prot · GN09111 · 2000-05-17 00:00:00 — Detfinns säkert fortfarande en hel del kvar att göra åtvåra ståndpunkter där.Men är det ju så att vi lever i en situa-tion där vi väldigt tydligt ser att det statliga bolagetnu behöver stora ekonomiska resurser. Vi har deminte i budgeten. Vi måste se till att bolaget kan kon-kurrera med övriga spelare på marknaden, och vimåste se till att det inte blir uppköpt av utländsktkapital. Då tycker jag nog att man får säga att det härkanske är den offensiva vägen för att utveckla detstatliga bolaget i den bransch som befinner sig i.Anf. 46 ()replik:Fru talman! Behovet av kapital hänger ju sammanmed vilken målsättning man har med bolaget. Åter-igen menar jag att vi har ett ansvar att sätta oss nedoch fundera på en annan inriktning än vinstmaxime-ring och att ska bli ytterligare ett sådant bolagsom redan finns på marknaden. Det tillför ju ingen-ting när det gäller mångfald.Dessutom är det ju så att är basen, grundenför en ekonomisk demokrati. Om man jämför med i riksdag fattar beslut om sänkningar aversättningsnivåer i socialförsäkringssystem etc. så ärdet ett riksdagsbeslut som med en gång kan ändras.Men hur kan vi återställa ett demokratiskt ägande närvi avyttrar en så stor verksamhet som exempelvisTelia? Det är en mångårig politisk kamp som liggerbakom detta, och med ett beslut i genomförvi ett systemskifte som kommer att vara oerhört svårtatt återställa.Anf. 47 PER ():Fru talman! Jag har med stort intresse tagit del avinterndebatten i om klassisk marxismkontra nymarxism i tappning.Jag vill, fru talman, i slutet av denna debatt ändågöra några konklusioner. Lite chockerad blir jag närde gamla marxistiska, kommunistiska, termernakommer fram från ; att det är det statli-ga ägandet som i praktiken är allena saliggörande, attdet är det som skapar välståndet och att det finnsandra värden än att skapa lönsamhet i företag. Jag villfaktiskt betona att hela västvärlden, hela Europasutveckling och välstånd inom de stora folkliga grup-perna har skapats genom en fri ekonomi under ettdemokratiskt styrelseskick. Det har skapats unikt ochspridits i stora delar av och och påmånga andra ställen. möter det enligt min upp-fattning egentligen inget allvarligt motstånd i sinagrundprinciper. Sedan diskuterar och träter vi om ettantal delar beträffande hur man förvaltar detta.Jag har väldigt svårt att tro och förstå att man villåtergå till det gamla kommunistiska systemet medstatligt teleägande där man inte värderar olika typerav konkurrens mellan olika företag och det som ska-par utveckling. och avregleringen av telemark-naden skapade grunden för heladen revolution av den nya ekonomin som har blivit ensådan enorm framgång för skapandet av nya jobb. Vihar dragit till oss den främsta kompetensen inom tele-och IT-områdena, och vi har även fått en enorm ut-veckling inom välfärdsskapande och nya värden, inya företag, ny kunskap och ny teknologi.Det är de här delarna som har varit framgångsrika,och det är det som denna del, den mer marxistiskadelen, av Vänstern egentligen motsätter sig.Fru talman! Jag trodde att jag hade sju minuterstalartid på mig, men jag har missuppfattat det. Därförvill jag bara konkludera med att säga att jag anser attdetta är ett felaktigt sätt att resonera och att det ärnågot chockerande att man ånyo för fram denna typav frågor i kammaren.Anf. 48 ():Fru talman! Per är chockerad över attdet är viktigt med folkligt inflytande. Han är chocke-rad över att det kan vara en demokratisk aspekt i har ett statligt ägande där riksdag, defolkvalda, har det största inflytandet. Han är chocke-rad över min syn på att offentlig sektor är en viktigmotor i samhällsekonomin. Han är chockerad över attsjukvård, offentlig skola, offentliga satsningar påutbildning och vägar är viktiga för tillväxten. Jagtycker att det omvända är chockerande, att man inteinser det viktiga i att ha en samhällsägd offentligsektor och att man inte inser hur beroende näringsli-vet faktiskt är av dessa strukturer. Hur tror Per We-sterberg att det