prot · GN0963 · 2000-02-09 00:00:00 — Idéer om individualprevention, vårdoch öppna anstalter känns mycket avlägsna.Tron på möjligheten att med påföljd korrigera harförsvagats. I stället har det avskräckande i straffetsatts i förgrunden. Frågan om detta är så mycket mereffektivt bör vi alltid reflektera över när krav på hår-dare straff förs fram här i riksdagen.Jag ska kort belysa nedslag inom deni huvudsak bra svenska strafflagstiftningen. Innan jaggör det vill jag markera att jag är fullt medveten omden kritik som - bl.a. av hovrättslagmannenOlle - har förts fram när det gäller avolika påföljder och att människor tillhörande etniskaminoriteter eller invandrargrupper ofta döms tillsträngare straff. Detta torde dock till stor del vara enfråga om resurser och möjligheter till kompetensut-veckling i våra domstolar.Det måste även understrykas att diskussionen ombåde brottsbekämpning och straffrätt måste föras medett internationellt perspektiv i allmänhet och ett EU-perspektiv i synnerhet. När vi i diskuterarbrott och straff måste vi ta vår utgångspunkt i hur vibäst bekämpar den internationella brottslighet varsutbredning kan komma att utgöra ett hot mottanken på ett öppet Europa.Det känns så här i inledningen naturligt att ta upplagens strängaste straff - livstidsstraffet. ville ju att vi skulle ta upp den diskussionen, ochdet gör jag gärna.Antalet livstidsdömda i svenska kriminalvårdsan-stalter har ökat . Dessutom har rege-ringens nådepraxis blivit mer restriktiv, vilket med-fört att den faktiska strafftiden blivit längre. Detmåste ifrågasättas om livstidsstraffet är tillfredsstäl-lande från förutsebarhetssynpunkt, eftersom straffetregelmässigt genom nåd omvandlas till ett tidsbe-stämt straff. Denna ordning innebär dessutom att detär regeringen och inte domstolen som bestämmerstraffets längd, vilket ur andra, mer konstitutionellautgångspunkter är ytterst tveksamt.Det finns dessutom, som jag sade inledningsvis,som alltid anledning att ifrågasätta om det är straff förhela livet som leder till minskning av brottsligheten ivårt samhälle. tror uppenbart på detta,eftersom de åberopar mer av straff för hela livet. Jagär milt uttryckt mycket skeptisk till en sådan symbol-politik, särskilt som det saknas vetenskapliga bevisför att den har någon som helst effekt. Vetenskap ärannars något som både mitt parti och gärna brukar åberopa. Det bör således utredasom livstidsstraffet bör ersättas av ett tidsbestämt långtfängelsestraff eller kanske kunde kompletteras medett sådant.När det gäller misshandelsbrotten har min kollegaSiw pekat på gränsdragningsproblematikenmed den psykiska misshandeln. Vid till synes mildareformer av psykisk misshandel kan det vara svårt attstyrka att denna har lett till sådana medicinskt påvis-bara effekter som krävs för att man ska kunna dömatill ansvar för misshandel. Det vore värdefullt om detgick att utreda om det är möjligt kriminalisera även"lindrig" form av psykisk misshandel.Folkpartiet har i en motion lyft fram att det mednuvarande lagstiftning om olaga hot är svårt attkomma åt beteenden som är ägnade att inge allvarligfruktan utan att för den skull innebära något direktfysiskt hot. Det är önskvärt att regeringen gör enöversyn av lagbestämmelsen om olaga hot, så attäven s.k. mer subtila hot kan beivras.Att på extrema sätt utöva auktoritativt och ode-mokratiskt ledarskap orsakar lidande för många med-borgare i vårt land. Det är därför också angeläget att,som vi pekar på i en annan motion, få till stånd enutredning om en straffbestämmelse i omotillbörlig påverkan, något som det resoneras om i enutredning som lades fram sedan.Fru talman! Det finns all anledning att vara be-kymrad över attentaten mot personal i rättsväsendet. rapporteras att chefen för skju-tits i benet mitt i . För sedanbesköts en vårdare vid Kumlaanstalten i mitt hemlän.Det skedde i hans bostad.Vi måste se allvarligare på brott mot personalinom rättsväsendet. Det är här sannolikt fråga om enliten klick bland internerna. Det handlar om åtgärderför