prot · GN0982 · 2000-03-21 00:00:00 — har jaginte den undersökningen framför mig, men vad jaghar förstått finns det belägg för att det här skapar enbättre möjlighet att få placeringar av medlen.De är viktiga också när man tänker på att det bästasättet att få en bra avkastning är att arbetslösheten ilandet i stort är låg. Det är ju den bästa garanten föratt pengarna ska förränta sig.Jag vill ändå uppmana näringsministern att ha enöppen hållning i frågan om att även lokalisera AP-fondstyrelserna och att bidra till att få en positiv be-handling av de här frågorna.Jag har, avslutningsvis, fått en del svar. Vi är bådamedvetna om de problem som finns, och framtidenfår väl visa vad vi gemensamt kan göra för att förbätt-ra förutsättningarna, så att de blir mer jämbördiga.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på interpellation 1999/2000:231 omarbetsmarknaden och rehabiliteringAnf. 76 Näringsminister ():Herr talman! har frågat vad jagavser att göra för att fler arbetshandikappade ska fåmöjlighet att komma ut på arbetsmarknaden och vadjag avser att göra för att tilldelningen av de arbets-marknadspolitiska medlen mer ska präglas av delokala och regionala behoven i framtiden.Ragnwi Marcelind tar som exempel situationen iGävleborgs län. Jag utgår ifrån att till att det är somfördelar anslagen till länsarbetsnämnderna, som i sintur tilldelar arbetsförmedlingar och arbetsmarknads-institut deras medel. Vid fördelningen använder AMSen fördelningsmodell som tar hänsyn bl.a. till arbets-lösheten i respektive län. grundarockså sin tilldelning till förmedlingar och institut påsamma modell. Modellen tar alltså hänsyn till såvälregionala som lokala behov.Det är också som haransvar för att de utgiftsramar som beslutats här ikammaren inte överskrids och även att de mål förverksamheten som fastslagits av regeringen uppnås.Av den anledningen väljer jag att inte kommente-ra situationen vid i Gävleborgslän.Regeringen anser att funktionshindrade personerska ha ett kraftfullt stöd för att komma ut på arbets-marknaden. tillfördes därför anslagetSärskilda åtgärder för arbetshandikappade 90 miljo-ner kronor, och dessutom har ytterligare 30 miljonerkronor tillförts för år 2000.Det motsvarar sammanlagt ca 1 000 platser medlönebidrag i genomsnitt för ett år.Sedan till den samverkan mellan och övriga aktörer som upp i interpellationen. ,, och Arbe-tarskyddsstyrelsen har ett ge-mensamt uppdrag i sina regleringsbrev att samverkaså att tillgängliga resurser inom rehabiliteringsområ-det används effektivt. Tillsammans ska de ocksågenomföra utbildningsinsatser för de tjänstemän somarbetar längst fram i respektive verksamhet för attuppnå bättre resultat inom den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. Till ska de vidarepresentera en handlingsplan för hur samverkan skagenomföras.I det förbättrade arbetsmarknadsläge som vi serframför oss utgår jag ifrån att det kommer att varamöjligt också för personer med funktionshinder att fåanställning med mindre eller kanske t.o.m. helt utanstatliga subventioner. Det skulle medföra en störrerörlighet inom lönebidragssystemet och möjliggöraatt fler funktionshindrade personer får del av sådanaanställningar dels till lägre nivåer, dels under kortaretider.Anf. 77 ():Herr talman! Tack, , för inter-pellationssvaret. Jag skulle vilja inleda med ett litetcitat:"Arbetslösheten är nu den lägsta . Antaletjobb har ökat med 111 000. Vifår gå tillbaka ända till 1992 för att finna en månadmed fler människor i arbete än . Detta är ettuttryck för att det har vänt för . Besparingaroch skattehöjningar ledde till ordning och reda i sta-tens finanser. Tillväxten är nu en av de högsta i EU. "Detta framhölls i en artikel av . Jag förstår att det är med utgångs-punkt i den här uppfattningen som näringsministernhar skrivit sitt interpellationssvar till mig. Men vimåste komma ihåg att även om sysselsättningen nu ärunder tillväxt är den alltjämt under1990 års nivå. Totalt sett är det 400 000 färre i arbetenu.För de arbetshandikappade i mitt hemlän ser inteverkligheten ut som i beskrivningen i artikel. De arbetshandikappades situation iGävleborgs län vill inte ens kom-mentera. Hur kan detta vara möjligt? Beror det på attBjörn anser att iGävleborgs län inte sköter sin uppgift i fördelningen,eller är det AMS som inte tilldelar rätt? Om det inte ytterst är näringsministernsansvar, vems är det då?Jag vet att har uttryckt oro för attanslagen förbrukats i vissa län och för att det skullebero på dålig styrning i den ekonomiska planeringen.