skulle se ut i t.ex. mitt län, Jämtlandsskogslän, utan ett offentligt åtagande av vägar, skola,utbildning, osv.? Hur ser det samhället ut?Anf. 49 PER ():Fru talman! Först och främst diskuterar vi i dennadebatt inte offentlig sjukvård eller andra delar, utan vidiskuterar statliga företag och deras utveckling - denfria ekonomin, den fria konkurrensen som skapatvälfärden för de stora massorna i , i , istora delar av och i en allt större del av de fornakommunistiska länderna och delvis i de alltjämtkommunistiska länderna. Det är det som vi debatte-rar. Och det som skapar värdena är fria privatägdaeller privatiserade företag som lever i öppen konkur-rens och på att skapa nya värden, vinster, och därmedvälfärd för det stora flertalet. Jag tror att det finnsförutsättningar för att det ska finnas även privataalternativ i konkurrens inom sjukvård och i andradelar. Men jag förnekar på intet sätt att det finns delarsom ska vara i offentlig regi, och det tror jag att Ca-milla också är väl medveten om är denmoderata ståndpunkten. Men det gamla klassiskakommunistiska kravet på statligt ägande är för mignågot chockerande. Det trodde jag att vi hade avförtfrån dagordningen.Anf. 50 ():Fru talman! Det vore intressant att höra Per We-sterberg utveckla Telias roll när det gäller t.ex. Erics-sons utveckling. Har det inte haft någon betydelse attskattebetalarna via sina skattemedel har bidragit tillforskning, teknikutveckling, exportgarantier ochockså till att faktiskt köpa produkter från ?Menar att inte har någon som helstpositiv inverkan på ?Anf. 51 PER ():Fru talman! Så länge de gamla monopolen vartvungna att vara monopol, i och med att teknikengjorde så, har naturligtvis samverkan mellan privataföretag och viss offentlig verksamhet haft inverkan påbägge och skapat en bra telemarknad i ochbra telekommunikation och konkurrens och ävenutvecklat . Men när vi diskuterar det som harskapat den unika utvecklingen inom informationstek-nologi och tele i är det avregleringen ochkonkurrensen bland teleoperatörerna, där är ettbland flera företag, som har skapat värdena. Vi harockså goda exempel från både och Danmarkmed en mycket stark utveckling. Det är ju därför somvi vill gå till marknaden med , för att ge dettaföretag med dess anställda större möjligheter att ut-vecklas. Och det är därför svårt att förstå att manåterfaller till gammalt kommunistiskt tänkande medmycket av klockarkärlek till enbart statligt ägande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )5 § Gruppbaserade försäkringsrörelsereglerFöredrogsfinansutskottets betänkande 1999/2000:FiU25Gruppbaserade försäkringsrörelseregler (prop.1999/2000:99).Talmannen konstaterade att ingen talare var an-mäld. (Beslut fattades under 11 §. )6 § Moderniserade kapitaltäckningsreglerm.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande 1999/2000:FiU26Moderniserade kapitaltäckningsregler m.m. (prop.1999/2000:94).Anf. 52 ():Fru talman! betänkande 26handlar om moderniserade kapitaltäckningsregler.Kapitaltäckningsregler syftar till att banker och kre-ditinstitut ska ha ett kapital som motsvarar minst 8 %av de riskvägda placeringar och fordringar för vilkade har ansvaret. Riskbedömningen går till så att dessamultipliceras , eller 100 %.I den proposition som vi nu behandlar föreslår re-geringen att AP-fondernas riskvikt ska sänkas från20 % till . Skälet till detta är att i sam-band med beslut om inkomstgrundad ålderspensionm.m. beslutade att fondstyrelserna ska vara statligamyndigheter.När vi här i fat-tade beslut om AP-fonden i det reformerade pen-sionssystemet så stiftade vi också en lag om detta.I 1 § står det: I denna lag finns bestämmelser omfem från varandra oberoende statliga myndighetersom förvaltar medel inom försäkringen för inkomst-grundad ålderspension. Dessa är Första, Andra,Tredje, Fjärde och Sjunde AP-fonden.AP-fonderna är således en del av staten och kaninte gå i konkurs eller ställa in betalningarna.Därför anser utskottet att det är riktigt att AP-fonderna ska ha samma riskvikt som fordringar