prot · GN09115 · 2000-05-24 00:00:00 — Det finns docklite delade meningar.Sedan vill planmässigt omvandlaförsvarsindustrin med hjälp av fallskärmar, om jaghar förstått det hela rätt. EU:s uppförandekod, frutalman, vill Vänstern göra bindande. Mot detta anförutskottet att förutsättningarna i sak, värdet av ettnationellt inflytande över besluten, behovet av endialog kring uttolkandet av uppförandekodens ele-ment samt en riktning mot en högre grad av restrikti-vitet måste vägas in.Jag vill också kort ta upp diskussionen kring helasystem. Jag ska bara hänvisa till den utredning omföljdleveransbegreppet som redovisats förra året.Efter bearbetning av de inkomna remissyttrandenakommer regeringen att ta ställning till eventuellaåtgärder. Med det vill jag stanna.Anf. 59 () replik:Fru talman! Det skulle vara mig fjärran att påståatt ställningstagande bygger på okun-skap. Jag hoppas att jag hörde fel när ibörjan av sitt anförande på något sätt lät påskina attVänsterpartiets ställningstagande bygger på okun-skap.Jag har tre frågor. Nummer ett: Är det rätt att Sve-rige exporterar vapen till krigförande länder somIndien och ?Nummer två: Är de mänskliga rättigheterna tryg-gade i länder som , , Förenade Ara-bemiraten, , , eller Tunisi-en i så hög grad att bör fortsätta att exporteravapen?Nummer tre: säger att vi inte skaomyndigförklara ett lands parlament. Är om det regelverk som finns inom EU ochsom säger att vi ska ta hänsyn till länders hållbarautveckling innan vi bestämmer oss för att exporteravapen? Ställer i så fall upp på detta?Anf. 60 () replik:Fru talman! Jag tror att det är oerhört viktigt föralla som lyssnar på en sådan här debatt att man är välmedveten om bakgrunden, varför vi har ett försvar,och att man inte bara plockar ut enskilda händelserutan att se sammanhanget. Så tycker jag lätt att detblir i den här typen av debatter. Man ser inte det härsamlat i relation till den diskussion vi har på det för-svarspolitiska området, att man från alla partier i denhär kammaren ändå står bakom att det ska göras upp-köp. Vi ska köpa flygplan och annan krigsmaterielut-rustning. Det har naturligtvis sin bärighet också pådet här betänkandet och den debatt som vi har i dag.När det gäller de enskilda länderna har jag ju imitt anförande motiverat vilket ställningstagande vihar och sagt att det här är oerhört viktigt från myn-digheternas sida, och ytterst från regeringens sida. Jagvet ju att de partier som finns representerade härockså har sina egna partirepresentanter i den rådgi-vande nämnden och att man där gör de här helhetsbe-dömningarna.Jag tror att de mänskliga rättigheterna på mångaområden får en ökad tyngd i och med att det ocksåväxer fram en ökad kunskap om betydelsen av dem.Vi för i andra sammanhang en diskussion om hur viytterligare ska jobba krisförebyggande. Det är klartatt det finns saker som successivt i och med en ökadkunskap också får ökad tyngd på det här området.Anf. 61 () replik:Fru talman! Det står naturligtvis frittatt ge vilken bakgrund som helst till de ställningsta-ganden som utskottets majoritet har gjort. Men detfinns ingen som helst anledning att vara oförskämdoch påstå att andras ställningstaganden bygger påokunskap. Så är inte fallet.När det gäller svaret på mina frågor uppfattar jagdet som att det är rätt att exportera vapen till krigfö-rande länder som och och att demänskliga rättigheterna är betryggande i ,, , Malay-sia, och Tunisien.Slutligen valde att inte kommenteraEU:s uppförandekod vad gäller hållbar utveckling iländer som vi ska exportera vapen till. Även det kanväl ses som ett klargörande.Anf. 62 () replik:Fru talman! Jag ser att vill ha en störremeningsskiljaktighet och en annan debatt än vad jaganser som motiverat med tanke på de reservationersom har gjorts. Jag tror att jag stannar där.Anf. 63 () replik:Fru talman! Jag skulle vilja upplysa att det inte finns någon oenighet om att utgångs-punkten för de gemensamma regler som vi föreslårska vara våra svenska restriktiva regler. Där finns detinte någon oenighet i utskottet.Men, : Vore det inte naturligt att nugå vidare och få gemensamma regler inom EU? Vihar kommit ganska långt på uppförandekoden. Vi ärmed i ett antal försvarsindustrisamarbeten. För att detska fungera är detta ett naturligt nästa steg. Det frågar jag . 