het. I det tidsperspektiv som de flesta av oss som förden här debatten har från det att vi blev politiskt akti-va är det ändå ett som på några punkter skil-jer sig från det som vi hade t.ex. . Dåhade vi fortfarande kollektivanslutning. Facket be-stämde vilket politiskt parti som medlemmarna skulletillhöra.Vi hade radiomonopol. Vi hade praktiskt taget ba-ra daghem, skolor och läkarmottagningar som kom-munerna drev. De allra flesta som bodde i allmän-nyttan visste att det inte fanns någon möjlighet attköpa loss sina lägenheter. Staten förvaltade genomAP-fonderna alla pensionspengar.På punkt efter punkt har vi utmanat detta samhäl-le. På just dessa punkter har vi också haft framgångar.Socialdemokraterna har inte gillat någon av dem.Men framför allt tack vare att vi har haft ett par peri-oder av borgerliga regeringar har det varit möjligt attåstadkomma förändringar.Kollektivanslutningen är borta. Det har tillkommit hundratusentals nya bo-stadsrätter. Det finns ofta dagis, skolor och läkar-mottagningar att välja mellan. Och det finns ett inslagav alternativa vårdformer. får jag också självbestämma hur en del av mitt pensionssparande skaplaceras.Jag har hört en del människor sucka lite över måste välja så mycket . I denna trångakrets kan jag avslöja att jag själv varken har valt elle-verantör eller telebolag. Det kommer ström hem tillmig i alla fall. Det går att ringa fortfarande. Men detär väl få som på allvar önskar ett samhälle tillbaka därstatliga och kommunala monopol grep in i våra var-dagsliv och styrde och ställde. Även om man inteutnyttjar valfriheten har den ett värde.Vårt besked är alldeles klart: Vi vill fortsätta längsden här vägen. Vi vill skapa ett samhälle med ännumera valfrihet. Jag håller med om Bo Lundgrensgrundläggande analys, att ett socialdemokratiskt do-minerat samhälle lämnar alldeles för lite utrymme förmänniskor att växa och fatta egna beslut.Vi skulle vilja gå vidare. Men en del av vår kraftmåste tyvärr gå åt till att försvara redan uppnåddabastioner. ville försvåra för människoratt köpa sina lägenheter. villinskränka det fria skolvalet. försöker fåmed på ett stopp för nya driftsformer försjukhus. har ett förslag liggande iriksdagen om hur den fria lokalradion ska bli merapolitikerstyrd. Det är trist att vi behöver föra de härstriderna en gång till.Vi vill gå vidare. Vi vill t.ex. vidga valfrihetengenom mer europeisk samverkan. Europafråganhandlar mycket om människors möjligheter att växa.Vi vill göra det lättare att bli företagare, så att man påett helt annat sätt än kan gå emellan att varalöntagare och företagare.Vi vill förnya arbetslivet genom att ge människori arbetslivet mer makt över sin egen vardag. Jag villgå över till frågan om arbetstider. Jag vill på allt sättuppmana regeringen att välja valfrihetsvägen i ar-betstidsfrågan. Det har framgått här i debatten attstödpartierna har ett fullständigt gammaldags, 1900-talsmässigt sätt att se på frågan. Man menar att det ärpolitikernas uppgift att i detalj styra och ställa medhur människor förlägger sin arbetstid.Gudrun försökte skildra att hon står näradet förslag som de tre fackliga organisationerna enadesig om . I själva verket fanns samma dagsom de presenterade sitt förslag en debattartikel iDagens Nyheter av . Den var enaktiv polemik mot tanken att man skulle få ta ut enarbetstidsförkortning mer flexibelt, inom ramen fören arbetstidsbank. Innebörden av artikeln var att man,om man nu jobbar till , i stället ska kunna gåhem 16.48. Möjligen ska man få gå hem påfredagen, om man väljer att lägga det som en förkort-ning av veckoarbetstiden. I övrigt är emot den modell som facken har enats om. Detär verklighetsfrämmande, därför att behoven på ar-betsmarknaden är delvis annorlunda.Det finns många som klagar över ofrivillig deltid- människor som måste gå hem för att arbets-givaren säger att man inte har råd att betala mer. Deskulle vilja vara kvar till . Hur blir de hjälpta avså här stelbenta förslag?Den enda