prot · GN0968 · 2000-02-17 00:00:00 — är faktiskt en bra lärobok närde här viktiga angreppspunkterna ska tas upp. 102 Statsrådet ():Fru talman! Det är första gången som vi reviderarkursplanerna. har tidigare tagit upp medmig att när vi tittade på gymnasieskolan var det mate-rialet ute ; det fungerade inte. Jagtycker att det är oerhört viktigt att vi tar lärdom nuförsta gången vi justerar kursplanerna. Kanske kan viockså förbereda oss före. när processen så att sägaär genomförd hör jag många tankar och idéer.Senast i går talade jag med på och sade: har vi den här uppgiften. Detsom har varit bra fortsätter vi med och de delar i denhär hanteringen som varit dåliga noterar vi. Vill vi hatydliga politiska besked före ska vi också ge sådana.Jag är alltså helt öppen för att också ta emot syn-punkter.I dag ska jag inte berätta hur kursplanen i kristen-dom kommer att se ut. Det var ju också en uppgift förregeringen att göra ett ställningstagande; det är ju inteen produkt som ska gå från och som raktut ska beslutas.Då får jag be interpellanterna att ännu så länge haförtroende för mig när jag nu tittar på samtliga kurs-planer. Jag gör det med det perspektivet att lyssna påremissopinionen, andra delar som jag själv kanske harsaknat, osv. Det kommer att vara förändringar, kan-ske inte i alla kursplaner men i vissa. När de har fast-ställts och man känner att det gick förlångt, som sade, får vi återkomma tillden här debatten.Min bedömning , med tanke på var vi just nubefinner oss med arbetet kring kursplanerna, är att jagtror att kanske inte alla men de flesta kommer att seatt det fanns en ambition hos regeringen och hosSkolverket, men att det ändå är den politiska hante-ringen som var den sista när det gäller kursplanerna.Anf. 103 (m):Fru talman! Jag har förtroende för regeringens ar-bete med detta. Det jag inte fått svar på är vilkeninställning man har till ställningstagandeom de grundläggande principerna för ämnenas bas.Förutsatt att man är överens om det är jag inte ettdugg orolig. Men det är det jag inte fått något beskedom.När man tittar på detta hoppas jag att ministernsom tidigare rektor tar till sig att det faktiskt är myck-et mer begripligt i ursprungstexten än i en del av deförändringar som har föreslagit. - det är inte fler punkter - att eleverna efter nioår ska ha kunskaper om kristna traditioner som devisar sig vid högtider i . Det är väldigt bra omman vet varför vi firar , eller vad det nu kanvara, vare sig man är eller någonting annat.Det blir väldigt mycket svårare för många att begripavad det handlar om när det bara står att man ska hakunskaper om kristendomens påverkan på det svens-ka samhället och traditioner.Det finns en konkretion som ändå inte är detalj-styrande och styr det professionella men som ändågör det hela begripligt och som jag tror att man skavara rädd om. Jag tror att det finns anledning, närman ser förslag, att ändå slå fast att vi haren ganska stark bas i det här landet i kristendomen.Det är viktigt att inte tappa bort det, av det enklaskälet att så mycket omkring oss påverkas av det. Detär det som gör att vi får en bas för det mångkulturellasamhället.Sedan finns det synpunkter från andra kyrkor somgäller detta men som också gäller att man tycker fuskar bort de andra religionerna. Man har t.ex.glömt bort en del i enligt en del av de brevsom jag har fått. Det tycker jag är oroväckande. Detär inte bara judendom och islam som förekommerutöver kristendom i . Det är viktigt att man fårett bredare spektrum i undervisningen.Som sagt har jag förtroende för regeringen, förut-satt att man inte tänker ändra på det som jag tycker ären självklarhet, nämligen att i grunden gäller riksda-gens beslut om läroplanen.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellationerna 1999/2000:128och 160 om idrott och fysisk aktivitet i skolanAnf. 