prot · GN0980 · 2000-03-15 00:00:00 — De står utanför i öppen arbetslöshet elleri konjunkturberoende åtgärder. Vi har dessutom enmassa människor som studerar därför att de egentli-gen skulle vilja ha ett arbete eller är deltidsarbetslösa.Det är det som är problemet.Regeringen talar om lönebildningeni varenda ekonomisk-politisk proposition. Sedankommer propositionen som heter Lönebildning förfull sysselsättning, och man tror att regeringen nu tardet grepp den talat om. Men det blir bara ett institut.Mona säger att det kommer mer längrefram. Ta som exempel kompetensutvecklingskontot,som talade om här. Det tycker också viär en bra idé, men vi vet ännu inte vad det ska inne-hålla. Det kom fram en slant pengar till detta i bud-geten. Men det kom inga idéer, trots att det funnits enmängd statliga utredningar om också detta och trotsatt socialdemokraterna talat om vikten av kompe-tensutveckling på olika sätt.Problemet är dessa arbetslösa människor som intefått arbete därför att regeringen är senfärdig och intevågar angripa de problem som faktiskt finns påsvensk arbetsmarknad. när vi har högkonjunkturska vi rätta till de problem som finns så att vi germänniskor arbete och går in i nästa lågkonjunktur påett betydligt starkare och bättre sätt. Risken är annarsuppenbar att de verkligt svaga kommer riktigt i klämmed den socialdemokratiska politiken. Det är det somär så beklagansvärt.Anf. 52 Statsrådet ():Fru talman! Till det sista, , vill jaguttrycka mig så här. Det här handlar lite om denverklighet som finns därutanför. Arbetslösheten sjun-ker, och det har den gjort . Antaletjobb växer på ett sätt som vi inte har sett på mångaårtionden. De lediga jobben är fler än vad de harvarit . Antalet nya företag växer. Antaletkonkurser går ned. har en av star-kaste ekonomier.Det är i denna situation som ansvaret vilar extrahårt på både parter och regering och riksdag att se tillatt denna starka konjunktur och ekonomi inte riskerasgenom att lönebildningen inte fungerar. I det är vivarje fall överens om att ett starkt medlingsinstitut ären viktig faktor. Vi är också överens om att det måsteske mer när det gäller funktionssättet på arbetsmark-nad, utbildningspolitik och konkurrenspolitik.Jag vill hävda att det har lagts fram många sådanaförslag. Det kommer fler inte bara . Jag hoppas attdet kommer fler med ensocialdemokratisk regering när vi ska fortsätta attmodernisera och stärka för rättvisans ochjobbens skull.Om man inte kommer in på arbetsmarknaden,som uttryckte det, varför skulle det dåvara lättare om reglerna på arbetsmarknaden blirsvagare och balansen mellan fack och arbetsgivareojämn? Det är det som är den principiella debattensom vi får anledning att återkomma till.Anf. 53 ()replik:Fru talman! För det första vill jag uttrycka minuppskattning att statsrådet är här . Det ärförsta gången jag i arbetsmarknadsutskottet deltar i endebatt med något av våra statsråd, och det är glädjan-de.Det finns många fördelar med den propositionsom har lagts fram och att vi får medlingsinstitutet.Men jag är lite fundersam och orolig över att det är endel frågor som vi ändå inte lyckas få håll på. Bl.a. ärdet löneglidningen.Kommer det att finnas tillräckligt mycket kraft få ordning på löneglid-ningen? Jag upplever att det är en av de saker somkan göra att vi hamnar i trångmål när det gäller löne-bildningen. Man går utanför de avtal som har träffats.Sedan finns det en annan fråga som kommer uppoch som vi förhoppningsvis kommer att få en propo-sition om i slutet av det här arbetsåret fram . Där aviserar man att manska ta bort osakliga löneskillnader mellan kvinnoroch män.Om det ska hända något positivt där innebär detatt det kommer att bli ökade löner för många kvinnor.Det kommer också att påverka lönebildningen på ettför många kvinnor väldigt positivt sätt. Hur hanterarman detta? Finns det tillräckligt mycket substans idetta för att man inte ska hamna i en lönebildningsom trots allt inte fungerar?Anf. 54 Statsrådet ():Fru talman! Även om många i ord