prot · GN0963 · 2000-02-09 00:00:00 — Hur det ska gå utan politiska kontakterär lite svårt att förstå.I regeringsförklaringen finns ett fördömande avTjetjenienkriget. föreslår regeringen enmilitär samövning med . Vid en sådansamövning kan komma att ingå det marininfanterisom vi vet finns i . Enligt Human RightsWatch har de ryska trupperna avrättat minst 22 civila,huvudsakligen kvinnor och gamla män, . Tänk om svenska militären skasamarbeta med förband som har varit inblandade iTjetjenienkriget!Fru talman! Den mest brännande aktuella frågannämns i en mening, nämligen isoleringen av Österri-ke. Parlamentsvalet i blev framgång för , som blev näst störstaparti. Det är ett parti som driver en populistisk politikmed ofta oförenliga ståndpunkter både till vänster ochtill höger. Partiledaren säger de mest befängdasaker. Det som är mest skrämmande är den syn hanhar på nationalsocialismen, på invandrare och invand-ringspolitiken. Han har gett uttryck för åtskilligaståndpunkter som är oförenliga med de rimliga nor-mer som gäller i civiliserade samhällen. Det finnsdärför all anledning att vara uppmärksam på vad somsker i Österrike.Valet där ledde till att tre partier fick, grovt räk-nat, en tredjedel av mandaten i parlament.Österrikes , som är konservativt och kristde-mokratiskt, hade före valet sagt att man ville gå iopposition om man blev tredje största parti. Det blevman också. Men om det österrikiska drogsig ur regeringsansvaret skulle det naturligtvis övergåtill de två andra partierna. Därför beslöt man, trots sinföresats, att inleda förhandlingarna med det social-demokratiska partiet i . De förhandlingarnapågick , in tillsenare hälften av januari. De ledde till en omfattandeoch detaljerad regeringsöverenskommelse, som un-dertecknades av företrädare för de båda partierna.Men sist och slutligen underkände socialdemokrater-na överenskommelsen, trots att partiordföranden ochsittande förbundskanslern lett förhandlingarnaför sitt parti och själv undertecknat överenskommel-sen.Nu kommer det märkliga. Därmed blev det klartatt regeringsbildningen måste inbegripa Frihetsparti-et, alternativet var att gå till nyval. måstefaktiskt få en regering.EU:s medlemsländer ska engagera sig i varandra.Vi har ett gemensamt ansvar för att de normer somgäller mänskliga rättigheter och demokrati verkligenuppfylls av unionen och av dess medlemsländer.Detta finns med i fördraget, och det finns med i des.k. Köpenhamnskriterierna som ger villkoren förkandidatländernas tillträde.Därför är det så märkligt att EU inte ens diskute-rar frågan - trots att det allmänna rådet hade sam-manträde vid just denna tidpunkt se-dan. Man borde då ha uppmanat de österrikiska soci-aldemokraterna att ompröva sitt ställningstagande ochacceptera regeringsansvaret. Jag förstår inte varförutrikesministern satt och sov under det allmännarådsmötet. Det var då det fanns möjlighet för EU attagera. Men det var ingen reaktion under det allmännarådet. Ännu har över huvud tagetinte behandlat frågan.En vecka senare kommer i stället uttalanden å 14medlemsstaters vägnar. Det var inte från EU, mengjordes i namn av ordförandeskapet - vilket varmissvisande. Det var ett uttalande som gjordes omden bilaterala politiken.EU kan naturligtvis inte besluta i frågor om intealla medlemsstaterna har rätt att delta i diskussion ochbeslut. Fördragen reglerar detta noggrant. Det skullestrida mot EU-samarbetets hela grundidé om mangjorde så.Internationella medier hävdar att uttalandet snara-re var ett resultat av en partipolitisk komplott medursprung i . Jag tror att det är angeläget attutrikesministern dementerar att så är fallet - om honnu kan göra det.Sveriges regering bröt mot regeringsformen ge-nom att inte samråda i i ett så dras-tiskt beslut som att bilateralt isolera ett annat landutan stöd i en resolution från säkerhetsrådet - det ärdet vi normalt har när vi fattar beslut om sanktion.Regeringen har alltså beslutat att ska iso-lera en annan västeuropeisk demokrati, somvi och EU strävar efter