prot · GO0923 · 2000-11-08 00:00:00 — Ännu så länge är det bara arbetsmarknads-utskottet som måste behandla jämställdheten på sittområde. Det innebär att andra utskott faktiskt kanbortse från olika förslags olika konsekvenser för mänoch kvinnor.Vi vet att kvinnor är mer beroende av t.ex. social-försäkringar än män. Kvinnligt företagande har intesamma stöd som männens. Pensionssystemet slårkönsmässigt olika. Situationen för kvinnliga ochmanliga interner inom fångvården är olika, osv. Allt-för sällan lyfts dessa olikheter fram.I motion 1999/2000K265 tas dessa frågor upp. Jagmenar att motionärerna har helt rätt och att riksdags-styrelsen och riksdagskommittén bör beakta de för-slag som där framförs. Man ska skapa en formalise-rad plikt för utskotten att beakta kvinnofrågan ochkvinnoaspekterna.Utskottets majoritet avstyrker detta för-slag med hänvisning till det allmänna programstad-gandet i RF:s 1 kap. att den offentliga makten skautövas med respekt för alla människors lika värde ochatt det allmänna ska tillförsäkra män och kvinnor likarättigheter.Detta vällovliga och allmänna stadgande är ingenlösning på problemet. Det krävs ett mer precist for-mellt instrument för att lyfta frågorna. Det visar erfa-renheterna och de brister som trots allmänna deklara-tioner finns i det faktiska arbetet för jämställdhetmellan könen.Även om utskotten sannolikt, som majoriteten ut-går ifrån, arbetar med de allmänna stadgarna för ögo-nen blir de konkreta konsekvenserna av olika förslagalldeles för sällan synliggjorda med mindre att deaktivt tas upp, analyseras och explicit redovisas.Praktiken - även och minegen - visar att frågan om jämställdhet och om s.k.mainstreaming av kvinnans situation måste lyftas upppå ett mer konkret sätt.Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservationnr 2 till betänkandet.Anf. 65 ():Herr talman! Jag tror att det är frågor som liggeross väldigt nära när vi resonerar om hur våra egnaarbetsförhållanden är - inte så mycket av någon sortsriksdagsledamotsegoistiska skäl, utan just för den har att utföra i denna demokratins högborg. Vi vetju att den just nu sjuder av aktivitet, även om det intevar så många i kammaren när den här debatten börja-de.Många av de motioner som är ihopsamlade i be-tänkandet är sådana som jag tror mer och mer kom-mer att tas om hand av såväl riksdagsstyrelsen sområdet för ledamotsnära frågor. Den organisation somvi har är ju ny. Därför vet vi inte riktigt exakt vilkainitiativ som kommer att tas i olika sammanhang,men jag tror att det är angeläget att betona att vi ut-över beslut som går via ett betänkande från ett utskottockså har dessa interna organ som bearbetar just dehär frågorna. Detta gör också att när vi nu har gåttigenom de motioner som är behandlade här så hänvi-sas en hel del av dem till ett löpande arbete som sker idessa organ.Frågan om arbetsår tror jag alltidkommer att vara aktuell. finns det en överbe-toning av det arbete som riksdagsledamöterna utför idet här huset. Men vi har ju också i och med vårtuppdrag ett särskilt ansvar för att såväl i sakfrågorsom i demokratins frågor i allmänhet föra dialogenbåde - och i huvudsak - inom vårt eget land, menockså med internationella kontakter. Jag tror därföratt det är viktigt att vi fortsätter att slipa verktygen såatt vi blir effektiva såväl i arbetet här i huset som ivalkretsar och ute i landet.Detta för mig till nästa punkt på dagordningenbland de betänkandeförslag och reservationer somfinns. Det handlar om ledamöternas placering här iplenisalen. Detta har debatterats, och det har funnitsmodeller för att bygga om plenisalen för att skapa enstörre närhet. Många av oss är väl rätt så glada i detbrittiska systemet, där man har en mycket större när-het mellan bänkarna, en mycket intensivare debattoch även flera burop osv. Jag vet inte om det är nå-gonting som passar oss i vårt sammanhang, men visstkänns den här salen lite ödslig emellanåt. Jag trordock att det är den typen av radikala grepp som skullekrävas, och inte diskussioner