Är det detta som är anledning tillatt inte kommentera ? Är det så attmedlen till hanteras oförsiktigt, ellervarför vill näringsministern inte kommentera detanställningsstopp som drabbar så många människor iGävleborgs län?Det är dock glädjande att höra att regeringen anseratt funktionshindrade personer ska ha ett kraftfulltstöd för att komma ut på arbetsmarknaden. Jag kanlugna näringsministern med att jag mycket väl kännertill hur hanteringen och fördelningen av de arbets-marknadspolitiska medlen går till och hur det påbör-jade samverkansarbetet mellan Arbetsmarknadsverketoch övriga rehabiliteringsaktörer bedrivs.Enligt ökar myndigheternas sam-verkan inom rehabiliteringsområdet. Under 1999rapporterades att det pågår 5 000 samverkansaktivi-teter i landet. Samverkan är vanligast i glesbygds-kommuner - jag hoppas att lyssnarpå mig nu - och det är inte så konstigt. Jag hoppas attnäringsministern känner till att arbetsmarknadslägetinte har förbättrats i glesbygdskommunerna i sammautsträckning som i övriga kommuner.Där finns däremot ett stort engagemang hos ar-betsgivare för att anställa funktionshindrade och ar-betshandikappade, vilket för många människor inne-bär en första möjlighet att komma in på eller återin-träda på arbetsmarknaden. För att möjliggöra sådanaanställningar fordras det initialt statliga subventioner,som t.ex. lönebidragsmedel.Jag blir därför bekymrad när jag läser vidare i nä-ringsministerns svar. Han förutsätter där att funk-tionshindrade personer ska kunna erhålla anställning-ar helt utan statliga subventioner. Hur ska detta blimöjligt, ?Till sist tycker jag också att det är något förvå-nansvärt att uppenbarligen tycker att det ärfullt tillräckligt med 1 000 nya platser med lönebidragi genomsnitt . I har vi långtöver 100 färdigrehabiliterade funktionshindrade somomedelbart skulle kunna gå ut i arbete, om det fannslönebidrag. Detta skulle i sig spara samhällsresurseroch mänskligt lidande, eftersom nya människor skullekunna börja rehabiliteras när de rehabiliterade hargått ut i arbete. Är det resursbrist, ,eller är det verkligen uppfattningatt 1 000 platser är tillräckligt i den situation somglesbygden befinner sig i?Anf. 78 ():Herr talman! Jag fäste mig i det svar som BjörnRosengren har lämnat vid att regeringen anser attfunktionshindrade personer ska ha kraftfullt stöd föratt komma ut på arbetsmarknaden och att anslagetunder 1999 hade tillförts 90 miljoner och för år 200030 miljoner. Detta skulle motsvara 1 000 platser medlönebidrag.Resultatet av detta är enligt senaste arbetsmark-nadsdata att antalet arbetshandikappade har ökat mednära 1 500 och att 1 000 personer färre får löne-bidrag.Min fråga till näringsministern när det gäller dettaär: Är näringsministern beredd att tillföra mera me-del, så att fler arbetshandikappade kommer i åtnju-tande av lönebidrag?Näringsministern säger också i sitt svar att detskulle kunna bli möjligt för fler personer att få lägrelönebidrag, dvs. att det blir fler anställda om manhade lägre procentuellt lönebidrag. Det innebär att desom är beroende av ett högre lönebidrag - jag undrarom näringsministern lyssnar - blir ställda utanför.Redan i dag ser man att de anställningarna får lägrebidrag för att fler ska komma i åtnjutande av anställ-ning, och det gör att en grupp ställs utanför. Mantittar på den rimliga lönenivån när man diskute-rar lönebidrag.Jag har en fråga till näringsministern. Är närings-ministern beredd att kanske ta en särskild kvot till demänniskor som behöver en anställning