prot · GN0959 · 2000-02-02 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:59Onsdagen den 2 februariKl. 09.00 - 15.1716.00 - 16.18Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Utökning av antalet extra suppleanter ikonstitutionsutskottet och bostadsutskottetValberedningen hade, enligt ett till kammaren in-kommet protokollsutdrag, på begäran av Kristdemo-kraternas riksdagsgrupp, tillstyrkt att antalet supple-anter skulle utökas enligt följande:från 21 till 22 i konstitutionsutskottetfrån 18 till 19 i bostadsutskottetKammaren medgav dessa utökningar.2 § Val av extra suppleanter i konstitutionsut-skottet och bostadsutskottetFöretogs val av extra suppleanter i konstitutions-utskottet och bostadsutskottet.Kammaren valde i enlighet med Valberedningensförslag tillsuppleant i konstitutionsutskottetMagda ()suppleant i bostadsutskottetAnnelie Enochson (kd)3 § Anmälan om kompletteringsval till konsti-tutionsutskottetFörste vice talmannen meddelade att Kristdemo-kraternas riksdagsgrupp på grund av uppkommenvakans anmält som ledamot iEuroparådets svenska delegation.Förste vice talmannen förklarade vald tillledamot i svenska delegationHolger ()4 § Meddelande om information från regering-enFörste vice talmannen meddelade att torsdagenden omkring skulle miljöministerKjell lämna information från mötet i Montre-al om avtal för internationell handel för genmodifie-rade organismer (GMO).5 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesProposition1999/2000:58 till skatteutskottet6 § årsredovisning förverksamhetsåret 1998Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU8Riksdagsförvaltningens årsredovisning för (redog. 1998/99:RFK1).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 15 §. )7 § Justitieombudsmännens ämbetsberättelsevid /2000Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU9Justitieombudsmännens ämbetsberättelse vidriksmötet /2000 (redog. 1999/2000:JO1).Förste vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades efter 15 §. )8 § Granskning av statsrådens tjänsteutövningoch regeringsärendenas handläggningFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande 1999/2000:KU10Granskning av statsrådens tjänsteutövning och rege-ringsärendenas handläggning (skr. 1998/99:75).Anf. 1 PER ():Herr talman! anmäler meddagens debatt höstens granskning av regeringsären-dena till kammare. Det betänkande som nuska diskuteras är ett enigt betänkande och följs tillvåren av det granskningsbetänkande som man kanskei förstone kommer att tänka på när man reflekteraröver granskningsuppgifter.Det betänkandet brukar också till följd av dess sär-skilda karaktär innehålla mer av kontroverser ocholikartade bedömningar än det eniga betänkande somutskottet presenterar . Icke förty finns det ettvärde i den granskning av mer administrativ karaktärsom utskottet ägnar höstsessionen åt. Jag ska i dettasammanhang peka på några olika ting som kan varaav intresse och som pekar framåt till möjligen ytterli-gare granskningsuppgifter.Det första jag vill fästa kammarens uppmärksam-het på är den granskning utskottet har gjort av Rege-ringskansliet såsom en myndighet, som Regerings-kansliet har varit . Utskottetfinner i sin granskning att vi har haft svårigheter attgöra en riktig genomlysning av vilka effekter somreformen faktiskt har fått. I anslutning härtill anmälsemellertid en frågeställning som går lite längre i prin-cipiellt hänseende. Det är frågan i vilken utsträckningRegeringskansliet också ska vara skyldigt att rappor-tera sina resultat.Den här frågan anknyter till en diskussion somjust nu aktualiseras från många olika håll, nämligenkravet på redovisning i stort och resultatuppföljningav de politiskt fattade besluten. Utskottet konstaterar idenna del att det kan finnas anledning att återkommaför en mer principiell diskussion kring dessa frågor.Jag ber gärna att från mitt håll få understryka dettasärskilt. Jag tror att det är ett värde i att politikengranskas, och granskas oberoende, och att resultatredovisas