104 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka åtgärderjag avser vidta för att säkerställa att idrott och fysiskrörelse i skolan får en betydelsefull roll i undervis-ningen i den svenska skolan. Vidare har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidtaför att förbättra elevernas hälsa.Ämnet idrott och hälsa är ett ämne som skage eleven kunskaper om livsstil, livsmiljö, hälsa ochvikten av motion, rörelse och friluftsliv. Ämnet skautveckla elevens insikt i hur viktigt det är med ettallmänt sunt leverne och behovet av näringsriktigkost. Ämnet är inte ett prestationsämne i sammautsträckning som förr utan har ett brett hälsoperspek-tiv. Eleverna ska få en ökad kunskap om hur den egnakroppen fungerar och hur man genom goda matvanor,regelbunden fysisk aktivitet och friluftsliv kan för-bättra sitt fysiska och psykiska välbefinnande. Dettaförändrade synsätt på ämnet föreslogs för övrigt re-dan av 1992.I kursplan för ämnet idrott och hälsaframhålls att vår kropp är byggd för rörelse och akti-vitet. För det växande barnet är det därför viktigt attdess hem-, skol- och fritidsmiljö ger möjlighet tillmotion och fysisk aktivitet och träning. Det är såledesen uppgift för skolorna att utforma undervisningen påett sådant sätt att lusten att röra sig och viljan attmotionera även bejakas. En av ämnetsviktigaste uppgifter är att stimulera till att fortsättamed egna motions-, rörelse- och idrottsaktiviteteräven efter det att ungdomarna lämnat skolsystemetoch gått vidare i livet.När det gäller påstående om att re-geringen föreslagit att ta bort ämnet som obligatoriskkurs från natur- och samhällsvetenskapsprogrammenvill jag upplysa om att utbildningsut-skottet behandlat regeringens proposition1997/98:169 Gymnasieskola i utveckling - kvalitetoch likvärdighet utan reservationer och att riksdagenröstat igenom densamma. I propositionen föreslogsbl.a. att kärnämneskursen idrott och hälsa A, medanledning av det nya poängsystem som införs,skulle få en omfattning av 100 poäng för alla eleverpå nationella program. Vidare föreslogs att den tidi-gare endast på vissa program valbara kursen idrottoch hälsa B ska erbjudas alla elever som ett individu-ellt val. Det är alltså detta som gäller efter riksdagensbeslut. Jag skulle inte vilja beteckna detta som ennedmontering av idrottsämnet. Att ta bort kärnämnetidrott och hälsa som ett obligatoriskt ämne har överhuvud taget inte diskuterats och är definitivt interegeringens ambition.Beträffande fråga vill jag hänvisatill vad jag sagt om idrottsämnets karaktäroch innehåll. Jag vill dock i detta sammanhang påpe-ka att ett hälsofrämjande arbete i skolan förutsätterinsatser på både nationell och lokal nivå. I läropla-nerna och i kursplanerna anges vissa övergripandemål för skolans folkhälsoarbete. Inom pågår ett arbete med utgångspunkt i en helhets-syn på hälsa, den enskilda individens utveckling samtbarnomsorg och skola som hälsomiljö. Bl.a. harSkolverket haft en rad olika seminarierkring hälsofrågor och givit ut referensmaterial omhälsoundervisning i skolan. Den lokala nivån, skoloroch kommuner, har ansvaret för att förverkliga måleni läroplaner och kursplanerna för att därigenom läggagrunden för ett hälsofrämjande synsätt inom skolan.Jag anser att ämnet idrott och hälsa, som bl.a.syftar till att eleven får förståelse och ett beståendeintresse för regelbunden fysisk aktivitet, stärker id-rottens och de fysiska aktiviteternas betydelse i densvenska skolan. Jag har även fullt förtroende för id-rottslärarnas kunskaper och förmåga att stimuleraeleverna till fysiska aktiviteter även utanför skolan.Mot bakgrund av den beskrivning jag nu gjort omdet arbete som pågår är jag inte beredd att vidta någraytterligare åtgärder.Anf. 105 ():Fru talman! Jag tackar för svaret, även om det va-rit ett långt dröjsmål. Jag lämnade in min interpella-tion föregående år. Med en så långtid hade jag hoppats på ett bättre svar. Svaret inne-håller inte någon av de åtgärder jag efterlyser i mininterpellation, utan det är en redovisning av gällandebestämmelser.Skälet till min interpellation var den diskussionsom var och där det just kom ut signalerom