prot · GN0968 · 2000-02-17 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1999/2000:68Torsdagen den 17 februariKl. 12.00 - 20.09Det justerade protokollet beräknas utkomma ------------------------------------------------------------------1 § Aktuell debatt: Kvaliteten i den svenskaskolanAnf. 1 TALMANNEN:Kammarens sammanträde är öppnat. följer enaktuell debatt om kvaliteten i den svenska skolan.Debattreglerna framgår av talarlistan. Företrädarenför det parti som har begärt debatt, ,inleder. Statsrådet avslutar debatten. Det förekommeringa repliker.Anf. 2 ():Fru talman! Ett land som sänker halten på kvali-teten på sin undervisning begår självmord. Det ärutomordentligt starka ord, men de är uttalade av enfransk undervisningsminister. Och jag tror faktiskt attdet ligger en oerhört stor sanning i det.Jag tror faktiskt inte att vi, inbegripet mig själv,riktigt anar i vilket allvarligt läge det svenska skolvä-sendet befinner sig . Vi kan tala oss hesa omekonomisk tillväxt, och vi kan bygga upp genialastrukturer för social gemenskap och välfärd. Men omskolväsendet får halka efter eller bli försummat blirlikväl resultatet det som ingen av oss önskar.Jag begriper inte att inte regeringen och skolmi-nistern gör någonting, att de så passivt åser att ,eller på en del håll inte klarar godkänt ikärnämnena. Och det är klart att detta skapar enormaproblem som vi bygger in i vårt svenska välfärdssam-hälle. Och om vi inte nu sätter i gång och restaurerarskolan, så har vi en situation då männi-skor slås ut eller aldrig kommer in i gemenskapen.Mycket i skolan är bra - rätt. Många skolor fungerarutmärkt - rätt. Men om ett skepp går under och 80eller klarar sig men 10 eller går under, dåstår man inte på kajen och hojtar: Mycket bra! Utandå är man förtvivlad.Fru talman! Måtte den här debatten resultera i attskolministern presenterar ett handlingsprogram, ettrestaureringsprogram eller en nationell plan, eller vadman nu kallar det, som medför att skolmiljön blirtrygg och trivsam för både elever och lärare. Tänd nuhoppet, skolministern, och framtidstron i den svenskaskolan, därför att det är vad som behövs.Anf. 3 Statsrådet ():Fru talman! Dagens debatt handlar om en statisti-krapport från . Det är en rapport som en-dast innehåller siffror och inga ord. Vi får således ejveta vilka enskilda elever rapporten handlar om, ejheller varför resultaten är som de är, och ej hellernågot om kommunens eller statens ansvar.Den debatt som vi nu ska föra i kammaren förut-sätter därför en analys av elevers och skolors olikaförutsättningar.Jag ser det som mycket positivt att man i flera tid-ningar och medier har uppmärksammat rapporten ochatt tidningarna i sina artiklar gått bakom siffrorna föratt se eleverna. Man har intervjuat personal och ele-ver och därmed fått ett bättre svar på frågan varför.Fru talman! Jag tänker starta denna debatt i Lon-don och sluta i Helsingborg.För någon vecka sedan besökte jag för attstudera den engelska modellen vars syfte är att ut-veckla bl.a. läsförmåga och matematik. Ett av målenär att av eleverna ska nå godkänt på de natio-nella proven i engelska, deras modersmål, för elva-åringar. Vid starten klarade dettamål. Skolan har på sig att nå målet. Manvar oerhört optimistisk, och man talade inte om krisutan om gemensam samling mellan politiker, skolaoch föräldrar.I är andelen elever som ej nått godkäntbetyg i ämnet svenska i årskurs 9 . Och dettakallas för kris i den svenska skolan.Jag deltog också i en med delta-gare från hela världen. De nordiska ländernas insatsernär det gäller skolutbildning framhölls. De nordiskaländerna har klarat gymnasieskolan bäst i förhållandetill omvärlden.Vill jag då med detta säga att denna debatt äronödig? Nej, tvärtom. Vi har och har haft en heltannan utbildningstradition än många andra länder,och därmed ska vi ligga i topp.Men vi ska vara medvetna om att de elever vi ta-lar om i denna debatt är de som ej nått målen. Fort-sätter vi att benämna dem som kriselever kommer viatt för alltid knäcka dem.Här