prot · GO0939 · 2000-12-04 00:00:00 — De som har gjortoch som gör det är värda all respekt och ett stort tack.De har varit, och är, vägvisare på solidaritetsvägen,till hjälp för de svaga i vad vi kallar för tredje världenoch deras gåvomedel har använts väl.Numera ger vi tillsammans vårt stora stöd viastatsbudgeten. Vi ger mer än man gör i de flesta andraländer och det är bra men det räcker ändå inte. Beho-ven är oerhört stora.Fru talman! debatterar vi utrikesutskottetsbetänkande nr 2 som handlar om internationellt bi-stånd. Det handlar om att visa solidaritet med deverkligt svaga. Tyvärr verkar socialdemokraterna haprioriterat ned biståndsfrågan till att också vara enbudgetregleringspost. Men biståndet är enligt vårmening alldeles för viktigt för att få vara det.Det är faktiskt så att har haften hög biståndsprofil och framstått som ett föredömeför andra länder. fastlades av en enig riksdagatt det svenska biståndet skulle uppgå till av vårtlands bruttonationalprodukt. Det är beklagligt attdetta mål har uppnåtts bara två gånger . Degånger som det uppnåtts har det varit under icke-socialistiska regeringar, senast när varbiståndsminister. Då nåddes rekordnivån 1,03 %.Den nuvarande socialdemokratiska regeringensbiståndspolitik - som för övrigt utarbetats i samarbetemed och , vilka tidigarekritiserat regeringen för att inte uppnå enprocents-målet - innebar att utbetalningar 1999knappt översteg "skammens gräns", av BNI.Lars kritiserade i sitt anförande i ett, som jag ser det, osakligt angrepp. Det varflera punkter i det. Men institutioner måste väl ha rättatt samlas i demokratisk ordning för att diskuteraviktiga frågor. Det är kärnpunkten i det som AlfSvensson sagt i en artikel. Ingen har satsat så mycketpå de utsatta som han som MR- och biståndsministergjorde; detta är ett faktum.Att tvingas sänka biståndet i en krissituation är ensak men att i en god ekonomi inte ställa tydliga kravpå en höjning är inte speciellt trovärdigt. Vi har entydlig plan, en femårsplan, för att uppnå enprocents-målet. Varför stöder inte en tydlig planför återupprättandet av enprocentsmålet?Regeringen skriver i årets budgetproposition attambitionen är att uppnå enprocentsmålet när de stats-finansiella förutsättningarna för detta föreligger. Varfinns stödpartierna i den frågan?Regeringen poängterar ofta att det går bra för Sve-rige och att den svenska ekonomin är god. Visserli-gen ökar regeringen biståndet något. Kristdemokra-terna vill dock gå längre för att möta de enorma be-hoven. Ytterst handlar bistånd om vilken människo-syn man har.Den globala kampen mot fattigdomen via utveck-lingssamarbete måste också i fortsättningen inta ensjälvklar och central plats i den svenska statsbudge-ten. Genom ett generöst bistånd kan vara ettföredöme för andra länder och därigenom ge förut-sättningar för att resurser skapas som innebär attantalet fattiga minskar.Kristdemokraternas strävan och målsättning är attSverige återtar platsen som en av världens främstabiståndsgivare. För att uppnå detta bör, som jag tidi-gare var inne på, en femårsplan mot enprocentsnivånupprättas. Som riktvärden bör, enligt vår motion,biståndsnivån för uppgå till av BNI.För år 2003 bör nivån ligga på 0,90 %.Fru talman! En av de viktigaste frågorna är skul-davskrivningarna. De frågorna har på ett förtjänstfulltsätt lyfts fram av 2000. Vi kristde-mokrater är också djupt engagerade i skuldavskriv-ningsfrågorna och anser att borde ta ett störreglobalt ansvar. Vi anslår därför 350 miljoner kronormer än regeringen till skuldavskrivningar för de fatti-gaste länderna nästa år.Ett återupprättande av enprocentsnivån för bistån-det förutsätter att svenska folket upplever att det äreffektivt och trovärdigt. För att det ska kunna bli ochvara så krävs det enligt vår mening även en oberoen-de utvärdering av hur biståndet används. Det tror viskulle öka engagemanget och förankringen hossvenska medborgare när det gäller biståndsverksam-heten.Självklart ska Sida göra en utvärdering för egetbruk men