prot · GN0964 · 2000-02-10 00:00:00 — Många satsar aktivt, tävlaroch är med i klubbar, medan en allt större och växan-de grupp inte gör särskilt mycket alls. Det är däriproblemet ligger.Nu tar man bort idrottsämnet som obligatorisk B-kurs på natur- och samhällsvetenskapsprogrammen ihöst. Det är ytterligare ett steg mot att bara de som ärriktigt aktiva och intresserade blir med i det här, me-dan de som inte är det hamnar framför datorn och bliralltmer stillasittande med stora konsekvenser förfolkhälsan på lång sikt.Det här borde bekymra rätt or-dentligt. Hon kan inte bara hänvisa till en ny idrott-spolitik. Vi måste få ett aktivt medvetande om detta iskolan.När jag pratar med idrottslärarna hemma i Hu-diksvall är de oerhört bekymrade för att eleverna blirallt mindre fysiskt aktiva.Anf. 80 Statsrådet ():Herr talman! När det gäller idrottstimmarna iskolan har det tidigare på gymnasienivå varierat hurmycket idrott man har fått beroende på vilken linjeman har gått.I och med det förslag som skolministern nu harlagt fram blir skillnaden mindre. En majoritet avgymnasieeleverna får mer idrott medan en del pro-gram får lite mindre. Det betyder att en majoritet avalla som går på gymnasiet kom-mer att få röra sig mer på schemalagd tid.Men jag tycker inte att det räcker heller. Jag villatt idrottsrörelsen ska in i skolan och samarbeta mera.Man kan även på andra lektioner och andra timmaranvända sig av rörelse och aktivitet på ett helt annatsätt än vad man har gjort tidigare. Också i det övrigasamhället kan vi utöka samarbetet mellan t.ex. id-rottsrörelsen och kommunen. Det kan gälla plan- ochbyggfrågor, planering av gång- och cykelbanor ochmycket annat. På så sätt får var och en av oss i detdagliga livet lättare att röra på sig och vi kan se till attfolkhälsan inte blir en klassfråga.TandvårdssystemetAnf. 81 ():Herr talman! Jag har en fråga till statsministern.I statsministerns bok är satt i skuld äricke fri skriver ministern: Jag växte upp i dåmänniskors tandhälsa fortfarande var ett klassmärke.De med gott om pengar gick regelbundet till tandlä-karen och kunde därför för det mesta behålla sinatänder.Så var det då, och tyvärr verkar det som om dentiden delvis är på väg tillbaka. Hur många som integår till tandläkaren fast de behöver det finns det ingenundersökning om, men vittnesmålen från dem somhar fått avslag hos socialförvaltningen på en begäranom att få hjälp med att laga sina tänder blir fler ochfler, och det är oroväckande.Min fråga till statsministern blir: Är det inte riskför att tandstatusen blir en klassfråga igen, om ingen-ting görs?Anf. 82 Statsminister ():Herr talman! Det finns en sådan risk, och det vorenaturligtvis fruktansvärt om vi skulle komma tillbakatill den tid då ett leende avslöjade vilken uppväxt-miljö man hade haft. Detta är något som vi har arbetatbort.Vi har målmedvetet satsat på barn och ungdom.Vi tillhör en generation som har en god status på våratänder, mycket därför att vi har fått en bra tandhälso-vård i skolan och har haft fri tandvård, genom Folk-tandvården eller på annat sätt, under vår uppväxttid.Vi prövar just nu en ny tandvårdsförsäkring, ochvi har , som frågeställaren mycket väl vet,satsat ytterligare på den för-säkringen.Vi följer det här mycket noga. Vi är på intet sättlugna, och vi har ingen som helst ambition att halkatillbaka i ett läge där vi återigen börjar få se det härklassmärket träda fram. Det är som ska liggabakom oss.Anf. 83 ():Herr talman! Det system som vi har liknarmycket det som man har haft iDanmark, och man kan se påvisbara skillnader itandstatus mellan det danska och det svenska folket.Jag är väldigt orolig för utvecklingen på detta områ-de.Frågan är väl om man inte måste se detta som endel av sjukvården och långsiktigt få ett annat system,som mer liknar den konstruktion med patientavgiftersom vi har inom sjukvården. Visserligen är det här enmycket kostsam fråga, men det gäller ett långsiktigtprojekt. Frågan är om fortsatta skattesänkningar ärviktigare än att täppa till