vill jag inleda med några rader från ett mejlsom jag fick inför dagens debatt från barn- och ung-domsnämndens ordförande i . "Jag tycker också att det är viktigt att i debattero.d. inte enbart fokusera på alla de som inte klarat sig,utan att också prata om dem som klarat sig.I t.ex. har man arbetat målmedvetet iett matteprojekt med mycket goda resultat. Detta gerspridningseffekter på andra ämnen och som sagtsjälvförtroendet ökar.I , som är den skola som målats utmed de sämsta resultaten, har andelen behöriga ökatfrån till . "Givetvis har en lång bit kvar till , ochdet är ju det som debatten handlar om, att nå 100 %.Fru talman! Jag vill i detta anförande försöka attbeskriva några av skolorna bakom siffrorna och i mittnästa anförande återkomma till olika åtgärder. Jag harvalt tre mångkulturella skolor. Först Rinkebyskolanmed rektor . Skolan har en mycketkompetent skolledning och personal, härliga eleveroch ett gott samarbete med omvärlden. Resultaten gårrakt uppåt, men det har tagit att nå dennautveckling.Hjulstaskolan med rektor haren mycket kompetent skolledning och personal, här-liga elever och ett gott samarbete med omvärlden.Det är skolan vars rektor har fått utmärkelse för singoda förmåga. Det är skolan där arbetet med värde-grund och elevers inflytande stått i centrum. Men detär här som de killar går som är häktade för grupp-våldtäkt. Tankarna går givetvis först och främst tillflickan och hur hon mår . Men sedan, hur mårskolan och eleverna, och hur kunde det hända här därman hade kommit så långt i sin demokratiska utveck-ling?Gustav Adolf-skolan i med rektorHenrik har en mycket kompetent skolled-ning och personal och härliga elever, nya metoderoch stort engagemang. Ändå är det många elever sominte nått målen, men de är på väg.Jag har haft förmånen att få besöka dessa tre sko-lor. Jag har fått uppleva glädjen och stoltheten inomderas väggar. Vad är vår uppgift nu? Ska vi dömaeller ge stöd till fortsatt utveckling?Dessa tre skolor visar på olika resultat i Skolver-kets statistik. Vi kan åter konstatera att elever är olikaoch behöver olika mycket tid.Statens och framför allt kommunernas uppgift äratt granska resultaten och även jämföra skolor medliknande struktur. Denna granskning ska alltså varasåväl kontrollerande som stödjande.Systemen för denna granskning av kvalitet har ut-vecklats steg för steg , menhär kan ytterligare skärpningar ske, och jag återkom-mer till detta.Resultaten i skolan har blivit synliga i vårt målre-laterade betygssystem. Det är bra. Det ger oss möjlig-het att reagera och agera. En jämförelse mellan 1998och resultat ger inte underlag för en säkerbedömning, då tiden är alltför kort. Men det finnsnaturligtvis ingen anledning att söka bortförklara detfaktum att måluppfyllelsen är otillfredsställande.Skolan lyckas ännu inte så bra som vi alla önskar, ochdärför måste stor kraft satsas på att höja kvaliteteninom skolverksamheten. Jag anser dock att skolre-sultat och skolutveckling bör ses i ett längre perspek-tiv.Den som läser om "krisen i skolan" kan lätt fåuppfattningen att dagens skola är sämre än skolan för30 år sedan eller skolan för 15 år sedan.Är då detta sanningen? Är dagens elever sämre ängårdagens? Kan dagens elever mindre än gårdagens?Så är det ju inte. Vi ställer högre krav . Vigör det därför att det behövs och därför att vi lever ien tid då samhället ser annorlunda ut. Det är alltidvanskligt att jämföra ett relativt betygssystem med ettmålrelaterat.Ett av de tidigare systemen innebar att aveleverna förväntades ha betyget 1 - dvs. det låg in-byggt i systemet att vissa elever inte skulle lyckas.I dag har vi sagt att alla ska ges möjlighet att nåmålen och vi har även ytterligare skärpt kraven på attkomma in i gymnasiet genom Godkänd-krav i svens-ka, matematik och engelska för ett nationellt pro-gram.Större kunskapskrav ökar även risken för flermisslyckanden. Detta kräver insatser i form av ökaderesurser och, inte minst, utvecklade pedagogiskametoder. Jag anser dock att dagens krav är rimligamed