om att placera om oss ipartigrupper.Jag är lite förvånad att man i reservationen när detgäller placeringen i plenisalen anför som ett argumentatt vi skulle upphäva den nu gällande geografiskasittningen med hänvisning till att vi nu har rikslistor,som gör att anknytningen till valkretsen försämras, ärannorlunda eller hur man nu vill beskriva det. Jag troratt det leder oss alldeles fel. Det representativa sys-temet bygger nämligen på att det är från olika miljöersom vi kommer tillsammans här i riksdagoch arbetar med de frågor som ligger på riksdagensbord. Det innebär ju inte att vi bara representerar våravalkretsar och de människor som har valt oss och sombor i våra hemlän och valkretsområden. Men att för-söka argumentera för en förändrad sittning i plenisa-len med hänvisning till att det lokala sambandetskulle vara upplöst - det tror jag leder tanken alldelesfel.Kenneth har varit inne på en del resone-mang om såväl debatter här i kammaren som motio-nerna och motionsbehandlingen. Det tror jag att vikommer att komma tillbaka till på olika sätt.När det sedan gäller utskottens arbete så finns deten reservation om att öppna utskotten. Jag tycker attdet är värt en mer reflekterande och analyserandedebatt, och jag tänker inte föra så mycket av den häroch . när vi är ute på våra korståg för att talaom öppenheten och hur viktig den är i demokratin fårvi frågan tillbaka till oss om hur öppen vår riksdagoch våra utskott är. Jag är inte säker på att lösningenär att öppna utskott i allmänhet. Däremottror jag att det är alldeles utmärkt att mer och mer avutfrågningar och hearingar kan pågå i utskottensarbete. Men detta måste vägas mot detpolitiska hantverk som sker av kompromisser ochäven torgförande av åsikter och debatter. Jag yrkaravslag på de reservationer som föreligger.Jag tror att jag nöjer mig med att till slut ta upp enenda ytterligare fråga. Det gäller registrering av le-damöters ekonomiska intressen. Under sommarendök det upp en debatt om hur detta register skullehanteras, och vad det är de ledamöter egentligenkommunicerar som väljer att inte låta sina intressendär registreras. Frågan om ifall detta borde vara ettobligatoriskt register tas upp i en motion.Utskottet pekar på att det var sagt redan när regist-ret infördes att det fanns ett behov av att också utvär-dera hur det fungerar och vad det innehåller. Denpassningen spelar vi också från utskottet till veder-börliga i de övriga organen i . Men vi görockså en modernisering, så att de kyrkokommunalauppdragen nu inte längre hör till den sfär av uppdragsom redovisas. Det förslaget lägger vi alltså ocksåfram.I övrigt tycker jag att de frågor som här aktualise-ras är värda vidare bearbetning. Jag räknar med attsåväl rådet för ledamotsnära frågor som riksdagssty-relsen kreativt och aktivt kommer att jobba vidaremed detta.Jag yrkar därför bifall till utskottets hemställan ibetänkandet och avslag på reservationerna.Anf. 66 () replik:Herr talman! Att det vore stimulerande med enförändring av arbetet här i kammaren är vi enligtutsagor alla överens om. Väldigt många förslag hardiskuterats. De allra flesta innebär stora förändringaroch höga kostnader. Att byta placeringar här i kam-maren efter nästa val kostar ingenting.I dag representerar vi alla hela riket och vårt parti- inte i första hand vår valkrets. Om man tittar påbeteckningen efter ser man att deni dag inte är , utan ett s inom parentes. Därförär det naturligt, eftersom vi i första hand representerarlandet och våra partigrupper, att också sitta partivis.Jag vill fråga vad han har - annatän historiska och konservativa skäl - emot detta för-slag.Anf. 67 () re-plik:Herr talman! Jag tror för det första att frågan interiktigt skapar den dynamik och kreativitet som vihoppas på och avser. Jag delar därmed om att det är större typer av insatser som behö-ver göras.För det andra delar jag däremot definitivt inteståndpunkten att det är rätt att säga att vi i första handrepresenterar riket och partiet, och först i senare handvalkretsen. Inte