prot · GO0915 · 2000-10-19 00:00:00 — Regeringen valde att på ett tidigt stadiumkraftsamla resurser för att försöka förebygga en om-fattande smittspridning. Arbetet bedrevs inlednings-vis av en särskild delegation, Aidsdelegationen, där-efter av , och i samband med bildande överfördes uppdraget dit.Fram uppgick det särskilda anslagetför insatser mot aids till omkring 150 miljoner kronorårligen. Hela anslaget disponerades av Folkhälsoin-stitutet, och kommuner, landsting och frivilligorgani-sationer kunde söka medel för olika aktiviteter.Regeringen uttalade därefter i den ekonomiskavårpropositionen för att utgifterna för insatsermot aids inom hälso- och sjukvårdsområdet skullereduceras med fr.o.m. år 1998.Regeringen uttalade då att statens stöd till kommu-nernas och landstingens hivpreventiva arbete fåranses ingå i det generella statsbidraget. Men för attunderlätta avvecklingen av en del av det specialdesti-nerade bidraget och för att värna om de verksamhetersom byggts upp föreslog regeringen att 90 miljonerkronor skulle avsättas för hivprevention 1998. Dessa medel utgick från det generellabidraget till kommuner och landsting i storstadsregio-nerna. Regeringen har därefter "öronmärkt" medelfrån det generella bidraget till kommuner och lands-ting även för år 1999 och 2000.I budgetpropositionen , 2001, föreslåsFolkhälsoinstitutet få för insatsermot aids, i likhet . När det gäller me-del för hivpreventivt arbete i storstadsregionernakommer särskilda medel att tillföras storstäderna fördetta ändamål även för nästkommande år.Min och regeringens uppfattning är oförändrad ifråga om hivprevention. Det är av stor vikt att vi ävenfortsättningsvis genom tidiga insatser begränsar an-talet nysmittade till lägsta möjliga nivå.Regeringen har även i den forskningspolitiskapropositionen och i budgetpropositionen för år 2001föreslagit att ökade resurser ska tillföras Djurhusetvid . Syftet är att förstärkaforskningen kring bl.a. hiv och aids för att öka förut-sättningarna för att ta fram effektiva mediciner ochförhoppningsvis snabba på framtagandet av ett vac-cin.Folkhälsoinstitutet har på regeringens uppdrag ta-git fram en nationell handlingsplan för det hivpre-ventiva arbetet för den nästkommande femårsperio-den. I detta uppdrag ingick att ta fram förslag till hurdet hivpreventiva arbetet i storstäderna skulle kunnaorganiseras utan öronmärkta pengar. I början av sep-tember överlämnade sitt förslagtill mig, och det bereds inom har i ett tidigare regeringsupp-drag presenterat hur det hivpreventiva arbetet i stor-städerna bedrivs och hur de statliga medlen för ända-målen används. I rapporten konstateras att en stor delav resurserna går till frivilligorganisationernas arbete.Men man visade även på att det var svårt att urskiljahur de statliga medlen användes i förhållande tillandra finansieringskällor, t.ex. kommunala ochlandstingskommunala medel.Under våren kommer regeringen att presentera enproposition om framtida roll ochuppgifter. Handlingsplanen kommer att ingå som ettunderlag för denna proposition.Sammanfattningsvis är min bedömning att det ärangeläget att fokusera arbetet på en långsiktig strate-gisk handlingsplan för hiv- och aidsarbetet och attvärna om de värdefulla verksamheter som byggts uppi storstadsregionerna.Anf. 20 ():Fru talman! Jag vill börja med att tacka socialmi-nister för svaret på min interpellation.Inledningsvis vill jag, som många andra, betonaatt en hivsmittad person inte kan jämföras med andramänniskor som har kroniska behandlingsbara sjuk-domar. Genom att gå tillbaka i tiden kan vi se attmånga avled i aids i . finns broms-mediciner som hjälper en hel del drabbade personertill ett drägligt liv. Men om någon vill påstå att hivin-fektionen är behandlingsbar medför det förödandekonsekvenser för den viktiga hivpreventionen samtstöd till redan sjuka människor.I och med att alltfler lever med sin smitta, skaman komma ihåg att alltfler kan smitta. Därför är jagglad över att socialministerns och regeringens