tanke på det samhälle vi lever i.Vad döljer sig då bakom orden på Skolverketshemsida - VAR FJÄRDE ELEV UNDERKÄND?Först: Bästa skolverk, betyget Underkänd finnsinte.Vidare: Det finns inget svar på frågan. Svar kan videlvis få i andra rapporter. av kommu-nerna har kvalitetsredovisning, trots en skyldighet föralla.Användningen av åtgärdsprogram ökar men detsaknas kompetens vad gäller metodutveckling.Många lärare saknar kompetens om dyslexi. Vidarehandlar det om brist på speciallärare och om kom-munpolitiker som kräver diagnos innan skolan fårresurser, vilket hindrar förebyggande åtgärder. Dess-utom handlar det om brist på elevinflytande ju äldreeleverna blir, om taktikval för att höja betygen ochom skolledare som saknar tid för att vara utvecklareav pedagogisk verksamhet.Det här är endast några av de områden som finnsmed i olika rapporter. En mycket grov sammanfatt-ning är att för att resultaten ska förbättras krävs det enkombination av kompetens och resurssatsning påskolan och ett betydligt tydligare krav på redovisningoch granskning av kommunerna.Det finns många olika faktorer som dels var ochen för sig, dels sammantagna kan bidra till kunskapenom varför resultaten ännu ej är tillfredsställande:enorma nedskärningar och därtill ettstigande elevantal, arbetslöshet, som givetvis påver-kar hela familjen, och alltfler elever med annat mo-dersmål än svenska.Fru talman! Jag startade i och jag skasluta i . besökte jag vuxenut-bildningen Kärnan och verksamheten Ordkraft.En grupp invandrarkvinnor gick i samma skolasom sina barn men i ett annat klassrum än barnen. Delärde sig svenska som de lärde sig det sombarnen gjorde i sina klasser. De lärde känna sin stadför att kunna visa staden för sina barn. De hjälptevarandra i fostran av barnen och de hjälpte sina barnmed läxor. Den stolthet som dessa kvinnor kändeöver sin nufunna kunskap kommer jag alltid att bäramed mig. Därmed kommer jag alltid att tro på möj-ligheter i stället för på svårigheter.Vi har tio svåra men också tio positiva utveck-lingsår bakom oss. Det tar tid att hämta igen vad vihar tappat . Stöd skolan och ge denresurser, satsa på kompetensutveckling och bättrekvalitetsgranskning och krisförklara den inte!(Applåder)Anf. 4 BO ():Fru talman! sade att dagensdebatt handlar om en statistikrapport från Skolverket.Nej, skolministern, dagens debatt handlar om sveketmot de tusentals elever som lämnar medotillräckliga kunskaper, mot alla dem som inte fått tatill vara sina förutsättningar.Vad kallar för en statisti-krapport föranledde skolrådet vid Skolverketatt i en debattartikel ställa frågan "om vii i längden kan leva med att nästan var fjärdeelev inte når de minimikrav som ställts upp för enskola med skolplikt och som bedöms nödvändiga föratt man skall kunna fungera i samhället".Måluppfyllelsen är otillfredsställande, sade skol-ministern. Ja, det är det minsta man kan säga när manläser vad säger och utifrån vad vi dagligenhör via rapporter från skolor runtom i Sverige.I fjol lämnade nästan 20 000 elever grundskolanmed underkänt i ett eller flera ämnen. Hälften av demuppnådde inte behörighet för att läsa på ett nationelltprogram i gymnasieskolan och de som inte klarar sigblir fler. 40 000 elever kommer inte att ha fått gym-nasiebehörighet om den här utvecklingen fortsätterunder mandatperioden.Fru talman! Bakom de anonyma talen finns Em-ma, , och tusentals andra ungdomar somfår en dålig start i livet. Det är om dem, inte om enstatistikrapport, och om alla andra barn som bordekunna få en bättre start som den här debatten handlar.Skolverket sade i pressmeddelandet att utveck-lingen går åt helt fel håll. Jag skulle vilja fråga omIngegerd delar uppfattningen att utveck-lingen går åt fel håll och möjligen också vad tänkerhon göra åt det.I början av 1990-talet sade Socialdemokraternanej när den borgerliga regeringen såg till att skolansresultat blev synligt. När kunskapen nu äntligen mätsoch redovisas blundar Socialdemokraterna. Destoaktivare är Socialdemokraterna och skolministern närdet