prot · GO0925 · 2000-11-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:25Fredagen den 10 novemberKl. 9.00 - 12.11Det justerade protokollet beräknas utkomma om 3 veckorProtokoll2000/01:25--------------------------------------------------------------------------------1 § Aktuell debatt: Hur demokratin lokalt skakunna stärkasAnf. 1 ():Fru talman! Det är lätt att förfäras över männi-skors trötthet inför politik, inför avhopp och misstro.Men det är ännu lättare att förfäras när man ser tillorsakerna, att det inte är människorna det är fel på,utan på hur vi folkvalda hanterar demokratin.Vi kan inte längre låta den allvarliga utvecklingsom pågår i fortsätta. Valdeltagandet sjunker,och alltfler förtroendevalda i kommunerna väljer atthoppa av. Inför en sådan utveckling kan vi inte blun-da för vårt ansvar. Demokratin har reducerats tillleverantör av service och nyttigheter. Och när det intelängre går, när servicedemokratin kanleverera, är det naturligt att misstron och trötthetenökar.Samtidigt som det är uppenbart att lösningenmåste ligga i att återupprätta förtroenderollen, attstärka den lokala makten och delaktigheten, väljerregeringen en annan väg. Målet verkar vara att heltstoppa det kommunala självstyret. Härska, kontrolle-ra, reglera och straffa verkar vara regeringens, Miljö-partiets och Vänsterns linje. Lyd och verkställ, ärretoriken.Det saknas verkligen inte exempel:· lag om kommunala bostadsförmedlingar,· öronmärkta pengar till skolan,· bibliotekslagen,· privatiseringar av vårdinrättningar ska hindras,· sänkta statsbidrag om man säljer bostadsbolag,· sänkta statsbidrag om man sänker skatter,· förslaget om maxtaxa i barnomsorgen.Det är alltså en oerhört angelägen debatt vi har . En debatt där frågorna har hopats ,men belönats med få svar. Det är nu hög tid för tydli-ga svar från demokratiministern.Anf. 2 Statsrådet ():Fru talman och ledamöter av riksdag!Jag vill till att börja med tacka ochCenterpartiet för att ha tagit initiativet till den härdebatten. Det är mycket viktigt att vi noga överväger,diskuterar och finner lösningar på hur demokratinlokalt ska kunna stärkas.Ett övergripande mål för regeringens demokrati-politik är att underlätta för människor att aktivt delta idemokratin. Att vitalisera den lokala demokratin ärhelt avgörande för att vi ska uppnå det målet, framförallt därför att den lokala nivån är mest påtaglig imedborgarnas vardag.Jag vill särskilt underlätta för medborgare att varalokalt förtroendevalda. Därför har jag också allvarligtoroats av det faktum att runt var tionde fullmäktigele-damot har lämnat sitt uppdrag sedan förra valet. Detär också med allvar jag noterar att avhoppen är sär-skilt många bland våra unga förtroendevalda ochbland kvinnor.Valdeltagandet minskar. Då talar jag inte främstom deltagandet i allmänna val i riket som helhet, somhar minskar från till . Jag talar omdet faktum att i vissa kommundelar och i vissa bo-stadsområden är valdeltagandet långt under 50 %.När det är som värst är det under 30 %.Detta speglar klassklyftor och utanförskap i Sve-rige . ökar misstron mot de folkval-da institutionerna och mot oss som är politiker. Vi serockså att alltmer av expert- och tjänstemannaväldebreder ut sig på demokratins och de folkvaldas be-kostnad.För att vända utvecklingen och fördjupa folkstyrettillsatte regeringen . Vi harockså initierat utvecklingsarbetet Tid för demokratimed ett stort rådslag kring Demokratiutredningensslutbetänkande, ett firande av 80-årsjubileet av denallmänna rösträttens införande och tillfört ekonomis-ka medel för demokratiutveckling.Min ambition är att presentera ett antal åtgärder ien demokratiproposition . baseras på remissutfallet av Demokratiutred-ningen, tre olika grundlagsutredningar samt arbete.Det är särskilt roligt att se det stora intresse somfinns runtom i landet för demokratiutveckling, inteminst på lokal nivå. I de över 400 ansökningarna ommedel för demokratiutveckling som har kommit in tillJustitiedepartementet går det att läsa om ett stortengagemang, om politisk vilja och ambition att för-djupa demokratiarbetet. Att stimulera och ta till varadetta brinnande engagemang ser jag som helt avgö-rande för den svenska demokratins framtid.Jag vill också, innan jag går in på problemen pådetta