att upprätthålla kontakter ävenmed diktaturer som grovt bryter mot mänskliga rät-tigheter. Var finns logiken i detta? ska iso-leras, men med ett - som fördömdes i utri-kesdeklarationen för att bomba sönder ochsamman så att en oskyldig civilbefolkning utsätts förenormt lidande - ska vi genomföra militära samöv-ningar. För övrigt har regeringen inte ens samrått iden frågan i . Vad finns det för logiki detta?I en parlamentarisk demokrati är det folket somavgör sammansättningen i ett parlament, och en rege-ring måste accepteras av en majoritet i detta parla-ment. Det gäller både i och i . Detuttalade syftet med isoleringspolitiken är att få enregering där inte deltar. kommerman till frågan hur den har tänktsig att det ska gå till inom ramen för den österrikiskaparlamentarismen. När och på vilket sätt ska isole-ringen upphöra? Har den tänkt sigatt de österrikiska socialdemokraterna ska tvingasacceptera regeringsansvaret och den ursprungligauppgörelsen med , eller ska landet tvingastill nyval, eller finns det någon annan lösning somden har tänkt sig för att isolering-en ska upphöra? Det verkar inte så klokt att tvingalandet till nyval med tanke på att enligtopinionsundersökningarna i så fall skulle bli detstörsta partiet.Regeringen har begått fem allvarliga fel i dennabrännande utrikespolitiska fråga. Samråd skedde inteinom EU. Utrikesministern sov på . I stället utestängdes från en dis-kussion mellan EU-länderna. Det var det andra felet.Regeringens beslut har inte beretts på det sätt som skaske, och något samråd har inte skett i Utrikesnämn-den - vilket ska ske enligt grundlagen. Det finnsingen konsekvens i att isolera och samtidigtsträva efter att hålla kontakten med diktaturer ochregimer som grovt förbryter sig mot mänskliga rättig-heter. Regeringen har inte på något sätt inför riksda-gen, eller på annat sätt, redovisat vad isoleringspoliti-ken ska leda till, vad som ska ske i för attisoleringspolitiken ska upphöra.Fru talman! Jag har uppehållit mig länge vid den-na fråga därför att det är den mest brännande utrikes-politiska frågan , men den nämns bara med enenda mening i utrikesdeklarationen. Låt mig gå in pånästa fråga, nämligen neutraliteten. Föreställningenatt kan stå neutralt vid grovt brott mot folk-rätten i vårt närområde är inte realistisk. kaninte handla på samma sätt som under andra världskri-get. Då stod neutralt trots att det skedde gro-va brott mot folkrätten i vårt närområde. Vi kan intestå likgiltiga om ett nordiskt grannland, EU-medlemmar eller baltiska länder angrips. Europamåste få en fast och förpliktande säkerhetsordning.Det kan inte tolereras att länder startar aggressioner,begår folkmord eller folkfördrivningar. harett självklart medansvar att denna säkerhetsordningblir förverkligad.Det pågår nu i en intensiv debatt om nöd-vändigheten att bättre ska förmå ta sitt ansvarför sin egen säkerhet. Det handlar inte om att minskaUSA:s roll eller engagemang utan om att öka Europasegen förmåga. Ett första steg tas genom att EU får ettuttryckligt ansvar för konflikthantering och krisföre-byggande. Erfarenheten från visar att Europavarken kunde förebygga konflikten eller hade nöd-vändig kapacitet för att uthålligt klara av krishante-ringen. involvering blev nödvändig.Det vore därför rimligt att vi i ställde kravpå varandra i fråga om vilka resurser vi ska ha ochvilken inriktning vi ska ha för att kunna klara det här.Tyvärr avvisar regeringen tanken på detta. Hur ska kunna uppfylla betydligthögre ambitioner om vi kraftigt drar ned påvåra försvarssatsningar? Omstrukturering av nyauppgifter kostar mer, inte mindre. Den svenska rege-ringens attityd håller inte i det längre perspektivet.Sverige måste inse att ska vi ha en säkerhet i Europamåste vi bära den gemensamt och bära bördorna ochansvaret gemensamt. Alla goda krafter behövs.Fru talman! går in i ett nytt skede,mera säkerhetsorienterat och nationellt, mera mån omatt visa kraft och beslutsförmåga. I de ryska gränsom-rådena, i det s.k. nära utlandet, finns