revor i det trygghetssystemsom vi har. Vilken väg väljer statsministern?Anf. 84 Statsminister ():Herr talman! Jag tror att just den modell som OweHellberg nu talade om kostar 8 miljarder eller kanskeupp till att leva upp till. Det äralltså inga små sociala reformer som vi talar om. Detfinns nog - låt mig säga så - mera begåvade sätt attåstadkomma goda resultat än med denna stora ochbreda reform. Det kan finnas särskilt illa utsatta grup-per som kan täckas på ett sådant sätt att man klararsociala bekymmer.Jag tror vidare inte att vi ska ställa de skattesänk-ningar som vi nu har genomfört för vanliga löntagareemot den här typen av sociala reformer. Jag menarockså att vi när vi diskuterar ytterligare åtaganden omsociala utgifter ska ta in i bilden det som Långtidsut-redningen nu har pekat på, nämligen våra långsiktigaförutsättningar att klara välfärdssamhället med tankepå den arbetskraft som vi har totalt sett. Att nu byggaut det ytterligare kan skapa en situation som gör att viom ställs inför nya sparprogram.Om valet står mellan att satsa ytterligare resurseroch att acceptera en utveckling där tandstatusen blirett klassmärke, kommer vi naturligtvis att välja re-sursvägen, men låt oss först se hur utvecklingen blir.Mobbning i skolanAnf. 85 ():Herr talman! 100 000 svenska barn är mob-bade i våra skolor. De kränks, de får lära sig att deinte duger, att de saknar värde. Deras självbild påver-kas ofta för hela livet. Mobbningen ligger bakompsykosomatiska sjukdomar och t.o.m. självmord. Inteminst är det så att den som är rädd inte kan lära.De här barnen har föräldrar, syskon och far- ochmorföräldrar. Kanske är en halv miljon svenskarlöpande påverkade av mobbningen. Den är ett av destörsta hälsoproblemen bland barn och ungdomar.Det är inte försvarbart att vi ålägger barn att vistas ien miljö där vi inte kan garantera deras säkerhet.Statsministern har en bakgrund på skolområdet,och jag vill fråga honom: Vad tänker statsministerngöra för att stoppa mobbningen och de kränkningarsom pågår i skolan ?Anf. 86 Statsminister ():Herr talman! Detta är en så viktig fråga att maninte behöver ha en bakgrund som skolminister för attreflektera över den. Det räcker med att vara förälder,att vara engagerad vuxen och att förstå vad framtidenegentligen är, att den är våra barn och ungdomar.Mobbning är något som förekommer inte bara iskolan. Detta fenomen finns i hela samhället. Jagskulle t.o.m. tro att det finns här i och män-niskor emellan, i grupper och på arbetsplatser.I skolan har vi ett speciellt ansvar, och vi har ock-så reglerat detta i tydliga uttalanden och förordningar.Dessa sätter både lärare och skolledningar och ytterstefter domstolsutslag också kommunerna i en situationdär de har ansvar för att se till att åtgärder mot mobb-ning vidtas.Jag tror inte att det här är en resursfråga. Jag troratt det är en fråga om tydlighet, krav och civilkurage.Det gäller att människor som jag, frågeställaren ochandra ställer sig upp och säger: räcker det. gårvi inte längre. Du har inte rätt att förtrycka.Den attityden, brett uttryckt i hela samhället, harvi alla ett gemensamt ansvar för. Om det sedan finnsluckor och brister i lagstiftning och regelverk, ska vinaturligtvis täppa till dem.Anf. 87 ():Herr talman! Jag gläds åt statsministerns tydlig-het. Problemet är bara att det finns ett antal luckorjust av det slag som statsministern talar om. Skolanlever inte upp till sina åtaganden, kommunen leverinte upp till sina åtaganden, och inte heller utbild-ningen av lärare och rektorer svarar mot de krav somman skulle kunna ställa.Problemet är att skolministern inte harvidtagit ytterligare åtgärder och inte heller är bereddatt vidta ytterligare åtgärder. Då står än en gång verk-ligheten, där 100 000 barn mobbas, mot en politiskverklighet där inte tillräckligt händer.Låt mig också lägga till att det finns en starkkoppling mellan mobbningen i skolor och våldet pågator och torg, som justitieministerna ansvarar för.Kanske har den som polisen träffar utanför