prot · GO0918 · 2000-10-25 00:00:00 — Det ärviktigt att vi ger dem de rätta resurserna och möjlig-heterna för att de ska kunna ha sina utbildningar.En annan viktig del inom lärarutbildningen ochnär du har blivit lärare är, tycker jag, att du sedan skakunna utvecklas. Det handlar om bl.a. kompetensut-veckling och karriärvägar. Forskning är en annan del.Som jag sade till Socialdemokraterna tycker jag attdet fattas en forskningsstrategi kopplad till lärarut-bildningen. Tycker att det är någon-ting som är viktigt att satsa på? Skulle vi kunna läggain en tydlig koppling till forskningen?Anf. 61 () replik:Fru talman! När det gäller möjligheterna att fåskjuta på genomförandet av den nya lärarutbildningentill är jag inte i den positionen att jag kan bedö-ma möjligheterna. Jag har själv tyckt att man skullekunna undersöka möjligheterna att senarelägga ge-nomförandet. Problemet är ju om inte alla skolor gördet. Då får man en situation där studenterna ska väljalärarutbildningar och det finns gamla lärarutbildning-ar enligt det gamla systemet och några enligt det nyasystemet. Vad händer då? Kommer det att bli tomt ivissa lärarhögskolor? Det är ett problem.Man kunde också tänka sig att ha en flexibelövergång. Över hela landet kunde man ta in studenteroch säga att man kommer att genomföra det här efterjul, . Det är naturligtvis en möjlighet.Den tror jag inte att man behöver formalisera. Giss-ningsvis är det så att på vissa högskolor kommer maninte att hinna med riktigt, utan utvecklingsarbetetkommer att fortgå under hösten.Det har den fördelen att man får de nya studenter-na med i organisationen. Man kanske får en organi-sation med en ordentlig demokratisk grund för ut-vecklingen. Det kan jag se som en fördel. Men, somsagt var, vi får se hur det går och hålla tummarna. Jagtror att man kommer att klara av det.Det andra gällde forskningsstrategin. Vi har intelagt fram något förslag och har inte planerat att göradet. Det ligger lite grann i sakens natur. Det är svårtatt göra det, och vi får akta oss för pekpinnar upp-ifrån. Låt det här växa fram underifrån. Medlen finns,generöst anslagna. Kompetens finns ute på högsko-lorna. Den håller nu på att samlas under nämndernaför lärande, och vi får se hur de planerar verksamhe-ten. Det är nämnderna som har uppdraget att göra det,och jag tror att det är klokt att man inte i förhand förmycket talar om vad de ska ägna sig åt.Anf. 62 () replik:Fru talman! talade om att jag ochFolkpartiet förordar gammal klassisk utbildning ochpå något sätt är främmande för att utveckla lärarrol-len. För mig är inte en utbildning med högskolemäs-sig kvalitet bara gammal och klassisk. En sådan ut-bildning innebär ständigt nytänkande och berörings-punkter med andra vetenskaper.Gunnar tog upp några intressanta exempelpå hur man lär sig att undervisa i matematik. Jag skata ett annat, för ickematematiker väldigt enkelt exem-pel. Naturligtvis behöver man som historielärarekunna undervisa t.ex. om . Manbehöver göra det spännande, man behöver hjälpaeleverna att ställa frågor, osv. Men om man inte kantillräckligt mycket om är detganska svårt att lära sig att undervisa om den.Jag menar att brytpunkten när ämnesläraren harför lite kunskaper för att lära sig att undervisa i ämnetär nådd med den här propositionen. Man tar bortsammanlagt 60 poäng från ämneskunskaperna förgymnasielärare.Avslutningsvis återkommer också jag till Waldor-futbildningen. Med tanke på allt positivt som GunnarGoude har sagt och tidigare om , som har en fungerande lärarutbild-ning men där man har förhalat frågan ombidrag, kan jag inte riktigt förstå varför inte GunnarGoude vill stämma in i vårt förslag om att åtminstonepröva att ge ett särskilt uppdrag till att utbilda lärare.Anf. 63 () replik:Fru talman! Först till den beskrivning av ämneskompetensen. Den anser jag vara felak-tig. Det är inte så att lärarna som går genom utbild-ningen i det nya systemet får en svagare ämneskun-skap. För många kommer den att bli starkare. Taketligger ju högt. Om man