för den kvalitativa uppföljning av beslutensom inte minst svenska folket har rätt att kräva.En andra iakttagelse som utskottet gör i en annandel av betänkandet handlar om regeringens handha-vande av de påpekanden som faktiskt gör.Utskottet har gått igenom de riksdagsskrivelser somhar sänts till regeringen med önskan eller besked omatt åtgärder bör vidtas. Det visar sig då att en skrivel-se har blivit liggande så länge som . Ett enigtutskott konstaterar att detta är alldeles oefterrättligt.Ska det vara någon poäng med det samspel mellanregering och riksdag som författningen föreskriverförutsätter detta att regeringen utan onödigt dröjsmålländar sig de påpekanden som gör till efter-rättelse.Ett tredje påpekande som finns skäl att aktualiserasärskilt i den här diskussionen handlar om en ytterli-gare större fråga än den utskottet har granskat, nämli-gen utredningsväsendet. Det finns många som i denoffentliga debatten påpekar att det svenska ut-redningsväsendet till del är på väg att bli behäftatmed kvalitetsbrister. Det noggranna utredande som ärnågot av den svenska politikens och förvaltningenssignum har fått ge vika för en typ av snabbutredning-ar som kan riskera att leda till att det politiska besluteti slutändan har otillräcklig kvalitativ höjd.Vad utskottet har tittat på är en speciell aspekt avdetta, nämligen i vilken mån ochutredningar tillämpar ett konventionellt remissförfa-rande eller om den möjlighet som har öppnats, nämli-gen s.k. remissmöten, utnyttjas i större utsträckningän vad som är sakligt och kvalitativt motiverat. Ut-skottet höjer ett varningens finger för att vi möjligenär på väg i en riktning då det konventionella remiss-förfarandet får ge vika för denna typ av mycket lapi-dariska behandlingar av kommande förslag. Utskottetunderstryker betydelsen av att den typ av remissmö-ten som sprider sig först och främst ska användasför intagande av kompletterande synpunkter ochalltså inte ersätta det normala remissförfarandet tilldem som kan ha anledning att lägga synpunkter i sak.Ett fjärde område som utskottet har tittat på somkan förtjäna några ytterligare kommentarer är hurpersonalförsörjningen i egentligenser ut. Det finns två påpekanden som jag vill fästakammarens uppmärksamhet på. Det ena är att rege-ringen inte riktigt förefaller att leva som den lär ifrågan om jämställdhet mellan könen. Det visar sigatt det vid rekryteringen till fortfa-rande är en majestätisk övervikt för det ena könet. Deproklamationer som inte minst regeringen brukaromge sig med följs upp i blott ringa utsträckning iden praktiska verklighet som ändå dömer av åsikteroch förhoppningar från de verkliga handlingarna.Utskottet redovisar också - och det finns anled-ning att minnas detta till diskussionen under denkommande våren - en sammanställning av antaletpolitiska sakkunniga i . Det före-faller att finnas en tendens att antalet politis-ka sakkunniga ökar. tillsammans med åtminstoneett antagande som finns i somliga anmälningar tillutskottet för vårgranskningen förenas detta med attantalet politiska utnämningar tillväxer också på myn-dighetsnivå. Det kan finnas skäl att med denna dubblaiakttagelse som utgångspunkt ställa sig som frågahuruvida den svenska förvaltningen som helhet hållerpå att bli mer politiserad. Om detta är sant, och vårensgranskning får visa huruvida det är det, finns det skälatt på allvar ta upp en diskussion om hur den svenskaförvaltningen är på väg att utvecklas.Herr talman! Till slut finns i betänkandet också endiskussion om förhållandet mellan regering och riks-dag när det gäller hanteringen av frågor med anknyt-ning till Europeiska unionen. Detta är ett område somfortfarande är i en formativ process. Riksdagsutred-ningen sysselsätter sig med motsvarande frågeställ-ningar. Utskottet understryker att om Europeiskaunionen och samarbetet inom denna ska bli en levan-de del av det svenska folkstyret - och det finns skälatt önska detta med tanke på Europeiska unionensbetydelse för - måste