påstaten, dvs. noll.I den moderata motionen anförs att riskviktenäven i fortsättningen ska vara för Sjunde AP-fonden. Man säger att det annars blir en konkurrens-fördel när fonden ska uppta lån.Man ska komma ihåg att det är låneinstitutet somska hålla kapitaltäckningen och alltså binda kapitalför de risker som inte finns. Det är svårt att se detkloka i detta.Argumentet om att Sjunde AP-fonden skulle hafavörer på lånemarknaden är inte heller detta relevant,eftersom AP-fonden är skapad till att placera ochförvalta kapital och inte låna medel. Utskottsmajori-teten anser därför att även detta skäl är mycket svagt,eftersom upplåningen kan bedömas bli ytterst begrän-sad och därmed också konkurrensfördelen.En risk finns naturligtvis, och det är att statenskulle föra en sådan ekonomisk politik att den skullebli konkursmässig. Men det är väl ändå inte troligtefter de ekonomiska lektioner och lärdomar som vihar fått under 90-talet.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i fi-nansutskottets betänkande 26 och avslag på reserva-tionen.Jag vill också säga några ord om det särskilda ytt-randet från , inte minst med tankepå den debatt som vi har haft här . Krist-demokraterna säger i det särskilda yttrandet att baradet faktum att AP-fonden är en statlig myndighet ären konkurrensfördel. Så kan man ocksåse på statlig verksamhet.Anf. 53 ():Fru talman! Det faktum att vi missade att anmälaoss till debatten före i går har gjort att debat-tordningen har blivit den omvända, vilket kan skapaförvirring för den som ofta följer den här typen avdebatter.Vi har i en reservation påpekat det faktum attSjunde AP-fonden har blivit en statlig myndighet ochatt vi anser, fullt i analogi med vad nufaktiskt sade, att principen om konkurrensneutralitetär viktig. Som framgick av ordväxlingen under dettidigare ärendet tillhör jag ett parti med principer.Och vi vill hävda denna princip även i detta fall.Jag kan dock instämma i slutsats,att det må vara en viktig princip men att det förmod-ligen aldrig kommer att betyda något i realiteten,eftersom det mycket riktigt är så att Sjunde AP-fonden knappast ska bli en stor låntagare utan snarareen förvaltare av pensionsmedel. Och därför kommerförmodligen inte det scenario som beskrivs att utspelasig vid några nämnvärda tillfällen.Jag vill ändå med detta korta anförande yrka bifalltill den reservation som finns i betänkandet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )7 § Psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatriskvårdFöredrogssocialutskottets betänkande 1999/2000:SoU13Psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård(prop. 1999/2000:44).Anf. 54 HANS ():Fru talman! Det händer mycket inom psykiatrinför närvarande. De lagar som senast antogs, 1991,behöver redan förbättras. Två lagar berörs - delslagen om sluten psykiatrisk vård, dels lagen omrättspsykiatrisk vård.Den proposition som ligger bakom dagens betän-kande medför en rad förbättringar, t.ex. en ökad före-komst av stödpersoner inom den slutna vården. Vida-re gäller det reglering av permissionsverksamhetenoch behandlingen av de intagna.Härvid berörs en rad rättsfilosofiska problem somdock inte närmare diskuteras i vårt betänkande mende här diskussionerna är inte nya.Redan i antiken talade man om den fria viljan.Personer som led av psykiska sjukdomar handladeinte av fri vilja och kunde därför inte ställas införansvar för sina gärningar. Att en person handlat av frivilja var en förutsättning för straff. Rätten att straffainskränktes till de "tillräkneliga" brottslingarna, var-med avsågs personer som ägde en fri vilja. De somvar "otillräkneliga" saknade en fri vilja och kundeinte ådraga sig någon skuld och skulle inte straffas.De var inte moraliskt ansvariga.I de länder där tillräknelighetsbegreppet leverkvar orsakar det fortfarande kontroverser mellanläkare och jurister. Rättspsykiatrins historia är i ochför sig mycket intressant men det skulle kanske föraför långt att här gå in på fler detaljer. Ett enda exem-pel ska jag dock ta.Carl