prot · GO0936 · 2000-11-29 00:00:00 — Det är snarare vad dethandlar om, som en spjutspets som gårföre och ligger före i tiden. Min förhoppning är attäven parti kommer att stå bak-om de förslag som vi lägger fram. Det är ingalundanågonting som är producerat för det korta perspekti-vet, utan det är producerat just för det långa perspek-tivet.Vad har vi för behov? Vad ställer förkrav på svensk säkerhetspolitik? Där kan vi se att detfinns behov av att utveckla former för försvar moticke-militära hot. Det finns mot bakgrund av vad somhar hänt i behov av att kraftigt utveckla civilkrishantering och konfliktförebyggande politik. Detär naturligtvis en förhoppning att även Moderaternakommer att stödja en sådan försvarspolitisk utveck-ling.Anf. 34 ():Fru talman! , när vattnet fortfarande stiger iVänern efter regnen som fallit över , och , känns det självklart att först tänkaen stund på de som drabbats av översvämningarna.Alla vi som följer händelserna från sidan av delar litekänslan av vanmakt inför naturens krafter. Samtidigtblir vi imponerade av den beslutsamhet och driftighetsom visas för att klara situationen och rädda det somgår att rädda.Trots många och svåra bakslag fortsätter männi-skor arbetet oförtrutet. Det är människor som är bo-fasta, värnpliktiga och hemvärnsmän, anställda ochfrivilliga inom försvaret, och kom-munerna som har gjort och gör storartade insatser.Alla är säkert ense med mig om att det är ett bra sättatt använda försvarets resurser och att det är bra att definns.När vi i försvarsutskottet talar om behovet av attanvända försvarets resurser för att stödja samhälletkommer vi ofta fram till att lagstiftningen är otill-räcklig. Så är det nog. Men den här gången liksom såmånga gånger tidigare visade det sig att när det verk-ligen gäller är människor klokare än lagen, gör detsom måste göras och bidrar med allt sitt kunnandeoch all sin kraft.Att stärka det svenska samhället vid svåra påfrest-ningar i fred är en av Försvarsmaktens fyra huvud-uppgifter. En annan är att bidra till fred och säkerhet iomvärlden. Det är liksom tidigare ett viktigtinslag i svensk säkerhetspolitik. harsvenska soldater deltagit i fredsbevarande operationeri FN:s regi. är vi aktivt med och bygger uppEU:s krishanteringsförmåga.Militära, civila och konfliktförebyggande insatserska vara de tre ben som krishanteringsförmågan stårpå. har anmält vilka olika militä-ra förband vi kan delta med. Där ingår minröjnings-förband och militärpoliser men också tunga förbandoch spaningsplan.Mycket arbete återstår inom EU innan man kan tasig an konflikthantering, de s.k. Petersbergsuppgifter-na, i egen regi. Men utskottet kunde vid ett studiebe-sök i förvissa sig om att det arbetasseriöst och på alla nivåer för att en krishanteringsför-måga värd namnet ska ta form.För de ytterligare uppgifter som finns inom För-svarsmakten - att försvara mot väpnat an-grepp och hävda vår territoriella integritet - handlardet i hög grad om den omstrukturering ochominriktning som fattade beslut om fördrygt och som inleddes vid halvårs-skiftet.Tiden som föregick beslutet var arbetsam på sittsätt för de anställda, med alla de diskussioner och denosäkerhet som råder innan beslut är fattade. Tidenefter är jobbig, innan alla delar faller på plats. Vem får jobb? Vad kommer i stället fördet som läggs ned?Mitt i allt detta ska man också klara av både atttänka nytt och att genomföra nytänkandet för att vararustad mot de nya hoten. Och man klarar det! Så härlångt i processen rapporteras detta omfattande omda-ningsarbete gå förvånansvärt bra - ibland snabbare änväntat. Bl.a. genom den s.k. omställningsgruppensarbete har nya verksamheter förlagts till de flesta avde orter som förlorat militära förband. Officerare harvisat sig vara eftertraktad arbetskraft, och inom För-svarsmakten görs särskilda ansträngningar för dencivilanställda personalen. Den bästa omställnings-hjälpen är nog ändå att både arbetsmarknad och eko-nomi är i ett betydligt bättre tillstånd