64 () replik:Fru talman! Jag tycker att det är en väldigt viktigdebatt som här tar upp. Det är, somjag tidigare också framhållit i mitt anförande, oerhörtviktigt att vi har en öppenhet, en debatt, att så mångasom möjligt känner att de är med och kan något omden här frågan. har jag upplevt att vi har haftalldeles för lite debatt runt om i vårt land i de härfrågorna och när det gäller vad som händer på deteuropeiska området i de här frågorna. Det är viktigtatt vi går i takt med våra medborgare.När det gäller det här samarbetet är det ju så attdet är viktigt att vi kan gå vidare. Men jag tror samti-digt att det är väldigt viktigt att det inte sker på dethär sättet. Där kan vi som nation från svensk sida intediktera villkoren. Det måste ske i samarbete med allade övriga länderna. Det är viktigt att vi håller vårrestriktiva linje, som bygger på att vi har ett förbud ibotten och att vi utifrån det kan ge dispenser för ex-port. Men det är viktigt att vi kan hålla fast vid vårmycket restriktiva linje.Anf. 65 () replik:Fru talman! Jag vet inte om jag ska tolka CarinaHägg på ett sådant sätt att socialdemokraterna ärvilliga att gå vidare och arbeta fram detta från ensvensk utgångspunkt men att vi naturligtvis måste tahänsyn till de andra EU-länderna. Anser inte CarinaHägg att det är naturligt att vi påbörjar det arbete somär en lång och mycket tidsödande process, att få allaEU-länder att gemensamt komma fram till vad somska gälla för export av vapen och krigsmateriel?Anf. 66 () replik:Fru talman! En sådan här fråga handlar ju om enavvägning mellan väldigt många olika intressen -vårt säkerhetspolitiska val, vår restriktiva politik pådet här området och behovet av ökad öppenhet ochnaturligtvis också att vi önskar att få fler länder attdela vår restriktiva syn på export, att vi kan ha en mersamlad syn på dessa frågor mellan de olika EU-länderna. Jag tycker att det har varit tydligt, inteminst i fråga om det som jag kortfattat nämnde närdet gällde vapenexport till och , attdet hade varit önskvärt.Anf. 67 ():Fru talman! Jag tänkte börja med att yrka bifall tilltvå av våra reservationer, nämligen reservation 4 ochreservation 8. I övrigt stöder jag naturligtvis alla vårareservationer, men för tids vinnande tänker jag inteyrka bifall till alla.De reservationer som jag särskilt vill betonahandlar om övrig krigsmateriel som inte klassi-ficeras på samma sätt som krigsmateriel. Vi vill ha enregeländring så att övrig krigsmateriel kommer inunder samma regelsystem som vanlig krigsmateriel,om man nu kan tala om vanlig i detta sammanhang.I reservation 8 tas JAS 39 och större ex-portprojekt upp. Jag tycker att det är angeläget ser till att regelsystemet förändras så att vi intekan exportera till länder som inte uppfyller de kravsom man bör ställa på demokrati och mänskliga rät-tigheter och att man också undviker den mycket ag-gressiva marknadsföring av JAS 39 som vi kan se, inte minst i men också i flera andraländer, och där vår utrikespolitik kretsar väldigtmycket kring vår export av vapen och riskerar att bliuppbyggd kring dessa frågor i stället för kring detsom har varit flaggan, solidariteten. Vi vet juatt vapnens betydelse i kriser har en enorm inverkan,och ju fler de är, desto större risker finns det natur-ligtvis.Det som jag tänkte betona i detta sammanhang ärlite av det som tog upp i sitt inled-ningsanförande och som är de stora, egentliga ochviktiga förändringar som håller på att ske och somsocialdemokraterna delvis försöker att undvika, näm-ligen förändringarna när det gäller EU-samarbetet.När det gäller sexnationssamarbetet, , Letter ofIntent, och det eventuellt kommande medlemskapet iWEAG, så tycker jag att detta