säger att det ärviktigt att inte ha en statlig inkomstpolitik, att det ärviktigt att staten håller sig neutral i förhållande tillparterna, ställs ofta frågorna om t.ex. löneglidningen,som om det vore regering och riksdag som bestämdeom den skulle vara stor eller liten. Självfallet är detinte så.Jag har sagt det , och jag vill betonadet igen: kraften i medlingsinstitutet ligger dels i deuppdrag och regler som man har, dels i att man byg-ger upp en stark tillit och ett förtroende hos parterna,om man medverkar till att det växer fram en starkaresamsyn om vad den väl fungerande lönebildningen är,vilka nivåer som vi pratar om, om man ska klarakonkurrenskraft och reallöner. Sedan måste parternasjälva hantera hur, på vilka nivåer och var i systemetsom man sätter lönerna.Jag gläder mig åt att ocksåtog upp jämställdhetsaspekten. Det är självfallet vik-tigt hur diskrimineringslagarna utformas i framtiden.Det är och ska vara förbjudet att diskriminera kvin-nor, vare sig det är fråga om lön eller i annat hänse-ende. Då gäller det att lagstiftningen är vass, effektivoch går att använda, men också att det växer fram enstörre insikt om hur verkligheten ser ut mellan mänoch kvinnor på svensk arbetsmarknad.Därför har jag tyckt att det varit viktigt att statisti-ken och uppdragen när det gäller jämställdhet finns imedlingsinstitutet. Kvinnors löner hör självfallet tilldet som är viktigt när vi pratar om lönebildningen.Anf. 55 ()replik:Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Jag hoppas att vi ska se den här utvecklingen och attdet ska gå åt rätt håll. Det är också fråga om bristyr-ken. Det kommer att påverka utbudet av arbetskraftoch hur vi har det framöver, om lönebildningen blirså pass stark att den klarar av det tryck som det blirpå grund av att det kommer attfinnas ganska få människor att anställa. Vi ser att kommunerna behöver anställa flera hundratusen människor för att förbereda när vi 40-talisterska gå i pension - vi kommer att lämna många ochstora hål efter oss på arbetsmarknaden.Det kommer alltså att behövas fler åtgärder för attvi ska få en bra och väl fungerande lönebildning, såatt det inte krävs löneökningar för att det över huvudtaget ska finnas människor att anställa i olika företag.Det är många fler saker som vi behöver göra, bl.a.se till att fler människor blir anställningsbara, att detinte finns så många utförsäkrade människor som gårpå förtidspensioner, utan att arbetsmarknaden påandra områden fungerar bättre än vad den gör i dag.Anf. 56 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill bara avslutningsvis kom-mentera att det gäller att hålla reda på - vilket jagtycker att gjorde i sin replik -att t.ex. frågan om bristyrken och hur de hanteras inteär ett ansvar vi ska lasta över på medlingsinstitutet,utan det är ett ansvar som vi politiker i riksdag, rege-ring, kommuner och landsting har.Det handlar väldigt mycket om utbildningspolitik,arbetsmarknadspolitik och näringspolitik, om deltids-arbetslösheten, möjligheterna och lusten att födamånga barn och att kvinnor också kanförena förvärvsarbete och föräldraskap. Det är dentypen av insatser som är avgörande för om vi kommeratt se bristyrken och flaskhalsar. Men jag hoppas attvi är överens om medlingsinstitutets roll och att detkommer att bli framgångsrikt.Anf. 57 () replik:Fru talman! Jag vill först ställa en enkel fråga. Jagvill fråga statsrådet varför förslaget omblockadförbud mot enmans- och familjeföretag drogstillbaka.Det som är glädjande är att vi från utskottet nu görett tillkännagivande om översynen av tystnaden ochyttrandefriheten. Jag tror att kommerihåg våra interpellationsdebatter om det här. Jag und-rar också hur statsrådet vill gå vidare när det gälleryttrandefriheten.Anf. 58 Statsrådet ():Fru talman! frågar varför försla-get om blockadförbud drogs tillbaka, fast hon egent-ligen vet svaret. Till att börja med, vilket inte harkommit fram, vill jag säga en gång till att frågan omblockadförbud egentligen inte har ett smack meddiskussionen