det är också viktigt med en självständig ochoberoende utvärdering. Eftersom regeringen och dessstödpartier av någon för oss obegriplig anledningsäger nej till en sådan utvärdering har vi i denna frågaen reservation som jag vill yrka bifall till. Det gällerreservation nr 19 som också , stöder.I ett av våra yrkanden lyfter vi fram den katastrofsom spridningen av hiv eller aids utgör. Människornai de fattigaste länderna drabbas hårdast. Vi kräver enklar strategi för att hindra spridningen av hiv elleraids. Utskottet har valt att besvara vårt yrkande påden punkten. Vi kommer naturligtvis att noga följafrågan och se vad som händer.Vi har ett ganska omfattande betänkande att diskuteramen jag har valt att lyfta fram bara några av de frågorsom vi kristdemokrater anser vara viktiga för framti-dens bistånd.Som ung kristdemokrat, och med i ledningen förvårt ungdomsförbund , var jag med och skrevdet första biståndspolitiska programmet. Jag hadesom förpliktande rubrik Världens nöd - vårt ansvar.Så tror jag att många fortfarande känner. Vi vill varamed och ta vårt ansvar.Fru talman! Naturligtvis står vi kristdemokraterbakom samtliga reservationer men för tids vinnandenöjer jag mig med att yrka bifall till reservationernanr 4 och 19.Anf. 34 () replik:Fru talman! säger att jag har gåtttill osakligt angrepp på . Men vad jaggjorde var att jag citerade ur den artikel i som stårbakom och där det talas om att kritikerna av den nu-varande globaliseringen är missnöjesprofitörer, poli-tiska huliganer och opportunister och främlingsfient-liga och att de vill bestämma vilken mat vi ska få ätaeller vilka filmer vi ska se. Dessutom utmålas de somfrihandelsmotståndare. Kammaren kan själv avgöravem i den debatten som är osaklig.Jan säger också att han nu inte anseratt bistånd ska användas som budgetregleringspost idåliga tider. Det är en förändrad hållning jämfört med1992 som vi välkomnar. Då finns det kanske inte såmånga partier kvar i riksdag som anser bör sänka biståndet i dåliga tider.Jan frågade också varför Vänsterparti-et inte står bakom en plan för en tydlig återgång tillenprocentsmålet. Vi förhandlar med regeringen. Vihar misslyckats med att nå framgång medenprocentsmålet, men vi kommer inte att ge upp utanfortsätter med det även framöver.Anf. 35 () replik:Fru talman! När det gäller återgången till enpro-centsmålet har vi föreslagit en femårsplan. Det ärbeklagligt att inte har kunnat driva denfrågan hårdare gentemot regeringen. Men ni har fåttställa upp på en återgång till enprocentsmålet där maninte vet när man kommer fram. Jag tycker att är frå-gan viktig för bör man kunna driva påhårdare så att vi kommer tillbaka till den nivå som vihar varit överens om tidigare.När det gäller den artikel som vi diskuterade fannsdet skäl att vara kritisk till de ageranden som gjordesfrån många inom de konferenser som var. Det somlåg i kritik var att det skulle vara möj-ligt att samlas och diskutera på det sättet. En del avmotståndet mot att man samlas så tog sig uttryck somi alla fall vi inte kan se på utan att uttala vår kritik.Det är också ett faktum att mer än nå-gon annan har lyckats visa på vikten av både biståndoch MR-frågor. Vi nådde faktiskt toppen hittills1,när han var biståndsminister.Anf. 36 () replik:Fru talman! står bakom ettsystem i riksdag med en budgetprocess därman tar ställning till helheten. Det vore förvånandeom skulle ställa upp på Kristdemokra-ternas hela budget, vilket är konsekvensen av JanErik Ågrens resonemang, att ställa upp på den åter-gång till enprocentsmålet som Kristdemo-kraterna förespråkar. Då skulle vi också få de karens-dagar för sjuka och arbetslösa som Kristdemokraternaockså står för. Det är vi inte intresserade av. De ut-giftstak som vi har försvårar också en snabb återgång.Det innebär att varje utgiftsökning måste motsvarasav en minskning på ett annat område. Vänsterpartietär de kritikerna i riksdag av systemet medutgiftstak.Slutligen: har gjort en del gott. Jagvill inte nedvärdera hans insatser när han har