prot · GO0939 · 2000-12-04 00:00:00 — Det var det somden borgerliga regeringen stödde som manfasade ut det statliga biståndet. När Socialdemokra-terna kom i regeringsställning återinfördes detta bi-stånd. Det är det som vi motsätter oss.Jag ska passa på att yrka bifall till den reservationdär detta tas upp, reservation nr 17 - jag gjorde aldrigdet i mitt anförande. Jag yrkar alltså bifall till reser-vationerna nr 2, 6 och 17.Då är min fråga än en gång: Kan sig något läge där man fasar ut biståndet därföratt det inte fungerar på grund av regimen? Däremotska det utgå bistånd via enskilda organisationer tillutsatta grupper. Det är min fråga som jag hoppas fåsvar på innan debatten här är över.Anf. 121 () replik:Fru talman! Bistånd genom enskilda organisatio-ner är jättebra. Det har pågått länge från ochdet har på många olika sätt bidragit till demokratise-ring i andra länder. Man bygger upp nya folkrörelserosv.Men i vissa lägen kan det vara väldigt svårt attkomma in i ett land där man vet att människor har detsvårt och att mänskliga rättigheter och demokrati intefungerar som det ska. Då kan man använda sig avolika metoder, dels via enskilda organisationer, omdet är möjligt, dels via regeringsföreträdare.Utskottsmajoriteten har uttalat att man inte ser nå-got egenvärde i att binda sig för att det enbart får skegenom enskilda organisationer.Eftersom jag har tid kvar vill jag passa på att sägatill att när det gäller harjag samma erfarenheter och upplevelser som Marian-ne berättade om här i dag.Jag besökte 1998. Jag såg bl.a. små barn ikuvöser. Man berättade för mig att de små barnen intehade så stor chans att överleva därför att deras föräld-rar hade inte pengar att köpa den medicin som be-hövdes. I ett sådant läge tror jag att även Karl-GöranBiörsmark skulle tycka att det kan vara bra med ettvisst mått av bistånd till ett land som Laos.Anf. 122 () re-plik:Fru talman! Det var intressant att lyssna på det re-plikskiftet, men jag ska inte ge mig in i den diskus-sionen.Jag är glad över att talade såmycket om kvinnor och jordbruk. Vi har tidigare haften debatt här om livsmedelsförsörjning, jordbruksut-veckling och landsbygdsutveckling.Jag är mycket väl medveten om hur kvinnors situ-ation påverkas när det blir förändringar i livsme-delsproduktionen och jordbruksutvecklingen närmaskiner och annat gör sitt inträde - alltså att det ärmännen som tar över. Det är väldigt viktigt att hamed det perspektivet när man pratar om utveckling avlivsmedelsförsörjningen. Då är det naturligtvis viktigtatt slå vakt om kvinnornas roll i detta. Jag tycker attdet var väldigt bra.Men det får inte innebära att man inte försöker ut-veckla livsmedelsproduktionen. Den har ju störrebetydelse för fler människor än för de som arbetarmed de här frågorna. Därför är det viktigt att kunnakombinera detta och ha starka krav på att kvinnornasmakt inte får minska, att kvinnorna också ska ägamark osv. Då undrar jag: Vad gör egentligen rege-ringen för att detta ska åstadkommas? Är det därförman är så försiktig och inte driver på frågan om livs-medelsproduktion i t.ex. , för att man är literädd om kvinnornas situation? Det tycker jag i ochför sig självklart att man ska vara. Men livsme-delsproduktionen är viktig för många fler.Anf. 123 () replik:Fru talman! Jämställdhet i utvecklingssamarbetetär ju en av målsättningarna. Där finns det ingen tve-kan om var regeringen står och om vad vi i majorite-ten tycker.Anf. 124 () re-plik:Fru talman! Det var ju inte svar på frågan. Vi ärväl alla överens om att feminiseringen av fattigdo-men, som uttrycker det och som handriver väldigt hårt, är något som vi måste bekämpamed alla medel. Det har vi inte olika uppfattningarom. Men det handlar ju faktiskt om att också se till attalla länder i världen kan producera sina egna livsme-del, att de har förmågan att göra det för att kunna ståmycket starkare när det gäller fattigdomsbekämpning.Detsamma gäller även jämställdheten för alla kvinnor- både de som inte arbetar i jordbruket och de somgör