gäller att bromsa de friskolor som är en del avlösningen på dagens problem. Det är uppochnedvän-da världen.Nu är frågan vilka konstruktiva bidrag till skolde-batten som Socialdemokraterna och kan ge. Det är inte närvaro och nytänkandesom präglat hennes tid som statsråd. Ingen skolkar såmycket från skolan som landets skolminister. Och närskolministern väl deltar i debatten försöker hon, somvi har hört, mest sopa problemen under mattan. Så fårdet inte fortsätta!Jag, liksom andra föräldrar, funderar mycket övervilket slags skola mitt barn ska möta - en skola därelever och lärare fortfarande betraktas som kollektivutan enskilda ambitioner och förutsättningar och därdåligt ledarskap och bristen på ordning och reda oftakväver entusiasm och engagemang eller en skola somväcker nyfikenheten, vårdar respekten för kunnandetoch odlar kärleken till utveckling och kritiskt tänkan-de.Grunden för morgondagens skola måste vi lägganu, som vi tar itu med dagens stora pro-blem. Snabba insatser är nödvändiga för att ge skolanen ny start - för att rädda de tusentals ungdomar somannars riskerar att slås ut.Vi moderater har fått en extra möjlighet att läggafram en rad förslag som kan besluta om ivår. Det gäller ett handlingsprogram som är det förstasteget i en större förnyelse av lärandets villkor i vårtland. Läs och begrunda med öppet sinne! Lägg parti-dogmerna åt sidan och låt oss tillsammans ta itu medde problem som verkligen existerar, som alltså intebara är statistik, innan ännu fler barn drabbas av skol-politikens misslyckande!Fru talman! Låt mig ange några krav som måsteuppfyllas för att ska kunna få den skola ivärldsklass som våra barn behöver:För det första: Alla ska ha rätt att välja skola. Detger engagerade föräldrar och leder till stimulerandekonkurrens och utveckling.För det andra: Gör också de kommunala skolornatill fria skolor! Varje skolledning ska ha heltäckandemandat och ett odelat ansvar.För det tredje: Skolan ska ha kunniga och engage-rade lärare. Det kräver en bättre lärarutbildning ochen god arbetsmiljö. En bra lärare ska dessutom vetaatt hon eller han får lön för mödan.För det fjärde: Elever och föräldrar ska få beskedom studieresultaten. I den allmänna skolan bör ele-verna få skriftlig information minst en gång per ter-min med början i första årskursen.För det femte: Ansvaret för att upprätta åt-gärdsprogram för elever med behov av stöd måstefullföljas.För det sjätte: ska snabbt få möjlighetatt som en sista åtgärd stänga skolor som inte kanerbjuda eleverna en fullgod utbildning. Ingen skabehöva gå i en skola som inte håller måttet.Fru talman! En bra framtid för våra barn i en glo-baliserad värld kräver en skola i världsklass. Deninsikten gör larmrapporterna om tillståndet i skolanän mer alarmerande. Regeringen har ett betydandeansvar. Ändå händer ingenting. Skolpolitiken harbytts mot bortförklaringar och innehållslösa deklara-tioner. Det duger inte, ! misslyckande går ut över tusentalsoch åter tusentals barn och ungdomar. Det är dags attvälja: Antingen klarar man jobbet eller också gör mannågonting annat.(Applåder)Anf. 5 ():Fru talman! har begärt en extradebatt om kvaliteten i . Orsaken till dettaär en rapport från som bl.a. visar att an-delen elever som inte nått målen i ett eller flera äm-nen har ökat med , från20,till våren 1999.Samma tema och samma rapport debatterades ikammaren , då på initiativav . Till saken hör också att vi iutbildningsutskottet har behandlat en moderat motionom situationen i som väckts, som mansäger, till följd av en händelse av största vikt, vilkenSkolverkets rapport och en artikel i skolrådet anses vara.Moderaterna menar att rapporten ger"alarmerande besked om tillståndet i skolan" och att"läget är så allvarligt att konkreta åtgärder måstevidtas".Jag menar att de borgerliga partierna satt i systematt måla upp en mörk och tendentiös bild av skolan,en bild som enligt våra skolföreträdare i många storakommuner som jag varit i kontakt med har en för-ödande effekt på arbetsglädje, motivation och ambi-tioner bland både skolledare och lärare.