arbetatför ett högre bistånd. Men inse att hans artikel den 26september i var ett oerhört övertramp på alla demsom arbetar mot den nyliberala orättvisa världsord-ningen. Stå inte och försvara det, Jag !Anf. 37 () replik:Fru talman! Utgiftstaket har slagit mycket hårtmot biståndet. Det slog orimligt hårt. Frågan är hurdet kunde få göra det när man vet att ni i Vänsterpar-tiet var med i samarbetet med regeringen. Nog måsteni ha kunnat ha någon påverkan på det också. Detdrabbade biståndet orimligt hårt.När det gäller förhandlingar om belopp är det såatt tycker man att en sak är viktig talar man om innanman går in i en förhandling vilken målsättning manhar. Jag har inte i mitt minne sett att Vänsterpartietuttalat att målet var att inom en väldigt nåenprocentsmålet, utan man föll i förhandlingarna förden här ganska långsamma, för att uttrycka det milt,återgången till enprocentsmålet.Vi ställer inte upp på alla saker som har att göramed det som kallas liberalisering. När det gäller glo-baliseringen finns där många positiva saker, och demmåste man kunna driva på ett riktigt sätt. Vi kritiserarvissa avarter som finns. Vi jobbar för att förbättrahandelsordningen, för att förbättra villkoren för defattiga länderna på många områden, och det kommervi att fortsätta med.Anf. 38 ():Fru talman! , på Världsaidsdagen, upp-märksammades för en gångs skull den pågåendekatastrofen som drabbar framför allt de fattiga län-derna i och men också många andraländer. Trots att aids hotar överlevnaden av genera-tioner av människor är det inte bara en fråga om hälsaoch liv utan minst lika mycket om säkerhet och varjeform av utveckling. Först när man sett de ändlösabegravningstågen i , när man sett de föräldra-lösa barnen, orkeslösa och utfattiga mor- och farför-äldrar som får en förnyad försörjningsbörda, när mansett lärarna dö från sina elever - många fler exempelskulle jag kunna ta - då får man en liten bild av ochkänsla för vad det är som händer.I dag är aids kanske ett av de största hindren närdet gäller att utrota fattigdomen ur världen. finnsdet inte tid för mer konferenser och diskussioner. Numåste alla goda krafter gå samman och agera, spridade goda erfarenheter som finns. Det finns bra projektsom man kan använda sig av överallt och se till attkondomer och billiga bromsmediciner blir tillgängli-ga. Detta får aldrig bli ett handelshinder, som vi kun-de höra i nyheterna i morse.Världens ledare måste tala klarspråk och tala tillmännen, som är de som sprider denna farsot. Männenmåste ta sitt ansvar för detta, och de måste ocksåändra sitt beteende. Här gäller det att vara tydlig. Detgår inte att huka i sådana här frågor, utan man måstefaktiskt vara tydlig. Det var därför jag tog upp medGöran i förra debatten att jag tycker attstatsministern ska gå ut mycket tydligare, inte minstnu inför ordförandeskapet i EU.Fru talman! Dagens debatt handlar om nästa årsanslag och inriktning inom biståndsområdet. Jag villta fasta på det sistnämnda, nämligen inriktningen, ochdiskutera vilka avvägningar som enligt min och Cen-terpartiets uppfattning behöver vara styrande för hurinriktningen av det framtida utvecklingssamarbetetska utformas framöver, genom GLOBKOM förståsockså.I många avseenden är utmaningarna desamma som . Möjligheter, resurseroch makt är orättvist fördelade. Den globala konsum-tionen har ökat. Men ändå växer klyftorna mellanfattiga och rika, mellan nord och syd. Även om an-delen utfattiga hushåll minskade mellan 1987 och1998 är antalet fattiga större, och takten i fattig-domsminskningen har avtagit som vinsternaav världens ekonomiska tillväxt fördelas alltmerojämnt.Några orsaker till att fattigdomen minskar alltlångsammare är:1. Alltför lite av den ekonomiska tillväxten har ägtrum i de fattigaste länderna - det är lätt att kon-statera.2. Ökande klyftor inom dessa länder och på andrahåll hindrar de fattiga från att ta del av den till-växt som förekommer.3. Krig, konflikter, odemokratiska och korruptaregimer.4. Orättvisa handelsregler: Rika