prot · GO0932 · 2000-11-23 00:00:00 — Nej, forskningenvisar att barn som tagit del av förskolans verksamhethar varit bättre på verbala prov och mer kompetenta iläsning, skrivning och räkning när de bedömdes avsina lärare 1. Men de har också lättare attanpassa sig till kamrater och skola. De har alltså stör-re förutsättningar att nå skolans mål, men kanskeockså - vilket är lika viktigt - att må bra som männi-ska och att kunna fungera tillsammans med andra.Såväl deras familj som förskolan har gett dem den härmöjligheten.De förändringar som vi föreslår i denna proposi-tion för också det goda med sig att föräldrarna harmöjlighet att flytta utan att behöva fundera på vad detmedför när det gäller avgifter inom barnomsorgen. Vivet att skillnaderna är oerhört stora. Vi ser detockså som en förmån för föräldrarna att inte behövagrubbla över om det skulle bli hindret när de stårinför möjligheten att kanske få ett nytt arbete eller attbyta bostadsort.Var står då de borgerliga partierna? När jag harlyssnat här har jag fått en splittrad bild, även om deutåt sett vill säga att de är enade.När jag lyssnar till säger de nej tillmaxtaxa, nej till den allmänna förskolan, nej till attbarn vars föräldrar är arbetslösa ska ha rätt till för-skola och nej till barn som har fått ett syskon och somvill vara kvar på förskolan.Kristdemokraterna säger nej till maxtaxan, nej tillden allmänna förskolan, nej till möjligheten för barnvars föräldrar är arbetslösa att vara kvar i förskolanoch nej om man har fått ett syskon att vara i försko-lan.Med är det lite annorlunda. Socialde-mokraterna och har alltid stått varandranära när det gäller barnomsorgens utbyggnad ochkvalitet. Reformer har kunnat tas i bred enighet här iriksdagen. Att vi har en barnomsorg som inter-nationellt sett är ett föredöme - vi har dock fått etthögsta betyg av , har pekatpå det, föräldrarna har ett stort förtroende för den ochden omfattar av alla barn - är ju ett resultat avden här politiken.Karin redovisade sin morgon och hur detsåg ut hemma i hennes familj. Jag kan då gå tillbakatill när jag var småbarnsförälder och min gickpå dagis i vår kommun. Det är länge sedan - han är28 år . Vad var det vi diskuterade på våra föräld-ramöten? Jo, då diskuterade vi kvaliteten och utveck-lingen inom vår förskola. Vi diskuterade däremot inteavgifterna. Då var det många kommuner som hadeenhetstaxa, och om man inte hade det var det inte såstora skillnader.I dag när jag lyssnar till de ungdomar som harsina barn på dagis är avgifterna den stora huvudfrå-gan. Man är bekymrad och ledsen över hur utveck-lingen har varit. Man säger att det kostar för mycketpengar och att det har blivit jättestora skillnader.Här har vi alltså ett 20-årsperspektiv. För 20 årsedan kunde jag aldrig tänka mig att vi skulle behövadiskutera avgifterna inom barnomsorgen i . Då var vi alla överens om att kvalitet givetvishandlade om verksamheten och om personalen därmen också om detta med tillgänglighet för alla.Nu kan vi konstatera - och kan kon-statera och konstaterar - att den stora bristen egentligen är just att avgifterna skenat i höjden.Dessutom är det stora skillnader mellan kommunernaoch mellan vad familjerna ska betala.Men ska vi då, , stå passiva? Vi harju nu ett 20-årsperspektiv. Kan vi se någon tendenstill att kommunerna kommer att stoppa den här ut-vecklingen eller ska vi bara låta den fortgå? Jag ärinte beredd att låta den fortgå. Här måste det bli ettstopp. Vi måste ge den möjlighet som jag fick för 20år sedan då min var på dagis.En kritik som också har förts fram här från samt-liga borgerliga partier gäller det här med tvingandet.Man säger att nu tvingas alla använda den kommu-nala omsorgen men så är det inte. Intresset för ochviljan att ha sina barn inom förskolan fanns ju långtinnan vi började diskutera maxtaxan. Vad vi nu gör ärhelt enkelt att vi reglerar detta med tak. Vi säger hurmycket var och en ska betala. Det är alltså inte entvingande reform. Den har funnits och folk vill haden. Man är nöjd.Sedan