XIV skrev ett brev där det stodbl.a. att "om en brottsling uppgavs ha varit vansinnigvid gärningens begående och fråga om hans befriandefrån ansvar uppstod, så skulle domstolen infordraläkares intyg om hans sinnesbeskaffenhet. Sedansådant intyg inkommit, skulle domstolen överlämnasamtliga handlingar i målet till sundhetscollegiet ochavvakta dess yttrande innan domen fälldes".Detta kan man sätta i relation till hur man även har diskuterat om i vissa av dehär ärendena skulle ha sista ordet för att få en någor-lunda jämn bedömning av de här ärendena.I detta betänkandet finns det en rad förslag somstärker tryggheten och säkerheten för både de vårdadeoch allmänheten. Liksom tidigare kommer problemenav att det är mycket svårt att avgöra hur farlig enpsykiskt sjuk person är. Även efter långvarig känne-dom kan det vara en kvalificerad gissning att avgörahur farlig en viss person är. Ännu svårare kan detvara att avgöra om en psykiskt sjuk person kommeratt återfalla i en tidigare brottslighet eller inte. Vidmånga tillfällen har man inte kunnat avgöra detta,varför en psykiskt sjuk brottsling släppts alldeles förtidigt och återfallit i svåra brott.Av denna anledning anser vi moderater att krimi-nella som överlämnas till rättspsykiatrisk vård somhuvudregel ska få en tidsangivelse avseende minstastrafftid som ska avtjänas. Skulle man bedöma att enpsykiskt sjuk person tillfrisknat innan gåttska han avtjäna resterande tid i ett vanligt fängelse.Vid intagning av psykiskt sjuka enligt lagarna ompsykisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård ska envårdplan upprättas. Enligt propositionen ska det intelängre vara möjligt att ge långa permissioner tillvårdtidens slut. Detta förefaller vara en utmärkt ord-ning. Permissionerna har ju diskuterats väldigt myck-et i medierna.Vi moderater anser att häktade som genomgårpsykiatrisk vård eller undersökningar inte ska hamöjlighet till permissioner. Det nuvarande systemetfungerar här bra.Tiderna förändras. För varje tidsepok anser manalltmer att användningen av tvångsåtgärder bör mins-ka och patientens rättstrygghet ökas. Dessa tvångsåt-gärder som föreligger även får naturligtvis inteanvändas om patienten frivilligt medverkar till vård.Sådana åtgärder måste också stå i rimlig proportiontill vad som avses med åtgärden i fråga. Dessa delar ipropositionen ställer vi moderater oss bakom. Manmåste ta största möjliga hänsyn till patienten så atthan eller hon inte utsätts för onödig kränkning avintegritet och värdighet.En del beslut angående den intagne ska i fortsätt-ningen avgöras av domstol. Vi anser att den överkla-ganderätt som föreslagits av Tvångspsykiatrikom-mittén för chefsöverläkaren bör genomföras. Detfinns föga anledning att tro att chefsöverläkarensbeteende kommer att ändras om han får möjlighet attöverklaga domstolens beslut.Enligt mening bör de befogenhetersom tillkommer läkare vid omhändertagande av pati-ent, och utskrivande av vårdintyg, följa med kompe-tens och utbildning inte bara därför att vederbörandeläkare har en viss arbetsgivare. Genom flerläkarbe-dömningar och prövning i domstol kan rättssäkerhe-ten ändå garanteras.Till sist: Jag står naturligtvis bakom alla våra re-servationer men för tids vinnande yrkar jag bifallendast till reservation 4 under mom. 11.Anf. 55 ():Fru talman! Att ha ett dolt handikapp - ellerfunktionshinder, som man numera säger - kan mångagånger vara mycket svårare än att ha ett synbartfunktionshinder eftersom allmänheten inte kan förståeller ta hänsyn till ett funktionshinder som man inteser eller känner till. får den som har ettdolt handikapp själv göra omgivningen uppmärksampå sitt problem.De som drabbas av psykiska problem i en sådanomfattning att de räknas som funktionshindrade harhamnat i en situation som är mycketsvår.Trots att alla kan drabbas av psykisk sjukdom ärdet här ett sjukdomstillstånd som de flesta även idagens samhälle talar ganska lågt om. elleraldrig hör man någon tala om sin psykiska sjukdomeller om de behandlingar som vederbörande