ska bli gymnasielärare läserman 60 poäng. Det motsvarar det som krävs för t.ex.fortsatt forskarutbildning. Den beskrivningen stäm-mer inte.Procentsiffrorna tror jag har räknats lite vinklat.Man förutsätter t.ex. att alla de 60 poängen på dengemensamma allmänna delen inte är ämnesstudier.Det är ju alldeles fel. Där finns utrymme för ämnes-studier. Det är inte så att man i kunskapsinhämtandetpå något sätt ska vila under vissa perioder när manfördjupar sig eller inriktar sig. Summan poäng ärdensamma för lärarna, och möjligheterna att fördjupasig är snarare större. Friheten att välja specialiseringoch inriktning och att välja kombinationer är mycketstörre.Så till frågan om att ge ett särskilt uppdrag. Jagtror inte att det är så det ska gå till. Jag tror att denvägen inte är den rätta. Vi har en väg för hur lärarut-bildningar i landet ska organiseras. skainte göra den typen av bedömningar. Examensrättenprövas av , och beslutet fattas avregeringen. Jag tror faktiskt inte att det är ett ärligtmenat förslag att ska börja överta de upp-gifterna.Sedan kan man diskutera - men det ska jag integöra härifrån - effektiviteten av att genom oppositiondriva igenom ett sådant förslag, som regeringen inteskulle vilja ha.Anf. 64 () replik:Fru talman! Nej, det är klart. Men vi skulle få låtabli att lägga fram många motioner här i kammarenom vi inte vill försöka driva igenom förslag somregeringen inte vill ha. Det skulle bli lite tråkigt,tycker jag, om man skulle lägga sig på grund av denanledningen, om man tror på någonting.Vi tror att det behövs alternativa och fristående lä-rarutbildningar.Ämneskunskaperna har varit ett tema i diskussio-nen . Svaren har blivit att det kan bli en utbild-ning som motsvarar den nuvarande. Det gäller ävensvaren från . Men ämneskunskapernafinns inte med i strukturen. Med den genomsnittligastrukturen kommer en ämneslärare att få 50-60 poängmindre av ämneskunskaper. Det går att räkna fram,oavsett vilken matematisk formel man använder. Därför hoppas jag att reformen kommeratt rivas upp så snart som möjligt.Anf. 65 () replik:Fru talman! Det är synd att ni inte framförde desynpunkterna under Lärarutbildningskommitténsarbete. Den poängräkning som har dykt upp här iefterhand är vi inte överens om. Jag tror att det är fel.Det ger en skev bild. Vi kommer inte längre där.Ulf säger att han tror att det behövs en fri-stående lärarutbildning i t.ex. Waldorfpedagogik. Detär inget argument mot mig. Jag vet att det behövs,och jag arbetar för att det ska kunna äga rum. Jag kanbara hålla med och understryka det säger.Anf. 66 ():Fru talman! Inledningsvis vill jag yrka bifall tillreservation 6 under mom. 22.Den nya lärarutbildningen kommer att medföra attlärarna får en ny och bredare kompetens än tidigare.En del av den kommer de att inhämta i den verksam-hetsförlagda delen av utbildningen.Att lära i praktisk verksamhet har förekommit i lä-rarutbildningen och många andra utbildningar äventidigare. Det är ett speciellt sätt att lära, som kräverett annat förhållningssätt än det teoretiska inlärandet.Man behöver reflektera över det man lär sig och hurman ska förhålla sig till det man upplever i det prak-tiska lärandet. Det är viktiga inslag som gör att kun-skaperna sitter på ett annat sätt. Vad jag förstår är detmycket effektivt att lära sig på det sättet. Det ger ettannat djup åt innehållet än när man enbart lär sigteoretiskt.Jag hade förmånen att ingå i . Ett av de områden vi särskilt diskuteradeoch tryckte på i vårt betänkande var hur den verk-samhetsförlagda utbildningen skulle gå till. Det är braatt det har kommit med i betänkandet och att det är såtydligt. Jag hoppas att det ska genomsyra utbildning-en på ett positivt sätt. De flesta lärarhögskolor efter-frågade den möjligheten - ett nytt sätt att lära. De varivriga att få komma i gång med det.Sedan ska man inte stressa fram den nya lärarut-bildningen. Vi skulle kunna vara generösa och låtautvecklingen ha sin gång.Fru talman! De skolor som får ta emot lärarkandi-dater kommer