minst i och med inslaget av person-val, som kombineras med partivalet, så tror jag attden lokala anknytningen är oerhört viktig.Om det är av nostalgiska, historiska eller konser-vativa skäl som det känns lite speciellt att sitta påHallandsbänken vet inte jag, men jag tycker att dethar sitt värde.Anf. 68 () replik:Herr talman! Jag tycker också att det har ett värdeatt representera min valkrets, . Men jag gördet oavsett vilken stol jag sitter på.Pär talade om att han skulle kunnatänka sig radikala steg. Då är jag ganska nyfiken påatt få höra vad det är för radikala steg som han tänkerpå när det gäller att vitalisera arbetet här i kammaren.När har de framförts? I vilken form? Och hur kan vibehandla de radikala stegen så att vi får en föränd-ring? Det vore inte minst till hjälp för vår talman,som oavbrutet efterfrågar möjligheter att vitaliseradebatten här.Sedan är jag glad över att istort - så tror jag det uttrycktes - är positiv till reser-vation nr 3 som handlar om att öka insynen i arbetet ivåra utskott. Då undrar jag också på vilket sätt PärAxel avser att utveckla denna positivitet såatt vi kommer till ett resultat.Anf. 69 () re-plik:Fru talman! Det är viktigt att vi hjälper talmännen.När nämnde detta om hur vi kan hjälpatalmännen tänkte jag på att får talmännen ropaefter intensitet i kammaren. Om vi hade haft det brit-tiska systemet skulle de slagit klubban i bordet ochropat: Order! Det kanske är så att budskapenvisserligen är lite olika, men jobbet kvarstår för tal-männen.Jag tror därför att Westminstersystemet skulle va-ra ganska spännande att införa, men jag tycker kanskeatt det vill till att man kan motivera att lägga såmycket pengar på det. Jag skulle vara mer intresseradav ett slags närhet i plenisalen än av att vi nödvän-digtvis sitter utspridda efter partifärg.Jag tror inte att debatten är avslutad, kommer att fortsätta.När det gäller öppenheten i utskotten tycker jagkanske att , som lägger framdet här betänkandet, är ett utmärkt exempel. Jag vetinte hur många timmar vi hade offentliga utskotts-sammanträden och hearingar , med detvar nog rekord. Det gick dessutom långt in på som-maren. Jag tror att andra utskott kan jobba lite mersom KU gör med den öppenheten. Däremot tror jaginte att det löser den här typen av problem att TV-sända från normala utskottssammanträden.Anf. 70 () replik:Fru talman! förbigår det jagsade om mainstreaming av kvinno- och jämställdhets-frågorna med tystnad. Jag kan ju tolka det på liteolika sätt. I bästa fall kan jag tolka det så att , som den analytiska person han är, någotblygs över den svaga argumentation som utskotts-majoriteten har när den yrkar avslag på vår motionoch därmed på reservationen. Men debatten i denfrågan får väl föras vidare. Var så säker! Vi kommerinte att nöja oss med att frågan bemöts med tystnadutan hålla frågan levande till dess att vi vinner fram-gång.Sedan vill jag bara understryka en annan sak somPär Axel tar upp, nämligen den motion somjag själv har varit med om att väcka om att göra re-gistreringen av ledamöters åtaganden och ekonomis-ka intressen obligatorisk. Det är ju rimligt att detkommer till en utvärdering. Jag vill bara understrykaatt det är viktigt att den utvärderingen görs snart, såatt vi därmed kan få en bakgrund till att analyseradenna fråga. Principiellt anser jag att frågan om re-gistrering av eventuella ekonomiska sidintressen osv.bör vara obligatorisk - någonting som alla ledamöteri bör åläggas att delta i.Anf. 71 () re-plik:Fru talman! Det vore möjligen intressant att höraen alternativ förklaring till varför jag inte tog uppfrågan. Det lät som om tänkte rabblaupp några stycken, men vi fick bara höra den första.Jag har inte någon avvikande mening från denbetoning som jag tyckte på ett utmärktsätt gjorde härifrån talarstolen av vikten av jämställd-hetsfrågorna som ett slags grundton i vår analys ochpolitiska bearbetning. Också på den punkten, liksomnär det gäller diskussionen kring registret, delar jagsynen att det bör utvärderas snabbt.Däremot