med högreprocentuellt lönebidrag? Det är personer som är an-ställda av organisationer och föreningar. När det blivit neddragningar på lönebidragär det oftast kvinnorna som har blivit drabbade. Minfråga är: Är näringsministern beredd att kanske göraen kvot speciellt för dem som kanske behöver etthögre anställningsbidrag ?Anf. 79 Näringsminister ():Herr talman! Låt mig först säga att det är medglädje jag lyssnar på engagemanget. Det vore ocksåtrevligt om engagemanget vore kopplat till budge-tambitionerna.Det är mig veterligt så att ibudgethanteringen av arbetsmarknadsbudgeten, dvs.de pengar som vi behöver för arbetsmarknadspolitis-ka åtgärder, ville ha en lägre ram än vad regeringenföreslog. Om jag inte missminner mig låg det påungefär . Å ena sidan har mandetta engagemang - som jag delar och har förståelseför - och å andra sidan vill man inte tillföra likamycket pengar i AMS budget. Jag ställer mig frågan-de till det. Det blir liksom som om det inte hördeihop.Sedan går jag in på medelsfördelningen för X-länår 1999 och . har länfått , vilket är nästan 8 miljonermer i medelstilldelning jämfört med . fick möjlighet att utnyttja enanslagskredit . I uppgicknyttjandegraden till . Maximalt i riket fick den igenomsnitt uppgå till 5 %.För del innebar detta att utfallet påanslaget för blev i ställetför , som var budgeten för år1999. Länet går alltså in med en skuld på ca25 därför att länet inte förmått atthålla tilldelade budgetramar.För år 2000 har länet fått 329 miljoner kronor.Men eftersom det har en skuld på 25 miljoner kronorfinns endast disponibla. Alla länfår sig ett volymmål tilldelat vad gäller lönebidragoch OSA. I fick man som mål 2 677 löne-bidrag i genomsnitt . Utfallet blev2 699.Kostnaden för ett lönebidrag i länet uppgick till10 , och motsvarande för riket var 9 700 kr.Länet har en mycket stor andel anställda med löne-bidrag i den s.k. allmännyttan, , vilket ska jäm-föras med rikets . Lönebidragsanställningar iallmännyttan är dyrare än hos övriga arbetsgivare,eftersom det tillåts en högre bidragsnivå än hos andraarbetsgivarkategorier. Detta om budgeten i Gävle-borg.När det gäller frågan om lönebidrag håller jagmed om att vi måste försöka att förstärka det. Mendet finns också andra möjligheter. Vi har aktivi-tetsgaranti som kan användas, och det finns andraåtgärder som man kan använda. Det behöver intealltid vara lönebidrag. Det kan också vara andra for-mer, och det bör man pröva.Vi håller nu på att föra en diskussion och berederbudgetpropositionen. Jag vill ändå säga följande, utanatt ge något löfte, och kanske inte ens beskriva enambition. Det efterfrågas mycket lönebidrag. Men detär också viktigt att det används rätt, dvs. att man hardet där det verkligen behövs och försöker hitta andraformer där det är tveksamt om det ska vara löne-bidrag.Anf. 80 ():Herr talman! Tack för några uppmuntrande ord,. Jag kan garantera att mitt engage-mang är lika starkt när det gäller budgethanteringen.Som väl känner till har vi olikapolitiska infallsvinklar när det gäller arbetsmarknads-politiska åtgärder.Nu diskuterar vi lönebidragsfrågan. Där föreslogvi kristdemokrater 30 miljoner utöver vad regeringengjorde till just lönebidrag. Minambition är att vi ska kunna öka på anslaget i vårpro-positionen.När det gäller ekonomin i är jagväl medveten om alla siffrorna. Jag har haft ett långtsamtal med länsarbetsnämnden där inför inter-pellationsdebatten. Problemet är att det är ett gles-bygdsområde. Det är det län som ligger näst högst iarbetsmarknadspolitiska problem.Vi har ett stort antal arbetslösa människor i vårtlän. Vi ligger på . Dessutom går utvecklingenväldigt långsamt mot 4-procentsmålet, som vi harsom ambition att komma fram till. Vi har mångaarbetshandikappade som väntar på att få komma ut iarbete, och vi känner till underskotten.Vår länsarbetsnämnd har försökt på alla sätt. Vihar tittat på andra vägar att försöka lösa problemetmed lönebidragen, exempelvis att försöka användarehabiliteringsstödet till lönebidrag. Men det varomöjligt på