utsattsför. Lika sällan talar någon om sina anhörigas sjuk-dom i sådana här fall. Detta är det verkligt doldahandikappet - ett funktionshinder som drabbar mångaoch som borde få större uppmärksamhet. De drabbadeborde få ett bättre stöd och en bättre hjälp. att garantera den psykiskt funktionshindrade ettboende, som vi föreslagit, och hjälp i samband medde problem som kan uppstå kring boendet. Det är inteovanligt att psykiskt funktionshindrade återfinns igruppen hemlösa.Situationen för den här gruppen är mycket specielleftersom de här personerna, till skillnad från dem somdrabbas av somatiska åkommor, kan tvingas till vårdoch kan tvingas till medicinering och till olika formerav behandling. Tvångsvård är något som man tyvärrtvingas ta till i vissa situationer. I många fall räddartvångsvården livet på de sjuka. I andra fall hjälper dethär den som drabbas av ohälsa att komma igen.Frågan är bara om vi inte skulle kunna minska påtvångsvården om de med begynnande eller återkom-mande problem fick bättre hjälp och stöd i ett tidigtskede. Det finns utan tvekan mycket att göra när detgäller den förebyggande vården på det här området.Fru talman! Vi i anser att det är braatt möjligheterna att få stödperson utökas för den somtvångsvårdas och att uppdraget som stödperson skakunna fortgå efter det att vården avslutats. Vitycker också att det är viktigt att stödpersonen efterpatientens önskemål har rätt att närvara vid alla mö-ten som den tvångsvårdade har med läkare eller an-nan personal. Det borde också finnas goda möjlighe-ter att få en stödperson innan läget blir så katastrofaltatt man måste ta till tvångsvård.Det är ett mycket stort ingrepp i en människas livatt ta in honom eller henne till tvångsvård, atttvångsmedicinera patienten, att spänna fast patienten ibälte eller att genom tvång använda sig av elchockbe-handling. De nämnda tvångsmetoderna är och ska,som jag ser det, alltid vara ifrågasatta. Metodernamåste återkommande följas upp och utvärderas. Jäm-förelser måste också göras mellan olika vårdgivare ilandet för att finna och stimulera de behandlingsme-toder som medför minsta möjliga tvång.När det gäller bältesanvändning och elbehandlingså finns det delade meningar både bland vårdpersonaloch patienter huruvida de här behandlingarna är braeller dåliga för patienten. Det finns patienter sombeskriver att de har haft stor nytta av elbehandlingen,och att den har varit det enda som har hjälpt dem.Andra beskriver sin rädsla och skräck för behandling-en och upplever att deras liv har förändrats på ettnegativt sätt av behandlingarna. Vi anser att elbe-handling aldrig ska ske under tvång.I anser vi att bältesanvändning ochelchockbehandling, som är ifrågasatt, aldrig får an-vändas på barn eller ungdom under 18 år.Fru talman! Vi har också tagit upp frågan omvårdnadskostnader och kostnader för tvångsmedicine-ring. Vi anser att all vård och medicinering som gesunder tvång - vård som patienten inte önskat sig -ska vara avgiftsfri. kan landstingen själva be-sluta om detta. Men vi anser att samma princip skagälla över hela landet. Det är ett enormt ingrepp i denpersonliga friheten att bli tvångsvårdad. Därför skaden tvångsvårdade inte efteråt behöva drabbas eko-nomiskt på grund av vård och behandling som haneller hon inte själv har önskat sig.Som jag ser det är det oanständigt att ta betalt förden vård och medicinering som tvingas på någon.I utskottets bedömning står att läsa att de läkeme-del som används inom den slutna vården betalas heltav sjukvårdshuvudmännen. En patient som tvångs-vårdas behöver således inte betala för läkemedel.Men när vi talar om kostnader för tvångsmedici-neringen menar vi den medicinering som ges i öp-penvården. Den är också en tvångsme-dicinering. ställer man faktiskt krav vid ut-skrivning från slutenvården, och säger som det är: Dumåste gå till primärvården och ta dina sprutor.Där kan man också lägga in hot om hämtning:Gör du inte det så tar vi in dig i sluten vård igen!Jag vet också att det finns sådana här hot: Går duinte och tar