är oerhört angelägnafrågor att debattera. Det som betonadevar att vi hade behov att ha en stor egen tillverkningav vapen för att bevara vår alliansfrihet. Det kanskevar så tidigare. har vi inte behov av lika mycketvapen för egen del, och då börjar man använda dettasom skäl för att kunna vara med och exportera. Menfrågan är då var alliansfriheten hamnar i förhållandetill sexnationssamarbetet, där två av kärnva-penstater ingår och där man inte från början har lagtupp att regelsystemet ska vara tydligt och att detsvenska exportregelsystemet ska gälla. Detta är oer-hört luddigt och osäkert. Och min uppfattning är attdetta strider mot det som vi normalt brukar diskuteranär det gäller alliansfriheten. Vi hamnar alltså i ettläge där vi utan debatt och diskussion förändrar densvenska alliansfriheten. Det tycker jag är oerhörtallvarligt. Om man ska göra sådana här stora föränd-ringar så bör sådana förslag föregås av en demokra-tisk och ideologisk debatt, där människor i vårt egetland kan delta, så att förslagen inte bara hamnar påriksdagens bord för beslut när de redan är färdigför-handlade.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §. )9 § Försvarsforskningens organisationFöredrogsförsvarsutskottets betänkande 1999/2000:FöU6Försvarsforskningens organisation (prop.1999/2000:97).Andre vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 12 §. )10 § Lag om märkning och registrering avhundarFöredrogsmiljö- och jordbruksutskottets betänkande1999/2000:MJU16Lag om märkning och registrering av hundar (prop.1999/2000:76).Anf. 68 ():Fru talman! Det vore alldeles för enkelt om denhär debatten enbart skulle bestå av skäll. Det finns jutrots allt ett behov av att lösa problemet med alltflerhundar som verktyg i en kriminell verksamhet, vilketär denna lags främsta syfte.Vi riksdagsledamöter har en viktig uppgift, bl.a.att stifta lagar. Bristande respekt av medborgarna förvåra lagar kan vara mycket farlig. Därför måste vi setill att alltid stifta bra lagar, lagar som ska följas ochsom innebär en påföljd om de inte följs.I propositionen föreslås en ny lag om märkningoch registrering av hundar. Enligt lagen ska allahundar märkas så att hunden kan identifieras. Ägar-skapet ska registreras i ett för landet centralt register.Hundägare som inte låter märka sin hund påförs intenågon straffsanktion.Om ägaren till en omhändertagen hund däremotinte låter märka och anmäla sitt ägar-skap till det centrala registret får polismyndighetenbesluta om hunden ska säljas, skänkas bort eller avli-vas.Fru talman! Detta säger våra medborgare att vistiftar en lag som ska gälla alla men att den egentli-gen inte berör de allra flesta. Och egentligen behöverdet stora flertalet inte heller bry sig. Det gör förslagettill en dålig lag, och dåliga lagar ska vi inte ha. Därföryrkar jag avslag på utskottets hemställan med anled-ning av propositionen och bifall till vår reservation 1under mom. 1.Men låt mig återgå till det som jag inledningsvisberörde om hunden som ett verktyg i en kriminellverksamhet.Under senare år har flera fall uppmärksammats dåaggressiva hundar har attackerat och skadat andra. Enras som främst har förekommit är den s.k. pitbullter-riern. Inte minst i medierna har vi fått läsa om svårtbitna barn och om hundar som hetsats mot andrahundar. Uppenbart avlas och tränas vissa hundar otillåten kamp, en synnerligen oseriös verksamhet,ofta förknippad med kriminalitet. Kamphundar är juett samlingsbegrepp som främst innefattar pitbullter-rier men även rottweiler, , boxer och ettantal olika former av korsningar.I finns det ungefär 800 000 hundar,och de flesta skaffar ju hund som ett sällskap eller förjakt. En stor majoritet av dessa hundägare har på frivillig grund låtit märka och registrera sinahundar. Många väljer dessutom alldeles själva att lärakänna sin hunds egenskaper genom en aktiv träning iolika hundklubbar eller umgås med hunden och lärden bli en vän i familjen.Antalet hundar som räknas till gruppen kamphun-dar uppskattas