om lönebildning och medlingsinstitut attgöra. tog in detta i sitt på många sättmycket utmärkta arbete för att hitta en balans i dethan hade förhoppningen skulle bli en stor samladuppställning från samtliga parter på arbetsmarknaden.Nu blev det inte så, och det är då inkonsekvent om vihär i kammaren låtsas att denna fråga har med löne-bildningen och kampen för sysselsättningen att göra.Det regeringen ville uppnå var det som jag tror attalla här i kammaren är överens om, nämligen att densom inte har någon anställd inte ska drabbas av detsom sade, t.ex. kostnader. Det skavara enkelt att starta eget, och man ska ha ett stortansvar den dag man anställer.Jag tycker, som jag nu har upprepat till leda, attavtal alltid är bättre än lag. Jag tycker då att det voreen stor poäng om de berörda förbunden själva tog påsig att förändra sina avtal och att de fick chansen attgöra det innan klampar in och säger ! Det är skälet. Jag tycker att de gjorde ett heder-värt försök, och det hade varit värt att få pröva det iverkligheten. Jag beklagar att det inte blev så.Anf. 59 () replik:Fru talman! Som jag sade i mitt anförande tycktevi inte att det förslag som lades fram räckte, dvs. etthängavtal där man bara tog bort avgifter. Blocka-drätten mot mikroföretagen ligger ju kvar, och därförtyckte vi inte att det räckte.Jag vill återkomma till min fråga när det gälleröversynen av arbetsrätten, som vi nu tillkännager frånutskottet. Hur vill gå vidare med detta?Kommer man att ta upp frågan om yttrandefrihetenoch meddelarfriheten?Anf. 60 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker trots allt att det är litemärkligt, bl.a. mot bakgrund av det exempel somBjörn Kaaling lämnade på vad som händer om manhar en anställd som man inte har försäkringar för. Detär inte riktigt schyst att bara säga att det är synd attinte alla har försäkringar. Om det var det som varproblemet kunde man ju ta upp en lagstiftning ochkräva försäkringar för alla. Men här riktar man i stäl-let lagstiftningen åt andra hållet.Jag tycker att det gjorde frågeställningen omblockadförbud dum och onödig, när vi alla är överensom det självklara, dvs. att det ska vara lätt och enkeltatt driva eget. Man ska inte drabbas av vare sig kost-nader eller merarbete för kollektivavtal om man intehar någon anställd. Vi är överens i grundfrågan. Detvar synd att man inte gav LO chansen att lösa detta.Vi är däremot helt överens när det handlar om ytt-randefriheten. Vi har också dragit i gång ett arbetesom handlar om integritetsfrågorna i arbetslivet somhör nära samman med detta. Jag lovar att vi efterriksdagens beslut här återkommer mycketsnabbt med i vilken form vi ska ta upp detta mycketviktiga och bra förslag om att verkligen säkra yttran-defriheten och skyddet för individen på arbetsmark-naden.Anf. 61 () replik:Fru talman! Den här debatten, som har handlat ommedlingsinstitutets roll på den framtida arbetsmark-naden, har svällt ut. En del har avsiktligt bidragit tilldet, bl.a. jag själv. Det visar på något sätt hur mångaandra politikområden spelar in när vi nu eftersträvaren sund lönebildning i framtiden.Jag tycker att statsrådet ska hållas räkningför att hon slog fast de utgångspunkter som det inte ärsvårt att instämma i, bl.a. att lönebildningen inte harfungerat, vad det leder till om det är en sund löne-bildning, t.ex. stabila priser, trygg utveckling ochflera jobb. I den delen brister det ju väldigt mycket.De industrijobb som har försvunnit har inte ersatts avandra verksamheter som vi från politiskt håll harhjälpt till att släppa fram.Vad jag tycker är tragiskt, vilket jag kan säga närnu statsrådet säger att hon tycker att det är bra att viockså får in jämställdhetsaspekten, är att den svårig-heten framför allt drabbar kvinnor. Det gäller mycketi tjänste- och servicesektorn. Det har talats om hus-hållsnära tjänster. Det gäller t.ex. konsultuppdrag ochomsorgsverksamhet. Där är det uppenbara svårigheterför dem som vill starta företag, och där har kvinnorofta dominerat. Vi