det. Det är ju de som ska kunna få större inkoms-ter av sitt arbete. Det är viktigt att slå vakt om båda.Det ena kan inte utesluta det andra som jag ser det.Jag fick inte svar på frågan.Anf. 125 () replik:Fru talman! Jag förstod egentligen inte riktigt frå-gan. Det är naturligtvis viktigt att kvinnorna får möj-lighet att odla jorden, att skaffa fram mat åt familjen.Det är naturligtvis viktigt att varje land har möjlighetatt försörja sin befolkning. Det är viktigt i länder somhar goda förutsättningar för det om man bara kanutnyttja dem på rätt sätt.Anf. 126 ():Fru talman! Först yrkar jag bifall till hemställan ibetänkandet och avslag på samtliga reservationer.Målen för samarbetet med äratt främja en säkerhetsgemenskap, att fördjupa demo-kratin, att stödja en socialt hållbar ekonomisk om-vandling och slutligen att stödja en miljömässigthållbar utveckling. Naturligtvis ska detta samarbeteliksom allt övrigt präglas av ett jämställdhetsperspek-tiv. Det behövs verkligen. Kvinnornas situation är imånga av dessa länder långt ifrån lätt. Tunga arbetensamt ansvar för barn och hem hör till vardagen, envardag som dessutom präglas av att det saknas deflesta av de bekvämligheter som vi vant oss vid i väst.Kvinnor på politiska positioner är lätträknade.Kvinnor är bland de första som drabbas av ekonomis-ka svårigheter och arbetslöshet. Prostitution är inte ettsvårupptäckt problem. Marknaden är blomstrande.Kvinnor utsätts också för våld. T.ex. mördas 15 000kvinnor i , och misshandel av kvin-nor betraktas som ett familjeproblem.Jag ska inte närmare gå in på målområdena efter-som det står att läsa om dem i betänkandet. Jag väljeri stället att kommentera några av de särskilda yttran-den som lämnat in. Först gäller det Ös-tersjömiljarden.Moderaterna ansåg att inteskulle avsätta pengar till detta samarbete. Men vi somlever nära samarbetet och praktiskt deltar i det vet attde här pengarna har stor betydelse för utvecklingenmot öst. Utan detta stöd skulle det t.ex. vara väldigtsvårt att driva ett bra samarbete inom näringslivetuppe i Barents. Näringslivet ropar efter resurser föratt kunna få information om lagar, regler, tullbe-stämmelser och annat för att kunna samarbeta mednäringslivet i den ryska delen. Vi har gjort ettstudiebesök från utrikesutskottet där vi verkligenkunde möta de här problemen.År 1996 beslutade Östersjöstaterna, som är tiostycken, jämte och , och även EU varmed, om ett utvidgat samarbete runt inomtre områden: Ökade mellanfolkliga kontakter samtstärkande av demokratin, ekonomiskt samarbete ochförbättringar av miljön. anslog senaresamma år till föratt stärka samarbetet. Miljarden var avsedd som ettkomplement till det ordinarie utvecklingssamarbetetmed länderna i det östra närområdet.Redan då ansåg att förslaget om enÖstersjömiljard borde avslås. till-styrkte dock regeringens förslag om att en fond förÖstersjösamarbete skulle inrättas och att fondensverksamhet och det normala östsamarbetet skullegenomföras på ett sådant sätt att insatserna komplet-terade och förstärkte varandra - inte motverkade.Östersjömiljarden kompletterar det reguljära samar-betet genom att bl.a. ge större möjlighet för investe-ringar.År 1998 beviljade vi i ytterligare enmiljard. Riksdag och regering menade att det här ären mycket angelägen verksamhet för de berörda län-derna, även naturligtvis för svenska företagare. Ävendå var kritiska till att fatta det här be-slutet.I oktober 1999 överlämnade regeringen en skri-velse angående den ekonomiska utvecklingen ochsamarbetet. Då hade 550 projektansökningar inkom-mit och 55 olika projekt hade fått medel avseendeenergi, miljö, livsmedel, kommunikationer, IT, ut-bildning, katastrofhjälp m.m. från den första Öster-sjömiljarden. och var de största motta-garländerna och därefter kom , ochLettland. Medlen hade fördelats som gåvor till myn-digheter i mottagarländer och bidrag till förstudier,marknadsundersökningar m.m. Intresset var mycketstort, och naturligtvis måste man se effekterna på långsikt, inte på kort