säger man att föräldrar vill vara hemma, inte vill arbeta. Men har vi för första gångenen ordentlig nationell studie som har ge-nomfört. Man har gått ut och frågat föräldrar omderas syn på barnomsorgen och förskolan. Svaret äratt är nöjda. Av dem som inte var nöjda villeungefär hälften byta antingen från familjedaghem tillförskola eller vice versa. Sedan fanns det ett mycketlitet fåtal som ville vara hemma med sina barn, fak-tiskt bara 4½ %.När jag lyssnar på debatten här verkar det vara enmängd föräldrar som säger att de vill vara hemma. Defick alltså möjlighet att svara och de vill inte varahemma. Däremot vill de givetvis ha rimliga villkor.När de är på jobbet vill de självfallet kunna känna sigtrygga. Det vill kunna känna att ungarna har det bra,vare sig de är hos sin dagmamma eller på sin försko-la.När vi gick till val tog vi upp maxtaxan som enoerhört viktig fråga. har vi kommit dithän attriksdagen , eller kanske , skafatta beslut. Precis som jag inledningsvis sade tyckerjag att detta är ett viktigt steg för svensk utbildnings-politik. För mig är detta en utbildningsreform. Vi gerhär en möjlighet. Däremot är det upp till varje föräl-der att själv välja när och var man vill ha sitt barn iförskolan. Ingen ska kunna stängas ute enbart därföratt man inte har råd. Därmed har vi tagit ett steg somjag ansett vara så viktigt - något som vi har drivit imånga andra debatter. Ju tidigare vi möter barnen,desto bättre villkor kan vi ge dem i deras fortsattaskolgång.Anf. 112 () replik:Fru talman! Låt mig först upprepa den fråga somjag i mitt huvudanförande ställde till statsrådet : Varför vågar ni socialdemokrater inte ha denrespekten för era medmänniskor att ni låter dem väljabarnomsorg för sina barn? Detta är ju det grundläg-gande som det här handlar om.Låt mig också inledningsvis, som svar på de frå-gor som ställde, säga: Ja, vi ärför en förskola, också för fyra- och femåringar, menvi vill ha tydligare pedagogiska ambitioner än de somregeringen för fram. Det är just därför att utbildningär så viktigt som vi vill ha en utbyggd barnskola. Vitycker att det är viktigt att arbetslösa och föräldrale-diga ska få möjlighet att låta sina barn vara kvar iförskoleverksamheten. Dock tycker vi att det är enkommunal fråga som ska lösas på nivå.Slutligen gäller det maxtaxan. Ja, , den är vi emot, för den är orättvis. Den om-fattar inte alla barn. Enda sättet att omfatta alla barnvad gäller ert förslag är att föräldrarna gör det som nisäger att de ska göra. Det är ju det enda sättet för dematt komma i åtnjutande av det offentliga stödet.Ingegerd säger att barnfamiljerna haren svår ekonomisk situation. Ja, så är det. Med deskatter som svenska barnfamiljer betalar - världenshögsta skatter - är marginalerna väldigt små. Lönenräcker oftast inte månaden ut. Om det är så att man dåstyr genom att på det här sättet föra över pengar föratt sänka avgifterna har inte svenska barnfamiljersärskilt stora valmöjligheter, ,utan de får välja det som ni bestämmer och det som nitycker är bra.För vår del handlar det om att skapa valfrihet förbarnfamiljerna. Vårt förslag omfattar alla och ger allabarnfamiljer möjlighet att välja den barnomsorg sompassar barnen bäst - kanske vara hemma, kanske varapå dagis eller kanske någonting annat.Anf. 113 Statsrådet () replik:Fru talman! Nej, , ert förslag omfat-tar inte alla barn. Ni säger ju nej till allmän förskolaför alla fyra- och femåringar. Ni säger att det är ettkommunalt ansvar och då har ni ju sagt: Åh, vi tyckeratt det är så bra men någon annan får fatta besluten.Ni vågar inte i denna kammare säga att alla fyra-och femåringar ska ha rätt till allmän förskola. VadChris Heister påstår är alltså fel. Det är lögn. Vilkabarn pratar för övrigt om?Låt mig redovisa statistik. av de barn som ärhemma är hemma med en föräldraledig förälder. Deges nu en möjlighet att gå till förskolan. av debarn som är hemma är hemma med en arbetslös för-älder. De ges nu möjlighet att gå till förskolan. 