kräver avreglering-ar av de fattiga och behåller sina egna handels-skydd.5. Hiv/aids och andra sjukdomar.6. Diskriminering av kvinnor och flickor.7. Bristen på ren miljö och rent vatten.8. Svaga förutsättningar för livsmedelsproduktion.Kostnaderna för att ge alla tillgång till de vikti-gaste sociala tjänsterna, utbildning, hälsovård etc. ochlyfta de fattigaste ur deras fattigdom sägs vara 80miljarder dollar . Det är av denglobala inkomsten och mindre än de sju rikaste män-niskornas sammanlagda förmögenheter. Det borde visom världens rika kunna klara.Västvärldens välstånd har i stor utsträckningbyggt på förbrukning av ändliga naturresurser somexploaterats över hela världen. Det är så det har gåtttill. När vi var fattiga exporterade vi folk till Ameri-ka. Det var en möjlighet som inte står världens fattigai dag till buds.Resultatet av den här processen har blivit klimat-förändring, brist på sötvatten, avverkning av ursko-gar, ökenutbredning och kärnkraftsavfall. Detta ärexempel på miljöproblem som hotar männi-skans överlevnad. Problemen hänger samman bådemed varandra och med fattigdom och leder ytterst tillmänniskors ofrihet och till orättvisa mellan genera-tioner eller människor i olika delar av världen. Denfjärdedel av världens befolkning som lever i svårfattigdom tvingas tära hårt på naturresurser i sin när-het för att överleva. Deras långsiktiga försörjnings-möjligheter undergrävs i takt med att jorden överbru-kas, vattnet förorenas och skogen bränns ned.Fru talman! För framtida generationers skull ärdet nödvändigt att få till stånd en långsiktigt hållbarutveckling. Om de fattiga länderna ska övervinna sineftersläpning i utvecklingshänseende med sammamedel som de som hitintills använts i västvärlden,kommer det att leda till en global kollaps. Alltflerexperter varnar också för att vi nu bara har en gene-ration på oss att vända trenden.Många av dem som har det största behovet avelektronisk informationsteknik har inte tillgång tillsådan. En osynlig mur utestänger dem, och överalltskiljer olikheter i tillgången till Internet de utbildadefrån analfabeter, män från kvinnor, rika från fattiga,unga från gamla och stadsbor från landsbygdsbor.Denna skillnad i information, denna digitala klyfta,ökar i-ländernas konkurrensfördelar än mer, någotsom leder till ännu större skillnader mellan i- och och förstärker dagens orättvisor på mångaområden. Därför är det viktigt att inkludera IT i bi-ståndet, såsom också gör.Flickor och kvinnor diskrimineras alltjämt ge-nomgående i alla världens samhällen. Det är ocksåflickorna och kvinnorna som utgör merparten av demänniskor som lever i s.k. mänsklig fattigdom. Det ärkvinnorna som saknar makt i politiken, på arbets-marknaden, i skolan och hemmen. Överallt på vårjord tvingas kvinnor och flickor att leva i rädslaför våld eller hot om våld. Kvinnor och barn köps ochsäljs som vilka andra varor som helst på en marknad iden avskyvärda slavhandeln.FN:s generalsekreterare har krävt attvärldens ledare ska ta krafttag mot detta och mot denfeminisering av fattigdomen som sker. Det är viktigtatt intensifierar arbetet med jämställdhetsfrå-gor inom biståndet. inför ordförandeskapet i EUhar vi möjlighet att påverka EU i det avseendet. Jaghoppas att det fjärde e-t i prioriteringslistan införordförandeskapet, alltså equality, inte är bortpriorite-rat, även om vi också talar om tre andra e-n.Jag ser att biståndsministern skakar på huvudet.Jag hoppas att biståndsministern också kan kommen-tera detta i sitt anförande senare.För att nå det övergripande målet för biståndet, atthöja de fattiga folkens levnadsnivå, krävs det åtgärderinom alla samhällssektorer. Människorna i mottagar-länderna måste ges ökade förutsättningar att långsik-tigt lösa fattigdomsproblemen. Detta kan förverkligasbara inom en stabil ram för utveckling bestående avfred och säkerhet, ekonomisk tillväxt, god styrelse,starka institutioner och kontinuerlig utveckling avmänsklig kapacitet.Den länk som ofta saknas i arbetet med fattig-domsbekämpning