grund av lagen. Hur ska vi, , kunna hitta andra vägar, eller en större flexibi-litet mellan systemen?Jag tror att både och jag är över-ens om att det inte är de arbetshandikappade som skadrabbas av att vi har ett län med hög arbetslöshet, attlänsarbetsnämnden eller AMS går med underskottoch att fördelningen av statens finanser gör att vimåste dra in på områden. Det ska knappast vara dearbetshandikappade som ska drabbas. Det är en gruppsom regeringen och vi allesammans tycker är viktigatt prioritera i den här frågan.I regeringens proposition för /97angående samverkan, socialförsäkringens ersätt-ningsnivåer och administration m.m. hade man enambition för samverkan. De inblandade parternaskulle bidra med medel som stod i proportion tillderas ansvar för åtgärder.Trots det utökade anslaget till särskilda åtgärderför arbetshandikappade är det uppenbart för alla attarbetsförmedlingarnas tillgängliga medel för anställ-ningar med lönebidrag inte står i någon proportion tillmyndigheternas ansvar, enär det sedan sommaren1999 regionvis råder totalt stopp för anställningarmed lönebidrag.Det innebär att det i vissa regioner finns ett stortantal personer som kan erhålla anställning med löne-bidrag om ekonomiska medel finns tillgängliga. Ettflertal av dessa personer får sin försörjning frånsjukförsäkringssystemet i väntan på ekonomiskamedel för anställning.Då kan man ställa sig nästa fråga: Vad tänker re-geringen göra så att de i rehabiliteringen inblandadeparterna bidrar med ekonomiska medel som står iproportion till respektive parts rehabiliteringsansvar?Regeringen säger att de funktionshindrade personernaska ha ett kraftfullt stöd. Gäller det ?Gäller det glesbygdsområden? Gäller det mina ar-betshandikappade hemma i ?Hur ser i så fall det kraftfulla stödet ut? är inte beredd att utöka tjänsterna utan tyckeratt 1 000 platser är tillräckligt, trots att vi bara i mitthemlän har över 100 arbetshandikappade som skullekunna gå ut i arbete . De har haft kontaktmed företag, de är rehabiliterade och de har kontakt-person på företagen. De bara längtar och väntar på attfå gå ut i arbete.Anf. 81 ():Herr talman! Det är precis som här tidigare - när det gäller budgeten och ar-betsmarknaden hade vi olika inriktningar. Vi hade 30miljoner mer till de lönebidragsanställda.Jag fick inget riktigt svar när det gäller signalentill alla lönebidragsanställda inom organisationer ochföreningar som har procentuellt högt anställ-ningsbidrag. Hur ser näringsministern på det? Vilkasignaler vill vi ge till dem? Ska signalen vara att detär du med ett litet handikapp som kommer ut på ar-betsmarknaden, men du som är i behov av ett högreprocentuellt lönebidrag kan inte anse dig vara behöv-lig ute på arbetsmarknaden.Jag skulle vilja att näringsministern ger ett beskedtill alla dem som detta riktar sig till. Jag har ocksåvarit i kontakt med länsarbetsnämnden. Där diskute-rar man detta. Man ser fram emot det, och man skullevilja se att det blir någon form av en speciell kvot.Anf. 82 Näringsminister ():Herr talman! Man kan ha olika inriktningar på ar-betsmarknadspolitiken. De facto föreslår man några500 miljoner mindre, och det är klart att om det blir500 miljoner mindre så får man mindre pengar totaltsett. Man kan säga: Vi skjuter bara in oss på handi-kappade. Och det är väl vällovligt, men jag tyckerinte att det är en riktigt hederlig beskrivning att å enasidan vilja skära, å andra sidan säga att regeringeninte gör tillräckligt.När det gäller frågan om de allmännyttiga före-ningarna kan jag förstå problemet. Men det får hellerinte vara så att detta blir ett indirekt föreningsstöd. Dehär föreningarna får ju betala löner som är rimliga.Jag vet att många med lönebidrag som jobbar i all-männyttiga föreningar gör ett mycket fullvärdigtjobb. Om man räknar med att man lägger på socialaavgifter etc. så blir det ganska dyrt. Men föreningarnamåste ju också betala lön för den arbetskraft som dehär människorna erbjuder. Det får inte vara ett för-täckt föreningsstöd - det har aldrig varit