3 %av de barn som är hemma är hemma med barnflickaeller släkting. av de barn som är hemma är hem-ma med en hemarbetande förälder. Det är alltså 1 %som har valt att vara hemma.Vilka är då de alla de där barnen som beskrivs?Det verkar ju vara väldigt många procent som ChrisHeister talar om. Och vilka är då alla de barn som nihär vill ge en möjlighet?Anf. 114 () replik:Fru talman! Vi har större ambitioner än regering-en när det gäller den pedagogiska verksamheten iförskolan. Det är därför som vi vill se möjligheter förkommunerna att bygga ut till en barnskola med entydligare pedagogisk profil jämfört med det somregeringen föreslår. Detta är viktigt för oss.När det gäller detta med alla barn, , måste jag säga att det är helt fantastiskt atthöra regeringen försöka så att säga skruva till det ochsäga att det här omfattar alla barn. Ja, men den endaförutsättningen - som jag sagt - för att allabarn ska omfattas är att man bestämmer som ni vill.Svara , , på följande frågor:Varför vågar ni inte låta föräldrarna själva bestämmahur barnen ska tas om hand? Varför har ni inte denrespekten för medmänniskorna?Vi har lagt fram ett förslag som innebär sänktaavgifter för dem som har kommunalt finansieradbarnomsorg men vi ger också alla andra möjlighet attfå del av det offentliga stödet. Här har det gjorts jäm-förelser.I juni gjordes i en jämförelsemellan vårt borgerliga förslag och ert förslag. I prak-tiskt taget alla kommuner var vårt förslag bättre änregeringens förslag. Vårt förslag gav mer, dvs. lägrekostnader för den kommunala barnomsorgen än som är fallet - också i relation till regeringens max-taxa.Privatekonomen kom-menterade de två förslagen och sade att det är svårtatt jämföra, för det är olika barnomsorgsavgifter iolika kommuner. I den ena kommunen kan det varalite bättre med det borgerliga förslaget, i andra medsocialdemokraternas. Men oftast är det bättre medvårt.Sedan säger :"Personligen tycker jag att det borgerliga förslaget ärmer flexibelt och ger föräldrarna friare möjligheter attordna olika barnomsorgslösningar. "Det är precis vad det handlar om. Låt alltså föräld-rarna få bestämma om barnomsorgen så att de finnerden lösning som passar barnen bäst, för det vet inteIngegerd . Hon kan inte vara styvmor tillalla svenska förskolebarn. Låt alltså föräldrarna fåutöva sitt föräldraskap och ta ansvar för sina egnabarn!Anf. 115 Statsrådet () replik:Fru talman! Jag har absolut inte någon ambitionatt vara styvmor till alla barn. Min ambition är attlägga fram en proposition som ger en möjlighet föralla barn.Jag upprepar igen: Läs s. 28 och s. 21 i proposi-tionen. Där står det klart och tydligt att alla föräldrarkan välja precis den form av barnomsorg de vill ha ioffentlig verksamhet, i enskild verksamhet. Den kanvara olika utformad. Man har den valfriheten. Jagförstår fortfarande inte vilken valfrihet det är ChrisHeister önskar.Det propositionen handlar om är avgifterna. Detförslag som ligger i den gemensamma reservatio-nen är på . Skulle det läggas ut harföräldrar . Men om kom-munerna vet att varje förälder har mer i måna-den, vad kommer man att göra? Kommer man attsäga: Det var väl bra, då får ni förvalta det? Nej, dettror jag inte. Då ser man ju en möjlighet igen att låtaavgifterna gå upp. Om jag den ena dagen får ett barn-konto kan jag vara säker på att det försvin-ner i en avgiftshöjning. Då befinner sig föräldrarnaprecis där de står i dag.Avsikten med den här propositionen är just att setill att det inte ska bli avgiftens nivå som avgör omjag vill ha barnomsorg, oavsett om den är offentligeller om den drivs i enskild regi.Anf. 116 () replik:Fru talman! Det har upprepats nuvad vill när det gäller allmän för-skola och plats i förskola för barn till arbetslösa för-äldrar och barn som får syskon. Därför känns detviktigt att jag får tala om att vi inte har sagt nej, somIngegerd påstår. Vi tycker att det är enkommunal angelägenhet helt enkelt därför att det serså olika ut. I vissa kommuner bor man nära varandra,man har uppbyggda nätverk. Man har inte sammabehov