bättre kontroll av de intagna, deras kommunika-tioner osv. Man måste vara hård mot de hårda.När det gäller andra sabotage mot rättsstaten ärdet bra att en majoritet i utskottet har kunnat enas omatt straffvärdet för övergrepp i rättssak bör vara likahögt som straffvärdet för mened. Det är ett stort stegframåt.Slutligen, fru talman, vill jag lyfta fram frågan omelektronisk övervakning. Enligt uppfatt-ning är det domstolen som har det bästa underlagetför att bedöma om ett frihetsstraff ska verkställasgenom intensivövervakning med elektronisk kontroll,s.k. Detta förhållande talar för att en sådanövervakning bör utgöra en självständig påföljd ochinte en verkställighetsform. Det finns därför godaargument för en ändring av lagstiftningen i sådanriktning.Fru talman! För tids vinnande yrkar jag avslut-ningsvis bifall till reservation 10, men jag står själv-klart bakom samtliga reservationer från Folkpartiet.Anf. 160 (mp):Fru talman! Jag ska direkt gå in på reservationer-na vid detta betänkande. Först yrkar jag bifall tillreservation 3, om pornografi ur könspolitisk synvin-kel.Det pornografiska utbudet via TV:s betalkanaleroch på hyrvideor skildrar oftast sexualitet och erotiksom männens rätt att få utlösning så många gångersom möjligt och i alla hål som finns på en kvinno-kropp, alltid till kvinnans stora tillfredsställelse. Detspelar ingen roll hur många män som än står i rad,och det ska även vara så många män som möjligtsamtidigt.I skildringarna finns det också väldigt unga kvin-nor, och det verkar på dessa filmer som att ju yngrede är desto bättre skulle de må av behandlingen.De som producerar dessa filmer, de som handlarmed dem, distributörerna, och de flesta som konsu-merar dem är män. Men hur, fru talman, formar dessaskildringar mäns beteenden och handlingar i ett vida-re perspektiv, och vad händer med alla deunga pojkar som, när de sitter vid datorerna och närde tittar på TV får dessa bilder rakt på sig, utan att fånågon annan skildring av detta område?Förr var man väldigt noga med att debattera denandra sidan än den som fanns i porrtidningarna, denmed ömhet, med förtroende och med trygghet, mennu finns inte detta, utan det är bara en rå och direktskildring som unga människor möter.Hur formar detta kvinnorna? Av stort intresse ärfrågeställningen: I hur hög grad påverkas männensattityd av sexualiserad maktutövning gentemot kvin-norna?Jag skulle önska en utredning om detta, och jagvädjar till alla i justitieutskottet att instämma i att ensådan är mycket angelägen.Miljöpartiet och Vänstern begär i reservation 3tilläggsdirektiv till den sexualbrottskommitté som nuarbetar och vars arbete ska vara färdigt . Jaggår inte in på vilka åtgärder som man ska vidta, menjag vill att alla riksdagspartier ska fundera väldigtnoga på detta.Denna debatt borde ha föregåtts av en filmvis-ning, men en sådan kommer i stället att genomföras iFrejasalen , . Filmen heter , och den visarklipp från filmer som kommer in i vardagsrummen.De har studerats och klippts ihop av en kvinna somockså har gjort intervjuer med dem som distribueraroch medverkar i filmerna. Jag tycker att alla måste sedetta för att få veta hur det är ställt i dag.Vi skulle också vilja ha en utvidgning för när det gäller förstärkt skydd förbarn som är offer för sexualbrott. Jag vet inte huruvi-da man skulle kunna få in det , men ibland följsdirektiven väldigt noggrant.Problemställningen är den att gäller att ungalagöverträdare snabbt ska komma till förundersök-ningar och även skyndsamt komma inför domstol.Det gäller alltså dem som är utövare av kriminalitet.Men för unga brottsoffer, t.ex. sådana unga som harutsatts för sexuella övergrepp eller misshandel, kandet dröja innan de tas om hand, och mer än det innan brottsoffer kallastill förhör, och sedan är det till domstolsför-handlingen. Vi har gjort förbättringar genom att defår stöd i rättsprocessen, men även under denna tidbehöver dessa unga ett stöd och en snabbare behand-ling. Det skulle vi vilja ändra på.Det finns också en