involveringi de frågor som avgörs genom rege-ringens försorg i samarbete med övriga europeiskaregeringar öka.Utskottet understryker betydelsen av att riksda-gens utskott tillsammans med fin-ner former varigenom utskotten på ett långt tidigarestadium än vad som har varit tradition deltar iutvecklandet av det som blir de svens-ka ståndpunkterna.Med detta, herr talman, ber jag att få anmäla dettabetänkande till kammare.Anf. 2 ():Herr talman! Detta är ett enigt betänkande där vifullgör det uppdrag som enligt våra grundlagar ålig-ger KU, nämligen att å vägnar hålla kollpå regeringen. Vi gör det med ett arbetesom mer handlar om den allmänna granskningen,medan vi återkommer till den särskilda.Jag tycker att det är ganska enkelt att se att det härbetänkandet tar upp ett antal viktiga frågor som om-fattar tre olika områden. Alla börjar på r, och detpassar väl bra när kollar regeringen.Det första handlar om redovisningen av olika slag.Per var inne på frågan om hur resultatredo-visningen kan se ut, dvs. dels att den ska se ut pånågot speciellt sätt, dels formen för denna redovis-ning. KU har återkommande diskuterat den här frå-gan, inte minst i samband med att regeringen blivit enmyndighet, och avser att återkomma också i dialogmed regeringen hur detta arbete kan utvecklas.Men där finns också redovisningen av frågor omjämlikhet och jämställdhet. Jag är inte riktigt säker påatt Per menar att det var så majestätiskt somhan talade om. Balansen finns totalt sett, men ju hög-re upp i hierarkierna man kommer, desto mer fortsät-ter männen att dominera. På liknande sätt är det pålönesidan. Även om utvecklingen har variträtt, släpar fortfarande kvinnorna efter. Jag håller medom att det är viktigt att, med den höga svansföringsom regeringen med rätta har i frågan om jämställd-het, det också får ett allt tydligare genomslag i detegna arbetet.Motsvarande gäller för den integration och denmångfald i vårt land som också behöver återspeglas iregeringens arbete. Också här finns ett utvecklat pro-gram, men det är alldeles rimligt att vi i KU och riks-dagen ännu inte heller är nöjda med regeringen i detavseendet. Jag är ganska övertygad om att regeringeninte själv är nöjd med hur man lyckas spegla denmångfald och bredd som det svenska samhället repre-senterar.Det andra r:et handlar om remisserna. Där finnsdet några områden. Vi har bl.a. tittat på de utredning-ar och de texter som är utgivna under rubriken . Vi tycker att det är angeläget också här har en hög svansföring. Vi ska hävdaden goda svenska modellen med vårt utredningssys-tem där man väl känner till vilka som har medverkat iolika utredningar. Man kan också gå tillbaka till dessatexter som får en viss auktoritativ verkan i olikasammanhang, också när det gäller lagstiftning.Vi avser också att titta vidare på hur SOU-seriensmaterial ska användas. Vi har t.ex. fått en lång radSOU från . Det är mycketintressanta texter som är författade av enskilda fors-kare och inte direkt auktoriserade i ett utredningssys-tem. Det är vällovligt material, men kanske ska mandiskutera i vilken form det ska användas i det härsammanhanget. Vi kommer att återkomma till det.Dit hör också frågan om de skriftliga remisserna,urval av remissinstanser och frågan om behovet avoch kanske begränsning av bruket av remissmöten.Dessa snabbar visserligen upp processerna, men dekan också medföra att man inte riktigt får in denmångfald av åsikter som man skulle önska.Det tredje området handlar om relationer. Dethandlar om relationer till Lagrådet. Ett antal frågorhar tagits upp i betänkandet. Det handlar om kritikdär det varit bristande utredning. Det har varit otill-räckligt genomarbetat. Det är också komplex i sam-manhang med att det inte riktigt harmoniserar medövrig lagstiftning.Här inser vi att det finns ett ganska stort områdeatt titta på. Det är ganska många propositioner somhar gått via Lagrådet. För några av dem finns detanledning att hissa varningsflagg när det gäller hursystemet används och när det gäller