som man kanske har i en förort till en storstad.Därför går det att göra lite olika kommunerna emel-lan. Men vi har inte sagt nej till detta.Det var ju tre solskenshistorier om , Zalahoch som skolministern drog fram här. Jag skahålla mig till som var lite för tidigt född ochkanske får lite problem med anledning av det. Mam-ma kanske tycker att hon behöver vara nära litelängre än man behöver med barn som inte är för tidigtfödda. Vårt förslag innebär för mamman, om honjobbar halvtid, även om hon också skulle ha en fyra-åring, att hon får över . Med förslag får hon . Det är enväsentlig skillnad.Sedan drog fram ett antalsiffror. Det var väl från , om jag inte minnsfel. Vi kan naturligtvis slå varandra i huvudet medolika undersökningar. Det finns ju många som manskulle kunna dra fram. Jag skulle gärna vilja gå till-baka till den lilla korta tid när det fanns någontingsom hette vårdnadsbidrag. Det var utformat på ett sättsom jag inte skulle vilja utforma det . Man ficknämligen välja antingen det eller dagisplats. Jag villha större frihet. Men det var en kompromiss. Den varutformad på det sättet. , ,inte bara sade att man ville utan valde att ta ut vård-nadsbidraget i någon form i stället för att välja endagisplats. Där har vi de rätta siffrorna.Anf. 117 Statsrådet () replik:Fru talman! beskriver hur det kanse ut i våra olika regioner och att skillnaderna är sto-ra. Det håller jag med om, och det är precis det vi harskrivit i propositionen. Vi har påpekat att det är upptill kommunen att själv bestämma hur man vill hante-ra den allmänna förskolan för fyra- och femåringarjust eftersom det är så olika förutsättningar. Det berorpå hur långt det är till förskolan eller hur nära manbor, precis det som redovisar. Därförhar vi inte sagt hur det ska utformas.Det vi nu gör är att ge möjligheter och pengar tillkommunerna att verkligen genomföra förskola förfyra- och femåringar. Men vi säger inte hur.Det är det som skiljer oss åt. Vi vill ta det natio-nella ansvaret. Vi vill härifrån, i , säga att vitycker att det är viktigt. Vi säger också att ingen fårutestängas.Det har blivit populärt att läsa brev. Jag tänker bi-dra med ett, jag också. Det är några rader som jag harfått från en mamma i . Hon skriver:Jag vågar inte berätta för min pojke som är fem åratt jag kanske blir arbetslös och att han inte får gå pådagis då. Han skulle aldrig förstå. Man skäms införsina barn.Nu är vi tydligen överens om att det här är viktigt.Men varför vågar och hennes partiinte ta ställning till det här och säga att man ser bris-terna? Det är många barn som inte har möjlighet,oavsett vad man tycker om kommunalt självstyre. Detär därför jag säger att detta är en utbildningsreform.Jag vet att har en bra kunskap omelever och elevers situation i skolan. Det har vi dis-kuterat . Jag vet också att också har påpekat vikten av byte för barn såtidigt som möjligt.Varför är ni inte beredda att ta det ställningsta-gandet här i ? I stället säger ni att det är upptill kommunerna att bestämma om den lilla killen ochden lilla tjejen får gå hemma när mamma är arbetslös.Anf. 118 () replik:Fru talman! Det beror möjligen på att vi litar påvåra kommunala politiker. Man måste väl själv ändåfå avgöra det på nivå.Jag vill gärna ha en kommentar, , till de siffror som handlar om vårdnadsbi-draget. Varför tror att avföräldrarna valde någonting annat för sina små barnnär de fick chansen? Det handlar bara om de minstabarnen nu.Sedan vill jag ta upp en annan fråga som inte ärdirekt ideologisk men som jag tog upp med och inte fick något svar på. Det handlar omfinansieringen. där , socialdemokrat, sitter som ordförande har gåttut mycket starkt och talat om underfinansiering ibeslutet om maxtaxa. Många kommuner kommer attdrabbas hårt eftersom de måste räkna med att läggatill ett antal miljoner. För del har manräknat med att det är ungefär 600 miljoner som detkommer att kosta förutom den finansiering som statenstår för. Det är naturligtvis stor risk för att det går utöver andra