Är då den krisbild som man målar upp sann? Harskolan generellt sett blivit sämre? Det man måstefråga sig är vad som göms bakom siffran . Vadhar vi att jämföra med bakåt i tiden? Vilka ämnen ärdet man inte klarar av? Och framför allt: Vilka är detsom inte klarar av dessa ämnen?Bara hade vi ett betygssystemsom per definition gav av alla elever betyget 1eller 2 i varje enskilt ämne, och det i en skola där denallmänna meningen var att en godkänd prestationborde ge betyget 3. En jämförelse bakåt i tiden ger dåinte intrycket av att siffran skulle innebära attskolan kraftigt har försämrats. Från godkända ivarje ämne till i något ämne kan väl knappastuppfattas som en försämring.Jag menar att det allvarliga problem som gömmersig bakom snittsiffran är det faktum att olikaskolor t.o.m. i samma kommun uppvisar så vitt skildaresultat. Spännvidden kan enligt vad jag har kunnatutläsa av statistiken ligga då detgäller antalet elever som inte klarar målet i ett ellerfler ämnen. Det är olikheterna som utgör ett hot motgrundbulten i svensk utbildningspolitik, en nationelllikvärdig skola för alla barn.Vad man tydligt kan se av statistiken är att skolori välbärgade områden klarar sig generellt väldigt bra,medan skolor i områden med människor med lågainkomster, hög arbetslöshet och invandring klarar sigbetydligt sämre. Den djupaste orsaken till de storaskillnaderna när det gäller resultatet är boendesegre-gationen, vilken är en klassfråga. När man studerarstatistiken kan man förenklat säga att problemen i höggrad rör pojkar vars föräldrar är invandrare och somgår i en skola i ett hårt segregerat bostadsområde i enförort till , eller Malmö.Vad vi nu kan se är resultatet av att vi under se-naste tio åren har tillåtit den ekonomiska, sociala ochetniska segregationen i samhället att tillta. Detta harnaturligtvis fått effekter även på skolan och ökatskillnaden mellan skolor.I valfrihetens namn tillåter vi också att den kritis-ka massan av motiverade elever och engagerade för-äldrar, som krävs för att få till stånd positiva läropro-cesser och social utveckling i skolan, i vissa skolorundermineras.Vad vi kan se är alltså inte en generell kris förgrundskolan utan problem för vissa skolor i utsattaområden med en stor andel elever i behov av särskiltstöd. Det är också nu vi kan se konsekvenserna avnedskärningarna i form av störreundervisningsgrupper, nedslitna miljöer, minskadvuxentäthet i skolan, urholkat stöd till elever medsvårigheter, färre laborativa lektioner, bristande elev-vård, färre skolkuratorer, färre skolpsykologer. Det ärnågot som tydligt framgår bl.a. i VälfärdskommitténsBokslut över 90-talet. I nedskärningstider drabbasalltid de som har det svårast mest.Vad säger då initiativtagarna till dagens debatt?Det ska bli intressant att höra i hansnästa anförande. Jag vill gärna utröna om Kristdemo-kraterna, trots sin värdekonservatism och sina patri-arkaliska åsikter, är förmögna att kritisera och avslöjade maktstrukturer som leder fram till orättvisor. Kdhar en tendens att göra ekonomiska orättvisor tillmoraliska frågor snarare än till politiska.Vad säger förra debattens initiativtagare, mode-raterna, i sin elva sidor långa motion om situationen igrundskolan? Vilken analys av bakgrundsfaktorernatill dagens krissituation gör man? Vilka konkretaåtgärder föreslår man? Det, fru talman, ämnar jag attåterkomma till i mitt nästa anförande.Anf. 6 ():Fru talman! Jag hoppas att det inte verkar över-maga om jag kommer med fem enkla råd. Vi kan talaom bekymmer, men vi behöver naturligtvis också hanågra idéer om hur vi traskar ur dem.För närvarande står vuxenvärlden rådvill, eller idet närmaste i alla fall, inför det pornografiska våldoch exempellösa vanvett som TV-kanaler vräker öveross. Vi i vuxenvärlden har i regel en fråga varje veckasom sköljer över oss. Jag tror att det är utomordentligtangeläget att skolan tar sig an sin etiska fostran.Nu har jag läst och hört - och naturligtvis fleramed mig - att det ska delas ut