prot · GN0964 · 2000-02-10 00:00:00 — Ensådan här debatt, som förhoppningsvis också förorsa-kar en opinionsyttring utåt, hjälper till att bryta dennastruktur.Om vi går in i igen och tittar påde olika kategorierna kan vi dela upp personalen it.ex. baspersonal, departementssekreterare, departe-mentsråd och chefstjänstemän. När det gäller basper-sonalen kan man se att kvinnorna har högre lön änmännen. De har mer betalt. Det skulle man kunnatycka är bra, men man får analysera det och se vaddet beror på. Ja, sannolikt beror det på att kvinnornahar varit anställda där väldigt länge, eftersom det ären typ av personal som inte är lika rörlig som t.ex.departementssekreterarna. Det är ungahandläggare som kommer in och som jobbar ett tagoch sedan går vidare därför att de gärna vill bytaarbete.Självklart ska jag ta hjälp av min ministerkollega.Jag vet att är mycket kunnig och har enlång erfarenhet av detta. Detta diskuterade vi innanjag gick till och tog denna debatt. Självklartgår det till så.Jag delar uppfattningen att vi, om vi vill lyfta des-sa frågor under vårt ordförandeskap - det har vi avi-serat ganska högljutt att vi ska - måste plocka undan,reducera och ta bort de lik i garderoben som vi even-tuellt har, som själv uttryckte det.Därför är det också viktigt att vi , när vi får den nyajämställdhetsplanen, så fort som det bara går leverupp till den. Det handlar om att vi på varje departe-ment ska göra ett program för utbildning och fort-bildning och mot sexuella trakasserier och annandiskriminering, men också för att utjämna de lö-neskillnader som fortfarande finns kvar. Det går inteatt försvara dem, och jag försvarar dem inte. Tyvärr tror jag dock att det tar lite tid på grundav att vi är en del av ett samhälle utanför.Anf. 100 ():Herr talman! Det är glädjande att vi har en or-dentlig samsyn i denna fråga, för det är väldigt vik-tigt. Jag är fullt medveten om att jämställdhet är såmycket mer än samma belopp på en lönelapp. Jagförringar inte alls det arbete som sker för ökad jäm-likhet på andra områden, men eftersom lönen är denvariabel som är lättast att jämföra har jag stannat vidden.Jag konstaterar utifrån ministerns svar och utifråndet jag har sett och hört av vad som faktiskt sker -eller kanske faktiskt inte sker - att man är mycketinne på att analysera, kartlägga och sammanställastatistik. Det gör man år . Vad jag efterlyser ärmera konkreta förslag till förändringar.Det talas nu om att jämställdhetsplanen ska ut-mynna i ett program. Det är också någonting som intehänder och inte , utan allt arbete tycksske på väldigt lång sikt. Det jäser faktiskt i kvinnole-den. Jag vill ge en chans att häroch avslöja några konkreta förslag på åtgärder.Anf. 101 Jordbruksminister ():Herr talman! Lönesättning gör man inte hur somhelst. Det sker efter ett visst mönster. Det handlar omatt det sker när man nyanställer. Jag kan försäkra eratt de som är ansvariga för att anställa i Rege-ringskansliet är mycket medvetna om att de ska hadetta för ögonen när det nyanställs.Det handlar om att man kan löneförhandla när detblir nya arbetsuppgifter, när man byter jobb internteller när man får tillägg till de arbetsuppgifter somman har haft. Även då är vi mycket medvetnaom att det inte får vara någon skillnad mellan kvinnoroch män.Ibland tycker jag att vi överdriver något när vi sä-ger att det är så kolossalt stor skillnad. Jag har siff-rorna här för baspersonalen, som inte är handläggare.Kvinnorna har ungefär 1 500 mer än män-nen. När det gäller departementssekreterare har män-nen ungefär 800 mer än kvinnorna. När det gällerrättssakkunniga har männen mer än kvinnorna,och när det gäller kansliråden 500. Vad gäller depar-tementsråden har kvinnorna något mer än männen.När det gäller chefstjänstemän har männen 500 merän kvinnorna. Det är den nivån det rör sig om.Då vet vi inte - så långt har denna analys inte gått- om det är osakliga löneskillnader. Det är väl det viska komma åt? finns det en förklaringtill skillnaden. När jag själv har