spänningar ochkrafter som kan utlösa händelsekedjor som vi inte vetnågonting om . kan inte uppfattas somett hot mot , men det är en del av en instabileuropeisk situation som vi måste ta på allvar.Kriget i har förts med stor brutalitet.Civilbefolkningen drabbas hårt. Det helt legitimasyftet att bekämpa terrorism får inte användas somtäckmantel för att bedriva en regelrätt straffexpeditionmot ett helt folk.Det är hela angelägenhet hur Rysslandför kriget i . Landet kan inte med hänvis-ning till inre angelägenheter undandra sig omvärldenserbjudande om hjälpsändningar till den lidande be-folkningen, om beredskap att medla mellan Rysslandoch de tjetjenska företrädarna eller åsidosätta nöd-vändigheten av återhållsamhet och proportionalitet isina åtgärder.Att under ett pågående krig och aviserad ryskåterupprustning förorda en kraftig svensk nedrustningär inte ansvarsfullt. Det är inte heller rimligt, som jagtidigare påtalat, att ska samöva med denryska krigsmakten som kriget i Tjetjenienpågår. Samövning är nog bra, men det måste själv-fallet ske under förutsättning att respekterarde spelregler som gäller samlevnaden i . SåvälOSSE som anger regler för detta.Sverige, och västvärlden måste sträva ef-ter att utveckla goda relationer med , attbidra till att få ett som är fredligt och demo-kratiskt och som får en rimlig grad av europeisktvälstånd. Ett fattigt och plågat riskerar attbli ett hot mot sig självt och sina grannar.Eftersom agerar för att , Lettlandoch ska kunna bli medlemmar i ärdet naturligt att vi funderar över hur de baltiska län-dernas säkerhet ska kunna utvecklas och garanteras.Kombinationen av medlemskap i och EU bästa möjligheten till både säkerhet och utveck-ling. Små länder som inte i längden kan försvara sigav egen kraft får därmed en trovärdig säkerhetsga-ranti.Estland, och strävar efter med-lemskap i Nato. är medlemi alliansen. sydkust från till Dan-mark ligger alltså redan inom Nato.Den för säkerhet och stabilitet i och Ös-tersjöområdet bästa lösningen vore att de baltiskaländerna, och , om landet så önskar,går med i Nato gemensamt. Därmed skulle de nordis-ka länderna finnas med i samma säkerhetsordning,och möjligheten till ett intensifierat nordiskt samar-bete på det militära området skulle underlättas. Engammal nordisk dröm skulle därmed gå i uppfyllelse.Östersjöområdet skulle i allt väsentligt vara en del avbåde EU och Nato. Därmed skulle ett oerhört viktigtmål ha uppnåtts i de fria, fredliga och stabila förhål-landena i vår del av världen.Fru talman! Den invändning som brukar riktasmot detta, att det skulle försvåra relationerna medRyssland, bygger i allt väsentligt på en felsyn. Strä-van från och väst ska vara att samarbeta ochatt integrera i ett omfattande och nära sam-arbete. Det är av avgörande betydelse för att säkrafreden och friheten i vår världsdel.Nato är av avgörande betydelse. Genom att Euro-pa får en fundamental säkerhet kan man med trygghetbygga relationer med . Det är det som ärförutsättningen för att kunna fortsätta det här arbetet.Ryssland kan dessutom inte utveckla ett ordentligtsamarbete med och väst på bekostnad av sinagrannländer. måste inse att länder som Est-land, och måste känna sig trygga isin självständighet. Ska samarbetet med Rysslandfungera måste helt enkelt grannländerna känna att demed fullt förtroende kan öka, och inte som i dagminska, sina förbindelser med . Här spelarNato en nyckelroll. Trygga länder har lättare för attsamarbeta och behöver inte nervöst bevaka gränseroch höja gränshinder.För egen säkerhet vore också de baltiskaländernas Natomedlemskap av stort värde.Nato har också en viktig roll för den interna ut-vecklingen i . Det finns åtskilliga politiskakrafter i - det noterade vi inte minst underdumavalet - som förespråkar något slagsrevanschism: förlorade områden ska återtas. En sådanoansvarig politik blir omöjlig om grannländerna lig-ger fast förankrade i det euro-atlantiska säkerhets-samarbetet. Vi ska aldrig glömma att krig börjar igråzoner, i områden där det