reservation om svensk tortyr-lagstiftning. har vi ingen sådan lagstiftning, ochdärför finns det ingen möjlighet att i åtalapersoner som begått brott utomlands. Det skulle varaönskvärt att vi hade en sådan här lagstiftning. Detfinns bara lagstiftning om misshandel eller grovmisshandel, och det är inte samma sak.Elektronisk kontroll har jag tidigare pratat om.Elbojan har ändå visat sig så pass effektiv att vi villatt domstol ska avgöra upp , och detär med glädje jag noterar att nu har sam-ma åsikt. Det var ju också Straffsystemkommitténsmening, när kommittén utarbetade det här. Eftersomvi var lite osäkra på hur det skulle utfalla i praktikenvar vi återhållsamma, men tycker vi att det är högtid att göra detta, och jag har som sagt tidigare motio-nerat om det.Sedan kommer vi in på en annan viktig fråga sommånga andra också har pratat om, och det är livstids-straffet. Tyvärr kunde vi alltså inte enas om en ge-mensam reservation. Vänstern, ochFolkpartiet berör alltså hur man ska ersätta livstids-straffet med ett tidsbestämt straff. Våra skäl har jagnoga redogjort för tidigare, men jag kan upprepa attvi tycker att det är domstolen som ska bestämmastraffets längd, och förutsebarheten är viktig i lag-stiftningen. Jag kan instämma i det som här om livstidsstraffet.Tyvärr, som jag sade, har det blivit tre reservatio-ner. är så försiktiga. De har intebestämt sig. Det är en lite lustig reservation, full av"om", "ifall att" och "man bör". Det är lite svårt attha en utredning och sitta och debattera om ifall bör. Jag tycker att det är hög tid för kristdemo-kraterna att bestämma sig inom partiet i stället. Detbehöver man inte ha någon utredning för, utan mankan tillsätta en grupp inom Kristdemokraterna.Centerpartiet vill att domstolarna ska behandlanådeansökningarna och inte regeringen. Centerpartietvill också ha ett långt straff och även ha livstidsstraf-fet kvar. Men jag tycker att man skulle kunna enasom den här utredningen och titta på hur långa straffti-derna ska vara.Det konstiga, måste jag säga, , ytt-rande som har bifogats här om livstidsstraffet finnerjag mycket märkvärdigt. När vi sitter och bestämmerom strafftider är det ju gällande lagar som finnsnu som vi utgår ifrån. När vi pratar om den här kon-ventionen och vad som ska vara strafftiden för dehemska brott som kan utföras med minor är det na-turligtvis självklart att man tar det längsta straffet inuvarande lagstiftning. Hade vi haft ett tidsbestämtannat straff så hade vi naturligtvis tagit det, men detär ju inte aktuellt, därför att vill ju inteändra heller. Så det här tycker jag är ett mycket kons-tigt yttrande. Det måste ju ske enligt gällande lagar.Problemet med livstidsstraffet, att det har blivitden här utvecklingen, är ju också att en domstol somska döma ut ett straff för mord har att välja mellan10 år eller livstidsstraff. Då tycker man i domstolenatt är för lite, och så tar man livstidsstraffet. Detbehövs alltså någonting som är annorlunda i straff-skalan. Det finns ett behov av det. ; ja, då måstedet vara ytterst allvarlig upprepad brottslighet. Det ärdet inte så ofta.Sedan vill jag också kommentera kristdemokra-ternas och resonemang om pro-stitution, och speciellt då kvinnans situation. Anled-ningen till att inte kvinnan ska kriminaliseras är base-rad på utredningar som gång på gång säger sammasak: Dessa kvinnor - de flesta; undantag finns jualltid - är kvinnor som tidigt i barndomen har utsattsför incest eller övergrepp av andra slag och som harfått sin självkänsla totalt nedvärderad. Det gäller juäven män, för det finns ju män inom prostitutionen.Det finns många pojkar som har befunnit sig i sammasituation. Det var det som var grunden för att intekriminalisera.Sedan kan man kommentera den reservation somkristdemokraterna har om människosmuggling. Manpratar om utsatta kvinnor som finns inom denna sex-uella slavhandel och vad det innebär för dem. Är detde här stackars sexslavarna som kriminalisera, och vad skulle det då göra för nyt-ta? Dessa kvinnor behöver ett stöd