att man skulle minska idrottens omfattning i sko-lan. Alla minns säkert debatten i slutet av novembersom var föranledd av det, och det var därför jag fram-ställde interpellationen.Nu hänvisar skolministern till tidigare åtgärder iriksdagen , men det var som sagt det somvar som är bakgrunden till detta.Jag tror att vi alla har tagit del av pressmeddelan-det från , som tycker att det ärsnurrigt att demontera ämnet i skolan. Sedan hänvisarregeringen till att inte regeringen har haft den ambi-tionen. Men det var faktiskt så att gick utmed signaler, och vi har hört i tidigare debatter att detär regeringen som fastställer planer, så det har välskett med deras välsignelse.Än värre blev det här när skolminis-tern var ute och talade om att man skulle förändraförhållandet mellan idrotten och skolan. hadevi en lång debatt här om idrotten och fattade långsik-tiga beslut om idrottens betydelse och medel till id-rotten. Då kan man inte ändra på det några månadersenare. och hänvisa till att man ska ta pengar frånidrotten och ge till skolan. Det är en sak med idrotten.Idrotten når - jag kontrollerade det på i - av pojkarna och av flickorna.Men skolan ska nå alla i det här avseendet. Det är tvåhelt skilda saker som man inte kan blanda ihop. Detvar en olycklig koppling som skolministern gjordeföregående vecka.Fru talman! Det finns anvisningar i kursplanen fördetta. Jag tillåter mig att tycka något konstigt.I lördags när jag förberedde den här debatten tala-de jag med en 10-åring och fick då reda på att skolanavsätter för idrott. Det är intemycket för en 10-åring med spring i benen. Jag hadehoppats att interpellationssvaret och debatten i dagskulle ge anvisning om att man skulle ta till vara allamöjligheter för att få rörelse och aktivitet för våraungdomar. är inte någon speciellt storomfattning av rörelse och fysisk fostran. Man kan,som sagt, lägga kursplanen så att man får betydligtmer av detta.Den debatt som har förts under de senaste veckor-na har tydligt visat på det. I den här delen sägs ingen-ting i interpellationssvaret.Skolans uppdrag är att lära. Jag tror att vi alla -åtminstone all vetenskap - är överens om att det ärväsentligt att barn och ungdomar får röra sig för att deska kunna hänga med i den övriga undervisningen.Det finns ett aktivitetsbehov som man inte får missa.Det borde vara skolministerns ambition att se till ökar detta i så stor utsträckning som möjligt. Jaghade faktiskt väntat mig någonting med den här in-riktningen i dag.I stället kom det olyckliga signaler omatt ämnet inte var så viktigt. Man skulle minska påvissa kurser.Skolministern försöker att skjuta över ansvaret pånågon annan, men det är regeringen som fastställerkursplaner. Det ansvaret är helt och odelat. Och det ärSkolverket som tar fram dem, men självfallet stårSkolverket under regeringen.Jag tycker att det var beklagligt att man försökte blanda in idrotten. Alla som deltog iden debatten var överens om att idrotten har sin rolloch skolan har sin roll, och det har betydelse för sko-lan att man utvecklar det här. Statsrådet , somföreträdde majoriteten, sade exakt samma sak. Därförhade jag väntat att det skulle bli något mer i den rikt-ningen. kom det ingenting.Anf. 106 ():Fru talman! Tack, skolminister , försvaret.Fysisk inaktivitet är den stora boven när det gällerohälsa. Vi är skapade, sedan urminnes tider, med engenetisk kod som ska användas till fysiska aktiviteter.För att få ett så bra skelett som möjligt måste detbyggas upp genom aktiva rörelser, som t.ex. att klätt-ra, att klänga och att krypa. Vi kan påverka uppbyg-gandet av skelettet upp till . Understörre delen av dessa år kan vi vuxna inte begära attbarn och ungdomar själva ska förstå vikten av detta.Därför är det vår uppgift som vuxna att ge våra ungaså goda framtidsmöjligheter som tänkas kan, ochdetta gör vi genom att ge dem möjlighet till aktivarörelser i skolan.När den senaste läroplanen för komändrades ämnet skolidrott till att kallas idrott ochhälsa. Det innebar