råder osäkerhet om vadsom gäller. Ett där säkerhetsgarantierna ärtydliga och ligger fast är ett tryggare . EttEuropa där aggressiv politik inte får spelrum är ettEuropa där samarbetet främjas.I den utrikespolitiska deklarationen betonar rege-ringen att säkerhetspolitik har en tydligeuropeisk dimension och att vår samhörighet medövriga EU-medlemmar skapar solidaritet och gemen-sam säkerhet. Det är då också viktigt att vi ger uttryckför detta. Vi kan då inte säga att vi ska stå neutrala,om länder med vilka vi arbetar och känner solidaritetblir angripna. Det är helt enkelt vår skyldighet att ståupp för den europeiska friheten.Anf. 3 ():Fru talman! kommer att tala om EU se-nare.I vår riksdag har vi en debatt om utrikespolitikoch en annan debatt om mänskliga rättigheter. Menman kan inte tala om det ena utan att beröra det and-ra. Man kan inte heller tala om utrikespolitik ochmänskliga rättigheter utan att beröra historien.Den amerikanska ochdärefter den var först med attproklamera de mänskliga rättigheterna. De sadesgälla för alla människor. Men det fanns undantag. Demänskliga rättigheterna gällde inte för kolonialfolken.De gällde inte för indianer, som manutrotade tills det bara fanns en folkspillra kvar attuppvisa för dagens turister. Slavhandeln över Atlan-ten och slaveriet i kunde ocksåfortsätta som om inget hänt.Än brottas det amerikanska samhället medstora problem som har sina rötter i dessa historiskaförbrytelser. Men länder som deltog i denna verk-samhet erkänner dessa brott i det förflutna. IEuropa talar man kanske inte så mycket om det. Detvar inte hit slavarna kom. Här tjänade man bara peng-ar på slavhandeln.Under 1900-talet fick vi se hur man mitt i hjärtatav högkulturens kunde utnyttja och spela påföreställningar om överlägsenhet och styrka för egendel och förakt för andra folk i politiskt och ekono-miskt syfte - och i ett fall med rent industriella meto-der utplåna människor i stor skala, såsom skeddeunder Förintelsen. Där utrotades judar, polacker,romer och homosexuella. Där utplånades nazismensmotståndare såsom stridbara liberaler, socialdemo-krater och kommunister.Men Förintelsen var inte det enda folkmordet un-der . Det första ägde rum i undertillblivelsen av dagens , då 1-1,5 miljon ar-menier och över 500 000 syrianer och assyrier mör-dades. Målet var att utplåna alla armenier, syrianeroch assyrier. Själva begreppet genocide, folkmord,dyker upp under dessa händelser1915. En del lyckades fly till den ryska delen av Ar-menien - den självständiga staten 70 000 lever kvar i , där de fortfarandeutsätts för nationellt och kulturellt förtryck på sammasätt som kurderna, assyrier-syrianerna och andraminoriteter.Jag har talat om flera folkmord och MR-brott,men den turkiska staten har inte på allvar erkänt sinahistoriska förbrytelser. I stället har förtrycket av mi-noriteter fortsatt.Jag anser att det var ett förbiseende att Armenieninte inbjöds till . Det hade varitett lysande tillfälle för att framföra sina ur-säkter, skapa försoning och understödja progressivakrafter i för att inleda en ny era i Turkietshistoria. Det är dock inte för sent att se till att det skeri framtiden. Jag välkomnar därför statsministernslöfte om att det kommer att bli en återkom-mande konferens om förintelsen av judarna och andrafolkmord. Kunskap om alla folkmord och alla brottmot mänskligheten är viktig.Däremot ställer jag mig tveksam till regeringenspolitik att strax före godkännaTurkiet som kandidatland till EU. Självklart kan maninte förvänta sig att en stat plötsligt ändrar sin politik180 grader. Men jag får en stark känsla av att EU:sregeringar gärna vill se större förändringar än vadsom verkligen inträffat. Vi får inte glömma att Turki-et är den enda ockupationsmakten i . Manockuperar fortfarande en tredjedel av territo-rium. I pågår rättegångar mot ochmedlemmar av - Turkietsstörsta MR-organisation.Jag har påpekat att det är viktigt att inte bara stu-dera grymheter i det förgångna, konstatera derasomfattning och bli indignerad. Det