tittat t.ex. på minachefstjänstemäns löner och ifrågasatt varför en manhar fått mer än en kvinna har de fått förklara sig.Mannen var så mycket äldre och hade jobbat såmycket längre. Kvinnan var kanske 20 eller 25 åryngre när hon kom in på chefsposten. Då finns detalltså en förklaring till denna löneskillnad. Det kanman inte trolla bort. Men det är de osakliga löneskill-naderna som är viktiga att komma ihåg.Här kommer den nya jämställdhetslagen, som viska presentera för , att vara ett bättreverktyg för parterna på arbetsmarknaden än vad dehittills har haft. Det ser jag också som ett bra medelför att ta bort de osakliga löneskillnaderna.Anf. 102 ():Herr talman! Bland de faktorer som man brukarha som förklaringsgrund till skillnaderna finns oftautbildning. Jag tror att ministern var inne på det ock-så. Men vi vet alla att kvinnor utbildar sig betydligtmer än män sedan åtminstone 15, tillbaka. Re-dan var av alla högskolestuderan-de kvinnor. Det finns en stor del högskolestuderande- både kvinnor och män - i . Jagtycker att kvinnors höga utbildningsnivå borde av-spegla sig mer på lönelappen än vad den gör i dag.Män tjänar fortfarande mer inom alla utbildningsni-våer, vilket SCB har tittat på.Jag vill komma tillbaka till det som jag sade tidi-gare om att det jäser. Det drivs kampanjer. "Skapelsens krona är kantstött" är den kända symbo-len för en kampanj som HTF, ST och driverdenna vinter. TCO vill ha skarpare jämställdhetslagför att stoppa lönediskrimineringen.Jag har läst att och har tittat på kvinnliga bygghantver-kare. De tjänade i genomsnitt mindre permånad än de manliga , och under 1998hade skillnaden ökat med 200 kr.Jag håller med om att det är ett problem genomhela samhället, men en av mina poänger är att Rege-ringskansliet borde vara ett föredöme för övriga ar-betsplatser. Borde inte regeringen sopa rent framföregen dörr innan man går ut och ställer alltför långtgå-ende krav på andra arbetsgivare? Vad är det egentli-gen som förhindrar att man tar ett ordentligt grepp iRegeringskansliet och försöker arbeta fram lika lönför lika arbete?Anf. 103 Jordbruksminister ():Herr talman! Vi tar ett ordentligt grepp. Detta ären central och viktig fråga i personalpolitiken.I , precis som i samhället i öv-rigt, släpar kvinnorna efter. Jag lade märke till attsiffran var 2 600 när det gällde byggnadsarbetare.Notera då att den största löneskillnaden hos oss är800. Men det är inte godtagbart för det, om det är såatt det inte går att förklara. Den analysen har jagalltså inte.Par upplever sig som jämställda fram till dess attde får barn. Sedan börjar kvinnorna att släpa efter.Det beror på att man i och med att man får ett barnfördelar ansvaret för hemmet på ett icke jämställt sätt.Där spelar föräldraförsäkringen stor roll.När det gäller TCO och den skarpare jämställd-hetslagen vill jag säga att det kommer en sådan. Dåhoppas jag på stöd här i kamma-ren.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1999/2000:145 omkvinnofridAnf. 104 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig på vilket sättjag avser att arbeta för att förtydliga och fokusera minstrategi för att bekämpa våld mot kvinnor?Regeringens strategi i frågan har kommit till klartuttryck bl.a. genom kvinnofridsreform somär ett samlat åtgärdsprogram mot våld mot kvinnor.Reformen omfattar, förutom lagstiftning, en mängdåtgärder för att förebygga våld mot kvinnor och föratt utsatta kvinnor ska få ett bättre bemötande. Tan-ken är att våldet mot kvinnor måste bekämpas genomett brett och långsiktigt arbete inom alla samhälletssektorer och på alla nivåer. Berörda myndigheter harockså fått gemensamma uppdrag av betydelse i dettasammanhang. De ska regelbundet redovisa sina insat-ser till regeringen. Vissa myndigheter har också fåttsärskilda uppdrag.En rad projekt sattes också i gång i samband medkvinnofridsreformen, dels projekt som ungdomarsjälva har initierat eller som vänder sig till ungdomar,dels arbete inom mansorganisationer som syftar tillatt förebygga