att nästan en tredjedel av ämnethandlar om teoretisk utbildning. Med teori byggerman varken skelett eller muskler, muskler som skahålla upp rygg, mage, ben och armar, skelett som skamotverka benskörhet i framtiden.Vi måste komma ihåg att skelettet börjar att brytasned efter , och om vi inte har ett bra ske-lett då ökar risken för benbrott och höftledsfrakturernär vi blir gamla. Redan nu ser vi en ökning av anta-let höftledsfrakturer när det opererades15 000 till när det opereras ca 30 000.Hur mycket aktiva rörelser behöver man då underde år man växer? Forskare säger: Minst tre halvtim-mar , men då ska de vara aktiva halvtimmar.Försök visar också att om man motionerar varje dagpresterar man mer under skolans teoretiska lektioner- uppgifter som säkerligen är välbekanta för statsrå-det Wärnersson.Därför är jag lite besviken över att jag i dagensskoldebatt inte hörde någonting om vikten av att rörasig. Det negligerades helt och hållet. Skolministernnämnde satsningar som riktas mot barn som behövermer hjälp än andra. Då borde det ha varit naturligt attäven nämna att man behöver hjälp med att röra sig.Forskare vet, och jag vet, att mer fysisk rörelse är engod hjälp för barn som är i stort behov av hjälp.Det finns mycket att säga om vikten av fysisk trä-ning under uppväxtåren, inte minst att inlärning avbaskunskaper underlättas.Den välkände hjärnforskaren sa-de i TV-sporten : För att få ordning ibarns hjärnor måste de utsättas för kaos genom rörel-ser, och det får de genom lek och rörelser. Barnenmåste alltså klättra, klänga och krypa.Värt att tänka på är att teoretiska kunskaper kanman inhämta efter , men skelett och mus-kelmassa måste byggas upp tidigare.I dag sitter ungdomar stilla perdygn, och därför måste skolan fånga upp intresset förfysiska aktiviteter. Vi vet att en tredjedel av elevernainte är medlemmar i idrottsföreningar. Det är dessabarn och ungdomar som riskerar att tillhöra gruppensom populärt brukar kallas tjocka och som görsig illa nio gånger oftare än den rörliga Lisa.Jag kan bara beklaga att skolministern inte är be-redd att vida ytterligare åtgärder för att öka antaletidrottslektioner i skolan.Anf. 107 ():Fru talman! Jag tycker att det är väldigt angelägetatt barn tidigt får stimulans att föra ett hälsosamt liv.De riktigt små barnen rör sig av sig själva. Det finnsinga möjligheter att hålla dem stilla. Men redan närbarnen blir lite äldre behövs det ibland en puff, enstimulans för att de ska föra ett hälsosamt liv. Ämnetidrott och hälsa i skolan är oerhört viktigt för att vid-makthålla lusten att röra sig och upptäcka glädjen iidrottandet tillsammans med andra.Detta var anledningen till att vi motsatteoss den neddragning av idrottsämnet i skolan somBeatrice och den borgerliga regeringen gjordenär den läroplan som vi arbetar med nu fastställdes.Det var också anledningen till att vi ökade på timan-talet i läroplanen för idrott och hälsa när vi kom till-baka i regeringsställning. Då gick av någon out-grundlig anledning både moderater och folkpartisteremot den förändringen.Sedan dess har vi också fått en förändring tillstånd när det gäller gymnasieskolan som gör att allaelever, oavsett vilket program de har valt, har idrottoch hälsa på sitt schema. Om detta var vi överens,och det tycker jag är bra.Det är oerhört viktigt att säga att skolan aldrig kantillgodose barns och ungdomars hela rörelsebehovinom ramen för schemat. Det finns raster, och det ärviktigt att skolgården är utformad på sådant sätt attden stimulerar till rörelse. Det är viktigt att skolan haren policy som gör att barn och ungdomar går ut påsina raster. Då är det svårare att sitta still. Men vi kannog inte lägga in hela rörelsebehovet i schemat.Därför är barns och ungdomars fritidsaktiviteterså viktiga. Här kommer föräldrarnas roll och derasinsikt om barnens rörelsebehov in. Men idrottsrörel-sen måste också vara beredd att ta emot barn och geförutsättningar för de barn och ungdomar som villvara med. Det måste finnas en