att kunna dra nytta av det, lika väl somde blivande lärarna. Det är mycket viktigt att manäven på skolorna reflekterar över sitt eget arbetssättoch tillsammans med någon som kommer utifrån gårigenom och förklarar varför man beter sig på ett visstsätt, varför man hanterar undervisningen på ett visstsätt i den enskilda skolan.Vi i anser att det är viktigt att allakommuner blir delaktiga i utformningen av framti-dens lärarutbildning. Lärarhögskolorna ska ges ettsärskilt ansvar för att ingen kommun av t.ex. av-ståndsskäl ska uteslutas från möjligheten. Därför tarjag upp vår reservation, som jag anser vara viktig.Gunnar har talat om att han har en annan åsikt.Det är inte bara lärarkandidaterna som har behovetutan även skolorna i hela landet. Det finns särskildaerfarenheter som inte finns överallt utan bara på vissaställen.Friskolorna är också en del av skolväsendet somska ha möjlighet att ta emot lärarkandidater. De harandra vinklingar på undervisningen och kan på detsättet tillföra lärarkandidaterna kunskaper som de intefår någon annanstans.Fru talman! Människor har olika sätt att uttryckasig på. För en del är det talade ordet det som kännsbäst. Andra vill använda musik, drama eller bild föratt förmedla sina upplevelser till omgivningen. Ävenkunskaper kan redovisas på olika sätt. För oss i Cen-terpartiet är det därför viktigt att alla lärarkandidaterges möjlighet att pröva och använda de uttrycksfor-merna oavsett vilken inriktning de har på sin utbild-ning eller vilket stadium de tänker arbeta på.Konstnärliga uttryckssätt ger ofta en djupare kun-skap, då man får gestalta någonting och känna i sinegen kropp hur det kommer att fungera. På det sättettvingas man att tränga djupare in i ett skeende. Mankan också få en djupare känsla för ett problem, somman får lära sig om på ett helt annat sätt.Anf. 67 () re-plik:Fru talman! En aspekt som tas upp i debattenär möjligheten för lärarkandidater till verksamhets-förlagd utbildning på skolor som inte ligger nära ettlärosäte med lärarutbildning. Den har inte tagits upptidigare. De skolor som finns i t.ex. glesbygdskom-muner får då möjlighet att ta till sig det som lärarstu-derande och deras handledare kan ge. Då kan manutnyttja olika former. Men jag skulle vilja fråga var styrningen ska ske. Vem ska taansvar? Är kommunerna beredda att ta på sig detspeciella ansvar som det innebär att ha verksamhets-förlagd utbildning på sina skolor? Var ska det beslu-tas?Anf. 68 ()replik:Fru talman! Jag reserverade mig på det området iLärarutbildningskommittén. I det förslag som jag ladefram där, som har följt upp i vår mo-tion, föreslås att lärarhögskolorna ska ha ansvaret.Den stora knäckfrågan var inte vem som skulle haansvaret. representant i utred-ningen var också inne på att det var viktigt för allakommuner med de ömsesidiga möjligheterna att tavara på kunskaperna runtom i landet, både för lärar-kandidaterna och kommunerna.Den knäckfråga som vi måste lösa på statlig nivåär att det kostar mer pengar om man ska åka längre.Det är en fråga som måste lösas. Det måste kanske tillmer resurser. Jag anser att vinsten är så stor att viskulle ha igen det.Min egen kommun ligger inte så nära lärarhög-skolorna i och . Efter många årsförfrågningar fick man möjlighet att ta emot lärar-kandidater. Det ledde till en verklig höjning. Mantyckte det var spännande och satsade mycket resurseri form av lärartid och förberedande kurser. Det gälldeäven de lärare som skulle vara praktikhandledare,som det hette . Det är en viktig sak förmånga.