än . Ändå har naturligtvis utskottet en viktiguppgift i att följa vad som händer.Framöver har dessutom utskottet en hel del vikti-ga frågor att hantera som antingen inte reddes ut ibeslutet eller som på annat sätt har direkt an-knytning. Vissa av de frågorna, t.ex. flygutbildningoch ledningsfrågor, hanteras i särskilda propositionerunder vintern och våren. Andra, som pliktfrågor ochpersonalförsörjning, ska redovisas i nästa stora för-svarsproposition som presenteras om ett år.Utskottet har vidare stora förväntningar på sårbar-hets- och säkerhetsutredningen. Den ska redovisa sinaresultat , och utskottet utgår från att devägs in i planeringen för totalförsvaret. De nya hotenär i hög grad hot mot det civila samhället, och detråder bred enighet om att detta betyder en tyngd-punktsförskjutning inom försvarspolitiken som måstekomma till uttryck i både planering och resurser. Härär det på sin plats att hålla fram att det är just totalför-svarstänkandet som har gjort och som gör att Sverigeär långt framme när det gäller civil krishantering. Dethar vi nytta av också när vi samarbetar med andrakring EU:s krishanteringsförmåga.Försvarsberedningen har ett särskilt uppdrag i attfölja utredningsarbetet inom det här politikområdet.Förutom de redan nämnda utredningarna finns enutredning om materielförsörjning och frivilligorgani-sationernas uppgifter framöver. Beredningen skalämna två rapporter ; först en säkerhets-politisk och sedan en försvarspolitisk. Rapporternablir utgångspunkt för höstens försvarsproposition. Detär därför tillfredsställande att sex av sjupartier numera är med i Försvarsberedningens arbete.Det är också beklagligt - om än inte förvånande, ochsärskilt inte mot bakgrund av dagens inlägg i debatten- att ställer sig vid sidan om.Fru talman! Det är stora krav som ställs på demsom arbetar inom Försvarsmakten. De ska klara alltfrån tuff konflikthantering i Kosovo över att byggabefästningsvallar till att möta hoten från nya sofisti-kerade vapen och från helt nya fiender. Den spänn-vidden är enorm. Jag är helt övertygad om att deklarar detta. Jag är dessutom övertygad om att i denbudget som fastställts har vi föreslagit påkronan när precis så mycket pengar som behövs föratt klara detta. Några partier vill ha mer, andra vill hamindre. Somliga tycker att försvaret ska göra mer,andra att uppgifterna ska vara annorlunda. Stånd-punkterna är kända debatter. Jag skainte gå närmare in på dem, utan nöjer mig med attyrka bifall till utskottets hemställan i betänkandet ochavslag på samtliga reservationer.Allra sist, fru talman, vill jag vända mig till enannan grupp som det ställs understundom stora kravpå. Det är utskottets kansli, som ibland tycks besittanästan magisk lyhördhet för vad utskottets ledamöterönskar och menar. Jag är säker på att det tack jag nuframför till kansliet framför jag på hela utskottetsvägnar.Anf. 35 () re-plik:Fru talman! Jag valde att i mitt inledningsanfö-rande ställa några frågor. Jag har inte fått svar frånregeringssidan på dem, och därför tar jag mig frihetenatt ställa dem igen. Jag gjorde en redovisning av destora potentiella ekonomiska problem som utskottethar fått sig redovisade under beredningsprocessen.Det handlar delvis om Försvarsmaktens interna rödahål - jag kallar dem så därför att de är resultatet avåtgärder som regeringen har vidtagit - underåren 2002-2004.Jag vill fråga : Vilken verksamhetär det som ska tas bort under nästa försvarsbeslutspe-riod? Vilken materiel är det som inte ska anskaffas?Vad är det som försvaret inte ska göra när det blirfråga om ambitionssänkningar för att kunna klara avden ekonomiska ram som regeringen åtminstone intehär är beredd att ompröva?Min andra fråga rör materielanskaffningen. Jag re-fererade till , som pekarpå att det blir minus 15,7 miljarder om kostnadsut-vecklingen är ungefär som den har varit . Vilka redan nu lig-gande projekt, vilket intecknat utrymme och vilkenmateriel är det som ska tas bort enligt regeringensmening med anledning av den rapport som har lagt fram?Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag har både i dagens debatt och tidi-gare noterat att vi har en lite annorlunda inställningtill den ekonomiska ramen när det gäller försvarsbud-geten. Det är alldeles uppenbart att vi också har olikainställning när det gäller möjligheterna att reda ut defrågor som Försvarsmakten ska klara ut. Jag är merpositiv än , som jag tycker före-träder en onödigt pessimistisk syn på frågorna i dag.Anf. 37 () re-plik:Fru talman! Denna onödigt pessimistiska syn hartyvärr sin grund erfarenhet av försvarspolitiki denna kammare. Jag kan avslöja för vice ordföran-den i utskottet att ekonomiska problem och bristersom har haft att hanteras genom i princip årliga besluthär i har varit normalfallet under dennatioårsperiod. Därav min pessimism.Men man ska inte vara så pessimistisk att maninte tar tillfället i akt att göra någonting när man serproblemen torna upp sig - och det inte bara vid hori-sonten, utan det är , , som Försvarsmakten har ekonomiska problemenligt de analyser som man nu har gjort. Det fattasinte bara de 5,5 miljarder som gick åt genom vårensbeslut - 4 miljarder i ram och 1 ½ miljard i teknik-faktor är effekten 2004 - utan nu ska verksamhet förytterligare 1 ½ miljard tas bort inom ramen för denambition som fastställdes av den sista marsdetta år. Det är mycket! Denna penningsumma måstebeskrivas också i reala termer.Min fråga anknyter helt till detta. Om gör analysen att det fattas 16 miljarder -vad blir det då av det nya försvaret? När det tillgäng-liga utrymmet i princip redan är intecknat utöver detillgängliga resurserna så handlar det ju inte om vadvi ska kunna satsa nytt för att knyta ihop verkanssys-temet i ett nätverkscentrerat, reformerat försvar. Dåhandlar det om vad vi ska ta bort. Den prioriteringenmåste redan nu vara beredd att ge enindikation på hur den kommer att bli, i stället för attskjuta frågan och ta problemen när dekommer. Det har i stor utsträckning varit riksdagensförhållningssätt under de beslut som har fattats undersenare delen av 90-talet, och det har också lett till denmycket besvärliga situation som vi faktiskt står i idag.Anf. 38 () replik:Fru talman! Det är oppositionens privilegium attkunna klara ut en del av de problem som man stårinför genom att föreslå att man tillskjuter nya pengar.Det kan inte vi göra. Men inte ens fyrafem miljarder lär räcka till för de siffror som HenrikLanderholm här radar upp, så vi lär väl få hjälpas åtäven framöver med att hitta bättre rutiner och bättreprioriteringar.Anf. 39 ():Fru talman! har medverkat till, ochockså tagit ansvar för, den ominriktning av det svens-ka försvaret som pågår.I den tidigare debatten här i kammaren noterar jagatt karakteriserar den här ominrikt-ningen som en grotesk felsatsning med för mycketpengar. Han vill ha 20 miljarder mindre, om jag fattarhonom rätt. har om samma pro-cess sagt att det är en katastrofal destruktion som förmot avgrunden. Det fattas 16 miljarder hörde jag ihans senaste inlägg. Av dem är bereddaatt tillskjuta 4-5 miljarder. Befinner vi oss på sammaplanet? Det är en retorisk fråga.Den ominriktning som sker, sker i rätt tid ochär nödvändig. Den är nödvändig för att vi ska kunnastå rustade för att med relevanta medel möta en för-nyad hotbild och ett annat säkerhetspolitiskt läge.Arbetet med ominriktningen pågår med stor kraft.Fortfarande återstår en del viktiga frågor att avgöraoch hantera. Jag vill redovisa den ambition vi i Cen-terpartiet har. Det är vår avsikt att vara med och på-verka utfallet av de här utstående frågorna. Låt mig tanågra exempel. Vi är angelägna om att ta ansvar föratt det framtida fartygsunderhållet baseras påden civila varvsindustrin. Vi vill vara med och påver-ka utformningen av den framtida organisationen avmilitärhögskolorna. Vi vill också bidra till att säker-ställa en stabil personalförsörjning till högre tjänsterruntom i landet.En av de absolut viktigaste frågorna framöver