bredd. Idrotten måstevara på lek. Den får inte bara vara inriktad på tävlingoch prestation av resultat.Det är mot den bakgrunden som regeringen förnågot år sedan tillsatte en idrottsarbetsgrupp som fick60 att fördela till id-rottsorganisationer och andra som i projektform villarbeta med lokal idrottsutveckling. Pengarna kommerfrån Allmänna arvsfonden. Det här tycker jag är etttydligt bevis på att regeringen tar både idrottens frå-geställningar och barns hälsa på allvar.Jag sitter i arbetsgruppen och fungerar som dessordförande. De allra flesta ansökningar där handlarfaktiskt om barn och ungdomar och om samverkanmellan idrottsrörelsen och skolan, just för att hitta denpunkt som man kan samverka om och för att ge barnden stimulans som behövs för ett fortsatt idrottandeoch ett fortsatt hälsosamt liv, även sedan de förstasmåbarnsårens lust att röra sig har avtagit.Jag tycker att den svartmålning som sker avbåde våra motståndare här i och från andrahåll, att vi nu monterar ned idrottsämnet, är överdri-ven. Vi borde hjälpas åt att sprida korrekt informationi stället för att vidareföra detta.Anf. 108 ():Fru talman! Jag har tidigare debatterat med LarsEngqvist om folkhälsofrågor, och en stor del av dendebatten ägnade vi också åt skolan och den roll somskolan har i detta arbete.Upprinnelsen till att jag har engagerat mig i dessafrågor är bl.a. de larmsignaler som kom ,då man vid en läkarstämma här i påtaladehur mycket vanligare övervikt har blivit blandbarn. Det handlar inte bara om övervikt, utan dethandlar också om, som andra har vittnat om här,problem med benskörhet, rörelseorgan som inte ut-vecklas osv. Vi befarar faktiskt att hälsomässigt få ettA- och ett B-lag. Jag tycker att detta är ganska viktigtatt ta med sig.Jag skulle vilja bredda frågan lite grann och seden mer ur ett brett folkhälsoperspektiv. Detta är jumycket en livsstilsfråga. Det handlar om våra barn,och det handlar om oss allihop. Barnen gör ju som vigör och kanske inte så mycket som vi säger. Det ärman väldigt medveten om ifall man själv har haft småbarn som vuxit upp. Faktum är att vi också beter osspå ett sådant sätt att vi kanske hellre tar bilen än gårtill jobbet och är lite grann bekväma.I någon mening blir blir det också en ekonomiskfråga, en sjukvårdsfråga. Det blir ju en oerhörd be-lastning på sjukvården när människor i alla åldrar rörsig mycket mindre. Vi är egentligen inte skapta för attröra oss så lite som vi gör i dag.Precis dessa tankegångar har också Folkhälsoin-stitutet fört fram, och man vill se lite vidare på dettamed behovet av att röra sig, hur vi mår, ohälsan ilandet osv. Man har också fått belägg för att ohälsanär väldigt starkt kopplad till en ren klassfråga, alltsåvilka sociala och ekonomiska förutsättningar vi har,vilka arbetsmiljöförhållanden vi lever under osv.Nästa år kommer att starta enkampanj för att vi ska röra oss mer. Det förekommerofta kritik mot sådant som har ett perspektiv ovani-från. Jag diskuterade detta med ochställde då frågan till honom om man inom Regerings-kansliet tänker göra något, t.ex. röra på sig. Jag utma-nade honom, och han kunde mycket väl tänka sig attvi skulle göra något för att röra på oss. Jag sade tillhonom att jag kan ställa upp från sida.Lars uppmanade då talmännen att göranågot i frågan. ställer jag frågan vidare här tillIngegerd . Vill kanske också följa med på joggningsrundan eller vad vinu hittar på?För att inte skämta bort det här som faktiskt ärväldigt allvarligt, vill jag säga att vad vi gör har storbetydelse för vad våra barn gör.Anf. 109 ():Fru talman! Jag kan också ställa upp på MarieEngströms joggningsrunda.Det är inte ofta jag kan stå här i ochhålla med vänsterpartister helt och hållet, men i denhär frågan delar jag väldigt mycket av det som Mariehar sagt om vikten av idrott i skolan.Vi hade en debatt här, då ministernskollega var här och sade att det inte fanns någon somhelst åstundan att minska antalet idrottstimmar. Nuvar det i och för sig inte ministern utan som sade