sikt.Det fanns brister i hanteringen av den första Ös-tersjömiljarden precis som vi har hört tidigare av StenTolgfors. Därför har de här bristerna åtgärdats nu isamband med den andra. Målen för den andra miljar-den är klara och kriterierna likaså. Det vore mycketolyckligt att upplösa det här, som före-slår i sitt särskilda yttrande.I ett annat särskilt yttrande i dagens betänkandetar upp smittskyddsarbetet i svensktbistånd. Tbc och hiv och aids anser varaett dolt problem, och de anser att bör ha entydligare inriktning på just smittskyddsarbete.Fru talman! är faktiskt initiativtagare tillett samarbete kring smittskyddskontroll inom Öster-sjöstaterna. En praktisk aktör på området är ÖEK,. Och jag skulle vilja säga någraord om kommitténs arbete, eftersom det tycks varaväldigt okänt vad man gör.År 1992 bildades ÖEK, Östeuropakommittén.ÖEK representerar alla aktörer inom hälso- och sjuk-vården i . För sin verksamhet erhåller ÖEKstatliga medel från Sida. 1999 disponerade man 40miljoner kronor. Pengarna används på strategiskalångsiktiga samarbetsprojekt enligt de mål som riks-dag och regering har satt upp.År 1999 bildades ÖEK Norr för att underlättakontakterna med det ryska . Mandriver tio projekt mot nordvästra , bl.a.ett kring tbc och ett kring hiv och aids. Tbc-spridningen sker framför allt i grupper som leverunder svåra socioekonomiska förhållanden, svält,kyla, trångboddhet osv. Under sådana förhållandenhar tbc en utmärkt grogrund.ÖEK Norr driver tbc-projekt i fängelser och häk-ten. Projekten syftar till att söka bryta smittkedjangenom att förbättra miljön, förändra organisationenoch hitta metoder för att kunna separera medfångarfrån smittbärare. kan 21 fångar bo i en cell mednio sängar, vilket innebär att smittan sprids fort. Pro-jektet bygger upp modellinstitutioner där man kanerbjuda smittbärare isolerings- och barriärvård medgod hygienisk standard. Vartenda häkte och vartendafängelse i , och be-söks av projektet.När det gäller hiv och aids arbetar ÖEK Norr påsamma sätt. Man beräknar att av de ryska miss-brukarna är smittade. Projektet arbetar i första handmot homosexuella, prostituerade och ungdomar medkunskapsöverföring och attitydförändringar.Som kanske förstår har svenskt bi-stånd en stark inriktning på smittskydds-arbetet i öst. Det är viktigt att vi har en stabil ochförtroendefull relation till öst. Många länder genom-går en politisk och ekonomisk förändring av storamått, och det är viktigt att vi engagerar oss i derasutveckling. Och under vårt ordförandeskap kommervi bl.a. att ställa i centrum. Det är viktigt attknyta närmare övriga och underlättaRysslands deltagande i europeiska samarbetsstruktu-rer.Anf. 127 () re-plik:Fru talman! Jag instämmer i att vi ska ha en brarelation till öst. Det är väldigt viktigt. Men vi får integlömma att kritisera sådant som vi tycker är fel, bl.a. iTjetjenien, där situationen är förskräcklig.Jag tänkte ta upp en fråga som också har bäring pådet besök som vi gjorde. Både ochjag var ju i och besöktebl.a. Från personalen fick vi höraatt man egentligen inte har några säkerhetsproblem.Det var ju intressant att höra. Men det trodde vi för-stås inte riktigt på. kritiserade man ocksåSverige för att vi ställer upp lite för dåligt när detgäller att arbeta med just kärnsäkerheten. Både Norgeoch är betydligt mer aktiva enligt deras upp-gifter. Vi fick då klart för oss att det berodde på attSverige och inte har något avtal om säker-hetsfrågorna, ansvarsfrågorna, vilket tydligen bådeFinland och har.Nu undrar jag: Vet om vi har ettsådant avtal , eftersom det sades att man håller påatt jobba med det, och om vi i så fall ställer upp medmer resurser just till kärnsäkerhetsarbetet där uppe?Det finns ju gigantiska problem, och behoven äroändliga.Anf. 128 () re-plik:Fru talman! Det som sägerstämmer, att det som fattas för att kunna arbeta mernär det gäller kärnsäkerheten är att man måste lösaansvarsfrågan med . Det gäller faktiskt intebara utan även och . Och undervårt ordförandeskap kommer vi att jobba