och en behandlingoch att man når dessa kvinnor på ett annat sätt. Debehöver framför allt att vi ser till att inte männenköper deras tjänster. Dessa utsatta kvinnor behöver justöd även från män som är i en starkare position.Med detta, fru talman, vill jag alltså yrka bifall tillreservation 3.Anf. 161 () re-plik:Fru talman! Vi diskuterar nu dethär med att köpa och sälja sex. Prostitutionsutred-ningen förordade att det skulle vara kriminellt bådeatt sälja och att köpa. Regeringen ändrade på dettaoch vill bara kriminalisera köp.Jag tycker att det är lite märkligt att ni i Miljöpar-tiet menar att det är godtagbart som det är , attkvinnan medverkar till brott. Frågan är om det even-tuellt kan leda till samvetskval och om kvinnan harnågra etiska funderingar på detta, i stil med: När jagsäljer min kropp till någon man så begår den mannenen brottslig handling när han köper. Förmodligen harKia aldrig funderat över det, men jag troratt det kunde vara lämpligt att göra det.Sedan vill jag vidhålla, som jag nämnde i enkommentar till här, att vi måste tänkapå de flickor och pojkar som är barn och växerupp. Jag är övertygad om att ju snabbare försäljningkriminaliseras, desto fler ungdomar kommer att räd-das undan prostitutionsträsket .Anf. 162 (mp) replik:Fru talman! Jag tog just exemplet med de kvinnorsom utsätts för sexhandel och slavhandel. Den kvinnasom finns i denna handel, utsätts för påtryckning ochbefinner sig i prostitution; det är just det exemplet jagfrågar tillbaka om, : Tänker denkvinnan på att det är olagligt, och på grund av dettafaktum och denna vetskap att det är olagligt inte fort-sätter med den här verksamheten?Anf. 163 () re-plik:Fru talman! Vi ska nog inte underskatta de pro-stituerade kvinnorna. Jag har läst att många kvinnorprostituerar sig för att rätta upp sin ekonomi hellre änatt, som man säger, ligga samhället till last. De villsköta sig själva helt och hållet. Då kan jag tänka migatt det borde vara förenat med vissa samvetskval attmedverka till en brottslig handling.Medan jag har tid för replik vill jag också nämnadet var inne på. Hon sade att vi hadeen något knepig inställning till livstidsstraffet. Inomvår parti har vi liksom, hoppas jag, inom andra de-mokratiska partier ett riksting som fattar beslut omvilken ställning partiet har i olika frågor.Vi har ännu inte haft uppe någon sådan motion påett riksting. Rikstinget har därför inte kunnat beslutavilken ställning partiet har i den här frågan. Sedanfinns det motionärer som vill driva debatt och skapaopinion som har skrivit motioner, vilket är fullt tillå-tet. Utskottet har behandlat dem. Vi har en reser-vation som har en viss lydelse, take it or leave it.Anf. 164 (mp) replik:Fru talman! undviker kärnan imin frågeställning. De kvinnor som har kommit frånländerna på andra sidan har lockats hit medatt de ska få arbete och få det bra i detta land.Sedan lockas de in i en slavhandel, en sexhandel.Ska dessa människor undvika den situationen genomatt man gör det olagligt och kriminaliserar dem? Denfrågan fick jag inte svar på. haringen replikrätt kvar. Men det är den frågan som jagskulle vilja ha svar på.Visst får man skriva motioner om det mesta. Mendet skulle ändå vara bra att väcka den motionen påkongressen, som här säger inte hartagit ställning, innan man begär en utredning i frågan.Anf. 165 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är viktigt att KiaAndreasson respekterar att inte alla partier tyckerlika. Vi har en demokrati. Jag tyckte att jag var tydlignär jag talade om livstidsstraffet. Vi i Centerpartietvill ha livstidsstraffet kvar.Vi vill att det ska användas restriktivt för de svå-raste brotten. Vi kan tänka oss att införa en tidsbe-stämd straffskala med maxstraff vid sidan av livstids-straffet. Vi kan överväga att lämna över nådeinstitutettill domstolarna, förutom vid brott mot rikets säker-het.Jag sade också att vi var öppna för en översyn. Jagtycker att det är viktigt att man respekterar varje par-tis ställningstagande.Anf. 166 (mp) replik:Fru