ärhur vi på ett effektivt och rationellt sätt ska kunnamöta ett bredare spektrum av hot och risker. Med detvidgade säkerhetsbegreppet, som också inkluderaricke-militära hot och risker, är det svårt att draen skarp gräns mellan vad som i traditionell meningär säkerhetspolitiska hot och vad som är risker inomfredssamhällets ram. Att åstadkomma en bättre hel-hetssyn och effektivare utnyttja samhällets resurser äralltså en stor utmaning som vi står inför. Det är enmycket angelägen uppgift som vi i serfram emot att få bidra till.Fru talman! Genom de baltiska staternas ansökanom medlemskap i har stödet till dessa stater påsenare tid kommit att debatteras. Låt mig slå fast attstödet till de baltiska länderna är ett viktigt och kon-kret uttryck för vår uppfattning att varje land har rättatt självt välja sitt säkerhetspolitiska arrangemang.Detta är en viktig princip som ska upprätthållas. Attbidra till fred, stabilitet och säkerhet i vår omvärldoch, som i det här fallet, i vårt definitiva närområde ärav avgörande betydelse för vår egen nationella säker-het.De internationella insatserna, som ju är en av För-svarsmaktens huvuduppgifter numera, ökar i betydel-se, och det får också konsekvenser. Den breddningoch fördjupning av det militära kunnandet som deinternationella insatserna ger är ovärderlig. Därför ärdet en smula förvånande att höra uttalanden om attdenna uppgift skulle vara väsensskild från uppgiftenatt hävda den territoriella integriteten och vår förmå-ga att försvara oss mot väpnade angrepp. De militäraförmågor och förband som behövs internationellt ärju i praktiken desamma som även behövs för natio-nella uppgifter. Det är samma färdigheter som vieftersträvar, nämligen rörliga, flexibla och välutbil-dade insatsstyrkor.Den motsättning mellan internationella insatseroch försvaret av vår egen självständighet och vårteget territorium som en del målar upp, tycker jagdärför är skenbar och en smula konstlad. Försvaretkan i själva verket dra nytta av de internationellauppgifterna för sin fortsatta utveckling.Att hålla fast vid invasionsförsvarsuppgiftenskulle göra den svenska försvarsmakten säkerhetspo-litiskt irrelevant i dagens situation. Att avstå från ettaktivt internationellt engagemang skulle döma försva-ret till en sorts mental istid i professionellt avseende.Det vore också att underblåsa en nationalisering avden europeiska säkerheten, vilket som enliten och omvärldsberoende och militärtalliansfri stat knappast skulle vara betjänt av. Ennationaliserad säkerhetsordning där ömsesidig miss-tro och osäkerhet trappas upp har vid två tillfällenkastat in i ett världskrig.Fru talman! I det vidgade säkerhetsbegreppet lig-ger ett viktigt element i förmågan att hantera föränd-ringar. Att aktivt och allsidigt bidra i det alltmer för-djupade internationella säkerhetssamarbetet äveninom det militära området är ett sätt att hantera de härförändringarna i omvärlden.Vår säkerhetspolitiska linje utgör inget hinder förett aktivt deltagande i uppbyggnaden av en europeiskeller för den delen även en gemensam euroatlantiskkrishanteringsförmåga. Vår militära alliansfrihetminskar inte heller vår förpliktelse att föra en aktivoch utåtriktad säkerhetsfrämjande politik. Tvärtomska ett direkt deltagande i internationella civila ochmilitära insatser även fortsättningsvis vara en naturligoch integrerad del av svensk utrikespolitik.Händelseutvecklingen på visar ju också pånödvändigheten av att ibland kunna sätta kraft bakomorden. måste agerandet på plats kunna backasupp av en kraftfull både politisk och militär förmåga.Krishantering innehåller ju som alla vet ett brettspektrum av uppgifter som sträcker sig från djupastefred till randen av krig, t.ex. för att skilja stridandeparter åt. Det innebär också att det behövs en uppsätt-ning instrument, dvs. civila resurser och olika militäraförbandstyper, för att kunna agera adekvat för att lösadessa uppgifter. Det handlar om alltifrån preventivdiplomati till mer robust militärt