kan jag kanske inte riktigt förstå Ken-neth Kvists stora vurm för den här motionen när detgäller mainstreaming och jämställdhetsfrågor. När jagläser den, och möjligen stöter min fot något, tyckerjag att betoningen av en formell plattform möjligenkan leda tanken lite fel. har vi en viss benä-genhet att hamna i ett slags utanverk och regelsystemsom ser bra ut på papperet. Jag är mer intresserad avatt det här fungerar i reell politik. Där tror jag att detfinns en stor samsyn mellan och migoch också mellan många andra ledamöter här i riks-dagen. Vi måste fortsätta att bearbeta och fördjupa dehär frågorna. Men att tro att vi löser det genom etttillstyrkande av just den här motionen är nog att trobåde och möjligen motionärerna UllaHoffmann m.fl. om för mycket.Anf. 72 () replik:Fru talman! Så kom frågan upp ändå. Det var jumeningen. Jag tror att vi är ganska överens. Åtmins-tone hoppas jag det. Det finns väl inget som motsägerdet.Det är bra med vissa regler och formella instru-ment som understöder positiva ting. Den här motio-nen är inte så formulerad att den anvisar en väg. Denvill att - när den skrivs heter denju någonting annat - eller riksdagsstyrelsen utrederoch uppmärksammar den här frågan i lämplig formför att skapa ett incitament till utskotten att ta uppkvinnofrågorna och jämställdhetsfrågorna. Jag tror attPär Axel och jag är helt överens om att såbör ske bättre.Anf. 73 () re-plik:Fru talman! Jag tror också att vi är överens. OmKenneth bevakar det formella, vill jag gärnabevaka det reella.Anf. 74 ():Fru talman! Vi debatterar nu ett betänkande frånkonstitutionsutskottet som handlar om riksdagensarbetsformer. En huvudfråga tycks vara hur vi skasitta i kammaren. Inte ger det här betänkandet uttryckför särskilt mycket nytänkande.Kenneth berörde flera frågeställningar. Engällde upprepandet av motioner, och han sade att viinte borde få göra det. Jag tror att det är viktigt att vifår göra det. Jag tror att det är viktigt att tiden fårverka. avslog man min motion om att avskaffaden nuvarande allmänna motionstiden. Jag har noteratatt tiden börjar bli lite mer mogen . När jag nästa årför tredje gången återkommer med motionen är detkanske dags för bifall. Jag tror att det är viktigt att vifår göra detta.Jag håller inte heller med om hurhan ser på frågestunderna. Det är en av de få föränd-ringar som har vitaliserat riksdagsdebatterna. Jagtycker att vi ska se positivt på detta. Det kan gå attförbättra.Däremot håller jag med honom när det gäller deextra begärda debatterna. De kan bli mer livfullagenom att vi får replikrätt. Det tror jag är en viktigförändring.Fru talman! Vidare vill jag snabbt beröra tre frå-geställningar. Det gäller Europaparlamentarikernasdeltagande i riksdagsdebatter, den allmänna motions-tiden och ett särskilt miljöutskott.Det är viktigt att vi kan hitta vägar för att föra EU-politiken närmare svenska medborgare och politiker.Det är min förhoppning att Riksdagskommitténkommer fram till att folkpartiförslaget om Europa-parlamentarikernas deltagande i riksdagsdebatternabör behandlas positivt.Efter två år som riksdagsledamot är jag fortfaran-de förvånad över att vi är så angelägna om att hållafast vid den nuvarande ordningen med motionstid.Jag är ombud för väljarna. Jag är inte representant försystemet. När jag möter en medborgareoch konstaterar att jag är beredd att agera i en vissfråga, den ligger i linje med min folkpartistiska ideo-logi, ska jag svara: Tyvärr, du får vänta . På detsättet kan jag inte spela rollen som ombud för med-borgarna. Vi måste avskaffa detta. Jag tror att det ärdags att göra det nästa år.Det tredje som jag ville beröra gäller miljö- ochjordbruksutskottet. Det bör delas upp.Regeringen skriver i budgetpropositionen bl.a.:"Regeringens samordning av miljöpolitiken ochekologiskt hållbar utveckling har sin utgångspunkt idetta utgiftsområde som åtgärder för en godmiljö i stor utsträckning också finansieras inom ra-men för andra utgiftsområden." Främst gäller detutgiftsområdena internationellt