talman! Det är inte fråga om att jag inte ac-cepterar det. Det är synpunkter som jag har här. Detfår jag också ha, . Synpunkten var attdet hade varit bra om vi haft en gemensam reserva-tion och kunnat enats om en utredning. Då hade Gun-nel synpunkter kunnat komma fram i denutredningen. Där binder man sig inte, utan det är enutredning som man sedan ska fatta beslut om och taställning till. Det var min synpunkt. Det behövde maninte uttrycka så tydligt i reservationen i detta inled-ningsskede.Anf. 167 () replik:Fru talman! Det är klart att vi ibland har lite bråt-tom. Men när man får till stånd en kompromiss måsteman både ta och ge. När man kommer överens om ensådan sak måste skrivningen vara ganska vid, och dåskulle det bara ha stått översyn. Vi hade kanske intetillräckligt med tid. är vi här, och så är det.Anf. 168 (mp) replik:Fru talman! Då hoppas jag att vi nästan redan numed en gång kan försöka formulera reservation och fåmed också andra partier på detta nödvändiga.Anf. 169 ():Fru talman! Vi diskuterar justitieutskottetsbetänkande nr 7 om straffrättsliga frågor. I detta be-tänkande behandlar utskottet ett antal motioner somväckts under den allmänna motionstiden ochår 1999 som rör brott samt straff och andra påföljder.Detta är naturligtvis ett mycket brett ämne, vilket inteminst den föregående debatten visar. Det är därföromöjligt för mig att ta upp alla de områden som be-handlas i betänkandet. Jag har valt att koncentreramig på vissa avsnitt och kommer därför att ta uppfrågorna om livstidsstraffets vara eller inte vara, straf-fen för grova narkotikabrott, kriminalisering av delta-gande i rasistiska och kriminella organisationer samtdet området där mitt eget parti tvingats reservera sigmot utskottets majoritet.Det individualpreventiva syftet med straff handlarom att utforma påföljderna och straffen på ett sådansätt att den som begått brottet motiveras att inte göraom det. Här kommer kriminalvårdsaspekten in. Straf-fet ska inte bara ett straff utan det ska också vara enny chans i livet.Det är en ständig diskussion kring hur långt manska gå när det gäller straffvärdet för olika brott ochvilka metoder som är mest effektiva när det gäller attuppnå det övergripande syftet, nämligen att förebyg-ga och bekämpa brott.Fru talman! Det har inkommit en hel del motionerrörande en tidsbestämning av livstidsstraffet eller enutredning om att tidsbestämma livstidsstraffet. Livs-tids fängelse är i en mycket ovanlig påföljd.Fängelse på livstid stadgas endast,förutom vad gäller landsförräderi, för ett fåtal mycketallvarliga brott såsom mord, grov mordbrand, folk-mord och grovt spioneri. Detta är brott där männi-skors liv och hälsa - ibland hela nationens existenssom självständig stat - är hotat eller grovt kränkt. Isådana situationer måste samhället reagera med kraft.Regeringen kan tidsbestämma livstidsstraff avnåd. tidsbestämdes 16 livs-tidsstraff till fängelse. I den gemensam-ma reservationen från , , och invänds mot dennapraxis att den ger en dålig förutsebarhet och att rege-ringen, inte domstolarna, bestämmer strafftidenslängd. Det är naturligtvis sant att regeringen genomatt bevilja nåd och bestämma längden iviss mån bestämmer hur långt straff en enskild interni praktiken avtjänar. ger detta möjlighetenatt kontinuerligt utvärdera en enskilds rehabilitering ifängelset.Vid utmätande av strafftiden fanns för domstoleninget hopp om att den dömde någonsin skulle kunnarehabiliteras. Genom en kontinuerlig prövning avdennes utveckling kan vi efterhand ta ställning till nären eventuell frigivning kan komma i fråga. Förmånga av dessa kriminella gäller att de kanske alltidkommer att utgöra en fara för samhället. En ökadförutsebarhet måste i detta fall vägas mot samhälletlegitima anspråk på att skyddas mot mycket grovabrott. Utskottet anser därför alltjämt att det finnsbehov av att kunna döma till fängelse på livstid vidsärskilt svåra brott.Fru talman! har i två motioner tillriksdagen begärt att livstidsstraff ska kunna utdömasvid grov