är ett effektivt självstyre. Detsvenska biståndet bör därför göra det möjligt förbiståndsmottagarna att själva driva arbetet och attutforma egna fattigdomsbekämpningsprogram medstöd av oss, att själva bygga upp och utveckla sinaländer. Vi ska medverka till förutsättningar, men viska också ställa krav. Biståndsmottagarna måste dockgöra mycket mera än vad de gör och ges möj-lighet att göra det.Biståndet måste också göra det möjligt för fattigakvinnor och män att medverka i utvecklingsproces-serna och att förbättra sin egen förmåga att försörjasig och ta sig ur fattigdomen. Det får inte vara förlångt mellan beslut och verkställighet, inte för månganivåer och inte för trögt. Erfarenheten visar att demo-kratiska styrsystem med stabila politiska institutioneroch rättstrygghet är grundläggande förutsättningar försåväl all ekonomisk och social utveckling sommänskliga rättigheter.Demokrati innebär att godtycke och diskrimine-ring i någon form aldrig accepteras. Brister när detgäller rättssäkerhet och respekt för mänskliga rättig-heter drabbar de fattiga i allra högsta grad, eftersomde saknar makt och inflytande i samhället. Demokra-tin ger förutsättningar för den stabilitet som är nöd-vändig för utveckling. För att mottagarländerna skakunna styra och kontrollera sina egna initiativ krävsatt biståndet används för att bygga upp administrativaoch politiska system centralt och lokalt. Biståndetmåste därför inriktas på att utveckla mottagarländer-nas styrelseskick och stimulera god samhällsstyrning,som vi måste vara mycket tydliga mot kor-rupta och odemokratiska ledare och ställa villkor.Att själva klarar livsmedelsförsörj-ningen för sina medborgare är helt avgörande för denglobala fattigdomsbekämpningen och för utveckling-en i de enskilda länderna. Vi menar att större viktmåste läggas på att biståndet inriktas till stöd för ettmiljömässigt hållbart jordbruk som kan garantera dennationella livsmedelsförsörjningen.Jag tänker då naturligtvis alldeles särskilt på Afri-ka, eftersom det är där som vi har de största proble-men i det här avseendet. Över huvud taget är vårtbiståndsarbete väldigt fokuserat på . Vi menaratt bönderna måste kunna få en rimlig avsättning försina produkter. Man måste kunna handla mera mellanländerna, och dessutom måste också i-världens mark-nader öppnas. Ett omfattande livsmedelsbistånd frånexempelvis EU försvårar en sådan strävan, och Cen-terpartiet anser därför att livsmedelsbistånd enbart börutgå som en del av ett katastrofbistånd eller som etthumanitärt bistånd i svältsituationer. Även då bör merstöd inriktas på insatsvaror som utsäde och redskap.Vad som också är oerhört viktigt är att u-ländernamåste få behålla rätten till sin genetiska mångfald,rätten till sitt eget utsäde. Det är oerhört viktigt attkonventionen om biologisk mångfald också gäller defattigaste länderna.Vi har länge kritiserat den dominerande roll somlandprogrammen haft för bilaterala bistånd.Den envisa fokuseringen på landramar och stat-till-stat-samarbete har direkt eller indirekt blivit ett stödtill auktoritära och korrupta regimer, tungrodda ochineffektiva byråkratier och till stora och olönsammastatliga företag. Resultatet har i flera fall blivit all-mänt snedvridna och ineffektiva ekonomier. Det ärdags för att överge traditionen att låta länder-valet styra biståndet och att i stället låta ändamålenbli den avgörande faktorn vid biståndets utformning.Till dels har utvecklingen gått i vår riktning, menmycket återstår ännu.Biståndet totalt i världen måste öka, om de storaproblem som världen står inför ska kunna lösas. Sve-rige har varit ett föregångsland och bör bli det i änhögre grad. Vi menar att biståndsmålet av BNIska återupprättas i en snabbare takt än vad som nusker. Vi redovisar i vårt budgetalternativ ungefär1 mer ,vilket ger förutsättningar för att nå enprocentsmåletinom en femårsperiod framöver.Samtidigt som ökat bistånd och skuldavskrivning-ar krävs måste budskapet från många utvecklingslän-der - trade, not aid - tas