upp-fattning är oförändrad i fråga om insatserna för hiv-prevention. Insatserna har stor betydelse även fort-sättningsvis. De måste göras på ett tidigt stadium föratt begränsa den fruktansvärda smittan. Därför är detoerhört viktigt att vi politiker inser att hivpreventio-nen måste verka framöver.Frivilligorganisationerna utför ett jättejobb somsjukvården inte alls mäktar med. Jag tänker på lands-tingen och regionerna som kan klara av sjukvårdsde-len men inte det som frivilligorganisationerna gör . Jag både tror och vet att regeringen måste klartoch tydligt klarlägga en tidsperiod för ett fortsattarbete vad gäller frivilligorganisationernas arbete.Det går inte att från regeringens sida år efter årkomma med formuleringar i budgetpropositionen omatt eventuellt vilja upphöra med de öronmärkta peng-arna till storstadsregionerna. I årets budgetpropositionför kunde vi se att de pengarna var helt borta.Många har också uppmärksammat att det inte finns enenda rad om detta.Jag kan nämna som ett exempel att socialminis-tern fick ett brev från socialroteln här i Stockholmdaterat där man uttalar att det ärhelt obegripligt hur regeringen vill diskriminera stor-stadsregionerna. Man har alltså lagt anslag till lands-bygden genom , men när det gällerstorstadsregionerna, där vi har de flesta smittade,finns det inga pengar i budgeten. Det här är någotsom många har undrat över på flera håll. Jag har fåttmånga oroliga samtal från i sammafråga.I svaret av socialministern här kan jag kon-statera att han säger att särskilda medel kommer atttillföras storstäderna även . Minfråga blir då naturligtvis: Varför finns inte anslagetmed i budgetpropositionen? Är det något som fi-nansutskottet och vi här i ska klubba ige-nom och fixa till i efterhand?Jag förväntar mig och hoppas att socialministernvill vara ärlig: Var det en ren miss eller medvetenhetbakom detta att pengarna inte fanns med?Anf. 21 Socialminister ():Fru talman! Det har - detvet - funnits en ambition att se till attverksamheten integreras i det lokala och regionalaarbetet, dvs. att det inte öronmärks särskilda pengar.Så har tanken varit långsiktigt. Ändå har pengarnaöronmärkts , 1999 och 2000. Tanken var attdet inte skulle göras en särskild öronmärkning för2001. Det är bakgrunden till formuleringen.Emellertid fanns det i diskussionen inför åretsbudgetproposition en ambition att ändå öronmärkapengar också . Då kan vi konstatera att närbudgeten presenterades fanns inte den formuleringenmed. Vi har förklarat att vi kommer att verka iriksdagen för att det ska ske en sådan öronmärkningoch att det också kommer att avsätts pengar.Det är den enkla förklaringen.Motivet är det som är klargjort, att vipå lång sikt ska försöka integrera verksamheten ochinte ha särskilda öronmärkningar. Men vi inser att viinte är där ännu, framför allt därför att vi först nästaår kommer att ta beslut om den handlingsplan somFolkhälsoinstitutet har utarbetat. Jag redovisar i mittinterpellationssvar att när vi tar beslut om roll ska vi också besluta om den handlings-plan som har utarbetat. Då finnsdet anledning för oss att reflektera över hur vi skagöra efter 2001. Men kommer vi att verkaför att pengar ska öronmärkas, precis som för detta år.Anf. 22 ():Fru talman! Det tackar vi i frivilligorganisationer-na för. Jag är själv ordförande i en sådan, Noaks ark inordvästra kan jag inte få socialministern att erkännahur det kommer sig att pengarna inte finns i budget-propositionen. Här finns en motion som är inlämnadav från och ThomasJulin från , som är företrädare som harvarit med och förhandlat i budgetprocessen. Varförväcker de en motion, med somförsta namn, om att man fortsättningsvis måste öron-märka pengarna om detta inte ska rättas till i riksda-gen? Om det var en miss eller medvetenhet får jag välinte svar på av socialministern.När det gäller handlingsprogrammen hoppas jagatt ni klart och tydligt talar om att ni har ett längretidsperspektiv i fråga om hur länge man ska jobba tillnästa utvärdering. De