har ett manssamhälle också pådetta område. Det finns anledning för både riksdagoch regering att ta tag i detta och se till så att det bliren bättre tingens ordning.Det hör också hemma i diskussionen om en för-bättrad lönebildning. Jag tror att det, om vi kan upp-muntra det kvinnliga företagandet - det gäller oftasmåföretagandet - skulle leda till en rättvisare löne-bildning kvinnor och män emellan. Där förväntaråtminstone jag och oss att regeringenkommer att agera med ett högre tempo än vad somhittills har varit fallet.Anf. 62 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill bara understryka att jag tyck-er att det är värdefullt, det som sadebåde nu och tidigare om att man noterar - jag hoppasatt man gör det oftare utåt - den enighet som ändåfinns om grundtankarna runt den proposition somligger framme. Det är värt att betona och hålla fastvid.Även om frågeställningen om lönebildningen ochhur man ska klara jobb och tillväxt är väldigt bredoch handlar om närings- och arbetsmarknadspolitikoch konsument- och konkurrensfrågor tycker jagkanske inte att det är riktigt rätt tillfälle att ta dendebatt som och jag brukar föra om des.k. Det tycker jag ligger litevid sidan av dagens debatt.Elver uttryckte en vällovlig förhoppningom att vi skulle bli av med manssamhället på mångaolika punkter. Men jag tycker nog att det vore bra omjust områdena städning och barnpassning blev litemer mansdominerade.Anf. 63 () replik:Fru talman! Får jag för att det ska bli en mycketvänlig avslutning säga att jag instämmer med detsenare, även om förhoppningen för egen del om attkunna vara progressiv på det praktiska planet inte gåratt motsvara till alla delar.Jag tror att den kamp för reala löneförbättringarsom statsrådet talat om har bitar med sig. Eftersomstatsrådet nämnde de hushållsnära tjänsterna alldelessärskilt kan jag säga att det är klart att det känns somett nederlag att det är pojkarna som får den störstachansen när vi försöker uppmuntra unga människortill att starta företagsamhet. Kvinnorna har en svåraresits. Det gäller inte bara att starta ett företag där detycker sig ligga bra till, utan det gäller också på detekonomiska området, t.ex. vad beträffar riskkapital.Jag är medveten om att detta flyter i väg, fru tal-man, men det är ingen tvekan om att alla dessa frågorstarkt hänger samman. Därför tror jag att det vill tillett samlat grepp. Då är det möjligen att beklaga attpropositionen om den sunda lönebildningen för enfull sysselsättning blev begränsad till ett förslag omett medlingsinstitut. Frågan är väldigt mycket större.Återigen: Jag har förhoppningar om en tempohöj-ning, för den är helt nödvändig.Anf. 64 Statsrådet ():Fru talman! Jag vill bara avslutningsvis återigeninstämma i den allmänna grundtanken och tacka fören bra debatt, även om och jag läråterkomma till diskussionen just om service- ochtjänstesektorn.Men jag vill än en gång understryka att tempotmåste vara högt när det gäller att fylla på kampen förfull sysselsättning konsekvent under ,och framöver. Den dag vi släppertanken på kampen för sysselsättning och säger att detär klart har vi också förlorat.Vi kommer att återkomma. Precis som vi har läm-nat förslag konsekvent kommer denna regering attfortsätta att göra det så länge vi har ochfolkets förtroende. Men lönebildningsinstitutet hop-pas jag blir ett verksamt bidrag.Anf. 65 ():Fru talman! En stor del av dagens debatt harhandlat om den del av betänkandet som berör löne-bildningen, och jag tänkte fortsätta med det.Frågan om regeringens proposition om lönebild-ningen har inte varit lätt för . Det är inteså konstigt. Det handlar om centrala frågeställningarför arbetarrörelsen, som fördelningen mellan arbeteoch kapital. Det handlar om fackliga rättigheter. Dethandlar om arbetstagarnas löneutveckling, osv.Majoriteten inom v har gjort den bedömningen attpartiet ska sluta upp bakom regeringens förslag, mendet finns också en partiopinion som har dragit enannan slutsats - en partiopinion som delar bl.a.Transportarbetareförbundets