hur åsikterna frånLagrådet sedan kommer till uttryck i den slutligaprodukten.På samma sätt är det med beredningen av frågorsom rör Europeiska unionen. I det här betänkanderiktar vi oss inte bara till regeringen med synpunkterpå hur vi måste lära oss att fortsätta att bredda arbetetmed beredningen av de olika frågor som hänger ihopmed Europeiska unionen, utan vi gör också det litemärkliga att vi riktar oss till egen utred-ning. En del av de här frågorna förfogar vi ju översjälva här i riksdagen.På samma sätt är det med relationerna till de frå-gor som går till europeiska domstolar. Där måsteansvaret i regeringen vara tydligt, dvs. vem som förtalan och hur detta sedan kan följas upp.Per har redan varit inne på frågan omriksdagens skrivelser. Relationen till ärkanske inte minst viktig i sammanhanget. Det är jusjälvklart för oss som riksdag att hävda att beslut somfattas här sedan ska genomföras. Om det sedan dykerupp skäl till att någonting behöver ändras, måsteregeringen återkomma till . Det finns ett parexempel där vi delar synpunkten att det är ganskagraverande.Herr talman! Jag skulle vilja säga någon-ting om KU:s arbete. Jag tycker att det är oerhörtvärdefullt att vi nu på det här sättet gör en grundliggenomarbetning av de allmänna frågorna. Om någramånader kommer vi tillbaka med de särskildagranskningsfrågorna. Jag tycker att vi i KU har an-ledning att ha en hög svansföring, precis som rege-ringen. Vi bör därför hävda vår roll och funktion.Därför vill jag citera från i går.Statsvetaren diskuterar KU och säger:"KU har visat sig ha svårigheter att lyfta sig överpartipolitiken. "Det här granskningsbetänkandet avvisar hans syn-punkter, men det är inte så tung argumentering. blir den däremot tyngre. Då kan vi visaatt vi på det här sättet upprätthåller såväl KU:s somriksdagens anseende.Anf. 3 ():Herr talman! Enligt min mening är det mycket braatt utskottet kan lägga fram ett enigt betänkande närdet gäller granskningen. Det beror kanske på att det ärden här allmänna granskningen med frågor somväckts av utskottets eget utmärkta kansli och diskute-rats fram inom utskottet. Den särskilda granskningen,som behandlar anmälningar från olika ledamöter iriksdagen, har ju en tendens att bli mer polemisk.Jag kan hålla med , även om jaginte vill ta så mycket ord som svans och svansviftningi min mun som han kanske gjorde i sitt anförande.Det är ju önskvärt om vi kan nå bra enighet också ivåra bedömningar när det gäller anmälningsärendena.Denna lite avspända ton som vi har haft när vi hargjort den här granskningen har ju icke desto mindrelett till en del viktiga och nödvändiga påpekanden ombrister i regeringens och arbete.Men eftersom vi här betonar bristerna kanske manockså kan säga att det ändå är relativt små saker.Varje sak i sig är viktig, varje tendens vi påpekar ärviktig. Men man kan ändå säga att tillståndet i densvenska regeringsapparaten är tämligen gott.Däremot är det några frågor som vi särskilt lyfterfram. De har redan redovisats här av utskottets ordfö-rande och också av . Jag vill i syn-nerhet peka på regeringens jämställdhetsarbete.Det är en politiskt sett prioriterad fråga. Den anförs i både teori och praktik, men dengår trögt i den egna praktiken. Av dem med lägstbefattning i utgör männen 20 %och kvinnorna . När det gäller chefstjänstemän-nen utgör männen och kvinnorna . Det äralltså en närmast linjär utveckling - ju högre tjänst,desto större andel män, ju lägre tjänst och lägre lön,desto större andel kvinnor. Förskjutningarna övertiden finns där, strävandena finns där säkert, menförändringarna är små.Likadant är det med redovisningen av olika för-slags inverkan på jämställdheten. Olika förslag träffarkvinnor och män på olika sätt. När det gäller olikautredningar och kommittéer säger kommittéförord-ningen att man bör beakta jämställdhetsfrågorna ochse hur olika förslag slår ur ett jämställdhetsperspektiv.Detta bör enligt också gällaför propositioner. Men en analys visar att jämställd-hetsaspekter