till ungefär 2 000, men vi vet juatt det finns ett mörkertal också. Större delen av dessahundar är inte märkta och inte heller registrerade. Desom är det har ägare som har seriösa ambitioner medsina hundar, precis som vilken annan vanlig hundäga-re som helst. Och t.ex. en pitbullterrier kan ju faktiskti rätta händer vara en både trevlig och stabil hund.Fru talman! Jag vill betona att med ägande följeralltid ansvar. Det gäller inte minst dem som äger djur,oavsett om ägandet är för nöjets eller om det är förnyttans skull. Givetvis är ägaren alltid ansvarig försin hunds agerande.Det stora flertalet märker sina hundar- det finns ett antal olika register som det går att finnaägaren i. De som gör detta gör det på frivillig väg, avolika anledningar.Personer som avstår från att märka si-na hundar kommer med stor sannolikhet att göra detäven framöver. Och personer som har hunden som ettvapen eller som använder hunden i någon annan formtill sin kriminella verksamhet lär vara särskilt intres-serade av att även framöver avstå från att registrerasin hund. Därmed riskerar hela lagen att bli tämligenverkningslös. Risken med regeringens förslag är dåatt ingenting annat uppnås än att vanliga skötsammahundägare tvingas registrera sina hundar.Det man vill åstadkomma är att polisen får rätt attomhänderta de hundar som inte har någon ägare re-gistrerad men det kräver inte att det införs ett tvångpå registrering utan att polisen ges rätt att faktiskt fåomhänderta hundar som inte kan hänföras till enbestämd ägare.Särskilt angeläget är det att polisen också ges be-fogenhet att omhänderta aggressiva och hotfullahundar. Vi vet att av de kamphundsägare som polisenspårar förekommer i stort sett alla redan i polisensregister. De flesta kamphundar förekommer i person-kretsar som har en kriminell verksamhet. Dessahundägare kommer antagligen inte att låta registrerasin hund, även om det blir obligatoriskt. De har enförmåga att kringgå lagar.Vid misstanke om brott eller vid händelse därhundar är inblandade på ett otillbörligt sätt måstepolisen, menar vi, ha möjlighet att omhänderta defarliga hundarna. Polisingripanden bör, som ävenmajoriteten i och för sig önskar, vara möjliga att görai ett tidigare skede, i förebyggande syfte. Polisen skaha rätt att sälja en hund som ingen gör anspråk på.Om hunden dessutom är farlig för andra bör polisensom en sista utväg ges rätt att avliva hunden.Seriösa hundägare kommer då att vilja märka sinaälskade familjemedlemmar på frivillig väg, samtidigtsom polisen kan lösa en del av de problem som ska-pas av de oseriösa hundägarna men då utan tvång,registreringsavgifter och dyra investeringar.Därför, fru talman, uppmanar vi regeringen attåterkomma till med ett förslag om att gepolisen möjlighet att omhänderta hundar som intemärkts och registrerats på frivillig väg.Anf. 69 ():Fru talman! Det lagförslag som vi nu ska debatte-ra här i kammaren har främst sin grund i det tilltagan-de problem med de farliga och aggressiva hundar somvi ser i samhället . Detta är ett problem som detär mycket angeläget att komma till rätta med. Vikristdemokrater ser allvarligt på detta ökande pro-blem och anser, liksom regeringen, att något nu måstegöras för att komma till rätta med problemet.Personligen var jag mycket positiv när jag hördeatt man från regeringens sida avsåg att komma mednågon form av förslag för att faktiskt lösa detta. Menjag måste säga att jag, efter att ha läst den propositionsom ligger till grund för detta betänkande, blev gans-ka besviken.Det lagförslag som regeringen nu presenterar an-ser vi är dåligt underbyggt, som förslagetom att märka och registrera landets samtliga hundarsom vid lagens ikraftträdande är inte ståri proportion till vad man med lagen kommer att kun-na uppnå. Det är också vad Lagrådet anför i sitt ytt-rande.Att på detta sätt faktiskt straffa landets hundägarevore fel. Ingen hund blir naturligtvis vare sig mindrefarlig eller mindre aggressiv bara därför att den märksoch