som finns i de här organisatio-nerna får hicka varje gång budgetpropositionenkommer när detta inte är klart uttalat. De ska ha lugnoch ro och ha på sig. De ska inte behöva bliskrämda . Det finns människor bakom det härsom är anställda, har hyreskontrakt och åtaganden,och de fixar inte detta hur som helst. Om pengarnainte delas ut året efter måste man ju vara garanteradavvecklingspengar om man inte får fortsätta sin verk-samhet.Därför är det angeläget att socialministern kan lo-va en långsiktighet. Kom inte och skräms med att deöronmärkta pengarna ska upphöra. Att integrerapengarna i landstingens regi tror inte jag på, och dettror ingen av oss på i . Vi väckte från samt-liga partier en flerpartimotion , och vi harupprepat den , där vi talar klart och tydligt om attdet måste vara öronmärkta pengar just till den härverksamheten.Anf. 23 Socialminister ():Fru talman! har helt rätt i att detkrävs en långsiktighet. Det var tanken bakom detuppdrag som fick om att utarbetaen handlingsplan för den kommande femårsperioden.Då handlade det inte bara om den verksamhet sombedrivs utanför storstäderna utan också om hur dethivpreventiva arbetet i storstäderna ska kunna bedri-vas.När vi tar ställning till Folkhälsoinstitu-tets framtida roll och uppgift ska vi också ta ställningtill en sådan långsiktig plan, just för att kunna gebesked åt alla som arbetar i och är engagerade i verk-samheten, också frivilligorganisationerna, vad somgäller under den kommande perioden.Jag förstår bekymmer över attom man inte får långsiktiga besked är det svårt attplanera verksamheten och få människor att känna sigengagerade.Jag har nog inget riktigt bra svar att ge på fråganvarför formuleringen är som den är. Däremot har jagviktiga besked att ge när det gäller hur det kommer atthanteras. Vi kommer från Socialdemokraternas sidaatt se till att pengar öronmärks när beslut ska fattashär i . Det är detta som är motivet bakommotionen. Eftersom formuleringen i budgeten inte ärsådan måste man hantera det i , och vi harfrån Socialdemokraternas sida förklarat att vi kommeratt verka för det. Det viktigaste för alla som är enga-gerade är vilket beslut fattar. Det ärdet avgörande.Anf. 24 ():Fru talman! Det som socialministern sade avslut-ningsvis om att detta inte kom med i budgetproposi-tionen får vi väl tolka hur vi vill. Det kanske var enmiss, eller också var det medvetet. Men regeringenhar förstått att om det var ett medvetet försök att tabort pengarna gick det inte igenom. Därför måste vihär i fixa till det.Jag ska tacka socialministern för att han i alla fallförstår och vill att det ska vara långsiktigt. Jag trorinte att en femårsperiod räcker, utan jag tror att manska lägga en handlingsplan , när vi ser hurutvecklingen är. Men man kanske skulle ha en kon-trollstation för att kontrollera och utvärdera efter femår. Man borde ha en tioårsplan för att se hur vi ska fåbukt med problemen, vad vi kan göra på kortare sikt,, och vad vi kan nå efter tio år.Jag ser fram mot handlingsplanen, och jag hoppasatt den blir bra, så att de frivilliga organisationernakan leva sitt liv och göra det arbete de ska - så myck-et som de gör.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellation 2000/01:21 om för-slaget om abortpersonregistretAnf. 25 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig omjag avser att stoppa förslaget om att inrätta ett person-register för de kvinnor som genomgått abort.Frågan är föranledd av uppgifter i pressen om attSocialstyrelsen ska lämna ett förslag till regeringensom innebär att alla kvinnor som gör abort ska regist-reras med personnummer i ett abortregister.I ett pressmeddelande har däreftermeddelat att frågan om hur förslaget om ökad regist-rering av diagnoser och åtgärder i öppenvården skautformas och vad som ska omfattas ännu inte är slut-behandlad. Först ska frågan om hur den enskildesintegritet ska kunna skyddas noga prövas. Jag harerfarit att avser att bjuda in olikaintressenter till en diskussion kring dessa frågor.Det