generöst räknat har tagits upp i bara15 % av lämnade propositioner. Går vi sedan till demsom redovisar detta under en särskild rubrik och gerfrågan en särskild analys är talet ännu mer blygsamt.På detta område måste regeringen skärpa sig.Det har här pekats på resultatredovisning, sominte sker i . Vid omvandlingen avRegeringskansliet till en myndighet sade man attfrågan om ett lämpligt redovisningssystem höll på attprövas. KU lät tidigare nöja sig med att ett resultatre-dovisningssystem var under utarbetande. Sedan fickman reda på att det inte kommer något resultatre-dovisningssystem. Det är nog som utskottet säger attett sådant bör finnas, och det bör särskilt understry-kas.De båda föregående talarna har påpekat proble-men med utredningsväsendet och remisserna. Det ärockså mycket viktigt. Vi har upplevt i den allmännadebatten att utredningsväsendet får en viss kritik.Man anar en viss degeneration. Det blir ett hastigaretempo och man hinner inte göra riktigt lika grundligautredningar som tidigare.Det gäller också remisserna. Systemet med tycks, åtminstone i någon ökad grad, ersättaskriftliga remisser med remissmöten är ju ett steg isamma lite olycksbådande riktning. Skriftliga remis-ser ger en möjlighet inte bara för dem man vänder sigtill utan faktiskt för alla att komma in med synpunkterpå olika förslag till regeringen. Däremot är ju intefallet så när man anordnar remissmöten. Där är detbara den inbjudna kretsen som kan komma med syn-punkter, och dessutom blir de inte heller redovisadeord för ord. Det är alltså viktigt för öppenheten, förmöjligheten att påverka förslag och för beredningsar-betets kvalitet att man värnar principen om skriftligaremisser. Sedan kan remissmöten, som utskottet på-pekar, vara ett komplement.Utskottet är, som sagt var, enigt i frågorna. Detfinns anledning att återkomma till en del av dem.Talarna har ju förut tagit upp andra saker. De har tagitupp riksdagsskrivelserna och EU-frågornas hantering,där vi måste se till att kommer in på etttidigare stadium. Jag är helt enig med vad de föregå-ende talarna har sagt och instämmer också i bifallsyr-kandet till hemställan i utskottets betänkande.Anf. 4 ():Herr talman! Som nämnde försdet en debatt om partipolitise-ring. Det här betänkandet jävar ju en del av det påstå-endet, och det är klart, som säger, att detkanske inte är ett så våldsamt test i den delen. Serman på KU:s granskning i dess helhet kan man nogsäga att det väldigt ofta är så att vi kommer fram tillgemensamma bedömningar. Men det som uppmärk-sammas i den allmänna debatten är ju de kontroversi-ella frågorna, där givetvis partipolitiken nu och dåslår igenom.Varje granskningsbetänkande är ju för regeringenett memento mori - kom ihåg att du är dödlig. Denviktigaste uppgiften för betänkandena är preventivt.Den viktigaste funktionen är kanske att man så attsäga håller ett lyft finger mot regeringen: Akta er, förvi har koll på er!Det är inte så lätt att komma som talare nr 4 i ettenigt betänkande. Alla viktiga synpunkter har i stortsett framförts av , Per Unkel ochKenneth . Det är viktiga frågeställningar omjämställdhetsarbete, om remissmöten osv. Jag villbara speciellt peka på behovet av en aktiv informationoch ett samråd med utskotten i EU-frågorna. Rege-ringen sammanträder ju regelbundet med . Man samråder och ger information tillnämnden. Men när det gäller den övriga utskottsorga-nisationen är samrådet av mycket varierande kvalitetoch frekvens. Det finns departement som är mycketduktiga och flitiga på att informera sina utskott i dehär frågorna, och det finns, om man uttrycker detförsiktigt, en del departement som inte är riktigt likaduktiga. Där behövs det en klar förbättring. Betän-kandet pekar på detta ansvar för regeringen.Anf. 5 ():Herr talman! Även jag är bekymrad över denbristande jämställdheten i . KUkonstaterar ju att förändringarna jämfört med föregå-ende år är marginella i det här avseendet. Man traditionella pyramiden där kvinnorna utgör bas-nivån. Vidare finns det