extra medjust detta för att få ansvarsfrågan löst. Det är nämli-gen en förutsättning för att vi ska kunna jobba vidaremed just avfallet från både isbrytare, kärnkraftverkoch mycket annat som finns uppe på Kolahalvön.Anf. 129 () re-plik:Fru talman! Hur kan det då komma sig att Finlandoch kan avsätta mer resurser och vara meraktiva om de inte heller har något avtal? Det var judet skälet som vi fick till bristande aktivitet.Då är det tydligen så att och ser dessarisker med kärnsäkerheten som så stora att de ställerupp ändå medan inte gör det. Det tycker jagär en mycket underlig situation, måste jag säga.Jag har ytterligare en fråga, och den gäller de för-färliga uppgifter som vi har fått om kvinnohandelnfrån . Kvinnor sprids tydligen över storadelar av världen. I desperation tror de att de kommertill en bättre tillvaro, men i stället hamnar de i sexsla-veri. De som lyckas fly ger de mest förskräckandevittnesmål. Det handlar återigen om att vara tydligoch visa ledarskap och tala om att män inte får betesig på detta sätt. Det är ju män som behandlar kvinnorpå detta sätt. Och det är någonting som vi också be-höver ta upp när det gäller relationerna med Ryss-land.Anf. 130 () re-plik:Fru talman! När det gäller och sågränsar ju till och känner kanske ettännu större behov av trygghet när det gäller just kärn-säkerheten. Det kan vara en orsak.Sedan har även ställt upp mycket. De siff-ror som figurerar kanske bör analyseras lite bättre.Men det som säger är rätt, att vifick denna information på kärnkraftverket. Men den-na ansvarsfråga gäller alla nordiska länder. Den äralltså viktig att lösa.Handeln med kvinnor är ju bl.a. ett fattigdom-sproblem, att man inte har pengar och inte resurser attleva ett drägligt liv och ser detta som en inkomst. Dethandlar naturligtvis också om arbetslösheten. Vijobbar på olika sätt regionalt med denna fråga. Ettexempel på det är att vi nu går ut med ett informa-tionsblad i samband med att männen köper flygbil-jetter från till och talar om vad dettaegentligen handlar om. Det är ju helt rätt att det ärmännen som bör få information, eftersom det tydligenär de som inte förstår situationen.Anf. 131 () replik:Fru talman! påstod här att Öster-sjömiljarden är ett komplement till ordinarie öst-samarbete. Men jag skulle vilja rekommendera henneatt läsa UD:s lägesrapport om Östersjömiljarden 1,första och andra styckena på s. 13. Då skulle hon seatt det inte alls är på det sätt som hon alldeles nysspåstod. Där framgår nämligen att Sida varnade för deproblem som skulle skapas om man beslutade om enparallell statlig finansieringskanal vad gäller stöd tillÖsteuropa. I utvärderingen av samarbetemed hävdades det attprojekten inom Östersjömiljarden kunde finansierasinom det vanliga östsamarbetet.I det dokument som jag nu har i min hand står detockså att det som skilde Östersjömiljarden från detordinarie östsamarbetet bara var formerna för hand-läggningen. Vidare framgår att de som gjorde utvär-deringen menade att den annorlunda organisationenpåverkades av "en önskan att uppnå uppmärksamhetoch utrikespolitisk goodwill".Det är precis detta som vi moderater har kritiserat.Man har ju brutit ut en del av utrikespolitiken ochställt medel till statsministerns förfogande och dåtappat den kvalitetssäkring som ligger inom det ordi-narie arbetet. kan väl knappast varanöjd med det utfall som Östersjömiljarden har fåttoch som ju är så oerhört hårt kritiserat även från detegna regeringskansliet.Anf. 132 () re-plik:Fru talman! När det gäller Östersjömiljarden nr 1,som beviljades , håller jag med att det fanns många brister i hanteringen. Detgäller då både tydligheten och att bevilja medel tillolika projekt. Mellan denna utvärdering och den and-ra Östersjömiljarden har de bristerna plockats bort.Eftersom en del är ganska nytt är det svårt att sägahur det i slutändan kommer att se ut men jag hoppasverkligen att det nu ska fungera bättre.Som jag tidigare sade ska de här pengarna använ-das just för näringslivet - för sysselsättning och