våld mot kvinnor. Även invandrar- ochhandikapporganisationer har fått del av projektmed-len. Dessa projekt pågår för närvarande.Jag håller med om att det är viktigt att fåmed ungdomen i arbetet för att förebygga våld motkvinnor. Det var därför jag tillsam-mans med justitieministern och skolministern inbjödtill en konferens: Motbilder - dialog mellan unga ochvuxna om kärlek och ansvar. Konferensen var ett led iregeringens förebyggande arbete för att motverkavåld mot kvinnor. Konferensen syftade till att lyftafram ungdomars utsatthet och vuxensamhällets an-svar för att skapa positiva förebilder för unga när detgäller sex och samlevnad. Den lyfte också fram allade insatser som faktiskt görs. I samband med dennakonferens beviljade regeringen sammanlagt en miljonkronor för olika projekt. Som exempel kan nämnasstöd till i för OperationKvinnofrid och Cirkus Tigerbrand som just nu turne-rar i hela landet med en teaterföreställning som riktarsig till skolungdomar om sexualitet, kärlek och våld.Jag har dock inte, som påstår, nöjt migmed detta. För att fortsätta arbetet och stimulera fortsatt dialog mellan unga och vuxna om kärlekoch ansvar inbjöds länsstyrelserna att, var för sig elleri samverkan, söka medel till regionala konferenser påtemat sex och samlevnad bland ungdomar. En miljonkronor har fördelats till 13 länsstyrelser . Dessakonferenser genomförs nu under våren.Andra satsningar är bl.a. en ungdomsfilm som tarupp frågor om hur grupptryck kan tvinga enskildapersoner till handlingar som de egentligen inte villbegå och en metodvideo tillsammans med JämO ochUngdomsstyrelsen om sexuella trakasserier i skol-miljö, värderingar och gränssättningar. JämO:s pro-jekt för skolan, Våga bryta mönstret, har rönt storuppmärksamhet. Syftet med projektet har varit attpröva metoder vid två skolor för att motverka köns-mobbning och sexuella trakasserier. Erfarenheternafrån projektet har omsatts i metodkurser för skolper-sonal från hela landet. En metodhandbok i frågan ärunder utarbetande och kommer inom kort.Jag kan också påminna om att dessa frågor tas uppi regeringens s.k. värdegrundsprojekt för att stödjaoch stimulera det lokala arbetet i förskola, skola ochvuxenutbildning.Att även centerkvinnorna driver projekt i skolorom ungdomars attityder kring könsroller tycker jag ärmycket positivt. Alla förebyggande insatser på dettaområde är viktiga.Då de myndighetsgemensamma uppdragen ladesut gjordes detta med en medvetenhet om att föränd-ringsarbete tar tid om det ska få en verklig genom-slagskraft. Uppdragen gäller därför t.o.m. år 2002.Medan de pågår sker kontinuerliga redovisningar tillregeringen.Regeringen följer nu upp hur arbetet hos myndig-heterna fortskrider och är också uppmärksam på ombehov av ytterligare insatser från regeringens sida ärnödvändiga. Jag kan försäkra att arbetet för att mot-verka våld mot kvinnor är lika högprioriterat i dagsom när kvinnofridsreformen inleddes.Anf. 105 ():Herr talman! Jag ska be att få tacka jämställd-hetsministern för svaret. Men ju mer jag arbetar medde här frågorna desto mer förtvivlad blir jag och destomer ser jag de fel som finns.Så här ser det ut i praktiken:Antalet anmälda fall av kvinnomisshandel ökaroch är nu en bra bit över 20 000 . Det finns desom säger att mörkertalet är så stort att det totalaantalet sådana här incidenter är 50 000 eller 70 000eller 100 000 per år.Unga kvinnors livssituation blir svårare. Dessakvinnor utsätts också för grovt språkvåld på sin dag-liga arbetsplats i skolan, och skolans elever lyder inteunder de regler som annars skyddar arbetstagare ochsom ska garantera en bra arbetsmiljö.Kvinnojourerna, som tar hand om de kvinnor ochbarn som har råkat illa ut, hotas ständigt av indragnaanslag. Samordningen mellan myndigheter fungerarinte. En hotad kvinna har av kommun blivitplacerad i en evakueringslägenhet på våningen undersin man därför att man inte har samverkat.Bara cirka en tredjedel av de rättsintyg som utfär-das av landstingens läkare fungerar faktiskt i rätten,därför att de formellt inte utformas på ett sådant sättatt de duger som bevisning.