dagstidningar i skolor-na, för man ska försöka få eleverna att mer följa medvad som står i medierna. Jag tror att man i varjedagstidning kan hitta rubriker som är ange-lägna att ta upp ur en etisk synvinkel. Det kan gällaför de äldre eleverna varför inte ska sittamed i en regering. Det kan handla om gruppvåldtäk-ter och fiffel på ett eller annat område.Jag tror att en etiksamling behöver äga rum konti-nuerligt, inte något som blossar upp utansom pågår . Sedan må detta äga rummorgon, middag eller kväll - därom behöver vi intetvista. Skolan måste mer ta sitt etiska ansvar och fåeleverna att fundera över vad som händer när en indi-vid eller en liten grupp inte gör det.Den andra punkten, fru talman, är att skolan måstemer engagera sig för sin egen arbetsmiljö. Jag trorfaktiskt inte att kommunerna riktigt än fått klart försig vilket oerhört ansvar man har för skolans arbets-miljö. Det är våra barns arbetsmiljö det handlar om.Det ska alltså inte skrikas könsord på skolgårdar, likalite som det ska skrikas könsord i korridorerna här iriksdagen. Skolgårdar ska vara fria från mobbning.Det ska vara mobbningsfria zoner på skolgårdar och ikorridorer.Jag tror också att den som sår vind skördar storm.Det finns, menar jag, ett samband mellan jargongenoch språkbruket i skolkorridorer och på skolgårdaroch innehållet i de TV-program som man sedan tittarpå. Det är naivt att inte se det sambandet.Ordning och reda måste man våga tala om. Tänkom vi inte hade kvittningsmän här i . Jag ärinte säker på att det skulle fungera som det nu gör.Men en skolelev får inget besked i sitt betyg omifall hon eller han håller sig borta från lektionerna,dvs. Detta är inte till gagn, det är inte enfrihet som ska omhuldas. Det är en nonchalans moteleven i fråga.Det talas om ordning och reda och skolmiljön.Sedan nämndes det någonting från omborgerliga partier. Ja, det är ju den vanliga demagogindärifrån. från den30 oktober! Där står det om en Malmöskola - ochinte en Helsinborgsskola - och jag tror inte att det varen borgerlig debattör som skrev den artikeln.Punkt nr 3: Skriv in föräldrarna somskoleleven skrivs in i skolan! Upprätta ett kontraktmellan föräldrarna, eleven och skolan så att det upp-står ett ömsesidigt ansvarstagande och så att en allsi-dig information äger rum. Det ska finnas en delaktig-het dag ut och dag in, . Så har mangjort i många problemskolor världen över, och där-med verkar det som att man har lyckats åtskilligtbättre.Punkt nr 4 gäller förstås läraryrket. Det är ingentvekan om att läraryrkets status måste öka. Vi kaninte ha det som vi har det, att inte de bästa, de mestbegåvade, intelligenta, karismatiska ungdomarnasöker sig till läraryrket. Läraryrket ska vara attraktivt.Det finns lärare som gör enorma insatser , menläraryrket måste ändå få - även om jag vet att det ärvi som förhandlar om löner - en högre status ocksålönemässigt. Och lärare måste naturligtvis få arbets-platser på sin skola när man nu kommenderar lärarnaatt hålla sig där. Faktum är att så icke alltid är fallet.Punkt nr 5: yttrade sig skolministernpå ett sätt som alldeles uppenbart kunde uppfattas -och uppfattades också - som att gymnastik inte var såviktigt. Forskning visar emellertid att ju mer stimu-lans hjärnan får genom motorisk träning, desto störreförmåga får barnet att tänka kreativt och lösa pro-blem. Det finns alltså ett samband mellan rörelser ochinlärningsförmåga, eller uttryckt annorlunda: detfinns ett samband mellan gymnastik och historieun-dervisningen.Det låter kanske konstigt, men eleven måste sessom en helhet, och man måste engagera skolan på ettsådant sätt att man ser vilka intressen och krav somvarje elev har.Fru talman! Jag är övertygad om att varje skola ären egen liten värld. Jag är helt säker på - precis somdet sades tidigare - att många skolor fungerar ut-märkt. Jag hade förmånen att besökaRinkebyskolan och blev imponerad av den. Man kannaturligtvis räkna upp andra skolor också. Men det ärju om de elever, om de människor som det intefungerar för som vi talar.