ut-byte inom näringslivet eller, kan man säga, för ut-veckling inom näringslivet mellan och öst-länderna. Det betyder väldigt mycket för många fö-retagare att det här finns.Anf. 133 () replik:Fru talman! säger att hon verkli-gen hoppas att det ska fungera bättre med Östersjö-miljarden 2. Det är väl ett så tydligt erkännande somen socialdemokrat kan ge om att vi moderater haderätt i allt som vi varnade för när det gäller Östersjö-miljarden 1.Det är ju inga små saker som utvärderingen handen, utan det brister i kontroll och uppfölj-ning. Dessutom saknas en regelbunden utvärderingoch en enhetlig rapportering. Vidare fanns det intemed några regler om avrapportering i regeringsbe-sluten. Man har inte ens krävt en ekonomisk redovis-ning. Villkor som förknippats med projekten har inteefterlevts. Det saknas rutiner för återbetalning och detgår inte att påvisa sysselsättningseffekter.Ganska länge skulle jag kunna fortsätta med upp-räkningen kring Östersjömiljarden 1. Vi hörde omden år , ända fram till närLeif tog pris i att hylla detta innovativa,nya. Att jag inte kritiserat detta beror på att vi inte settvare sig resultat eller effekter. vet vi hur det gick- det blev ju inte så bra.Nu hör vi samma visa om Östersjömiljard nr 2men här kan det inte kritiseras . Vi måste juvänta och se hur det går. Vi vet dock att det inte ärbra. Det vet vi från och från Östersjömil-jarden 1 när det gäller att bryta ut projekt från ordina-rie utrikespolitik och ställa medel till regeringensförfogande. Östersjömiljarden bör upplösas ochpengarna bör ingå i det ordinarie öststödet, som ärkvalitetssäkrat. Där finns det ju rutiner och vi vet attpengarna kommer till god nytta.Vågar inför kammaren verkligenutlova att Östersjömiljarden 2 blir så mycket bättre änettan och vad grundar hon det i så fall på? Och, Bir-gitta , är det ändå inte så att vi moderater fickrätt i våra varningar? Har lärt någotav ettan?Anf. 134 () re-plik:Fru talman! Jag skulle kunna förstå det som StenTolgfors säger om vi inte hade gjort några föränd-ringar från den första miljarden till den andra miljar-den. Men är det faktiskt så att vi har klara mål närdet gäller den andra miljarden. Vi har också mycketklara kriterier för att bevilja medel från den andramiljarden. När det gäller effekter tycker jag att StenTolgfors, som ändå varit med så länge, borde veta atteffekterna inte kommer på en gång, utan det är någotsom naturligtvis måste ses på lång sikt.Slutligen: Jo, jag kan stå här i talarstolen och lovaatt den andra miljarden kommer att fungera mycketbättre än den första.Anf. 135 ()replik:Fru talman! Jag vill fylla på lite grann. Det varintressant att höra ta upp samarbetetmed bl.a. och att höra henne säga att vi ärpå gång med att genomföra en hel del bra projektinom samarbetet.Vad som förvånar mig mycket är att detta medkärnkraftsaspekterna i totalt har gått i stå.Det har liksom inte hänt någonting. sedannär gjorde ett besök där var problemetatt inte kunde betala sin andel i det hela.Därmed stoppades det. Man ansåg att de var tvungnaatt betala en egeninsats.Nu talar om stoppet och om ensorts regelavtal som inte blivit klart i ansvarsfrågan.Jag blir då väldigt förvånad, för den frågan fanns överhuvud taget inte med. har ju ändå gjort en heldel. Uppenbarligen klarar man att göra upp ansvars-frågan mellan och . Dock går det intemellan och . Kan det möjligen beropå att är med i EU och därmed måste ha helaEU med sig för att skriva bilaterala avtal, eller vad ärdet som hakar upp sig?När det gäller helhetssynen räcker det ju inte enstill för ett svar från biståndsministern på min frågaom det inte vore bättre att i det här samarbetet satsapå miljöområdet än att satsa på att bygga upp öv-ningsprojekt i den militära delen mellan ochSverige. Finns det någon helhetssyn i det arbete somregeringen bedriver när det gäller samarbetetmed , eller är varje minister sig själv nogoch får själv avgöra de här frågorna?Anf. 136 () re-plik:Fru talman! Visst har det hänt saker och ting. Dethar faktiskt hänt