Åklagare lämnar ut hemliga adresser. Försäk-ringskassor lämnar ut hemliga adresser. Inga åtgärdervidtas för att skydda kvinnan när en dömd gärnings-man har permission förutom att man informerar kvin-nan om att hon nu löper risk att bli ett offer en gångtill. Det finns fortfarande gott om exempel där ocksåden här informationen uteblir och kvinnan är ovetan-de om att gärningsmannen är på fri fot under en per-mission.Det är kö till trygghetspaketen i de flesta polis-distrikten i landet, trots att trygghetspaketen barakostar per styck. Den omtalade nyordningenmed videodokumentation för att man ska kunna för-bättra bevisläget och få fler domar till stånd fungerarinte. I användes videokamera vid tretillfällen som 250 polisanmäl-ningar om kvinnovåld lämnades in. Man hade femgånger så många utryckningar när det gällde inci-denter som handlade om just våld mot kvinnor ihemmet.Väntetiden för handläggning är i många polisdist-rikt . är den t.o.m.längre än så. Alla rehabiliteringsprogram på fång-vårdsanstalterna är bortsparade. Återfallen inom dethär området är fler än inom andra områden.Det finns bra pilotprojekt på många håll i landet.Det gäller kortare handläggningstider. Det gällerbättre samordning mellan myndigheter. Det gällerstörre deltagande av ideella organisationer. Det gällernya metoder för att säkra bevis, och det gäller rehabi-litering av män där 100 av 150 har klarat sig frånåterfall. Men dessa projekt lever på kortsiktiga beslut.Det handlar ofta om engångsmedel. Som glänsandekometer glimtar projekten till och visar på ljuset, mende tillåts slockna och försvinna . Sedan är detlikadant igen.Jag kommer ändå tillbaka till mina frågor: Hurförs informationen från de kontinuerliga redovisning-arna ut och sammanfattas? Och hur avser jämställd-hetsministern, som jag vet har en god vilja när detgäller det här området, att förtydliga och fokuserastrategin för att bekämpa våld mot kvinnor när det serut på det här viset utanför det här huset? 106 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag har tittat lite på statistiken införden här debatten. BRÅ har precis tagit fram prelimi-när statistik över anmälda brott när det gällermisshandel mot kvinnor. Det är preliminära siffror.Man kan inte riktigt tolka dem, så som de ser ut.Enligt dem verkar nämligen misshandelsfallen ha gåttned något. Det här försvåras av kvinnofridslagen,som infördes . Därför är siffrorna interiktigt jämförbara. Men så här är de i alla fall: 1999anmäldes 19 982 brott, och anmäldes 20 516brott.För att man ska komma till rätta med bl.a. det härproblemet har beviljat rättsväsendet merpengar. får rättsväsendet 150 miljoner iökade resurser, varav polisen får ett antal kronor.Polisen fick efter kvinnofridspropositionen i upp-gift att inventera vilka särskilda insatser som behövergöras, och det var nödvändigt. Det har man gjort, ochman har kommit fram till att det fattas en del i hante-ringen och handläggningen. Jag delar en del av denkritik som framförde. Det här har man självkonstaterat från sida. Det är klartatt man, om man hittar sådana luckor, också försökergöra någonting åt dem.Det finns ett antal samordningsprojekt som jagkanske inte ska gå in på . Jag skulle vilja ta upp enfråga som kom i slutet av inlägg. Denhandlar om hur man kan utveckla en bättre samord-ning av alla goda krafter. Man har nämligen kommitfram till att det behövs. har tagitpå sig detta ansvar. Man menar att man måste kraft-samla och fokusera på de här frågorna på ett bättresätt. Därför har de myndigheter som ingick i det härarbetet tidigare, men också sådana som inte ingick isamarbetet inför kvinnofridspropositionen, nu inbju-dits till . Man skadiskutera en tänkbar samordningsmodell.Man har från sida gjort en PMdär man skisserar på detta. Ett konsortium för myn-dighetssamordning med berörda myndigheter påcentral nivå och ett nationellt råd för eliminerande avvåld mot kvinnor är