meningen.Meningen är att det ska vara ett stöd för att de handi-kappade ska ges möjlighet att komma ut på arbets-marknaden.Jag tror inte att det är så här i , menjag vet att man i andra län ibland har använt löne-bidraget - och ska jag uttrycka mig diplomatiskt -inte riktigt som man borde ha använt det. Det finnsandra former att ta till som skulle passa bättre.Med detta har jag alltså inte sagt att man skullegöra så här i - där gör man det nog på ettriktigt sätt. Jag vill också ge er en komplimang. An-delen arbetslösa arbetshandikappade av samtligaarbetslösa är färre i X-län än i riket i övrigt. Jag tror inte att det beror på att ni skulle hamindre pengar än andra, utan det beror troligen på attni hanterar detta riktigt.Vad gör då regeringen? I den arbetsmarknad somvi nu ser framför oss kommer alla krafter att behövas.Jag har tagit initiativ till en konferens med arbetsgiva-re för att få till stånd en diskussion om vilka möjlig-heter de ser att anställa personer med funktionshinder.Konferensen blir i början av april.Jag har vidare gett i uppdrag att företa en undersök-ning bland arbetsgivare om deras erfarenheter ochvilja att anställa funktionshindrade personer. Detviktiga är faktiskt att kunna anställa dem utan någonform av stöd om man åtar sig att göra andra åtgärderpå arbetsplatsen. Detta måste vi försöka pröva.Regeringen avser dessutom att återkomma i frågorsom rör arbetshandikappade i såväl sysselsättnings-propositionen som vårpropositionen . Re-geringen och har uppdragit åt ensärskild utredare att se över den arbetslivsinriktaderehabiliteringen. Ett delbetänkande är ute på remissför närvarande.Åtgärder vidtar vi alltså. Jag ska titta på löne-bidragen. Jag delar synen på problemet med det här.Men jag vill också säga att med de förslag som vilägger fram nu när det gäller aktivitetsgarantier ochden typen av åtgärder, samt att få arbetsgivaren meröppen och förstå sina anställda funktionshindrade trorjag nog att regeringen ska kunna hantera detta på ettbra sätt.Vi är generösa när det gäller arbetsmarknadspoli-tiska medel, vilket jag hoppas att fler partier här ikammaren kan vara.Anf. 83 ():Herr talman! var i alla fall ge-nerösare med 30 miljoner när det gällde lönebidragen.När det för övrigt gäller arbetsmarknadspolitikenskulle jag gärna föra en lång debatt med om det paket som har föratt förändra arbetsmarknadssituationen i Sverige.Med det skulle vi genast få se att många fler männi-skor skulle komma ut i arbete.Björn säger att det finns andra formerför att få ut de arbetshandikappade i arbete. Det varprecis det som jag efterlyste i min fråga alldeles nyli-gen. Det finns nämligen en stelbenthet. Vi behöver enstörre flexibilitet för att kunna lösa detta. Vi kan intesamtidigt som vi lagmässigt låser in det hela säga attvi inte kan använda andra stöd för att få människor attrehabiliteras ut i arbete. Då har vi låst oss på löne-bidrag, och i så fall måste kommamed tydliga förslag.Björn säger att regeringen ska åter-komma i vårpropositionen. Enligt de uppgifter jag harfått kommer det inte att komma några nya pengar tillde arbetshandikappade . Det tycker jagi sig är tragiskt. Det finns nämligen människor i mittlän som har gått och väntat på att anställnings-stoppet ska ta slut. Man säger att vi ska komma över-ens, men det enda sättet att komma överens med migär att se till att de arbetshandikappade får jobb i . Jag tycker att anställningsstoppet är oe-tiskt mot bakgrund av de ambitioner vi har.Utredningen om den arbetsinriktade rehabilite-ringen som har pågått har jag också tagit del av. Denär ännu mer oroväckande när man ser på hur utveck-lingen kommer att bli framöver. Den passiva kontan-tersättningen för ohälsa är nu 72 miljarder, och vi vetatt det bara är som får rehabiliteringsinsatser.Samtidigt vet vi också att det blir två till fyra gångerfler sjukskrivna som behöver rehabilitering.Det kommer alltså att behövas ännu mer resurser,. Det är bara att börja på en gång ochöppna plånboken! Tack för mig!Anf. 84 Näringsminister ():Herr