och uppfattning.Det är en allvarlig kritik som förs fram. Dethandlar om att propositionen utgår ifrån att lönebild-ningen fungerat dåligt och att det är lönerna som ärboven som hotar driva upp inflationen. Det handlarom att propositionen ensidigt syftar till att hålla nerearbetarnas löner, bl.a. genom att försvaga strejk- ochkonfliktvapnet. Det handlar om ett sätt att se på löne-bildningen som helt bortser från fördelningen mellanarbete och kapital och inte ens nämner företagensövervinster eller den gigantiska utvecklingen på bör-sen.I stället är det helt inriktat på att lönekampen skaföras mellan olika grupper av löntagare på arbets-marknaden. Det är löntagarna som genom att hållanere sina lönekrav ska ta ansvar för samhällsekono-min. Man ska se till att näringslivet får sitt. Man skata ansvar för dem som står utanför arbetsmarknaden -de arbetslösa, förtidspensionärer, studerande, etc.Ingen åtskillnad görs. Även snabbköpskassörskan,vårdbiträdet osv. ska tänka sig för innan hon kräverlöneförhöjning.I debatten har syftet med propositionen diskute-rats. Ett syfte som inte har nämnts är EMU-medlemskapet. Det är helt relevant att göra denkopplingen. Det framgår också klart om man läserden s.k. , som ligger till grund förpropositionen. Där sägs det i klartext att det ankom-mer på lönebildningssystemet att verka för att syssel-sättningen ska öka och arbetslösheten ska minska omSverige skulle bli medlem i den europeiska valutau-nionen EMU. Detta är det övergripande skälet till attdet finns en opinion inom v som menar att vi inteborde ha ställt oss bakom dagens betänkande.Som bekant är vi motståndare till EMU, och detborde vara självklart att vi inte medverkar till attförbereda ett EMU-medlemskap med en politik somdessutom helt strider mot vårt partiprogram och vårtpolitiska uppdrag.Det är uppenbart att det handlar om att förberedaför den ekonomiska politiken inom EMU:s regelverk.Där har vi bara en väg att gå för att balansera effek-terna av ekonomiska kriser - kriser som vi vet kom-mer. Det är arbetstagarna som till största delen skabära anpassningsbördan - någonting som är allmäntkänt och väl utrett inte minst i ,som pekade på behovet av avreglerad arbetsmarknadoch beredskap för att det kan komma att krävas ävenlönesänkningar.Mona har i andra sammanhang varit tydligmed EMU-kopplingen. Det har även varit. Man säger att vi måste fåordning på lönebildningen innan vi kan gå med iEMU. Vad menar man då med ordning på lönebild-ningen? Menar man att man måste bevaka att arbets-tagarna får ut en rättmätig del av de vinster som görs,eller menar man att företagen ska ha ett ansvar för attanvända del av vinsten som deras anställda har arbe-tat ihop till investeringar, och inte bara spekulera?Nej, man menar att man måste se till att arbetstagarnainte naggar på näringslivets vinster.Hur gör man då när man i sann EMU-anda skaomsätta teorin i praktiken? Jo, enligt den s.k. Calm-forskurvan är det bevisat att arbetarnas löner mesteffektivt hålls nere antingen genom att man samord-nar förhandlingarna eller att man går mot mera lokallönebildning. Helt logiskt är det svårt att gå in ochstyra de lokala förhandlingarna. Det återstår då attstyra upp de centrala. I en av bilagorna till den s.k.Öbergutredningen, som tycker är såutmärkt, för man ett resonemang kring detta ochlägger också fram några konkreta förslag, förslag somi alla delar återkommer i dagens betänkande.Bilagan är skriven av och och har rubriken .Nämnda herrar utgår från att man måste minskapressen på lönehöjningar. I det sammanhanget slårman fast att ju svagare arbetstagarnas förhandlingspo-sition är desto bättre. höjs det ett varning-ens finger. Man får inte gå för hårt fram, eftersom detkan få motsatt effekt. Det gäller alltså att inleda medförsämringar som är lite lagom.För att uppnå målet att försvaga arbetstagarnasposition menar man att det krävs tre typer av åtgärder.För det första är det sådana åtgärder som minskareffekterna av en strejk som vapen i