McDo-nalds börjat ge sig på andra redannågon gång tidigare i skolan. Skolan och vi alla harinte tillräckligt tidigt och tydligt gripit in för att sättastopp för en sådan karriär, som då kan urarta.Det är alltså väldigt viktigt med både tydliga ochtidiga åtgärder. Det finns ett antal punkter som behö-ver åtgärdas framöver. Jag hoppas att regeringen somhelhet är beredd att vara med om att vidta de åtgär-derna för barnens bästa.Anf. 88 Statsminister ():Herr talman! Det görs faktiskt väldigt mycket. Jagtror att det är en farlig fälla som frågeställaren läggerut när han säger att det är skolministerns ansvar. Detär klart att regering och riksdag ska ta beslut, men detär också ansvar som enskild individ.Det är mitt ansvar både som förälder och som vuxenatt i ett samhälle som vill kalla sig öppet och civilise-rat ingripa när jag ser den här typen av förtryck, därman sätter sig över att människor har lika rätt och likavärde.Sådant kan man aldrig kommendera fram. Det gåratt med lagstiftning ge en ram för det och att medförordningar ge kraft åt det, men ytterst handlar detfaktiskt om den anda, den sammanhållning och denhållning som finns i ett samhälle.Jag tror att vi ska vara väldigt försiktiga med attgöra detta till enkel partipolitik. Vi ska höja oss överdenna och se till det större som förenar oss, nämligenkampen för allas lika rätt och lika värde.ElproduktionenAnf. 89 ():Herr talman! Jag vill rikta min fråga till närings-ministern.I har vi lagt ned förhållandevis ren, mil-jövänlig och säker elkraftsproduktion, vilket har letttill ett starkt importberoende av el som till stor delbestår av dansk kolkraft, med mycket stor miljöpå-verkan som följd.Vid stängningen av kärnkraftsreaktorn i Barse-bäck kompenserades med skattemedel. Detstatligt ägda har köpt kärnkraftverk iTyskland och kolkraftverk i , verk med mycketstörre risker och katastrofala miljöeffekter.Min fråga är: Ligger det verkligen i linje medsvensk energi- och miljöpolitik att det statliga Vatten-fall engagerar sig i kraftproduktion i andra länder somvi alla vet ger ökade koldioxidutsläpp och klimatför-störing?Anf. 90 Näringsminister ():Herr talman! Vi lever nu i en avreglerad energi-marknad. Det har lett till att vi har lyckats väldigt välmed effektiviteten i elproduktionen när det gällersåväl pris som annat. När vi nu har den här nordiskamarknaden och ytterligare har förstärkt vår marknadgenom exempelvis Polenkabeln handlar det väldigtmycket om att vi också kan tillföra bättre energi tillde länder som producerar energi som miljömäs-sigt är sämre. Om man tittar på elexporten och elim-porten ser man att vi har ett plus på 7,5 terawattim-mar , och vi hade för1998. Jag menar att det är positivt från miljösynpunktatt vi nu kan koppla samman elsystemen i länder somhar vattenkraftbaserad elproduktion, t.ex. ochSverige, med elsystem i länder som inte har det, t.ex.Tyskland, och , för att nämna någraländer.Anf. 91 ():Herr talman! Jo, visst känner vi till och gläds åtden avreglerade elmarknaden. Men när vi läser af-färstidningar bl.a. framgår det tydligt att det inte ärfrämst av ideella skäl som har satsat påkärnkraft och kolkraft i de här länderna.Nu har vi hört uttrycket ekologisk kolonisationanvändas om och agerande iPolen, och jag tycker det säger mycket om hur manser på den svenska energipolitiken.Jag vill fråga: Är det ansvarsfullt att avstå från in-hemsk renare energiproduktion och bidra till ökadmiljöpåverkan i grannländerna och till klimatpåver-kan?Anf. 92 Näringsminister ():Herr talman! Som jag sade tidigare är det så att vierbjuder en renare producerad elenergi än vad viannars skulle göra om vi inte exporterade vår vatten-kraft. Det innebär att exempelvis , ochandra länder får en renare energi. Det är det som ärsjälva poängen.Anf. 93 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Därmed är frågestunden avslutad. Jag tackar rege-ringens ledamöter för att de har kommit hit och svaratpå riksdagsledamöternas frågor.5 § Svar på interpellation 1999/2000:173 omansvarsfördelningen inom Näringsdepartemen-tetAnf. 