på allvar.Handel är ett viktigt medel för att uppnå målet för alltmellanstatligt samarbete, att främja en ekologiskthållbar och socialt rättvis utveckling. WTO är instru-mentet för att styra detta och skapa rättvisa spelregleri det internationella handelssystemet, regler sommöjliggör för länder att delta i världshandeln på likavillkor.WTO:s roll är att bidra till ekonomisk utveckling,men WTO måste på ett mycket bättre sätt än hittillsäven bidra till ekologiskt och socialt hållbar utveck-ling. Det var tragiskt att förhandlingarna i Seattlestrandade, men har nog WTOlärt sig att tänka om och att ta större hänsyn till defattiga ländernas situation. Vi kan alltså säga att dethär finns både en plussida och en minussida, menman behöver nu gå vidare och ge tillträdetill världshandeln. Det är en av de absolut viktigastefrågorna.Vi säger över huvud taget att det är hög tid att geglobaliseringen att socialt golv, och det ska inte varajordstampat. De fattiga ländernas skuldbörda förhind-rar också alla möjligheter till utveckling för dem. Sålänge huvuddelen av ett lands exportinkomster går tillatt betala en enorm skuldbörda kan egentligen ingenutveckling åstadkommas.Även om de tunga internationella finansiella aktö-rerna inom IMF och förbättrat mycketav sitt arbete och alltmer börjat ta social hänsyn,återstår mycket att göra.Det är inte rimligt att länder där svält råder skaanvända stora delar av sina resurser till ränta ochamortering på skulder, när den ekonomiska balansen ivärlden ser ut som den gör . All sanering av ettlands ekonomi måste i stället utgå från de grundvär-den som finns i , nämligen respekt förmänskliga rättigheter, rättsstaten, demokrati och eko-nomisk och social utveckling. Detta måste förståsockså omfattas av både och välkomnar initiativ till GlobalCompact, en överenskommelse med företagen ometiska regler. Det är en svår och knagglig väg, men vitror att det är rätt väg att gå när det gäller att ta ansvarför en etisk utveckling inom näringslivet, de storaföretagen och handeln. Det kan bli många bakslag,men det är ändå viktigt.Fru talman! Självklart står jag bakom Centerparti-ets samtliga reservationer och särskilda yttranden. Förtids vinnande inskränker jag mig till att yrka bifall tillreservationerna 5 och 10, som anger den inriktningsom gärna ser att det framtida utveck-lingssamarbetet utformas efter.Anf. 39 () replik:Fru talman! Det var en mycket bra analys av fat-tigdomen i världen som gjorde.Jag sympatiserar med den i mycket. Det kan verkaunderligt att begära replik när man mest instämmer idet som har sagts. Min syn på biståndspolitiken i storti riksdag är att det finns ett parti som mälerut sig ur den enhälliga synen på vilken riktning vi börgå i, nämligen Moderata samlingspartiet. Moderatasamlingspartiet ställer inte upp på den biståndsnivåsom övriga partier står bakom.Min fråga är: Hur ser .Anf. 40 TREDJE VICE TALMANNEN:Repliken gäller Centerpartiet.Anf. 41 () replik:Fru talman! Hur ser på det-ta?Anf. 42 () re-plik:Fru talman! är säkert medveten om attdet var som vi satt i regeringssamarbete,fyrklöverregeringen, som vi uppnådde enprocents-målet. Jag ser inte det minsta problem i detta.Jag är övertygad om att både det folkliga stödet iSverige och stödet bland partierna kommer att göraatt vi inte hamnar i den utvecklingen. Jag ser intenågot problem.Anf. 43 () replik:Fru talman! Jag uttryckte i mitt anförande en oroöver vad som skulle hända, om olyckan skulle varaframme och vi skulle få en borgerlig regering efternästa val. Vi har en situation där Moderata sam-lingspartiet är större än de övriga tre borgerliga parti-erna tillsammans. kan alltsåutfästa att Moderata samlingspartiets syn på bistånds-politiken inte skulle få genomslag i ett sådant samar-bete.Anf. 44 () re-plik:Fru talman! Vi kommer inte att medverka till attbiståndet minskas. Ett sådant samarbete kommer viinte att medverka till. Jag är inte det minsta orolig fördet.Anf. 45 (fp):Fru talman! Det har varit intressant att lyssna pådebatten.