agerande.Därför bejakar fullt ut det faktum attEU:s förmåga till civil och militär krishantering nuverkligen utvecklas. Vi hälsar med särskild tillfreds-ställelse omfattningen av det svenska s.k. nationellakapacitetsmålet som presenterats. De militäraresurser som vi ställer till förfogande är sammansattaav förband från alla tre försvarsgrenarna. Det är ettsubstantiellt bidrag med mycket hög ambition. Dettycker jag att vi ska känna stolthet över, inte minst nunär under det kommande halvåret kommer attinta en viktig roll som ordförandeland i EU. Det ärsjälvklart en viktig markering från svensk sida att vibidrar fullt ut till att krishanteringsförmågastärks.Fru talman! Avslutningsvis vill jag uppmärksam-ma hemvärnets och frivilligorganisationernas bety-delse för det svenska försvaret, inte minst som uttryckför en bibehållen försvarsvilja. Om några månaderkommer den nya frivilligutredningen att presenterasin syn på frivilligorganisationernas roll och uppdrag,varför vi får anledning att återkomma till detta både iförsvarsutskottet och här i kammaren.Vidare framstår det som uppenbart att hemvärnetfår en ökande betydelse i den nya försvarsmakts-strukturen. Hemvärnet blir sannolikt den viktigastekomponenten i de nationella skyddsstyrkorna ochdärmed även i det s.k. territorialförsvaret, förutomuppgiften att stärka det civila samhället vid kriser avolika slag. Hemvärnets roll och kompetens i det sena-re sammanhanget har vi fått många tydliga bevis pådenna sommar och denna höst.Men måste också hemvärnets framtidaroll och struktur noggrant analyseras och diskuteras,inte minst inom hemvärnsrörelsen. Den ändrade hot-bilden med ett avklingande invasionshot och ett ökathot mot samhällets infrastruktur borde enligt minuppfattning leda till en översyn av lagstiftningen såatt hemvärnet kan användas inom en något vidare ramän . Alternativt skulle hemvärnet också kunnautgöra en kaderorganisation med en kärna av befäloch soldater. Därmed skulle man utgöra en av grund-stenarna i en anpassningssituation där Försvarsmak-ten måste kunna tillväxa både för stöd till det civilasamhället och för att hävda säkerhet i mili-tärt hänseende. Detta är frågor som jag anser böruppmärksammas i den fortsatta moderniseringen avdet svenska försvaret.Anf. 40 () re-plik:Fru talman! Min värderade kollega frågar sig om vi befinner oss på olika pla-neter. Kanske en enkel sakupplysning kan få honomatt inse att vi nog befinner oss på samma planet åt-minstone i ett hänseende, nämligen när det gäller denekonomiska verkligheten. bordeha kunnat studera våra motioner i försvarsfrågornanoggrannare. ger han kammaren det intrycket attdet förslag som vi har på det ekonomiska området föratt t.ex. täcka den uppkomna och i daguppgivna bristen på 16 miljarder skulle vara 4-5miljarder.Låt oss i stället göra ett överslag grundat på detförsta inlägg jag gjorde här som har stöd i våra mo-tioner. Det handlar om att arbeta för en försvarseko-nomi som bygger på en oförändrad försvarsram. Ef-tersom den besparing som ochhans parti har ställt sig bakom innefattar 4 miljarderom året, är vi tvungna att ta siffran 4 gånger 10 ochkommer sålunda upp i en siffra som ligger någonstansrunt 40 miljarder. Jag vill säga detta upplysningsvis.Men i ett annat avseende tror jag att och jag står på helt olika sidor och inte sersamma verklighet. Ser inte och de problem som finns där? Kanverkligheten verkligen beskrivas så rosenskimrandeoch med så vackra ord som ? Det handlar om befälsbristen på våra förbandsom omöjliggör en hög ambitionsnivå och en högkvalitet i våra förband, strömhoppen av kompetentaoch begåvade officerare, strömhoppen inom det hem-värn som ligger så varmt omhjärtat, rekryteringsproblemen vid internationellainsatser och den ohyggliga förtroendeklyfta som finnsinom Försvarsmaktens organisation . Detta ärdagens verklighet som också faktisktmåste se i vitögat när man som stödparti eller släp-vagn, beroende på hur man vill uttrycka det, ställt sigbakom den här