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! Jag tycker att det är en viktig fråga.Min erfarenhet är att knäckfrågan handlar om resur-ser. Det rör sig inte om restid till praktikställen ikommuner som ligger långt borta utan också ombostäder. Det blir kostnader för en bostad underpraktikperioden och extra respengar för besökandelektorer och andra. Är kommunerna beredda att ta påsig det? Det kan inte rymmas inom lärosätets ram.Det är viktigt att vi kan hitta lösningar på det, ommöjligt. Jag ser också denna fråga som mycket ange-lägen.Anf. 70 ()replik:Fru talman! Jag är väldigt glad att är inne på samma linje. Här har jag inte möttså där väldigt stort gensvar hos andra företrädare.De frågor som tar upp är vik-tiga. Det handlar om bostäder. Den stora frågan gällerde blivande lärare som ska åka från lärarhögskolanoch delta i den praktiska verksamheten på den skoladär de har sin praktik förlagd. Det har varit proble-met.Från Kommunförbundet har man varit väldigt öp-pen för de diskussionerna. Man ansåg att det var enviktig del av skolans fortbildning att skolan kan taemot lärarkandidater. Om vi tillsammans diskuterardessa frågor med och de länsför-bund som finns runtom i landet tror jag att man kanhitta lösningar. Jag tror också att lösningarna kommeratt se lite olika ut.Det är väldigt olika avstånd om lärarkandidaternakommer till inland eller om de hamnar iSmåland eller någonstans där problemetär överkomligt. Det brukar finnas möjligheter att bo ivandrarhem och på andra ställen. Det är bostäder somman kan använda för en kortare period.Många kommuner upplever det som väldigt sti-mulerande med praktikanter. Det gäller framför alltde små kommunerna, som kanske har mindre möjlig-heter än de stora att själva anordna större utbildning-ar. De har varit väldigt angelägna om att få ta emotpraktikanterna. Det har inneburit en ny impuls tillnytt lärande även för de lärare som är verksamma.Anf. 71 ():Fru talman! Jag ska börja med ett citat. "När jaggick på i förklarades trög-heten i utvecklingen av : Det beror påde gamla lärarna, någon riktig förändring kan det intebli förrän de gamla gått i pension. (Observera ung-domsdiskursen!) Som jag minns var detta en kärn-formulering i den lärardiskurs under vilken jag utbil-dades till lärare. Mycket riktigt gick jag ut på minförsta lärartjänst som en riktig lärarätare: det var degamla lärarna som strävade emot! Jag skäms fortfa-rande för min ungdomligt föraktfulla inställning tillmina äldre kollegor. "Så skriver - en känd och erfa-ren lärarutbildare - i sista numret av tidskriften som publicerades i år1998. fortsätter att beskriva bilden avläraren så som den senare presenterades på 70-talet.Den enda accepterade läraren var då den som alltidoch överallt sysslade med grupparbete. "På ett eller blev alla lärare ut-satta för en homogen grupparbetspress både upp-ifrån (från politiker och SÖ) och nedifrån (från välut-bildade och ofta progressiva föräldrar)." Sedan be-rättar denna text om hur grupparbetsmodet tog slut.Eftersom alla alltid och överallt enbart skulle ägna sigåt grupparbete blev skolarbetet fruktansvärt enformigtför eleverna, och metoderna gick inte längre att an-vända på samma sätt. Sedan fortsätter beskrivningen,som är mycket spännande, med bildav läraren.Denna bild är mycket talande. Det är berättelsenom indoktrineringens påverkan på skolarbetet. Deansvariga för skol- och kulturpolitiken i harunder decennier ansträngt sig för att göra om lärarnaoch förvandla dem till något annat än just lärare. Denproposition som vi diskuterar går tyvärr blint isamma riktning och gör det med fanatisk envishet.Jag vill sätta det citat jag just läste bredvid ett an-nat citat. Det tar jag ur min första svenska bok. Det ären bok som gavs ut på initiativ av Barnboksinstitutetår . Barnen utanrötter är de svenska barnen, som inte läser tillräckligtmånga svenska böcker i skolan, som inte kan svenskahistorien och som har mycket dimmiga föreställning-ar om litteraturens förflutna i sitt eget land. Så härminns jag mina lärarinnor från årskurs 6 och 7, minalärarinnor i rumänska. "Var och en av dem tog sig tid för att ordentligtläsa det jag skrev - till och med när mina alster inteingick i det vanliga skolarbetet, utan tillkom på egetinitiativ - - - Vi använde inte komplicerade ord närvi talade om mina uppsatser. Vi tittade t ex på dejämförelser och metaforer som jag hade hittat på -gick det att förena orden så som jag hade gjort? Vidiskuterade mina verk både i klassrummet och