registreras; det tror jag att vi alla kan vara ganskaöverens om.Fru talman! I vår motion föreslår vi i stället attden modell provas som man har valt att tillämpa iEngland, Dangerous Dogs Act. Enligt denna är detförbjudet att äga vissa utpekade hundraser utan har ett särskilt undantagstillstånd. Vidare är detförbjudet att uppföda, sälja, byta eller ge bort sådanahundar.Undantagstillstånd för innehav utfärdas när hun-den är kastrerad och försäkrad och har fått en sändareinplanterad. Dessa hundar får heller inte vara på all-män plats om de inte bär munkorg och är säkert håll-na i band av en person som är gammal.Dessutom gavs domstol rätt att villkorslöst beslutaom avlivande av hund.År 1997 gjordes i en utvärdering av denhär lagen, Dangerous Dogs Act. Man kunde då kon-statera att syftena med den hade uppnåtts. Med stödav bestämmelserna i hade mantill stor del lyckats eliminera uppfödning och innehavav hundar för kriminella eller "antisociala" ändamål.Det är precis det som vi vill åstadkomma i Sve-rige.Därför tror vi kristdemokrater, fru talman, attdenna modell kan vara ett bättre sätt att komma tillrätta med det problem som vi ska försöka lösa.Därmed yrkar jag bifall till reservation nr 2 i betän-kandet. 70 ():Fru talman! vänstermajoritet avser att driva igenom en verkningslös lagstiftning.Detta är kanske inte förvånande. Enligt min uppfatt-ning är det inte första gången som det sker. Men denhär gången är jag faktiskt uppriktigt förvånad därföratt det här förslaget till lag, enligt mitt förmenande,på ett orimligt och onyttigt sätt drabbar landets allaskötsamma hundägare. Förslaget om lag om märk-ning och registrering av hundar bör därför, fru tal-man, enligt min uppfattning avslås.Jag yrkar bifall till reservation 1 under mom. 1.Fru talman! Regeringens och utskottsmajoritetenssyfte må vara vällovligt. Det är klart att vi alla villkomma till rätta med de problem som de s.k. kamp-hundarna utgör men detta förslag till lag är enligt mittförmenande, som jag tidigare nämnt, inte genom-tänkt. Jag tror inte att vi genom en sådan här lagkommer till rätta med de problem som lagen avsesska lösa. Jag tycker alltså att det är olyckligt att dethär lagförslaget över huvud taget har hamnat på riks-dagens bord.De olägenheter och kostnader som blir följden avlagförslaget står, enligt mitt förmenande, inte i pro-portion till den eventuella nytta som lagen kan inne-bära.Regeringen och utskottsmajoriteten förutsätter attdet bara är ett mindre antal hundar som mer akut kantänkas utgöra en fara för samhället; och så är det ju.Av landets ca 800 000 hundar uppskattas 2 000-3 000 vara s.k. kamphundar. De hundar som kananses utgöra en fara för samhället är , sombekant, förbjudna enligt djurskyddsförordningen. Därstår det i 19 § att det är förbjudet att inneha eller ge-nom avel frambringa hundar som 1. har extremt storkamplust, 2. lätt blir retade och biter, 3. bara medsvårighet kan förmås avbryta ett angrepp, 4. har enbenägenhet att rikta sitt kampintresse mot människoreller andra hundar.De hundar som det enligt nämnda förordning ärförbjudet att inneha kommer knappast att bli mindrefarliga bara därför att de är märkta eller tatueradeeller därför att de har fått ett mikrochip inopererateller injicerat. Märkning och registrering kommer inteatt förhindra att brott begås. Förslaget straffar alltsålandets alla skötsamma hundägare, och de är många,utan att lagen i sig kommer att göra någon som helstnytta.Lagförslaget kommer att därtill bli administrativtoch ekonomiskt mycket betungande för såväl myn-digheter som hundägare. Redan hårt belastad poliskommer att åläggas nya uppgifter och drabbas avmedföljande kostnadsökningar, kostnader som manknappast med dagens tilldelning av medel kan bära.Det är mycket troligt att den enskilda hundägaren,som enligt propositionen sägs kommer att belastasmed en kostnad på , kommeratt belastas av ytterligare kostnader. De ytterligarekostnaderna kan handla om att t.ex. ta sig till denveterinär som måste