talman! Jag vill återgå till detta: Man kaninte å ena sidan vilja skära i arbetsmarknadspolitiken,å andra sidan beklaga att regeringen inte är tillräckligtambitiös.Det finns andra åtgärder, t.ex. den s.k. aktivitets-garantin. Den ger möjligheter att man som heltids-anställd kan få en hel del åtgärder - från utbildningtill arbete och mycket annat. Detta kan stämma över-ens med många funktionshandikappade. Det är enåtgärd som vi nu har tagit fram och som vi kommeratt presentera som en generell åtgärd över hela Sveri-ge. finns den som pilotåtgärd i 44 kommuner. Jagmenar att detta är en bra åtgärd, och det finns ocksåandra åtgärder som man kan pröva.Vad budgetförhandlingarna slutar i, och vad kdkommer att föreslå när det gäller pengar till arbets-marknadspolitiken, till de arbetslösa och de funk-tionshandikappade ska jag mycket noggrant studera.Jag hoppas få återkomma om det här i kammaren.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på interpellation 1999/2000:227 omalkolåsAnf. 85 Näringsminister ():Herr talman! har frågat migom jag är beredd att utvidga försöken med alkolås ipersonbilar till att omfatta hela riket.Låt mig först framhålla att jag anser att försöks-verksamheten med alkolås är utomordentligt viktigför att öka trafiknykterheten och därmed trafiksäker-heten.Sedan 1999 har personer folkbokförda i Stock-holms, och som gjortsig skyldiga till trafiknykterhetsbrott möjlighet att fåvillkorlig körkortsåterkallelse. Villkoret medger rättatt inom köra viss personbil som utrustatsmed alkolås. Personen ska förbinda sig att genomgåläkarundersökning m.m.Ett av syftena med försöksverksamheten är att fåerfarenhet av alkolås i utan att behöva göraalltför stora investeringar som kan vara bortkastadeom alkolåset inte visar sig ge önskvärt resultat.Innan vi kan utveckla verksamheten till att gälla ihela måste vi därför låta projektet löpa ochutvärderas enligt ursprungliga intentioner. Jag ärdärför inte beredd att låta utvidga projektet innan detfinns redovisade resultat av försöksverksamheten.Enligt deltar 86 perso-ner i projektet, vilket är jämförbart med andra inter-nationella försök. Som påpekathar några större problem med utrustning, handlägg-ning m.m. inte förekommit. Försöksverksamhetenkommer att kunna utvärderas på ett bra sätt, med debegränsningar den har och den tillströmning avdeltagare som råder.Jag vill i detta sammanhang även framhålla detfrivilliga projekt med alkolås som har startats inomramen för kvalitetssäkring av transporter. Tre företag- buss, Maser frakt och - utrustarvardera 100 fordon med alkolås, totalt 300 stycken.Försöket kommer att pågå , varefter detsäkert kommer att kunna göras en värdefull jämförel-se med de erfarenheter som kommer från de natio-nella försöken med alkolås.Anf. 86 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka närings-ministern för svaret, även om jag redan nu förstår attnäringsministern tänker att Rådhström naturligtvisinte är nöjd. Det är mycket riktigt. Jag är inte nöjd -inte heller.Jag funderar i min interpellation på om detta pro-jekt hade kunnat utvidgas till hela riket. Det står isvaret att vi måste få erfarenheter i vårt land av detta.Vi vet att det har fungerat i och . Vad är det som skiljer de svenska förhållande-na från dessa förhållanden och som gör att det even-tuellt inte skulle fungera här? Det är ingen skillnad påbilarna. Det är ingen skillnad på alkoholen. Jag skullevilja fråga näringsministern vad det är som är skillna-den. Vi måste göra något specifikt här.Det underlag som vi har räcker för en utvärdering.Det är helt uppenbart att jag och näringsministern harhelt olika källor när vi tar oss an denna fråga. När jagtalar med och med i Stock-holm är de bekymrade - ytterligt bekymrade - överatt deltagandet är för litet. Det är just därför jag tyck-er att detta borde och skulle kunna utökas till helavårt land.Ska vi behöva vänta och se dödsolyckorpå grund av att någon eventuellt får ett återfall? Detfår tragiska verkningar. Detta är ett enkelt sätt attundvika det.