handlar om att förframtiden utforska samhälleliga strukturer och meka-nismer som leder fram till folkmord.Ur svensk synpunkt är detta särskilt viktigt, efter-som vi i vår utrikespolitik alltid talat om betydelsenav ett early warning-system när det gäller svåra kon-flikter. Vi har diskuterat det när det gällt ochBurundi, för att nämna några exempel.Till var en rad framträdan-de personer inbjudna. Dessa rönte stor uppmärksam-het i medierna. Ur en synvinkel spelade de en viktigsymbolisk roll när det gällde att erinra om Förintel-sens alla offer och betydelsen av de mänskliga rättig-heterna. Men man måste markera att detföreligger en skillnad mellan vad som skedde och vad som sker . Dåtidens lidan-den ger inte frikort åt dagens politiker.Den israeliska staten är själv en ockupant.Det som är tänkt som en självständig pales-tinsk stat ser på kartan ut som ett gytter av fläckar ochprickar. De palestinska områdena är väl isolerade frånvarandra och områdena mellan dem är väl kontrolle-rade av israeliska myndigheter när det gäller kommu-nikationer och tillgång till vatten, m.m.Den israeliska politiken under led-ning har förändrats men är fortfarande oklar. Vi harsett en del bosättare drivas bort från de områden delagt under sig. har godkänt beslut omandra nya bosättningar.För några dagar sedan rapporterade för mänskliga rättigheter i de ocku-perade områdena att israeliska myndigheter försökerkringgå det förbud mot tortyr som landets högstadomstol beslutade om så sent som förraåret. Premiärminister har tillsatt en kommittésom fått till uppgift att undersöka hur man ska finnaen lösning på problemet om hur man på lagligt sättska kunna använda våld vid förhör. Motiveringen tilldenna smyglegalisering är krystad. Den handlar omatt den israeliska säkerhetstjänsten fortfarande skakunna fortsätta att tortera palestinier som man anserär misstänkta.För oss handlar det alltså om att hålla isär respek-ten för Förintelsens offer och aktuella statsin-tressen när det gäller palestinierna. Förintelsens allaoffer förtjänar den största respekt. Den israeliskastatens uppträdande förtjänar däremot hårdkritik.Fru talman! När det gäller statsintressen, folkrättoch mänskliga rättigheter står vi alla inför en radsvåra problem. Natos angrepp mot var ettbrott mot folkrätten. För att förklara sitt ingripandehänvisade Nato till brott mot mänskligarättigheter i Kosovo. fördömde bomb-ningarna av flera skäl. Vi visste vad stodför sedan kriget i Bosnien.I stället för att man skyddade kosovoalbanernasmänskliga rättigheter blev de genom bombningarnavärnlösa offer för serbiska terrorförband. Många hadevarnat för detta. Nato måste ha insett faran, men bort-såg från den. Det som benämnts som en humanitärintervention ledde till en massiv ökning av antaletmassakrer. Vi frågar oss fortfarande: Var den huma-nitära interventionen värd det pris som man betalade imänniskoliv i Kosovo och samt ett för-stört näringsliv i och ? Vad är detman har vunnit?Förhandlingarna i fördes inte för attuppnå en överenskommelse utan för att legitimera ettingripande. ställdes helt åt sidan.Säkerhetsrådets permanenta medlemmar tog inteheller sitt ansvar för att nå en fredlig lösning. Veto-rätten i säkerhetsrådet är en kvarleva från kalla kri-gets dagar. är det slut. måste FNanpassas till ny verklighet.För några år sedan lades fram, som talade om en reformering av FN.Trots att problemen ställdes på sinspets har debatten kring FN-systemets reformeringblivit alltmer lågmäld.Vi måste börja diskutera dessa frågor igen, ochkanske ännu mer konkret . Vem ska be-stämma om vålds användning i konflikter? Hur skavetorätten se ut? Ska den över huvud taget finnas?Ska som den enda kvarvarande supermaktenkunna sätta sig över FN-systemet? Jag har inga svarpå alla dessa svåra frågor, men jag skulle vilja se enlivligare diskussion kring dem.Fru talman! Utvecklingen i är en källatill stark oro, och krig mot Tjetjenienmåste starkt fördömas. Detta är inte kamp mot terro-rism. Det handlar om storrysk