område, påminna om några glädjande siffror.Det är många, nästintill , som säger att de kantänka sig att vara medlemmar och aktiva i ett politisktparti. Det tycker jag är höga siffror som bådar gott.Det finns också mycket annat som pekar i positivriktning. Svenska folket är starka anhängare av de-mokratin som samhällssystem. Nazisternas och anti-demokraternas attacker mot demokratins försvararehar lett till att stödet för demokratin stärkts. Avskynför deras illdåd har fått människor att gå samman.Låt oss också glädjas över att svenska folket ärminst lika aktivt som tidigare i någon form av ideelltarbete. Lite drygt hälften av svenskarna är med inågon förening, och intresset för samhällsfrågor är mycket stort. Men visst finns det också skäl tilloro.Demokratiutredningen konstaterar att politiker-rollen genom omorganisationer och besparingspolitiki kommuner och landsting har förändrats. Fritidspoli-tikerna har förlorat makt till chefstjänstemän ochyrkespolitiker.Det är alltså snarare maktkoncentrationen i kom-munhus och partiorganisationer lokalt som leder tillatt nämndledamöter och fullmäktigesuppleanter fin-ner sina beslutsbefogenheter begränsade, inte någotslags maktkoncentration till staten.Framför allt gerstöd för det här synsättet. "Heltidspolitikerna fick ettför stort inflytande" ansåg fritidspolitikerna i de un-dersökningar som kommittén beställde.Jag delar alltså inte den analys som säger att detskulle vara ett beskuret eller detaljreglerat kommunaltsjälvstyre som föranleder förtroendevalda att lämnasina uppdrag. Jag känner inte till några undersökning-ar som visar på ett sådant samband, vilket man kundeförledas att tro om man enbart läste Svenska Dagbla-dets ledarsida.En mycket vanlig orsak däremot är att många, sär-skilt unga, lämnar sina uppdrag för att flytta till enannan ort. Det är inte förvånande att yngre människorunder så pass som kanske väljer attavgå från ett uppdrag för att studera på en annan ort.Om syftet med den här debatten är som angivet,att diskutera hur demokratin lokalt ska kunna stärkas,är det alltså inte mot självstyrelsefrågor som jagegentligen vill rikta mitt fokus. Likväl måste jagbemöta den ideologiska kritiken i självstyrelsefrågan.Jag håller helt enkelt inte med de debattörer sompåstår att självstyret successivt gröps ur av en social-demokratisk regering.Det kommunala självstyret i är bland destarkaste i världen. Ett starkt kommunalt självstyrehar alltid varit, är och kommer alltid att vara en viktigfråga för socialdemokratin. kommuner ärdirektvalda, har egen beskattningsrätt och ansvar förså gott som samtliga välfärdsverksamheter.Den lokala demokratin och självstyret är helt en-kelt en omistlig del av folkstyret i . Dettakommer till uttryck redan i regeringsformens förstaparagraf, som stadgar att folkstyret förverkligas bl.a.genom kommunalt självstyre. hardessutom kommunernas frihet ökat mycket markant.Låt oss bara påminna oss om det faktum att detvar en socialdemokratisk regering som presenteradeförslaget till ny kommunallag . Det är en lagsom har gett kommuner och landsting en mycket stororganisatorisk frihet.År 1993 beslutade att ersätta flertalet avde specialdestinerade statsbidragen med ett generelltbidrag till kommuner och landsting. Det utbetalas likai kronor per invånare till kommuner och landsting,och det innebär att man från kommunalt håll i myckethög grad själv får besluta om inriktningen på sinabudgetar. Vi har också det nya utjämningssystemetför kommuner och landsting som gäller från 1996.Sammantaget ger statsbidrags- och utjämnings-systemet alla de enskilda kommunerna och landsting-en stora möjligheter att anpassa sin verksamhet efterlokala behov, och att själva prioritera mellan olikaverksamheter. Det gäller alla kommuner - inte barade rika.Problemet för den lokala demokratin är inte ettalltför begränsat kommunalt självstyre. Jag anser attvi har mycket större anledning att fokusera på desvårigheter som de lokalt förtroendevalda har attutöva sitt värv, och de svårigheter medborgarna haratt få insyn och möjligheter att påverka. Det är därförsom jag har tillsatt ,som bl.a. ska föreslå åtgärder som ökar människorsmöjligheter till insyn och deltagande i den kommu-nala demokratin. Den ska också föreslå åtgärder somska