94 Näringsminister ():Herr talman! Till min glädje ser jag nu att finns här i kammaren. Jag läste i tid-ningen att inte skulle komma tilldenna interpellationsdebatt. Det gläder mig att han ärhär. Vi har våra prioriteringar och vi har mycket attgöra, och den här debatten handlar om just det somhar att göra med prioriteringar.Per-Richard Molén har ställt flera frågor tillstatsministern rörande Näringsdepartements verk-samhet och organisation.Statsministern har bett mig att som chef för svara på för regeringens politik är att skapa en håll-bar tillväxt med full sysselsättning. Detta kräver sam-verkan mellan olika politikområden. Inom Närings-departementet finns en stor del av de politikområdensom bidrar till att hela landet ska utvecklas. Närings-departementet har inom sitt ansvarsområde bl.a. ar-betsmarknadspolitiken, näringspolitiken, kommuni-kationspolitiken, regionalpolitiken och energipoliti-ken samt det statliga ägandet. Samtliga dessa politi-kområden har avgörande betydelse för tillväxt ochsysselsättning.En näringspolitik för tillväxt förutsätter en energi-politik som tillgodoser företagens behov av billig ochsäker energi. En aktiv och målinriktad arbetsmark-nadspolitik är nödvändig för att ge människornatrygghet i arbetslivet och kompetens för att utvecklasi sitt arbete. Arbetsmarknadspolitiken behövs ocksåför att tillfredsställa näringslivets behov av kompetentarbetskraft.För att utveckla näringslivet och öka människorsmöjlighet att ta de jobb som erbjuds krävs en trans-portpolitik som tillgodoser näringslivets behov avtransporter och som vidgar arbetsmarknaderna genomatt underlätta arbetspendling.Genom det nya har en or-ganisation skapats som på ett bättre sätt än tidigareger möjlighet till samordning och samverkan mellande olika politikområdena. Dessutom kan de resursersom står de olika politikområdena till buds nu använ-das på ett mera effektivt sätt än tidigare.Fördelen med den nya organisationen har redankommit till tydligt uttryck i flera större projekt sompågår inom departementet. Som exempel på sådanakan från vårens propositionsförteckning nämnas deplanerade IT-, konkurrens- och arbetsmarknadspro-positionerna samt propositionen om vissa organisa-tionsfrågor inom näringspolitiken. Från transportom-rådet kan t.ex. en proposition om inriktningen avåtgärder i transportinfrastrukturen nämnas.Näringsdepartementets ansvarsområde spänneralltså över ett mycket stort område, vilket leder till attbåde jag och har ansvar för ett stortantal skiftande frågor. Detta innebär att vi, liksomövriga statsråd, måste prioritera bland dessafrågor. vill jag understryka att prioritering-en inte styrs av vilket politikområde en fråga tillhör.Per-Richard Molén säger sig ha noterat att jag ochMona inte har kunnat deltavid EU:s ministerrådsmöten. och jag hardeltagit vid flertalet ministerrådsmöten på våra områ-den. Vid det fåtal tillfällen när vi har varit tvungna attprioritera någon annan uppgift har vi sett till att Sve-rige har varit företrätt på hög politisk nivå. Eftersomvi nu går in i ett alltmer intensivt förberedelsearbeteinför det svenska ordförandeskapet i EU så kommerEU-frågorna naturligt att väga mycket tungt när vigör våra prioriteringar inför den närmaste framtiden.Inom har alltsedan vi bör-jade arbetet en kontinuerlig uppföljning och diskus-sion pågått om hur departementet bör organiseras påbästa sätt för att samtliga de fördelar med departe-mentet som jag tidigare nämnde ska komma till sinfulla rätt. Jag har för avsikt att även i fortsättningenägna stor kraft åt departementets organisation i dettasyfte.Anf. 95 ():Herr talman! Jag har förstått att konvenansen iriksdagen kräver att jag är närvarande när interpella-tionssvaret kommer upp för diskussion. Det är ändockstatsministern som bär ansvaret för att ett superde-partement har bildats i , någonting tämligenunikt i . Arbetsförhållanden, arbetsbörda ochförutsättningar för att lyckas åstadkomma något i dethär stora departementet