en lite blandad mellannivå,och i toppen finns männen. Vi kan konstatera attockså kvinnor slår i glastaket.Den här ojämna fördelningen är, som utskottetkonstaterar, inte nöjaktig. För egen del hade jag gärnavalt ett mycket starkare uttryck. Den är inte accepta-bel mot bakgrund av att staten har ett särskilt ansvarsom föregångare och förebild på jämställdhetsområ-det.Utskottet framhåller också bedömningen att chefs-försörjningen inom statsförvaltningen är avgörandeför möjligheterna att uppnå jämställdhet, och det ärhelt riktigt. Därför har jag, herr talman, ställt frågortill de fyra kvinnliga statsråd som också är departe-mentschefer. Det handlar om jordbruksministern,justitieministern, kulturministern och utrikesminis-tern. Jag har frågat dem vilka snabba och konkretaåtgärder de skulle vara beredda att vidta för att mins-ka den ojämna könsfördelningen inom deras depar-tement. Den drabbar ju framför allt deras medsystrar.Jag riktade mina frågor till de kvinnliga statsrådenför att se om jag av deras svar kunde läsa ut att deskulle känna ett starkare engagemang än sina manligakolleger för att få fler kvinnor på chefsposter, men jagmåste säga att jag inte kunde det. Jag hade säkert fåttliknande svar från de manliga statsråden.I det här avseendet tycks det alltså råda ett slagsjämställdhet mellan de manliga och de kvinnligastatsråden. Men jag vill ändå ge en eloge till utrikes-minister . Hon nämner i sitt svar till migatt hon har verkat för att få en hög andel kvinnor somordförande i olika arbetsgrupper under ord-förandeskap i , och det är lovvärt.Herr talman! Vi har i ocksåi fortsättningen en mycket viktig uppgift i att granskaregeringens sätt att arbeta, inte minst med jämställd-hetsfrågorna.Anf. 6 PER ():Herr talman! Utskottet är enigt. Ändå känner vioss föranlåtna att diskutera en del frågor, eftersomutskottet i det här betänkandet har gjort intressantapåpekanden.När det gäller jämställdheten, som många tidigarehar tagit upp, bör regeringen vara förebild och före-gångare, men det är den inte med det förhållande sområder . Som flera har påpekat utgör kvinnorna80 % av baspersonalen i medan debara utgör av chefstjänstemännen.Det här är inte på något sätt tillfredsställande, ochdet måste ske en förändring. Detta synstydligt i propositionsfloden. Som också tidigarenämnts är det bland de 285 propositioner som harlagts fram under den nu aktuella perioden bara i 15 %som man har tagit upp jämställdhetsaspekterna. I1999 års budgetproposition har regeringen visserli-gen tagit upp jämställdhetsperspektivet inom utgifts-områdena, men inte inom alla. Inom sex utgiftsområ-den har man över huvud taget inte tagit upp det härperspektivet. Också det är anmärkningsvärt.Även när det gäller integrationsfrågorna påpekasdet att det måste ske en förändring. Den 1 juli 1999tillsatte en partsgemensam arbets-grupp för att främja de etniska och kulturella frågornaoch mångfalden inom kansliet. Det var bara två må-nader efter det att den nya lagen mot etnisk diskrimi-nering i arbetslivet trädde i kraft. Även i den härfrågan bör regeringen vara föregångare. Vi måste fåsvar på hur regeringen tänker sig att arbetet ska be-drivas och på hur förändringen kommer att se ut.Flera har varit inne på resultatinformationen. Detär helt enkelt så att vi i KU förväntar oss att få ensådan. Det svar som regeringen har gett är otillfreds-ställande.Remissmöten är på sitt sätt bra, men enligt densvenska förvaltningstraditionen är det det skriftligaremissförfarandet som gäller. Det får inte på grund avtidsbrist övergå till att mer och mer handla om justremissmöten. Vi har sett en viss ökning av sådana,och det är väldigt viktigt att påpeka behovet av att detskriftliga remissförfarandet fortfar att vara den tungaoch viktiga delen i den här processen.När det gäller EU-frågor är det väldigt viktigt attpåpeka att de ska komma in tidigt i arbete.Man ska fortlöpande informera , och riks-dagen och regeringen ska kunna formulera stånd-punkter i ett tidigt skede.