finns således inte något förslag, och jag harheller inte för avsikt att besluta att personnummer skainföras i abortregistret.Anf. 26 ():Fru talman! Jag vill tacka socialministern för sva-ret. Jag vet att det nu inte blir ett abortpersonregister,och det är den tvärpolitiska kvinnoopinionens för-tjänst. Men jag är mycket förvånad över socialminis-terns svar och försöken att mörka och säga att det intefinns eller fanns ett förslag genom att som barn görsäga så här: Det jag inte ser, det finns inte. Struts-syndromet kallas det.Gör inte denna viktiga kvinnofråga till en formali-adiskussion genom att inte erkänna att Socialstyrelsentycker att det vore bra med ett abortpersonregister.Socialministerns svar tvingar mig nu att bevisa att detfinns eller fanns ett förslag och att det endast är denstarka kvinnoopinionen som har stoppat detta.Så här ser verkligheten ut utanför Socialdeparte-mentet. Jag har här ett fax som s-kvinnor har fått frånSocialstyrelsen. Jag läser vad som står om abortre-gistret: Förslaget är ännu inte färdigbehandlat ochöversänt till regeringen. Längre ned i faxet kan jagläsa att de läkare som företräder detta område starkthar stött idén om ett individbaserat abortregister. Jagläser kommentarer längre ned: Detfinns alltså ett starkt stöd för behovet av ett abortre-gister i flera grupper i samhället.Jag fortsätter min läsning. TT gjorde i septemberen intervju med registersamordnaren på Socialstyrel-sen. Det står så här: "delger SocialstyrelsenSocialdepartementet sina förslag till nya förordningar.Bland de mest kontroversiella finns ett förslag om attutöka uppgifterna i abortregistret med personuppgif-ter. "Jag läser vidare att registersamordnaren - jag tän-ker inte tala om namnet - säger att det enligt förarbe-tena till lagen inte finns någon möjlighet för enskildapatienter, dvs. kvinnor, att säga nej till att vara med idetta register.Därför undrar jag hur socialministern i det svarsom jag har fått som riksdagsledamot kan fortsättasäga att det inte finns något förslag. Socialstyrelsenhar ju i intervju efter intervju presenterat ett förslagsom visst finns. Jag tycker att vi ska använda ettspråkbruk som svenska folket förstår.Jag är folkvald, och jag representerar massor avoroliga kvinnor som vill bli tagna på allvar och inteslagna i huvudet med formalia. Den fria aborten är förviktig för det.Håller socialministern med mig eller inte? Finnseller fanns det ett förslag hos , ellerska vi fortsatt i debattera ett ickeförslag?Jag har styrkt att det finns eller fanns ett riktigtförslag.Kan kvinnor nu känna sig lugna när detgäller att den fria aborten är säkrad enligt abortlagen,eller finns det flera ickeförslag i skrivbordslådan?Anf. 27 Socialminister ():Fru talman! Uppriktigt sagt gynnas debatten omabort inte av sådant trams, . Jag harsvarat på frågan om vad som finns i regeringenskansli. Det finns inget sådant förslag, och jag är all-deles klar över att vi icke kommer att lägga framnågot sådant förslag. Om det i någon myndighet somSocialstyrelsen finns ett förslag är det naturligtvisdess problem. Skulle det komma till oss är beskedetmycket enkelt. Vi kommer inte att lägga fram någotsådant förslag.Vad finns det för skäl att försöka misstänkliggöraregeringen och påstå att den skulle ha sådana avsiktereller att jag som socialminister skulle ha sådana av-sikter? Kan inte lita på det beskedjag ger? Vi kommer inte att lämna något sådant för-slag.När jag svarade på frågan handlade det om huru-vida det fanns något förslag i regeringens kansli somvi processar för att lämna till . Något sådantförslag finns inte.Socialstyrelsens generaldirektör kände själv an-ledning att gå ut i och tala om inte kommer att lämna något sådant förslag. Manavskriver det också från myndighetens sida. Jag harinte förnekat att det har förts en sådan diskussion. Detär ju alldeles sant. Vi kan diskutera hur man kommerpå sådana idéer i , men frågan jagsvarade på var vad som kommer från regeringens sidaoch vad vi har för någonting.Jag