injicera det chip som ska injice-ras eller bringa dit den tatuering som ska bringas dit.Det kan också handla om att ta ledigt från ett jobbsom man eljest hade kunnat sköta på ett annat sätt änvad man kan göra om man ska åka till en veterinärmed sin hund. Många, både barn och äldre, kansket.o.m. har problem med att få tag i och komma till enveterinär med sin älskade hund.Centerpartiet anser det inte rimligt att anta dennalag. Vi anser den verkningslös, och den ger landetshundägare en kostnad som inte står i proportion tillden nytta som lagen är menad att ge åt samhället. Detkan finnas skäl för märkning av hundar, men detmåste, som har sagts i tidigare anföranden, bygga påfrivillighet. är ca 500 000 av landetshundar märkta och registrerade hos Svenska ken-nelklubben. Det sker alltså på helt frivillig basis.Märkning och registrering av hundar bör, tycker jagavslutningsvis, även fortsättningsvis ske på frivillig-hetens grund. Det må vara upp till ägaren av vederbö-rande hund att se nyttan av både registrering ochmärkning.Fru talman! avvisar tanken på attlandets alla hundägare ska drabbas av en dyr, onödigoch verkningslös lagstiftning. Tack, fru talman.Anf. 71 ():Fru talman! debatterar vi lagen om märk-ning och registrering av hundar. Vi har hört från flerapartier att det inte är nödvändigt, att det drabbar sköt-samma hundägare, att det kostar för mycket och attdet inte skulle hjälpa problemet med aggressivahundar. Men låt mig ta ett exempel från Göteborg.Klockan har just passerat midnatt. En ambulans och två polisbilar är på vägtill en lägenhet där en pitbullterrier just bitit ett sexmånader gammalt spädbarn över halsen och ansiktet.Blödande förs barnet till , där mansenare konstaterar allvarliga skador i ansiktet, bl.asönderbitet käkben. Polisen beslutar senare att avlivahunden.Tyvärr är detta inte en enstaka händelse. Under desenaste åren har vi kunnat läsa om olika attacker fråns.k. kamphundar mot människor och djur. Med fogfrågar vi oss om människor ska behöva vara rädda isina bostadsområden. Ska små barns ansikten van-ställas av attackerande pitbullhundar? Ska hundägaresom rastar sin sällskapshund behöva vara rädd för attattackeras av kamphundar?Enligt lagen om märkning och registrering avhundar ska alla hundar märkas så att hunden kanidentifieras, och ägarskapet ska registreras i ett cent-ralt register. Undantag görs för hundar som är äldreän åtta år.Fru talman! Förslaget har sin bakgrund främst i deökande problemen med hundar som attackerar männi-skor och andra hundar. Därför anser jag och ut-skottsmajoriteten att märkning av hundar ska införassnarast möjligt. Med den här lagstiftningen kommerdet att bli enklare och gå fortare att fastställa vemsom är ägare till en viss hund.Det är viktigt att notera i sammanhanget att Riks-polisstyrelsen, , och hartagit upp de stora problem som ofta föreligger när detgäller att fastställa vem som är ägare till en viss hund.Detta leder till att det är svårt att ställa någon tillansvar för de skador som hunden har orsakat.Intressant är också att Svenska pitbullterrierföre-ningen är positiv till förslaget och menar att det kanvara ett sätt att få bort problemet med oseriösa hund-ägare.Utöver detta huvudskäl finns en rad andra fördelarmed att införa ett hund- och ägarregister. Myndighe-ternas djurskyddstillsyn kommer att underlättas av atten ägare till en vanvårdad hund snabbt kan identifie-ras. Vidare får en registrerad ägare säkrare och snab-bare tillbaka en bortsprungen hund.Det blir lättare att avgöra vem som har ansvaretför de skador som en hund kan ha orsakat. Dessutombör det bli lättare att få tillbaka en stulen hund omalla hundar är märkta. Det finns också i förekomman-de fall behov av att kunna identifiera hundar av smitt-skyddsskäl.Fru talman! Tidningen hade en artikel ijuli om en treåring som blev huggen av enhund från ögat. Flickan har däreftergenomgått och kommer att få gå igenom flera plasti-koperationer innan hennes utseende är någorlundaåterställt.