dina sprutor så drar vi in ditt körkort!Ibland, om de här patienterna inte infinner sig,åker vårdpersonalen hem till dem och ger dem spru-torna där.Jag vet också att det finns patienter som har begärtatt man ska minska på medicineringen för att de intemår bra av de stora doserna. Men någon minskningfår de inte!Detta är också en tvångsmedicinering, som jag serdet, och den tvångsmedicineringen anser vi ska varaavgiftsfri.Fru talman! De som drabbats av psykisk ohälsautgör på många sätt en mycket utsatt grupp. Det ärviktigt att vi alla tänker på det, och försöker förbättraderas situation. När jag säger alla så menar jag alla,och inte bara vi som agerar politiskt.En viktig grupp är t.ex. arbetskamraterna. Detfinns många exempel på arbetskamrater som har varitlångtidssjukskrivna på grund av psykiska problem.När de återvänder till sitt jobb så vägs allt de gör påguldvåg. Alla andra på jobbet kan göra olika fel ochmisstag, men den som har varit psykiskt långtidssjuk-skriven - han får inte göra några fel alls. Då anserman att det är sjukdomen som ligger bakom. Jagtycker alltså att det finns mycket att göra på arbets-platserna. Arbetet är nämligen lika viktigt för den härgruppen av människor som för alla andra.Fru talman! Jag står bakom samtliga mina reser-vationer, men jag nöjer mig med att yrka bifall tillreservation 8 som handlar om vård- och läkemedel-skostnaderna.Anf. 56 HANS () replik:Fru talman! Jag har bara en mycket liten anmärk-ning mot vad berättade här. Det gäller hanslikställande av användning av tvångsmedel av bälteoch sådant med en behandling av typ ECT-behandling. Det är faktiskt två helt olika saker - bådeprincipiellt och i verkligheten.Användande av tvångsmedel sker ju alltid emotpatientens vilja. Användning av ECT-behandlingeller, för den delen, också en medikamentell behand-ling som kan vara nog så drastisk jämfört med ECT-behandling bör om möjligt ske frivilligt.Jag tror inte att ECT-behandling på något ställe ivårt land används om den inte är frivillig. Menden har tyvärr fortfarande ett brett terapeutiskt områ-de när det gäller vissa grova, allvarliga depressionerdär medikamentell behandling inte hjälper.Detta var inte meningen som någon anmärkningmot personligen, men jag tror att man skahålla isär de här begreppen. Det är viktigt ur teoretisksynpunkt.Anf. 57 () replik:Fru talman! Det var inte min avsikt att räkna dehär två behandlingarna som samma sak. Jag vet attdet är skilda saker.När det gäller tvångsbehandling med el har jagfått uppgiften att av de ungefär 17 000 behandlingarman gör i är ungefär 400 att se somgjorda under tvång.Anf. 58 ():Fru talman! Många människor med psykiskafunktionshinder har återerövrat sina liv . Från att tidigare ha tillbringat större delen avsina liv på mentalsjukhus, där de blev omhändertagnaoch i många fall berövade alla former av möjligheteratt forma sitt eget liv, har de nu avsevärt större möj-lighet att förverkliga sina inneboende drömmar om ettbra liv.Ett bra exempel är den kvinna jag träffade när ut-skottet var på besök i för att se på denkommunala psykiatrin. Hon berättade hur doktorn påsjukhuset hade sagt till henne: Du får finna dig i attdu är en kroniker och aldrig kommer att bli bättre!Genom det som har hänt kan honnu leva ett fullvärdigt liv. Denna utveckling har ocksåvarit möjlig tack vare avvecklingen av mentalsjukhu-sen, och psykiatrireformen. En lång rad nya behand-lingsformer har också vuxit fram under senare tidsom just inriktar sig på den grupp av människor somden här kvinnan tillhörde - de som länge har vårdatspå sjukhus för psykiska besvär.Även om situationen och villkoren för människormed psykiska besvär har förbättrats avsevärt så är densjälvfallet långt ifrån tillfredsställande. ärdet många som drabbas av intolerans och fördomarsom vilar på bristande kunskap. Många har ocksådåliga levnadsvillkor. Särskilt allvarligt är att perso-ner med psykiska funktionshinder är hemlösa i störreutsträckning än andra människor - i synnerhet i jäm-förelse med andra funktionshindrade.