att vi från oppositionen kritiserar detta.Men den skarpaste kritiken kommer ju inte från oss.Det är faktiskt som står för uttalan-det: Snurrigt minska tiden för idrottsämnet på gymna-siet.Han säger bl.a. i sitt pressmeddelande: har forskare, läkare, lärare, myndigheter och inteminst idrottsrörelsen fört fram kritiska synpunkter tillUtbildningsdepartementet om nedmontering av id-rottsämnet i skolan. Därför är det helt snurrigt att mannu tar bort idrottsämnet som obligatorisk B-kurs pånatur- och samhällsvetenskapsprogrammen.Det är en kommentar till innehållet i Skolverketsnya kursplan för gymnasiet som ska gälla fr.o.m.hösten år 2000.Detta innebär, säger , en reduce-ring av ämnet idrott och hälsa i gymnasieskolan.Friheten att välja idrottsämnet för den som önskarlöser inte problemet.Och kommer det som jag tycker är det vikti-gaste: Det är de elever som saknar idrottsintresse ochdärmed inte väljer idrottsämnet som drabbas. Denutveckling vi redan ser mot ett hälsomässigt A- re-spektive B-lag bland våra gymnasister kommer attytterligare påskyndas. Vid en europeisk jämförelse avidrottsämnet i skolan låg Sverigenäst sist i statistiken. Med det nu framlagda förslagetförsämras bilden ytterligare. Det hela är pinsamt,avslutar sagt var borde ministern kanske ha tagit dettatill sig. Pressmeddelandet kom för sedan. Menjag ser ingenting i svaret som talar om att man frånregeringens sida är villig att göra förändringar. Det ärju faktiskt, som säger och som visagt tidigare i debatten, inte de idrottsintresseradesom är problemet. De får hur mycket idrott de vill.Det är de som inte är så idrottsintresserade, som är ibehov av gymnastiken, som inte kommer att få dethär ämnet.Jag konstaterar att benskörhet liksom fetma harökat, och det är många elever som har problem meddet. Därför tycker jag att ministern allvarligt borde tatill sig vad som sägs och inte avsluta med att säga:Jag är inte beredd att vidtaga några ytterligare åtgär-der.Jag ser inte detta i första hand som en politisk frå-ga där vi är ute efter att ta poäng på regeringen, utandet är ett allvarligt intresse från oss att förändra situa-tionen.Jag ska i och för sig inte debattera med här. Men i den motion som vi har väckt tillårets riksdag står följande: Enligt vår mening måsteämnet idrott och hälsa ges ett större utrymme i sko-lan. Detta är inte minst viktigt eftersom antalet fri-luftsdagar har minskat i skolorna och möjligheten tillfysiska aktiviteter därmed minskat. Det är framför alltviktigt att de elever som inte idrottar på fritid fårfysisk aktivitet och idrott i skolan. Det ger dem godavanor och ökar deras möjligheter att leva ett sunt liv.Jag hoppas att ministern tar till sig detta och detallvar som det är här i kammaren kring denna frågaoch inte tar bort idrottstimmar. Som : Det är snurrigt.Anf. 110 ():Fru talman! Det är klart att fetma, ohälsa ochbarns möjligheter till fritidssysselsättning i grunden ären klassfråga. De flesta av oss har tagit del av väl-färdsbokslutet och ser där att barnen har fått ta myck-et stryk och att vissa barn har fått tamer stryk än andra.Lite grann om idrott och hälsa, som ämnet heter.Ibland känner jag att jag kan tala om idrott och hälsaeftersom jag har jobbat som idrottslärare ochspeciallärare.Det är mycket riktigt, som det står, att ett av äm-nets viktigaste uppgifter är att ge goda vanor ochbefästa en positiv inställning till fysisk aktivitet. Se-dan ska ämnet också ge möjlighet till fysisk aktivitetinom skolans ram. Skolan har ju en unik chans attpåverka attityder och värderingar och också att gemöjligheten till rörelse som alla så väl behöver. Jagtror att det råder en fullständig politisk enighet om attbarn behöver röra sig. Barn har spring i benen -ibland, tycker man, nästan för mycket.Sedan ska vi komma ihåg, eftersom den här de-batten mycket har kommit att handla om idrottsämneti gymnasieskolan, att mycket av de attityder ochvärderingar som vi vill åt grundläggs i de tidiga skol-åren, kanske t.o.m. i förskolan.