moderna lösningen är en valfrihetslös-ning, en individuell lösning. skildradeförslaget från fackligt håll onödigt negativt. Det är ettmycket flexibelt förslag. Det sätter inte något tak förövertiden. Det ska till största delen ingå i löneför-handlingarna, där parterna får väga arbetstidsförkort-ning mot lönehöjning osv.Jag hoppas verkligen att regeringen går på en val-frihetslinje och söker sig över blockgränsen, för att fåen bestående lösning av denna fråga.Jag vill ge ytterligare ett argument för att rege-ringen borde agera så. Det har att göra med bilden avregeringsmaktens utövande. Det kommer nya ord isvenska språket med jämna mellanrum. Häromåretlärde vi oss TV-såpa. Det nya nu är dokusåpa. Allakanaler har sina egna dokusåpor.När man zappar med sin fjärrkontroll och råkarkomma till en nyhetssändning som skildrar stödparti-ernas och regeringens förhandlingar får man en starkkänsla av att ha hamnat i en dokusåpa från Rosenbad.När ni möter oss från oppositionen i debatter försökerni alltid skyla över och borsta varandra på ryggen. Niberömmer varandra för hur fint samarbetet går. Mendet lurar ingen.Vi minns alla rubrikerna, alla okvädinsord ni harkastat över varandra. Jag tänkte söka rätt på ett antalsådana för att illustrera min tes. Jag började med atttitta på . Sedan kunde jag sluta.Bara den källan gav mig långt fler citat än jag någon-sin skulle hinna ta upp här: "Falskspel av vänstern",säger ". "bara värd för-akt", säger . "går inteatt lita på", skriver och preciseraranklagelsen: "står för populism ochhyckleri. "är den minst desperata. Hennesformuleringar är ofta minst drastiska. Hon skriver såhär: "argument att stänga oss utehåller inte. Vårt krav på regeringssamverkan kvar-står. "Så fortsätter det : "Miljöpartietkan bryta med regeringen när som helst." "gör viupp med de borgerliga." "Dags för attavbryta samarbetet." "Ledande miljöpartister kräveratt språkrören bestämmer sig: Bryt med socialdemo-kraterna eller kräv regeringsmedverkan", osv.Ni måste försöka återupprätta regeringspolitikensanseende. Jag tror att pensionsuppgörelsen, som jagbörjade med att prata om, har haft en sådan effekt.Statsministern utlovade försök tillbredare uppgörelser. Sedan har vi inte hört något avdet. En brett förankrad valfrihetsreform, en individu-ellt inriktad arbetstidsreform skulle vara bra för Sve-rige. Den skulle något förändra intrycket av att Ro-senbad är namnet på en ny dokusåpa.Låt mig också säga några ord om ett mycket avgö-rande valfrihetsområde, nämligen skolan. Ett valfri-hetens samhälle förutsätter en kunskapsskola. Det ärbra att ni ger extrapengar. Men precis som var inne på räcker det inte med pengar. Det finnsandra, större problem i den svenska skolan än bristenpå pengar. Det är brist på behöriga lärare, brist påarbetsro, brist på fungerande kommunikation mellanskolan och hemmen, brist på tydlig prioritering avläsning, skrivning och räkning och brist på utvärde-ring.Det är som sagt bra med extrapengarna. Men detär en sak som förvånar mig. Varför har ni så svårt atttala klartext om att svensk skola behöver behörigavälavlönade lärare med gedigna ämneskunskaper?När ni presenterade förslaget sade ni: Det behövs flervuxna i skolan. Det är ett ganska vanligt uttryck nu-förtiden. Fler vuxna i skolan. Men spelar det ingenroll vilka vuxna det är? Jag tror att det är helt avgö-rande.Ta speciallärarna som exempel. De avskaffadesför , och antalet har följaktligen sjunkitdrastiskt i den svenska skolan. Men i statistiken kanman se att de har ersatts av outbildade elevassistenter.