chauvinism och är ettsätt för premiärminister att erövra president-posten. Det handlar också om försök för vissa funda-mentalistiska krafter att få in en fot i . Menmajoriteten tjetjenier bekänner sig inte till någonislamistisk fundamentalism - de är anhängare avsufitiska riktningar av islam.Vad det senare handlar om är vem som ska hakontrollen över det oljerika , varav Tjetjeni-en är en del. Vad betyder oljeledningarna från Kauka-sus genom för och framför alltUSA? Vad betyder oljan för ?Kriget i handlar inte bara om ideologi,gudstro, islamistisk fanatism, rysk chauvinism ochliknande fenomen. Det handlar också om olja, pengar,makt och inflytande.Sverige måste protestera starkt och högljutt motdet pågående kriget. Ett sätt är att inte genomföragemensamma militära övningar med sålänge inte visat sin vilja till fredsförhand-lingar.Sverige måste vara en konsekvent förespråkareför folkrättens principer, för mänskliga rättigheter ochmot våldsanvändning i konflikter.Tyvärr har vår röst i världen inte hörts lika tydligtunder senare år. är det att tala högt om brottmot mänskliga rättigheter - även om de sker i vårnärhet. Det är dags att protestera mot en världsord-ning som innebär den starkes rätt - även om denstarke är USA.Anf. 4 ():Fru talman! ska alltid vara detparti som ger vårt lilla land ett stort engagemang fören medmänsklig utrikespolitik, för fred, frihet ochmänskliga rättigheter och för ekonomiskt bistånd tillfattiga människor. Det är människorna och synen påmänniskors lika värde som kommer att vara målet förden kristdemokratiska utrikespolitiken. Det innebäratt folkrättens och det internationella samfundetsståndpunkter måste vidareutvecklas för attsätta människans värde i centrum.Fru talman! Tyvärr måste vi bevittnaatt internationaliseringen också kan leda fram tillrädsla och främlingsfientlighet hos politiska ledareoch partier inom vår egen europeiska familj, . Jagavser naturligtvis utvecklingen i . Självfalletkan det tyckas märkligt att man lägger sig i andrastaters regeringsbildning efter demokratiskt genom-förda val. Den traditionella folkrätten tillåter egentli-gen inte detta. Men vi står inför en framtid där synenpå den enskilda människans värde och ett etiskt för-hållningssätt måste få genomslag även i utrikespoliti-ken, framför allt då utrikespolitiken och inrikespoliti-ken alltmer flyter samman.Vi måste stå upp och protestera när främlingsfi-entliga värderingar får fotfäste i var så änsker. Den österrikiska regeringen ska veta att om dendriver en politik som strider mot EU:s grundlagarkommer detta att få konsekvenser. Det är en utveck-ling av folkrätten som i grunden är positiv.Vi ställer tuffa krav om demokrati och mänskligarättigheter på ansökarländerna från Öst- och . Då måste vi också hålla rent framför vår egendörr. Det är en trovärdighetsfråga för varje medlem-sland.Kristdemokraterna anser att de 14 medlemsstater-na handlade både resolut och i sak riktigt då man föreregeringsbildningen i markerade såvälståndpunkter som konsekvenser av främlingsfientlig-heten. Det gav frågan nödvändig uppmärksamhet ochhar starkt påverkat regeringsförklaringen i Österrike.Att vidta ytterligare åtgärder mot innan dennya regeringens politik har utkristalliserats skullevara något förhastat och ogenomtänkt. Sanktioner bördiskuteras först om den nya regeringen bryter motbestämmelser i grundlag.Det är nu medlemsländernas viktigaste uppgift attanvisa vägen för den europeiska familjen i allmänhetoch för i synnerhet. Det skulle vara olyck-ligt om omvärlden agerar så att den riskerar att ökaHaiders popularitet i landet. Men visar det sig att enfrämlingsfientlig politik i verkligheten får genomslagi den praktiska politiken, och att därmedignorerar , då måste detta naturligtvisfå konsekvenser.Fru talman! har det skett endramatisk förändring och utveckling av vårt samhälle.En av de absolut mest påtagliga förändringarna äronekligen internationaliseringen av samhället. Av-stånden mellan världens folk har blivit, och blir, alltkortare.