påenskilda möten. - - - Mycket senare skulle jag upp-täcka att mina ödmjuka och snälla lärarinnor taladeom saker som också ofta förekommer i författaresbrev till nybörjare och i deras arbetsanteckningar. ""Samarbetet med lärarna fortsatte inte eftergrundskolan. Jag kan inte minnas en enda av minalärarinnor i rumänska från gymnasiet. hadeen rik tradition av humanistisk utbildning, och landethade berömda gymnasielärare, strålande föreläsareoch energiska impulsgivare till nya författare ochlitteraturvetare. Men de sovjetiserande skolreformer-na syftade till att medvetet bryta ned dessa traditio-ner. Vi fick inte syssla med det rumänska kulturarvet- - -. "Jag försäkrar er att mina snälla lärarinnor frånsexan och sjuan inte hade gått påsärskilda kurser om utbildningskunskap. Däremot varde mycket goda kännare av sitt ämne, språk och litte-ratur. De älskade ämnena, och de älskade barnen. Degav mig min identitet. De gav den till mig med ensådan styrka att den inte bröts ned ens när jag vartvungen att byta språk. Jag kunde ta skrividentitetenmed mig i landsflykten. Det hade inte någon politise-rad skola kunnat åstadkomma.Varför minnas allt detta? Det är också mycketviktigt att komma ihåg att när den politiska indoktri-neringen kom in i skolan dog glädjen i skolan.Skräcken kom i stället. Varför minnas allt detta?Därför att goda och ödmjuka, helt vanliga gammal-modiga lärare kan ha en sådan inverkan över ett ungtliv.Jag tycker inte att ordet lärare behöver omdefinie-ras och återigen omdefinieras. På samma sätt som jagär motståndare till manipulationerna av ordet invand-rare är jag motståndare till manipulationerna av ordetlärare. Det är vackert att vara lärare! Det är en av devackraste arbetsuppgifterna en vuxen människa kanha i livet.Jag vill avsluta med att påminna om några mycketenkla fakta. Ämneskunskaperna behöver inte auto-matiskt vara den goda pedagogikens fiender. Lärarut-bildningen och skolan behöver inte alls utsättas för ettsådant ödesdigert val. Ämneskunskap och god peda-gogik går hand i hand, de formar varandra, modelle-rar varandra. Revirstriderna mellan universitetensämnesföreträdare och lärarhögskolornas försvarare avenbart beprövad erfarenhet har varit och är fortfaran-de skadliga.Vi lever i när kunskap är det mest värde-fulla en ung människa kan få. Forskning och förmed-ling av kunskap får allt tydligare rollen av motorer iekonomi och samhälle. Varför då krampaktigt hållafast vid kulturfientliga doktriner om lärarna och sko-lan?I går lyssnade jag i arbetsmarknadsutskottets saltill . Han berättade om vissafortfarande mycket mörka punkter i arbetslivet. Hansade så här: får vi på AMS ta emot 20 000-25 000 unga människor som formellt har gått helautbildningsvägen men som saknar kunskaper i kär-nämnena. De saknar de kunskaperna så definitivt ochså katastrofalt att de inte kan komma in i arbetslivet.Behöver vi flera bevis på ämneskunskapernas bety-delse för arbetslivet, för den praktiska vardagen?Fru talman! Jag yrkar avslag på propositionen ochdärmed bifall till reservation 1 under mom. 1.Anf. 72 () re-plik:Fru talman! Tillsammans med har vikristdemokrater talat mycket om vikten av forskningoch forskningsstrategier om skola och utbildning, hurman ska komma vidare, och om lärandets fundamen-tala delar, där väldigt mycket har gjorts på olika läro-säten i landet. står vi inför ett läge som vi kanskeinte har haft : nu ska all den forskning sommed statens medel har tagits fram användas när vi skata ställning till formerna för, gränserna för och inne-hållet i en ny lärarutbildning. I den här forskningen ärde delar som handlar om det allmänna utbildningsom-rådet, med socialpsykologi, sociologi, pedagogik,didaktik m.m., väldigt viktiga komponenter.Hur ser på den forskning som harkommit fram? Vi hör här att vi ska ta vara på den. Viär ju inne på forskningspropositionen när vi också tarupp andra delar inom utbildningen där det är viktigtatt vi forskar. Hur ser ni på användandet av forsk-ningen i det sammanhanget?Anf. 73 () replik:Fru talman! Jag sitter i styrelsesedan flera år tillbaka, och jag kan komma med enmycket enkel beskrivning. är denhögskola i som har minst pengar av alla förforskning.När det gäller just forskning om skolutvecklingenunder finns det väldigt lite.Det intressanta är att det nu skrivs en doktorsavhand-ling i av en italienare - en invandrare -som också känner till och som talar mycketbra svenska. Han skriver en doktorsavhandling omskolkonflikterna i . Det är mycket intressant.Men ingenting av detta har på något sätt beskrivitseller ens tagits upp till debatt i Sverige.Anf. 74 () re-plik:Fru talman! En anledning till att Kristdemokrater-na stöder de här tankarna på det allmänna utbild-ningsområdet är just att den del som det har forskatsrätt mycket på i , och där det finns en hel delfrån , är klassrumsforskningen, vadsom sker när människor lär sig. Det är också inlär-ningsforskningen. Vi ser det så att en stor del av dettas till vara i det här förslaget.Det är viktigt att vi i debatten också i fortsättning-en kan ta vara på den kunskap som är framforskadoch använda den på det sättet att den gynnar en fort-satt utveckling.Anf. 75 () replik:Fru talman! Det finns ingenting i Folkpartietsställningstagande som är forskningsfientligt - tvärt-om. Vad vi vill få bort är spåren av maoistiskt tän-kande, med förakt för kunskapen, fientlighet motkulturarvet och hat mot teorierna. De här spåren ärinte längre så öppna . Det var en gång i tidenabsolut dominerande i debatten. Då fick man inte talaom kulturarv i Sverige.Jag vet vad jag talar om, för jag var engagerad iskoldebatten och . När jag talade om böcker och läsning fick jaghöra att jag var fascist. Jag fick påminna de motstån-dare som kom med sådana hårresande anklagelser omatt det var fascisterna som brände böcker på bål. Påden tiden skulle barn lära sig allt ute på gatan meninte läsa böcker. Det fanns hårresande teorier bl.a.bland forskare från om att allt kulturarv baravar ett redskap för borgerlighetens hegemoni, osv.,osv.Vi har inte tvättat bort de här doktrinära, trånga,kulturfientliga synsätten ur skoldebatten.Anf. 76 ():Fru talman! Det är många här i salen som har sagtatt det finaste arbetet är att arbeta med barn, och jagvill bara bekräfta att jag håller med om det. Menarbetssituationen och lönesättningen för lärare be-kräftar inte att vad vi tycker är verklighet i samhället.Det är väl ett kvitto på att vi har lång väg kvar - ettmycket allvarligt kvitto, som ger oss alla ett ökatansvar.Jag tänkte gå in på några sakområden i betänkan-det, efter den stora, allmänna bild som har gett.Det första är utbildning av ettämneslärare. Här sä-ger regeringen att utbildning av ettämneslärare ipraktisk-estetiska ämnen som hemkunskap, musikeller slöjd enligt propositionen kan förekomma äveninom ramen för den nya lärarutbildningen. Utskottetpåminner om att propositionen handlar om"strukturen för den framtida lärarutbildningen", attdet "som inte är en del av det lagreglerade offentligaskolväsendet" inte finns med här och att "man även iden nya strukturen ska kunna utbilda sig till ettäm-neslärare i musik". Utskottet utgår från att musikhög-skolor ska kunna anordna utbildning till den nyalärarexamen även i framtiden.Det är en stark skrivning av utskottet. Men dethade varit bättre om utskottet sluppit den här starkaskrivningen och att vi hade kunnat läsa det klart ochtydligt i propositionen på en gång. Då hade mycketoro på landets musikhögskolor kunnat sparas.Sedan tänkte jag säga ett par ord om massmedieroch informationsteknik. Här framhåller regeringen attinformationstekniken är ett betydelsefullt verktyg förlärande och en kraft för pedagogisk förnyelse. Samti-digt säger man att användningen bör relateras tillkunskap om medier, kommunikation, informations-bearbetning, källkritik, juridik, etik och skapandeverksamhet. Man säger att eleverna måste få insikter iden påverkan de blir utsatta för och ges förmåga atthantera den. Ja, det är väldigt bra, men regeringen gerinte något förslag.