kan med all rätt ifrågasättas.Förseningar, uppskov, svikna löften, beslutsvåndaoch avsaknad av dynamisk ledning indikerar att nå-gonting inte är bra. Detta är frågor som jag inte kandiskutera med det ansvariga statsrådet ligger på statsministern att svara på mina frå-gor. Jag kommer därför att avstå från att kommenteraoch diskutera statsrådet interpella-tionssvar och kommer att överlämna en ny interpella-tion till statsministern i frågan.Anf. 96 Näringsminister ():Herr talman! Får jag börja med att göra konstate-randet att inte är unikt i Euro-pa. Vi har liknande strukturer i . Jag kan näm-na . Vi har det också i andra delar avvärlden. I exempelvis finns exakt sammadepartementsstruktur som i det svenska näringsde-partementet.När jag nu ändå kan replikera tycker jag det är liteövermaga att stå här och säga att det är förseningar,osv. Vi levererar faktiskt en hel del från detta depar-tement, och vi levererar det på ett sätt som jag tyckerär unikt med utgångspunkt i att vi har förutsättningar-na att koppla ihop flera politikområden.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1999/2000:93 omjämställdheten i RegeringskanslietAnf. 97 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vilkafaktorer som är de främsta hindren för att löneskillna-derna i inte har kunnat undanröjas.Hon frågar vidare vilka åtgärder jag ämnar vidta föratt eliminera löneskillnaderna.Det är en av jämställdhetspolitikens absolut vikti-gaste uppgifter att bekämpa osakliga löneskillnadermellan kvinnor och män. SCB:s lönestatistik visar attskillnaderna mellan kvinnor och mäns löner dessvärreinte har minskat . var kvin-nornas lön i genomsnitt av männens, och lö-neskillnaderna var större inom den offentliga sektornän inom den privata.I förekommer de största lö-neskillnaderna i kategorin handläggare. Det bör dockpåpekas att denna grupp inrymmer såväl assistentersom tagit steget över till en handläggarbefattning somäldre generaldirektörer som har tillfälliga utrednings-uppdrag i Regeringskansliet.En del löneskillnader kan alltså bero på faktorersom ålder, utbildning och yrkesgrupp. Det är viktigtatt man gör jämförelser med personal som har jäm-förbara uppgifter. Granskar man undergrupper finnerman att skillnaderna inte alltid är så påfallande och attkvinnor i något fall har högre lön än män.Jag vill dock understryka att även om förhållan-dena inte är fullt så illavarslande som en ytlig blick påstatistiken kan ge intryck av så finns det likafullt ettallvarligt problem som måste ar-beta vidare med.Regeringskansliets jämställdhetsplan är fö-remål för översyn. Ett utkast har tidigare remitteratstill departementen, facken och JämO. Den nya planenberäknas bli fastställd . Avsikten är att pla-nen sedan ska ligga till grund för ett utvecklingsar-bete på varje enskilt departement.De hinder som måste undanröjas i Regerings-kansliet är på många sätt likartade de som gäller ar-betslivet i övrigt. Regeringen har vidtagit ett antalåtgärder för att synliggöra och motverka löneskillna-der på grund av kön. Dessa åtgärder kommer att geresultat . Jag vill här lyfta fram några exempelpå sådana åtgärder.Jämställdhetslagens bestämmelser i fråga om lö-ner har skärpts ett flertal gånger . Härkan bl.a. nämnas skyldigheten för arbetsgivare somsysselsätter tio eller fler arbetstagare att kart-lägga löneskillnaderna.Utredningen om översyn av vissa delar av jäm-ställdhetslagen har haft i uppdrag att bedöma om dekrav som jämställdhetslagen ställer när det gäller attgöra jämförelser mellan kvinnor och män i skildatyper av arbete och för skilda kategorier av arbetsta-gare behöver förtydligas i något hänseende. Utred-ningen har remissbehandlats och en propositionkommer under våren.JämO fick inför en resursför-stärkning på för att kunna öka sinainsatser när det gäller tillsyn över de delar av jäm-ställdhetslagen som rör löneskillnader mellan kvinnoroch män. ska JämO redovisahur det utökade anslaget påverkat verksamheten.Central lönestatistik av god kvalitet är en nödvän-dig