Är det likgiltigt? Nej, jag tror att det är oerhört all-varligt och en förklaring till de kvalitetsproblem somden svenska skolan har.Det skulle vara en mycket positiv signal om ni sa-de: Det är inte likgiltigt vilken personal som tillkom-mer, och de här pengarna får också användas till atthöja lärarlönerna. Det är det allra viktigaste om vi villkunna rekrytera ny kvalificerad personal till skolan.Sedan måste vi våga hävda kraven. Jag var in-blandad i en debatt som handlade om densociala snedrekryteringen till högskolan, ett mycketviktigt ämne. Den lösning man hade kommit på inomUtbildningsdepartementet var att slopa kraven påhögskolebehörighet från gymnasieskolan för att ele-ver skulle få läsa på högskolan. Sedan gick det någraveckor, och så var det problem med gymnasiet. Dålade fram ett förslag: Vi kan väl slopakravet att eleverna ska vara godkända från grundsko-lan för att få börja läsa på gymnasiet.Varför är den enda lösning man kan komma pånär det är problem i svenskt utbildningsväsende attsänka kraven? Vi gör våra unga en otjänst om viinbillar dem att man kan läsa på högskolan utan att haklarat gymnasiet och läsa på gymnasiet utan att haklarat . Lägg ihop de här båda förslagen.Om båda genomförs måste det innebära att i Sverigepå kan man läsa på högskola utan att haklarat . Det är ju helt bisarrt! Är det så vivill ha det ? Är det detta vi menar medett kunskapssamhälle.Vi i vill bygga ett valfrihetens sam-hälle. Ett sådant samhälle tror vi ger mer till indivi-den. Men det kräver också mer. Det kräver en gedi-gen grund av kunskaper och värderingar. Därför stårvi för ett alternativ till dagens skola, en bildnings-skola. Den kommer nog att kosta mer än dagens. Menviktigare än så är att den har ett tydligt politiskt upp-drag och en kraftfull politisk uppbackning. Det tyckervi våra unga är värda!(Applåder)Anf. 40 () re-plik:Herr talman! talade om att detkommer nya ord i svenska språket. Han är rätt sånyskapande själv när han kallar sin "moderna valfri-hetslösning" för "arbetstidsförkortning". Eller är det"arbetstidsreform"? Någon förkortning är det väl intedirekt som föreslår. Man kan sparaövertid och en av sina redan befintliga semesterveck-or på ett arbetstidskonto och sedan ta ut närman vill. Det är väl inte någon arbetstidsförkortning?Vi i anklagas av för attvilja i detalj styra och ställa med hur människor för-lägger sin arbetstid. Det stämmer inte alls. Leijonborgtalar om att det är verklighetsfrämmande. Det här ärverkligen en verklighetsfrämmande tolkning av vadvi har föreslagit.Vi ser gärna ökade möjligheter för den enskildaatt styra över den lediga tid han eller hon redan har.Men vi vill dessutom sänka veckoarbetstiden. Vianser att det är nödvändigt för att kunna motverka deproblem vi har med ökad stress och utbrändhet.Anf. 41 () replik:Herr talman! har givit svaretsjälv. Om det finns en människa som inte är stressadoch inte är utbränd och vill jobba mer får den integöra det enligt politik. Det ärpolitikerstyrning, inte valfrihet. Det ställer vi inte upppå. Vi stöder snarare den linje som facken har enatsom, som jag tycker är en spännande grund för endiskussion om en verklig valfrihetsreform i arbets-tidsfrågan.Anf. 42 () re-plik:Herr talman! Har någonstans settatt vi har föreslagit ett förbud mot övertid? Jag stodnyss här uppe i talarstolen och sade att vi ställer osspositiva till att man kan spara övertid på ett konto ochta ut den. Men det är intjänad ledighet. Det har ing-enting med arbetstidsförkortning att göra. För övrigtså finns väl den möjligheten i rätt stor utsträckning . Man tar ut kompledigt för övertid. Visst kan densom "tvingas", enligt , att jobba bara35 timmar jobba och samla över-tid.Anf. 43 () replik:Herr talman! De som talar för en generellt lag-stiftad arbetstidsförkortning brukar alltid kombineradet förslaget med ett sänkt övertidstak. Det tror jagockså har gjort. Annars är ju ert förslaghelt verkningslöst. Om ni säger att de som vill jobba40 timmar får göra det även i fortsättningen har juhela er kampanj ingen innebörd. I så fall skulle vi nogkunna enas om en verklig valfrihetsreform.Anf. 44 ():Herr talman! Först helt kort till det sista han sade: Sänkt övertidsuttag, ja. Meninte förbud mot övertid över huvud taget.Det har talats mycket om ar-betstidsförkortning, och så också i den här debatten. lovordade statsministern ett förslag från de trefackförbunden TCO, och