narkotikabrottslighet. Det är inte förstagången den frågan behandlas. Liknande motioner harbehandlats av det förra och av riksmötetföre det. Redan då konstaterade utskottet att straffti-den för grova narkotikabrott är mycketlång. Det är tveksamt om en ytterligare straffskärp-ning skulle ha någon preventiv effekt.Det amerikanska samhället är i det här samman-hanget avskräckande. I sitter över sju gånger såmånga människor i fängelse som i per capitaräknat. Trots det löper amerikanen enligt statistikenfyra gånger så stor risk att bli ihjälslagen av sin med-människa som svensken gör. I en rapport som presenterat om internationellajämförelser hamnar i topp när det gäller riskenatt bli utsatt för grova brott. Följden har blivit att detfinns amerikanska delstater som satsar mer pengar påfängelse än på utbildning.Det finns från den politiska högern en ständigövertro på den allena saliggörande effekten av straff-skärpningar. Erfarenheten visar att det sällan är såenkelt. Utskottet har inte heller funnitnågon anledning att ompröva sina tidigare ställnings-taganden och avstyrker alltså Ju901 och Ju908 i deaktuella delarna.Fru talman! Det är onekligen så att en av gångnaseklets främsta historiska landvinningar, kanske denallra främsta, är demokratins seger i västvärlden.Fortfarande lever miljoner människor under diktaturöver hela världen. Vårt land är en demokrati. Det skavi vara stolta över.Demokratins villkor är dock inte oproblematiska.Grunden för ett demokratiskt samhälle är rätten attfritt uttrycka sin uppfattning och att respekteras förden och rätten att fritt organisera sig för att politisktförverkliga denna uppfattning. Tar vi bort den rätten,ja då upphör vi också att vara en demokratisk stat.I vårt samhälle finns det emellertid de som förne-kar värdet av dessa friheter, de som förnekar männi-skovärdet hos vissa medborgare. Det finns de somskulle vilja hindra mig att tala i denna kammare i dagför att de har svårt att uttala mitt namn och för jaginte är blond och blåögd. De går så långt att de skullevara beredda att döda mig eller döda dem som försva-rar min rätt.Björn mördades för att han försvaraderätten att slippa bli utsatt för nazistisk propaganda påsin arbetsplats. De två poliserna i skötsbrutal ned under sin tjänstgöring. Bakom detta stårorganiserade intressen, människor som frivilligt slutitsig samman för att krossa vårt demokratiska system.Vad blir samhällets svar? Har dessa människorsamma självklara rätt som socialdemokrater, mode-rater, scouter och baptister att ingå i den organisationde vill och uttrycka de uppfattningar de vill? Eller ärderas handlingar, deras åsikter, så avskyvärda attredan det faktum att de organiserar sig i sig ska sessom ett brott eller en stämpling till brott? Kort sagt:Måste vi demokrater försvara oss mot dessa angrepppå kärnan i vår demokrati med alla medel eller riske-rar vi att skada demokratin genom detta försvar?Det här är inga enkla frågor. Sedan augusti 1998arbetar en parlamentarisk kommitté med att utredabl.a. Kommittén om brottslighet medanknytning till vissa organisationer m.m. ska redovisasitt uppdrag i år.När det då från kristdemokratiskt håll inkommerförslag om att redan nu ta ställning utan att ta inväntadetta resultat kan man inte annat är förvånas. Manförvånas över hur lättsinnigt och bekymmerslöstkristdemokraterna avfärdar dessa frågor. Jag måstebeundra den som kan vara så oerhört säker på sin saki en svår fråga som den här - beundra men ocksåfrukta. För om man så lättvindigt kan avfärda rättenför alla att organisera sig, vad blir då nästa steg?Utskottet anser att det i denna fråga finns all anled-ning att invänta resultatet av den parlamentariskakommitténs arbete.Fru talman! På en punkt har den socialdemokra-tiska utskottsgruppen sett sig tvungen att reserverasig. Det handlar om påföljden för brottet övergrepp irättssak. Utskottets majoritet uttalar att det finns star-ka skäl som talar för en skärpning av straffet för dettamycket grova brott.Det kan vi naturligtvis alla instämma i.