oerhört mycket där uppe under sägde . Men för att kunna föra avfalletfrån kärnkraftverket, från isbrytare, från ubåtar osv.till förvaring måste ansvarsfrågan först vara löst. Detär detta som det nu hänger på. Lepse t.ex. ligger fort-farande i hamn i i väntan på den här an-svarsbiten.Sverige, , , och har satsatenorma pengar - jag har dock inga sådana siffror justnu - på att stärka säkerheten i t.ex. kärnkraftverket.Det har byggts testrum där man, om saker och tinggår snett i kärnkraftverket, kan lära sig hur man skaagera, så visst har det gått framåt. Ansvarsbiten här ärdock något som man måste lösa.När det gäller det militära samarbetet kan jag intei detalj ge ett svar men jag vet hur vi i vår region hardiskuterat kring de bitarna. Att samarbeta militärt ärockså det ett sätt att komma nära den verksamhet därvi sedan på något vis måste vara med och hjälpa tillmed saneringen.Anf. 137 ()replik:Fru talman! Jo, men alltihop kostar ju pengar. Inuläget borde det vara mer angeläget att lägga peng-arna på att miljösanera i ett område som faktiskt är ettstort hot mot oss själva än att lägga energi på att tränamilitären att klara ett eventuellt krig - något som viverkligen hoppas inte inträffar.Hela tiden har det ju skyllts på att det inte finnstillräckligt med pengar för att genomföra de projektsom skulle behöva göras. Jag är helt säker på att viskulle behöva genomföra ytterligare samarbetsprojektsom kan kosta ännu mer - om viljan finns.Jag känner mig inte helt nöjd med att det finnstestrum och resurser för att öva in sig vid en olycka.Det måste också finnas resurser för att undvika enolycka. Det måste ändå vara det primära i det härsamarbetet.Anf. 138 () re-plik:Fru talman! Vi känner oss inte heller nöjda. Detfinns mycket mer att göra, men det är fel att säga attingenting har gjorts, att ingenting har hänt. Det harfaktiskt hänt en hel del, även om det finns mycketmer att göra.Visst kostar det pengar, men för att kunna göranågonting åt miljön måste man också bygga uppkontakter och relationer med både myndigheter ochenskilda, för annars står vi där. Det här är i alla fallryssarnas mark, ryssarnas kärnrkraftverk osv. De haren stor bit i saneringen.Anf. 139 ():Fru talman! Jag ska i mitt anförande anknyta tilldet som vi kan läsa i betänkandet och som handlar omhiv/aids. Det är en fråga som vi under dagens debatthar förstått att många ledamöter tar på det stora allvarsom den förtjänar. Vi har också lyssnat på bi-ståndsministern, som tog en stor del av sitt anförandei anspråk till denna viktiga fråga. Men jag vill fylla pånågot för att understryka hur viktig den här frågan är.Vi måste ta upp den i så många sammanhang som detär möjligt.Fru talman! var det den internationellaaidsdagen. Jag vill anknyta till den, och senare iveckan kommer vi att ha ett seminarium här i riksda-gen där alla partier kommer att ha möjlighet att be-rätta om sina erfarenheter i dessa frågor efter ett be-sök i Zambia.Om vi blickar tillbaka kan vi konstatera attaids nu även betraktas som en säkerhetsfråga. Det gördet möjligt för oss att ta upp den i nästan alla sam-manhang. Det förpliktar också.Men vi ser också att männens beteende börjar sessom en nyckelfråga i kampen mot aids. Från Hanoitill och till , världen över, harFN manat till spridning av budskapet att männenmåste ändra sitt beteende om den dödliga immun-bristsjukdomen aids ska kunna hejdas.FN:s generelsekreterare sade i sittbudskap om männen: De kan göra en verk-lig insats genom att visa mera omtanke, genom att tafärre risker och genom att se aidsproblematiken ivitögat.Och vi måste, fru talman, kräva att ansvariga tarsitt ansvar, att man ser frågans allvar i vitögat. Medden nuvarande utvecklingen är jag rädd att vi hållerpå att förlora kampen mot aids. Just rädslan måste vigöra till en drivkraft i kampen mot aids, göra någotkonstruktivt av den.Hiv/aids är den nu ledande dödsorsaken i Afrikaoch den fjärde vanligaste dödsorsaken i världen. Vidslutet av 1999 var antalet smittade 34,3 miljoner runtom i världen.