kan lugna med att jag tror attvi har precis samma uppfattning i sakfrågan. Någotsådant förslag ska inte läggas på bord sålänge det finns en socialdemokratisk regering.Anf. 28 ():Fru talman! Min roll som riksdagsledamot i dennakammare är att bevaka vad det är som händer. Närregistersamordnaren på -det var då jag skrev min interpellation - berättar tänker lämna ett förslag till regeringenmed detta innehåll är det min uppgift som lagstiftare idenna kammare att göra vad jag kan för att lyfta framdenna fråga.Jag hade önskat att socialministern hade svarat attdet finns ett förslag hos och att hankommer att gå emot det om det kommer till honom.Men vad ministern i stället svarar är att frågan om hurden enskildas integritet ska kunna skyddas först nogaska prövas. Det betyder att denna fråga inte är avslu-tad utan att diskussionen kommer att fortsätta.Då tycker jag att det är viktigt för mig som riks-dagsledamot att få säga att det inte är någon meningmed att eller någon annan fortsätterdenna debatt, för om förslaget kommer till riksdagenkommer att säga nej till ett sådant register.Det är ingen mening med att socialministern säger attdet ska bjudas in olika intressenter för att man skakunna fortsätta diskussionen.Majoriteten i vill inte ha detta därför attdet är ett hot mot den fria aborten. I abortlagens förstaparagraf står det att vi har fri abort t.o.m. den 18:eveckan. Då ska vi inte ta upp denna fråga. Det hand-lar inte om ett register eller om den personliga integ-riteten. Det handlar om att skydda den fria aborten.Så här hade jag önskat att socialministern hadesvarat: Förslaget finns, men jag är motståndare tilldet.Anf. 29 Socialminister ():Fru talman! Jag kan upplysa omatt vi har den ordningen att myndigheterna arbetarfritt. Jag hänvisar noggrant till pressmeddelanden frånSocialstyrelsen därför att icke harlevererat något material till oss. Jag kan bara läsa vadSocialstyrelsen håller på med via pressmeddelanden.Det är en ganska viktig princip att myndigheterna ärfria och oberoende av regeringsarbetet.När jag svarade på frågan om det finns något för-slag var det så - jag trodde att vara glad över svaret - att det inte fanns någotsådant förslag i , och vi kommerinte att lämna något sådant förslag. Hade frågan varitom det finns något förslag i hade jagförmodligen antingen svarat att jag inte visste, eller såhade jag vänt mig till för att få reda påom det fanns ett sådant förslag rent formellt.Men det viktigaste, - det vardärför jag blev lite upprörd - är att vi inte behövermisstänka varandra för att ha andra avsikter än attavvisa ett sådant förslag om det skulle komma något.Vi har gemensam hållning i sakfrågan.Anf. 30 ():Fru talman! Då var det nog bra att vi hade dennadebatt, socialministern. Det är bra att vi klarar ut attsocialministern inte tycker att det är bra att Socialsty-relsen för fortsatta diskussioner om detta, som det ståri det svar som jag har fått från socialministern. Det ärbra om vi kan vara överens om att det inte ska fort-sätta några diskussioner om en sådan registrering. Detär ingen mening med det, eftersom det finns en majo-ritet för den fria aborten i riksdagen.Jag vill tacka socialministern för svaret. Jag ärtrots allt glad över att vi har klarat ut detta och att vihar haft denna debatt.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på interpellation 2000/01:24 om han-teringen av sekretessbelagda uppgifterAnf. 31 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilkaåtgärder statsrådet är beredd attvidta för att stärka skyddet för sekretessmarkeradepersonuppgifter. Frågan har ställts mot bakgrund aven uppmärksammad händelse där sekretesskyddadeuppgifter lämnades ut från i Göte-borg.