löneförhandling-arna. Det är uppfyllt i dagens betänkande genomförlängda varseltider och rätt för medlingsinstitutet attskjuta upp varslade stridsåtgärder.För det andra säger man att det krävs åtgärder somstärker samordningen. "Om stora fackförbund somrepresenterar stora grupper av arbetstagare samordnarsina löneförhandlingar kan de komma att accepteralägre löner än vad de skulle ha gjort var och en försig... Om arbetsgivarna samordnar sin lönepolitik kanderas motståndskraft mot höga löner öka." Även dethär återkommer i dagens betänkande, med ett med-lingsinstitut som har en viktig roll just när det gälleratt samordna förhandlingarna.För det tredje säger man att lönetrycket kan mins-kas genom åtgärder som påverkar fackförbundenspreferenser eller deras önskemål. Det är också tillgo-dosett genom att de samhällsekonomiska förutsätt-ningarna och konsekvenserna ska formuleras och attparterna ska ha en gemensam syn.För de borgerliga partierna i den här församlingenär det jag har sagt förmodligen inte särskilt uppröran-de. Det ligger tvärtom i linje med en borgerlig upp-fattning och politik. säger bl.a. i sin par-timotion att förslaget om varseltider och uppskjutandeav konfliktåtgärder osv. ligger i linje med partietspolitik.Men vi som företräder arbetarrörelsens idéer villha en politik där arbetstagarnas makt och ägandeökar. Vi menar att det fortfarande handlar om fördel-ningen mellan arbete och kapital. Vi menar att fack-föreningsrörelsen ska stärkas och att strejkvapnet ärgrundbulten. För oss är detta den totala kapitulationenoch beviset för att EMU i själva verket är ett i detnärmaste nyliberalt projekt där arbetarrörelsen bak-binds och tvingas göra gemensam sak med arbetsgi-varsidan - hålla nere arbetarnas löner.Transportarbetareförbundet och säger i sitt remissvar till ,som också går att utläsa i propositionstexten, att för-slaget om att medlingsinstitutet ska ha rätt att skjutapå varslade stridsåtgärder är en allvarlig inskränkningi den fria strejk- och förhandlingsrätten. och påpe-kar att förlängda varseltider måste ses tillsammansmed medlingsinstitutets rätt att skjuta på varsel, vilketinnebär att ett varsel kan fördröjas med 24-25 dagar.Det är ett ingrepp som man säger är en allvarlig in-skränkning i konflikträtten. Samma fackliga organi-sationer, inklusive LO, anser att förslaget om att utsetvångsmedlare är en allvarlig inskränkning i den friaförhandlings- och strejkrätten.Dessa försämringar säger sig alltså LO-toppen va-ra nöjd med. Men mullret hörs ändå. avvisar det här. Handelsanställdas för-bund avvisade och alla dess för-slag. Grafikernas ordförande säger att det väl är okej,men ställer frågan: Varför försämra kon-flikträtten?Med ett accepterande av den politik som slås fast iMaastrichtfördraget avhänder sig arbetarrörelsen detpolitiska initiativet. Frivilligt sätter man sig i densitsen att det är negativt om löntagarna tar störreandel av de ekonomiska resurserna i anspråk och attdet snarare är ett hinder än en möjlighet med starkafackföreningsrörelser.I själva verket visar propositionen om lönebild-ningen att EMU inte är något socialistiskt projekt sombygger motmakter mot kapitalet - tvärtom.Det är mot bakgrund av försämringarna i kon-flikträtten och det som i ett vidare sammanhanghandlar om förberedelser för ett EMU-medlemskapsom det finns en opinion inom sommenar att vi inte borde ha ställt oss bakom förslagen,förutom den del som handlar om blockadförbudet. Idet avseendet råder full enighet.I detta anförande instämde ochSven-Erik (båda v).Anf. 66 () replik:Fru talman! Det här var ju principiellt och ideolo-giskt en svidande kritik mot den utskottsmajoritetsom har lagt fram det betänkande som vi tar ställningtill . Det var intressant att höra. Jag förstår ocksåvarför inte var med och justerade pro-tokollet.Det var ord som "arbetarrörelsen bakbinds","allvarlig inskränkning", "helt i strid med Vänster-partiets partiprogram" och "förberedelser för EMU",som jag har förstått att anser är dethemskaste på jorden.