bistånd, kultur, medi-er, trossamfund och fritid osv.Regeringen har med sin skrivning starkt argu-menterat för att bereda natur- och miljöfrågor fristå-ende från såväl bostads- och kulturfrågor som jord-bruks- och skogsfrågor. Varför ska vissa näringsfrå-gor behandlas tillsammans med natur- och miljöfrå-gor och andra inte?Fru talman! Jag vill yrka bifall till reservationerna2 och 3.Anf. 75 ():Fru talman! Om bara har i är det möjligt att han inte har upp-täckt att motioner kommer igen . Jaghar visserligen bara varit ledamot , men jaghar arbetat som politisk sekreterare sedan 70-talet.Jag kan säga att teorin om att droppen urholkar stenentyvärr inte stämmer på flertalet av de motionsinitiativsom tas. tar man initiativ till en mo-tion, får en blänkare i lokaltidningen och följer sedaninte ens upp den egna motionen, som om den intevore allvarligt menad. Andra gånger upprepas motio-nen mekaniskt, mer eller mindre med samma text ochsamma motiv år . Det läggs ned möda ochdebattid. Den debatten tenderar att bli retrospektiv. Istället kunde vi fördjupa oss i nya frågeställningaroch förhållanden och rikta blickarna framåt.Jag menar inte att man ska ta bort motionsrätten.Men den borde kanske begränsas till att ett motion-syrkande får upprepas två gånger under en mandatpe-riod när har samma politiska sammansätt-ning, om ingenting särskilt inträffat. Det är en skäligoch rimlig utveckling. Då kan få tid ochutrymme för ett mera konstruktivt arbete. införa ökad motionsrätt vid händelse av störrevikt. Vi är också helt överens om att vi vill ha merlivfulla särskilda debatter, framför allt i framtidsin-riktade men även andra brännande, politiska frågor.Anf. 76 ():Fru talman! Det sistnämnda vill jag instämma i.Onödigt upprepande av motioner har sin grund idet faktum att motionstiden är begränsad. Det handlaralltför mycket om att prestera ett visst antal motioneroch inte om att spela rollen som medborgarnas om-bud.Om vi tar bort allmänna motionstiden och betonaratt vi är ombud för medborgarna tror jag att vi kom-mer bort från ett onödigt upprepande av motioner. Jagtror att det har sin grund i någonting annat, nämligenordningen med motionstiden.Anf. 77 ():Fru talman! Jag håller med om att den allmännamotionstiden i dess nuvarande form kan diskuteras.Det ligger nästan i förslaget, att den ska reduceras pånågot sätt. Å andra sidan innebär den allmänna mo-tionstiden motionsrätt i anslutning till en proposition,nämligen budgetpropositionen. Den tar upp hela detpolitiska området. Därför har envar ledamot möjlig-het att motionera med anledning av denna proposi-tion. Därför är det svårt att inskränka motionsrättenmed anledning av budgetpropositionen. Den är mereller mindre allomfattande, och det innebär att det bliren motionstid.Det finns en problematik kring motionsrätten. Detblir en stress för ledamöterna. De ska samla pluspo-äng genom antalet motioner. Det blir att man slängerin det man slängde in . Vi kan se i utskott efterutskott att man slänger in en motion innan fjolåretsmotion är färdigbehandlad. Plötsligt ligger det tvåmotioner med precis samma yrkande på riksdagensbord. Det förekommer t.o.m. att man lägger frammotioner trots att en utredning behandlar ärendet, enutredning där motionären själv sitter med. Ändå mo-tionerar han och kräver en utredning som redan ärtillsatt. Det finns en slentrian, att man gång på gångupprepar motioner. Det tar av utskottspersonalens,utskottens och kammarens tid, tid som vi skulle kun-na använda till betydligt mer konstruktiva samtal. Dettror jag att vi är helt överens om. Sedan får vi till-sammans klura ut en bra väg för att nå det vi bådaåsyftar.Anf. 78 ():Fru talman! Vi har begränsade möjligheter attmotionera med anledning av budgetpropositionen. Vikan inte motionera i alla frågor med anledning avden.Det har tidigare - inte i denna debatt - angivitsadministrativa och organisatoriska skäl till att maninte skulle avskaffa allmänna motionstiden. Då är vifarligt ute. Vi måste bort ifrån argumentet administ-rativa skäl för en förändring så att vi bättre kan spelaombudets roll. Jag är glad att det inte har nämnts idenna debatt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )7 § betänkande 2000/01:JuU3Penningtvätt (prop. 1999/2000:145).