LO. Det är ett för-slag som innebär att normalarbetstiden ligger kvar på40 timmar och att en extra semesterdag perår införs 2002-20006. Dessa extra semesterdagartillsammans med en av de semesterveckor vi redanhar sätts in på en arbetstidsbank där man också skakunna samla på sig ledighetstid genom att jobbaövertid. Sedan ska arbetstagaren fritt kunna disponeraden tid som finns i arbetstidsbanken.Mona och statsministern tycks ha bestämtsig. tycker facken så här, säger man. Då upphöjer vi deras förslag till ett regerings-förslag. Men hallå där!, vill man ropa. Vadå: Fackenhar enats? Det finns väl fler fackförbund? T.ex. HTF,och vill samtligaliksom ha sänkt veckoarbetstid. Jag trorinte att de nöjer sig med de futtiga minuter som nuerbjuds under beteckningen arbetstidsförkortning.Jag vill också starkt ifrågasätta om TCO:s, SA-CO:s och i synnerhet LO:s ledning verkligen går itakt med sina egna medlemmar. Jag kan riktigt sehenne framför mig, den dubbelarbetande småbarns-mamman i offentlig sektor som står där och lagarkvällsmat, just hemkommen från jobbet via mataffäroch dagis. Hon drar en djup suck och säger till bar-nen: Tänk så skönt det ska bli ! Då kan jaggå från jobbet nästan 2 tidigare !Mer än så blir det alltså inte. Mer än så finns detinte i det här förslaget. Jag hoppas verkligen att interegeringen rakt av antar det här fackliga förslagetutan sätter sig ned och diskuterar med Miljöpartietoch för att få mer på banken och ocksåfå en sänkt veckoarbetstid.Med det här förslaget kan man i och för sig kom-ma upp - men först . Omman offrar en semestervecka och ligger i och jobbarövertid så kan man korta sin arbetstid ytterligarenågot. Nej, det är alltså inte mycket som farbror har i säcken den här gången om han tänker nöjasig med det fackliga förslaget.Visst är det bra med ett ökat inflytande över le-digheten, och visst kan modellen med arbetstidsbankvara vettig. Men det måste finnas mer på banken! Deträcker inte att kunna komma ned till en 38-timmarsvecka 2006 i utbyte mot att man offrar en avde semesterveckor man har. Det behövs sänktnormalarbetstid och det behövs en sänkt veckoarbets-tid i botten.För är arbetstidsfrågan inte någon li-ten fråga - en fråga bland en massa andra frågor. Föross är det en central fråga. Det är en fråga om liv-skvalitet och en fråga om frihet. Vi har kraftigekonomisk tillväxt. Frågan är hur vi ska använda den.Vi kan inte fortsätta se den ekonomiska tillväxtensom ett mål. Den är ett medel. Och vad har vi då dettamedel till? Vi kan faktiskt välja ökad livskvalitet iform av mer fri tid i stället för fortsatt ökning avprivat konsumtion. Läget är t.o.m. så att vi kanfå både sänkt arbetstid och en ökning av den privatakonsumtionen - men en mindre ökning än vi skulle fåom vi fortsatte att jobba 40-timmarsvecka. För ossgröna är det ett självklart val att prioritera mer fri tid.Vi måste också nämna saker vid deras rätta namn.Sänkt arbetstid är en sak, ökad frihet att användasemesterledighet och kompledighet en annan sak. Härhar Socialdemokraterna haft 30-timmarsveckan i sittpartiprogram , tror jag, och vill man få detatt framstå som att den här minimala sänkningen ärett viktigt steg på vägen mot 30-timmarsvecka.Men ingen, inte heller , tror jag,kan på fullt allvar hävda att de höga sjuktal vi har ,den stress vi har och den utbrändhet vi har nuskulle påverkas och minska om vi kortar dagarbetsti-den och 2002. Det måstetill rejälare tag, och vi har goda möjligheter att göranågonting åt det här nu.En annan viktig fråga är EMU-frågan. Danskarna har sagt nej till EMU-anslutning. När får vi chansen i , ? Det vore bra att bestämma sig för ett datum nu.Jag tror att det är enda sättet att få i gång en offentligdebatt i frågan. är ju en majoritet av riksdags-partierna positivt inställda till en folkomröstning omen svensk EMU-anslutning. Det är en fråga som vihar drivit . Folkomröstning är ett bra instrumentom vi som politiker vill förankra större och viktigabeslut hos befolkningen.