verksamheter.Vilka verksamheter föreslår i där vi har så många andra behov?Anf. 119 Statsrådet () replik:Fru talman! Vi kan säkert ha en ständig debatt omvar det nationella och det kommunala ansvaret ligger.Eftersom jag själv har varit kommun-politiker - under fler år än jag har varit i riksdageneller varit statsråd - vet jag att det här är en svår ba-lansgång. Kommer jag , vilket jag är, i positionensom statsråd har jag dock - det gäller såväl förskolasom skola - att alltid fundera över det hela i ett barn-perspektiv. Min inriktning måste vara barnets möjlig-heter.Ibland kan den som befinner sig i en kommunkänna sig lite stött av att jag sätter barnet före fråganom ifall ansvaret ska ligga på eller natio-nell nivå. Här kan vi konstatera att skillnaderna ärstora. Och är vi beredda att göra förändringar. Menfortfarande är det ju så att vi ser till att det finns enmöjlighet. Frihet för föräldrar att välja finns det fort-farande.Så till beräkningar av maxtaxan. Det fanns frånbörjan olika beräkningar, de från Kommunförbundetoch de som hade presenterats på departementet. I dagnär vi tittar på det har vi inte stora skillnader mellanvåra beräkningar. Men på s. 41 i propositionen stårdet tydligt och klart angivet att regeringen är bereddatt återkomma om det visar sig att kostnaderna förkommunerna skulle höjas avsevärt. Vi har tagit detansvaret, och vi kommer att fullfölja det.En del är de 500 miljoner som kommeratt avsättas till kommunerna. Det är just för att vi kanse att i vissa kommuner kommer antagligen antaletbarn att öka. Då måste vi ha mer personal. Vi måstese till att vi har en god kvalitet, en möjlighet till kom-petensutveckling. Och finns de 500 miljonerna.Men återigen: Vi återkommer om det skulle visa sigatt kostnaderna blir avsevärt högre. Det har stått ipropositionen. Det är det som vi kommer att fattabeslut om.Anf. 120 () re-plik:Fru talman! I mitt anförande ställde jag frågan tillstatsrådet om varför ni är sårädda att överlåta åt föräldrar att bestämma över sinaegna barn. Jag vill påstå att regeringens förslag cent-raldirigerar både enskilda familjer och kommuner.Den centraldirigeringen vill vi från inteha.Jag är också övertygad om att det här görs med-vetet. Det är en socialistisk barnomsorgspolitik. Jagskulle vilja ha ett tydligt svar på frågan varför rege-ringen är så rädd för att låta föräldrarna i realitetenbestämma över sina egna barn.Den andra frågan handlar om jämställdheten. I 30år har jobbat med samma modell, att alla skavara lika värda. Jämställdheten har dock inte blivit såmycket bättre. Då är min fråga: Varför kan inte rege-ringen lyssna på de argument som talar för att enökad grad av flexibla lösningar skulle kunna leda reellt sett förbättrad jämställdhet?Anf. 121 Statsrådet () replik:Fru talman! Meddebattörerna väcker samma frågahela tiden, så då får jag väl upprepa samma svar. Jagkan inte se vad det är i denna proposition som hindrarföräldrarna från att ha en valfrihet. Däremot kan jagklart och tydligt se att inte innebär någonvalfrihet.Jag har försökt att läsa alla handlingar som finns,och jag undrar: När ska dessa pengar fördelas? Jaghar fått det beskrivet att man kanske inte får ta ut20 osv., men om pengarnafördelas över de år som det står om i propositionenhandlar det om ca . Vad kan mangöra för ? Ja, man kan inbjudakommunerna till att höja avgiften.Frågan måste alltså gå tillbaka till Centerpartiet.Vad är det då för valfrihet som ni talar om? Valfrihetnär det gäller barnomsorgen, att välja på vilket sättden ska utövas på eller vem som ska vara huvudman,framgår tydligt av propositionen. Eller menar att tanken är att en pappa - om det nu är enjämställdhetsfråga - för kanförändra sin situation på ett påtagligt sätt?Propositionen öppnar för att man kan arbeta mer,men att man kan också arbeta mindre i förhållande tilli vilket skede man befinner sig. Jag förstår inte skill-naden. Min fråga går tillbaka till : Vadär det då för valfrihet som ni efterlyser?Anf. 122 () re-plik:Fru talman! Statsrådet