två saker som man diskuterar idenna PM. Jag tror att det är ett mycket bra och kloktinitiativ. Då får vi ett bättre fokus. Vi får en samord-ning mellan de väldigt många myndigheter somsysslar med den här frågan. Då blir det också lättareatt både konstatera luckor och utvärdera, men ocksåatt vidta ytterligare åtgärder - för det behövs säkert.Anf. 107 ():Herr talman! Jag ska be att få tacka för det somjämställdhetsministern här uttrycker, nämligen envilja till samordning. Men jag tycker att det uppdragetredan finns hos de av våra statliga myndigheter somhar delansvar i den här frågan. Det är att missköta sittämbete att inte se till att det fungerar när det gällerenskilda människor och brottsoffer. I det här sam-manhanget är det extra allvarligt.BRÅ, som också jämställdhetsministern nämndenyss, anger att mellan 40 000 och 50 000 barn berörsav sådana här familjesituationer. När jag tittar runt-omkring och får rapporter från mina medlemmar iCenterkvinnorna ser jag att det finns ett stort antalpolisdistrikt där det på rapportkorten inte ens finns enruta där man med ett kryss anger att det finns barn iett hem där man varit och försökt reda ut en misshan-delssituation. Det är alltså inte nog med att myndig-heterna bryter mot sitt givna uppdrag att samverkaoch arbeta för brottsoffrets och den enskildes väl;man bryter också mot och princi-pen om barnets bästa. Här finns ofantligt mycket attgöra.En annan sak man kan ta upp är kvinnofridsbrot-tet. Jag delar jämställdhetsministerns åsikt att denrapportering som kom från BRÅ är all-deles för dunkel för att man ska kunna dra någrasäkra slutsatser. Man kan inte skilja mellan kvinno-fridsbrotten och de andra våldsbrotten mot kvinnor.Under 1999 polisanmäldes ca 900 brott mot dens.k. kvinnofridslagen, dvs. Då kommer vi in på ett annat problem somockså hör ihop med detta att stärka strategierna ochstrama åt överallt man kan för att lösa frågan om våldmot kvinnor. Det finns nämligen inget rejält straff omman bryter mot förbudet mot grov kvinnofridskränk-ning. Däremot finns det en motion med det yrkandetsom ska behandlas i . Jag hop-pas verkligen att det då kommer ett beslut om ökadestraff i det här sammanhanget.Den bristande samordningen och, skulle jag viljasäga, den bristande viljan att i praktiken, utanför finapolicydokument, prioritera den här frågan drabbarinte bara kvinnor utan också i mycket hög grad barn.Och det finns alltså inte ens utarbetade rutiner för attanmäla att barn finns med i familjen och att barn farilla i det här sammanhanget. Det tycker jag ärskrämmande.Anf. 108 Jordbruksminister ():Herr talman! Först var det en fråga jag inte riktigtförstod. Brottet grov kvinnofridskränkning har natur-ligtvis en sanktion. Det finns ett straff att få, och detstraffet är lägst och högst . Jag vetinte om det var en missuppfattning antingen från mineller från sida.Kvinnofridspropositionen fattade vi beslut om förknappt , tror jag. Därefter har myndighe-terna börjat arbeta med detta på olika sätt. Det är klartatt det inte är så lätt att vända en utveckling, för det ärju det vi vill. Det tar tyvärr, och det beklagar jag, litetid. är uppenbarligen också av denuppfattningen att det tar lite , och det ärdärför man nu har tagit initiativ till den här samord-ningen.Jag ska räkna upp några som ska ingå i det här ar-betet. Det är t.ex. , Riksåklagaren,, ,, ,, , ,, och Boverket.Det här initiativet tas inte därför att det inte hargjorts något. Det är klart att varje enskild myndighethar gjort något. Men för att få fokus på det och kunnasamordna så att man inte gör dubbelarbete, gör sam-ma sak på två myndigheter, kommer man nu att göraen samordning av dessa insatser. Det sker med Soci-alstyrelsen som huvudmyndighet, om man får ut-trycka sig så. Jag tror att det är väldigt klokt. Det blirockså på det viset lättare för oss som har ett engage-mang i den här frågan att se samlat vad det egentligenär som händer. Då kan vi också, om vi tycker att detbehövs, göra nödvändiga korrigeringar och