förutsättning för att regering och riksdag skakunna följa löneutvecklingen för kvinnor och män.Under år 1997 påbörjade i sam-verkan med SCB på regeringens uppdrag ett arbetemed att utveckla lönestatistiken för att den ska kunnaligga till grund för djupare analyser av löneskillnadermellan kvinnor och män. SCB har vidare fått i upp-drag att utveckla en bättre yrkesredovisning i syfte attöka jämförbarheten av olika arbeten i samband medanalyser av löneskillnader mellan kvinnor och män.I den proposition om lönebildning och full syssel-sättning som regeringen fattade beslut om den2 föreslås inrättande av ett med-lingsinstitut. Avsikten är att medlingsinstitutet årligenska analysera löneutvecklingen ur ett jämställdhet-sperspektiv i en rapport till regeringen.Lönebildningen är en fråga för i första handarbetsmarknadens parter. Jag har därför haft över-läggningar med arbetsmarknadens parter i syfte attpåskynda det arbete som parterna bedriver för attmotverka lönediskriminering. Jag kommer att följaupp dessa samtal.Anf. 98 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret. Det är ettlångt svar, men jag tycker inte att det ger svar påmina två frågor. Ministern redogör för diverse beslutoch åtgärder som visserligen är aktuella i jämställd-hetsarbetet. Men jag får inte svar på vad som sker föratt öka den lönemässiga jämställdheten mellan mänoch kvinnor i Regeringskansliet.Ett exempel är att jämställd-hetsplan är föremål för översyn. Det imponerarinte på mig. Varje jämställdhetsplan ska väl årligenses över och uppdateras och åtföljas av åtgärder? I sittsvar menar ministern att man ska göra jämförelsermed personal som har jämförbara uppgifter. Javisst.Om man tittar på löneskillnaderna inom en en-skild personalkategori, t.ex. gruppen departements-sekreterare, är det endast i två departement - Social-departementet och - somkvinnorna har något högre lön än männen. Jagber att få gratulera jordbruksministern till detta. Menjag vill ännu inte riktigt gratulera jämställdhetsmi-nistern. Det räcker inte. Det finns fortfarande niodepartement kvar där manliga departementssekretera-re har väsentligt högre lön än sina kvinnliga kolleger.Ministern hänvisar också till åldersskillnader somförklaring till löneskillnaderna. Men om man gör enålders- och könsuppdelning visar det sig likafullt attdet finns skillnader. Om man t.ex. delar upp perso-nalen i tioårsskikt har de manliga departementssek-reterarna alltid högre lön än de kvinnliga. Ojämlik-heten går inte att bortförklara.Jag är förvånad över att intetar mera hjälp av sin ministerkollega, som innan ut-nämningen till statsråd var en mycket kunnig fackligrepresentant som var starkt engagerad i jämställdhets-frågorna. Det var faktiskt som redan ibörjan gjorde mig uppmärksam på de storalöneskillnaderna i Regeringskansliet.Anledningen till att jag nu har interpellerat i frå-gan är att jag vill på alla sätt och vis hjälpa till attlyfta kvinnolönerna. Men jag vill också att Sverigeutan lik i garderoben och med hög svansföring skakunna driva jämställdhetsfrågorna under ordförande-skapet i EU. Då måste jämställdheten vara trovärdigoch tåla en ordentlig granskning.Statsministern brukar framhålla att harvärldens mest jämställda regering. Det har vi kanske.Men har vi också världens mest jämställda Rege-ringskansli? Jag frågar återigen: Vilka konkreta åt-gärder avser jämställdhetsministern vidta för att eli-minera löneskillnaderna i ?Anf. 99 Jordbruksminister ():Herr talman! Får jag börja med att säga att jag ärväldigt glad att få den här frågan. Det är ett sätt attsätta press på oss själva i menockså att sätta press på dem som är utanför. Sanning-en är att varken i eller utanför är vifulländade. Långt därifrån.Vi är i i själva verket en spegelav samhället utanför. Det är därför som jag har valtatt vara lite vidare i mitt svar. Det som gäller i sam-hället utanför gäller dessvärre också till stor del iRegeringskansliet. Vi är en del av denna struktur. Detär en struktur som man på olika sätt måste bryta.