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen tala-re var anmäld. (Beslut fattades under 11 §. )8 § Redovisning av fördelningen av medel frånAllmänna arvsfonden under ochRiksdagens revisorers förslag angående betänkande 2000/01:SoU2Redovisning av fördelningen av medel från Allmännaarvsfonden under och Riksdagensrevisorers förslag angående Allmänna arvsfonden(skr. 1999/2000:125 och förs. 1999/2000:RR9).Anf. 79 ():Fru talman! betänkande nr 2 be-handlar redovisning av fördelning av medel frånAllmänna arvsfonden och revisorersförslag angående Allmänna arvsfonden. Jag vill heltkort enbart redovisa det tillkännagivande som dettabetänkande innehåller.Ett enigt utskott anser att ger stöd för att flera olika frågeställningar ianslutning till Allmänna arvsfonden och Arvsfonds-delegationen bör bli föremål för ytterligare utredning.Utskottet föreslår därför att man ska tillsätta en utred-ning som ska få i uppdrag att ge en allsidig belysningav de frågeställningar som finns samt, om det behövs,också föreslå förändringar. Utskottets förslag tillriksdagen är att vi ska göra detta tillkännagivande tillregeringen.Fru talman! Jag yrkar bifall till hemställan i soci-alutskottets betänkande 2.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §. )9 § Personlig assistans till personer över 65årFöredrogssocialutskottets betänkande 2000/01:SoU3Personlig assistans till personer (prop.2000/01:5).Anf. 80 ():Fru talman! betänkande nr 3 är ettefterlängtat betänkande, som har efterlysts i utskotteti varje fall , då jag har delta-git. Jag tror även att det varit så dessförin-nan.Gränsen vid för rätten till personlig assistanshar inneburit orättvisor och orimliga konsekvenser förpersoner med svåra handikapp i och med att de upp-når 65-årsåldern. Den har också skapat en onödig ochorimlig oro för många personer, med en osäkerhet omframtiden åren innan de fyller . Dessutom har65-årsgränsen inneburit administrativa och andrabekymmer i den kommunala verksamheten och idiskussionerna mellan kommunerna och försäkrings-kassan.Från moderat sida har vi krävt att 65-årsgränsen ska tas bort. Också andra partier har fram-fört samma krav.Inför risken - så upplever jag det - att regeringenav en majoritet i skulle tvingas att ändrabestämmelserna valde regeringen till slut att läggafram ett förslag om att avskaffa 65-årsgränsen. Manhar annonserat detta , men utan någon speciellmotivering har det enligt vår uppfattning dröjt allde-les för . Det känns mycket tydligt att regering-ens förslag kommer motvilligt - inte bara därför har skjutit på frågan , utan också pågrund av delar av innehållet i propositionen och även,vill jag säga, i utskottsmajoritetens betänkande.Enligt förslaget ska assistansbehovet kunna om-prövas även efter det att någon fyllt om det,nota bene, bedöms att behovet har minskat. Det ärnaturligtvis inte orimligt. Om behovet av assistansskulle minska, t.ex. på grund av en framgångsrikrehabilitering, nya effektiva mediciner eller nya tek-niska hjälpmedel, är det naturligtvis möjligt att ocksåbehovet av assistansinsatser minskar.Men den vanligaste situationen är ändå motsatsen,dvs. att funktionshindren förvärras med tiden och attbehovet av assistans därför ökar. När den situationenuppstår ska det ökade behovet enligt propositioneninte tillgodoses genom LSS utan genom den kommu-nala , med allt vad det innebär av diskus-sioner mellan två olika huvudmän och med olikapersoner ansvariga för olika delar av insatser riktadetill enskilda handikappade.Regeringens motivering till detta är att det annarsskulle bli omöjliga gränsdragningsproblem mellankommunen och och också svårig-heter att bedöma vilka behov som är relaterade tillhandikappet och vilka behov som är åldersrelaterade.Jag har försökt att ytterligare sätta mig in i denfrågan.