försvarsuppgörelsen.Anf. 41 () re-plik:Fru talman! Jag har den största respekt för den avFörsvarsmakten redovisade personalbrist som finnspå nästintill samtliga våra förband . Det är ettfaktum som man naturligtvis på något sätt måstehantera. Jag har som sagt var den största respekt fördet.Det är klart att det i ett omställningsskede, somFörsvarsmakten har befunnit sig i och befinner sig i,inte är helt orimligt eller onaturligt att det blir en skavi kalla det överrörlighet av personal på grund avfarhågor om framtiden osv. tycker jag ändå får ett annat intryck när man lyssnar till de talöverbefälhavaren håller på sina resor ute i förbanden ihöst. De andas en mycket stor framtidsoptimism.Jag har också själv vid samtal med ett antal för-bandschefer naturligtvis fått den bild verifierad somHenrik tar upp: brist på personal, brist påkompetent personal, det är fel personal som har läm-nat Försvarsmakten i det här skedet. Jag säger inteemot på den punkten. Men det betyder inte att pro-blemet är olösligt.Nu kan jag inte siffrorna exakt, men det tillkom-mer faktiskt 500-600 nya officersaspiranter varje årtill våra officershögskolor och militärhögskolor. Settöver tiden är jag alldeles övertygad om att Försvar-smakten kommer att ha god tillgång på kompetentpersonal inom en rimlig framtid. Men, som sagt, jagförnekar inte den kanske akuta situationen just häroch nu.När det dessutom gäller försörjning av personaltill våra internationella insatser vet lika väl som jag att man funderar över någonform av kontraktsanställning, en korttidsanställning,bl.a. för att fylla upp våra internationella förband medpersonal. Jag tycker att man ska avvakta hur dentanken och idén realiseras innan man dömer ut perso-nalförsörjningsproblematiken helt och hållet.Anf. 42 () re-plik:Fru talman! Det gläder mig att ser verkligheten. Jag tror också att det är oerhörtviktigt att se och inse att denna verklighet är ett re-sultat av de försvarsbeslut under åren 1999 och 2000som inte bara har varit med och stöttatutan också aktivt tagit fram.Anf. 43 ():Fru talman! Jag sade inledningsvis i mitt anföran-de att har medverkat till den nödvändigaomställningen av det svenska försvaret och det har vigjort tillsammans med regeringen. Vi har medverkattill och tar fullt ut ansvar för det. Jag försöker integömma mig bakom något annat. Vi tar ansvar för det.Jag har som sagt medgivit att den akuta personal-situationen i våra förband kan upplevas som besvärligoch det ska man naturligtvis hantera. Jag har pekat pånågra åtgärder och att man trots allt måste se tiden anoch avvakta hur många nya unga officersaspirantersom kommer att finna Försvarsmakten vara en braarbetsgivare för framtiden. Jag har inte alls sammapessimistiska syn som när detgäller den framtida försörjningen av personal tillFörsvarsmakten.Anf. 44 ():Fru talman! Jag vill börja med att förutom den re-servation som yrkat bifall till, nämligenreservation 3, också yrka bifall till reservation 14.I motion Fö307, som är underlaget till reservation14, framförs kritik mot de brister som finns i detunderlag som var grunden för regeringens propositionDet nya försvaret, brister som sedan kom att följaärendet hela vägen till beslutet i den 30mars . Skälet till det var att regeringen, med endastmindre kosmetiska ändringar, valde att lyfta in detunderlaget som en väsentlig del i sin proposition, enhandling som vi nu kan se konsekvenserna av, vilketÅke Carnerö, och andra har på-pekat.Det är viktigt att medborgarna, de som har valtoss, kan lita på att vi gör vårt allra yttersta för att debeslut som vi fattar ska hålla en så hög kvalitet sommöjligt. En viktig förutsättning för det är att de un-derlag som ligger till grund för propositionsskrivandeoch utskottsarbete är genomarbetade och håller enutredningstekniskt sett hög standard. Det ska kunnagå att följa tankegången i en utredning, även om sak-frågan i sig är komplicerad. Beslutsfattandet får intebli fel på grund av dåliga eller styrda utredningsun-derlag.