därmedförbättringar.Anf. 109 ():Herr talman! Jämställdhetsministern säger att ar-betet med att samla ett stort antal myndigheter för attförbättra situationen när det gäller våld mot kvinnorska förhindra dubbelarbete. Jag måste säga att i vissasammanhang skulle jag vara tacksam om det skeddeett grundarbete från början.T.ex. tänker försäkringskassorna inte på att manröjer hemliga adresser när man skickar ut beslut omvårdnad av barn, trots att barnen och kvinnan har entydlig hotbild hängande över sig enligt både åklagareoch polis. Denna bristande tanke och inlevelseförmå-ga skadar ju människor och orsakar t.o.m. iblandderas död. Jag tycker att det är absolut förskräckligt,och det är vi nog ense om.Frågan om våld mot kvinnor är en av de viktigastejämställdhetsfrågorna. Jag noterar att alla partierutom ett nu har sagt att detta är en mycket viktigfråga under EU-ordförandeskapet. Där är det ju ocksåväldigt viktigt med samarbete när det gäller de härfrågorna, och det måste vara i rätt fas. Vi kan se attdet inte ens finns samarbete mellan polisdistrikt närdet gäller incidentregister. Om en kvinna flyttar överen länsgräns försvinner hela historien om de hot somhar förekommit och som finns i polisregister. Men detär ju ännu värre över internationella gränser. Därfinns det inget samarbete över huvud taget i de härsammanhangen. Det finns alltså väldigt mycket attgöra i denna viktiga jämställdhetsfråga.Men tycker jag alltså inte att detta räck-er. Jag tycker att verkligheten visar att det finns etttydligt behov av en stark åtstramning när det gällerregleringsbreven till myndigheterna i de här frågornainför . Där kan jämställdhetsministern göra insats.Anf. 110 Jordbruksminister ():Herr talman! På det sista vill jag gärna svara ja. Viska gärna se över regleringsbreven och se om vi kanytterligare skärpa tonen i dem.Sedan vill jag säga att jämställdhetsfrågan underordförandeskapet kommer att vara en av fåprioriterade frågor för . Just våld mot kvinnorligger då väldigt väl till, om man får uttrycka sig så.Nu har nämligen de andra länderna börjat - vi hartrots allt hållit på med det här ett bra tag - synliggöradetta som ett problem. Det har också varit konferen-ser i t.ex. och andra länder när de har haftsina ordförandeskap. De förväntar sig naturligtvis attSverige också ska lyfta fram den här frågan. Även omvi inte är färdiga med arbetet och kan säga att vi intehar något kvar att göra vet de andra länderna att vihar en förhållandevis längre erfarenhet än de, efter-som vi började tidigare.Låt oss alltså försöka tillsammans. Det är ju intebara regeringen som ska ha ordförandeskapet, utanjag hoppas mycket på att partier, frivilligorganisatio-ner, myndigheter, länsstyrelser och andra kan varamed i det här arbetet under 2001.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:87 omkrav på fristående skolorAnf. 111 Statsrådet ():Herr talman! har frågat om jag äm-nar lägga fram en proposition som förbjuder friståen-de skolor att drivas i aktiebolagsform med förmågaatt skapa överskott och vinst.Kommittén för uppföljning av resursfördelning tillfristående grundskolor, , har genomtilläggsdirektiv fått i uppdrag att utreda ekonomiskaoch andra konsekvenser av det snabbt växande antaletfristående gymnasieskolor samt att belysa förutsätt-ningarna för konkurrens på lika villkor för friståendeoch offentliga gymnasieskolor.Lars säger att detta utredningsuppdrag isig inte är anmärkningsvärt på något sätt och fram-håller att det är bra att tidigare inte kända fakta tasfram för att belysa hur verkligheten ser ut. I dettaavseende har vi tydligen samma uppfattning, men vihar olika syn vad gäller huruvida det är lämpligt attprivata vinstintressen styr etableringen av friståendeskolor.För att undvika missförstånd vill jag understrykaatt fristående skolor har en plats i svensktskolväsende. Fristående skolor är olika och kan bidratill en mångfald inom skolväsendet. Valfrihet ochkonkurrens kan medverka till utveckling och pedago-gisk förnyelse.