sva-rade inte på min fråga varför man är rädd för att låtaföräldrarna bestämma. Det alternativ som vi från fyrapartier har presenterat innebär att det ska införas ettbarnomsorgskonto som man som förälder ska kunnaanvända på det sätt som man finner lämpligt. använda det för att köpa barnomsorg är det enlösning. Vill man gå ned i arbetstid är det också enlösning. Vill man i praktiken förlänga sin föräldraför-säkring är det en annan lösning.Vi anser att det är ingen annan än föräldrarna till-sammans med barnen som kan avgöra vilken som ärden bästa modellen. Det är så, ,att regeringens förslag innebär att man ställer ett antalbarnfamiljer utanför samhällets subventioner. De somutnyttjar barnomsorg i någon form får del av dem,större subventioner till dem som har de högsta in-komsterna, mindre till dem som har de lägsta in-komsterna. Men det finns också en inte alltför litengrupp som kommer att stå helt utanför samhälletssubventioner. Från min utgångspunkt är det helt otill-ständigt.När det gäller jämställdheten är det mycket ange-läget att det blir en reell jämställdhet mellan män ochkvinnor. Med vårt förslag har vi redovisat flexiblalösningar som möjliggör olika kombinationer ochsom tar den hänsynen på ett helt annat sätt än detarbete som har bedrivits och som tyvärr intehar gett särskilt mycket resultat.Anf. 123 Statsrådet () replik:Fru talman! Jag har förstått att andemeningen meddet här kontot är att man ska förlänga föräldraförsäk-ringen med . Det betyder attden förlängs med . Var är det förrealistisk valfrihet? Hur många föräldrar har med densumman råd att stanna hemma med sinabarn?Jag har respekt för att man kan säga nej till max-taxan som sådan. Men jag tycker inte att det alternativsom de borgerliga partierna har presenterat är håll-bart. Jag ser alltså inte någon tydlig valfrihet, för detär en valfrihet i ord som inte kan överföras till kon-kret verklighet. Pengarna räcker helt enkelt inte. Nihar samma inställning som ni hade när vi en gångdiskuterade vårdnadsbidraget.Jag har full respekt för den förälder som skullevilja vara hemma . Därför är det braatt vi kan föra in ytterligare en pappamånad iden totala föräldraförsäkringen. Jag tycker att det ärbra, och jag förstår det. Men säg inte att 40 000 krunder innebär en valfrihet, för det håller inteekonomiskt.Vi genomför nu den här reformen. Vi kan seskillnaden mellan dem som har en hög inkomst iförhållande till dem som har en låg inkomst. När jaggick var det precis det jag mena-de, att då diskuterade vi inte detta. Om reformen fårverka framöver kommer inte diskussionenatt handla om att det var de som tjänade mest somvann på den. Då kommer man att se efter hur det serut i det läget och fråga sig vad det är som gäller. Detär precis det som är avsikten med reformen. Vi villinte ha några galopperande avgifter.Dessutom kan vi konstatera att kommunerna harhöjt avgifterna som kvaliteten har försäm-rats. Vi vet att det är fler barn i barngruppernaoch att det är mindre personal. Det är detta som jagvill komma åt. Jag vill att det ska komma in merpersonal, att kvaliteten ska bli bättre och detta till enlägre kostnad.Anf. 124 () replik:Fru talman! Vi är några stycken som har väntat påatt regeringen ska komma med ytterligare en nationellhandlingsplan, en handlingsplan för ökat barnafödan-de.Jag tror att ni är inne på helt fel tankebanor när detgäller vad som kan få vanliga barnfamiljer att kännaen trygghet i vardagen, ekonomisk trygghet, praktisktrygghet och självbestämmande som medger att mankan ha så många barn som man själv vill ha, oavsetthur många det är. Jag tycker att det är otroligt allvar-ligt. Det har blivit en klassfråga att kunna ha mångabarn.Problemet med ert förslag är ju att det snarare för-stärker klassklyftorna. De som får den kraftiga eko-nomiska förbättringen är de som redan har höga löneroch är väletablerade på arbetsmarknaden medan Kla-ras mamma - som statsrådet talade om - får väldigtlite.Det är jättebra att ni inför en allmän förskola. Viär helt för det.