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som ska svara på interpellationen.Först vill jag påpeka att det är straffbart att obehö-rigen röja uppgifter som är sekretessbelagda. I detaktuella fallet, som jag inte närmare vill kommentera,har förundersökning inletts mot en tjänsteman som ärmisstänkt för att ha gjort sig skyldig till brott vidutlämnande av sekretessbelagda uppgifter.Allt arbete inom statsförvaltningen ska göras medutgångspunkt i de grundläggande värdena demokrati,rättssäkerhet och effektivitet. De krav som demokra-tin ställer innebär att förvaltningen ska fullgöra sinauppgifter i enlighet med de beslut som har fattats avriksdag och regering. Kraven på rättssäkerhet innebäratt förvaltningen ska fatta materiellt riktiga beslut pågrundval av gällande lagar och andra författningarsamt att enskilda ska ha möjlighet att få sin sak prö-vad i domstol.Offentlighet är en av grundprinciperna i detsvenska samhället. Svensk förvaltning karakteriserasav öppenhet mot medborgare, företag, kommuner,organisationer och medier. Den kanske mest betydel-sefulla formen av offentlighet är den s.k. handlingsof-fentligheten som ger i princip alla, svenska medbor-gare och utlänningar, en rätt att ta del av de allmännahandlingar som finns hos myndigheterna i syfte attsäkerställa ett fritt meningsutbyte och en allsidigupplysning.Svensk förvaltning är sålunda präglad av enlångtgående rätt för den enskilde att ta del av infor-mation. I lagstiftningen finns det emellertid också ettstarkt skydd för sådana uppgifter som av olika anled-ningar bör vara hemliga, t.ex. därför att de rör perso-ner som är i behov av särskilt skydd. Om skyddsin-tresset är starkt får uppgifterna inte spridas utanför enmycket begränsad krets inom myndigheten, och sär-skild behörighet krävs för att befatta sig med dem.Den svenska förvaltningen kännetecknas av attarbetet utförs av många specialiserade och självstän-digt verkställande myndigheter. Ansvaret för sam-hällets service och beslutsfattande är fördelat påmånga olika offentliga organ. I syfte att öka stats-tjänstemännens kunskaper och åstadkomma en effek-tiv och rättssäker statsförvaltning som har medbor-garnas fulla förtroende har regeringen antagitett handlingsprogram för statsförvaltningen "En för-valtning i demokratins tjänst". Regeringen redovisadei propositionen Statlig förvaltning i medborgarnastjänst (prop. 1997/98:136) riktlinjer för kraven på denframtida statliga förvaltningen. Propositionen antogsav en enig riksdag.Regeringens mål är att den svenska statsförvalt-ningen ska motsvara höga krav på rättssäkerhet, ef-fektivitet och demokrati. Den ska också vara till-gänglig och tillmötesgående och därigenom vinnamedborgarnas fulla förtroende. För att offentlighets-principen ska fungera i praktiken måste arbetsgivareoch anställda inom det allmännas verksamhet veta vargränserna går för tjänstemännens yttrande- och med-delarfrihet. De måste ha goda kunskaper om de lagaroch förordningar som reglerar offentlighet och sek-retess.För att förbättra myndigheternas tillämpning avoffentlighets- och sekretessfrågor lät jag i maj i årinrätta ett offentlighetsråd inom Justitiedepartemen-tet. Syftet är primärt att öka öppenheten inom denoffentliga sektorn. har emellertidäven i uppdrag att bl.a. inventera arbetsrutinerna hosmyndigheter vid utlämnade av handlingar och att ökachefers och anställdas kunskaper om bl.a. sekretess-lagstiftningen. Att sekretessbelagda uppgifter lämnasut till obehöriga kan inte accepteras.När det gäller försäkringskassornas handläggningav skyddade uppgifter så är Riksförsäkringsverketsystemägare för de register som förs gemensamt förRiksförsäkringsverket och de allmänna försäkrings-kassorna. har systembehörigheten inte gåttatt begränsa, utan systemet har byggt på att det harfunnits markeringar för personer som har skyddadepersonuppgifter. Markeringarna har då utgjort var-ningssignaler för handläggaren. Riksförsäkringsver-ket har sett över sitt system, och det är inte längremöjligt att komma åt skyddade uppgifter utan särskildbehörighet.Ansvaret för hur de skyddade personuppgifternahanteras i praktiken åvilar försäkringskassorna. Sty-relsen för ansvarar för att verksam-heten bedrivs författningsenligt. Försäkringskassornahar sett över sin hantering av skyddade uppgifter.