stärka den kommunala representativa demokra-tins funktionssätt och former, såsom åtgärder som kanstärka fullmäktiges ställning och åtgärder som kanstärka den medborgerliga insynen i kommunaltdelägda företag, i kommunala entreprenader och iandra alternativa drifts- och samverkansformer.Kommittén ska också föreslå åtgärder som kan un-derlätta för förtroendevalda, förbättra arbetsförhål-landena och undvika förtida avhopp.Ett annat demokratiproblem som jag vill nämna ärden konfrontationspolitik som förs i en del kommu-ner. Låt mig ta ett exempel. genomförs i mycket stora förändringar avsjukvården. ska sjukvård för 10 miljarderkronor konkurrensutsättas och upphandlas. Demo-kratin ger självfallet de ansvariga i den moderatleddamajoriteten all rätt att genomföra detta högriskprojektmed den gemensamma vården och skattebetalarnaspengar. Men det finns ett demokratiskt dilemma.Upphandlingarna kommer inte att hinna genomförasföre nästa val, utan de kommer att bakbinda även denmajoritet som framröstas i nästa val. Avtalstiden blirtroligen - längre än en mandatperiod.Vad högermajoriteten i landstingalltså sysslar med är att göra nästa landstingsval nästintill meningslöst. Om något beskär det lokala själv-styret och demokratin i vårt land så är det när med-borgarnas val till de kommunala församlingarna görsverkningslösa.Traditionellt har kommunerna präglats av en poli-tisk samsyn kring kärnverksamheten. I frågor av storoch långsiktig betydelse för kommunerna har en bredmajoritet över blockgränserna eftersträvats. servi mycket långtgående utförsäljningar av kärnverk-samheter och kommunala tillgångar. I takt med attalltmer av verksamhet upphandlas aktuali-seras frågor om avtalsvillkor och avtalsperioder iförhållande till mandatperiodens längd. I stället förkonsensus har vi fått alltmer av konfrontation.Sverige är en nation. demokrati byggerpå folksuveränitetsprincipen. Den svenska folkstyrel-sen förverkligas genom ett representativt och parla-mentariskt statsskick och genom självsty-relse.Med andra ord så finns det, och måste också fin-nas, gränser för det kommunala självstyret. Det är enständigt pågående balansakt att väga nationella intres-sen mot självstyrelseprincipen. Demokrati är ingetenkelt statsskick utan inneboende konflikter. Tvärtomkräver demokrati ständiga avvägningar mellan, ochlyhördhet för, de mängder av olika behov, intressenoch åsikter som vi människor har.Även denna kammare har sin demokratiska funk-tion. glöms det bort i debatten om det kommu-nala självstyret. Ni folkvalda ledamöter i ärden moderna demokratins hjärta. sätterramarna för det kommunala självstyret. Det är så detska vara av demokratiska skäl. Tack för ordet!Anf. 3 ():Fru talman! Den för medborgarna viktigaste are-nan för den representativa demokratin är utan tvekankommunen. Det är där beslut avseende skola, dag-hem, äldreomsorg, boendeplanering och mycket an-nat bör, ska och måste fattas. Mot den bakgrunden ärdet särskilt angeläget att stärka formerna för delta-gande och inflytande just i kommunen.Men, fru talman, att beslut delegeras till en kom-munal nivå innebär inte att besluten alltid måste fattasdär. Besluten kan också fattas direkt av den som be-rörs. Exempel på detta är brukarstyrelser vid skoloroch daghem eller brukarråd i primärvården. Detmåste bli möjligt för människan att bilda självförvalt-ningsorgan. Stärkta möjligheter till självförvaltningmåste förenas med större möjligheter att också påver-ka och delta i det politiska beslutsfattandet. Vi måstepå alla sätt ta till vara just det lokala kunnandet.Fru talman! Denna debatt är en produkt av illa-varslande signaler, som blir mer och mer frekventa.Det är dags att se helheten i regeringens försök att,trots vad demokratiministern säger i talarstolen, in-rikta sig på att göra allt för att underminera lokalainitiativ. Regeringen undviker att stödja de lokalaprioriteringarna och stärka det lokala ansvaret. Manmisstror människors möjlighet och förmåga att ta egetansvar tillsammans eller utav egen styrka. Här gåralltså en klar och tydlig ideologisk skiljelinje mellanCenterpartiet och Socialdemokraterna.I dag lever den lokala demokratin på nåder av re-gering och riksdag. Den nuvarande socialdemokratis-ka regeringen tvekar inte att utnyttja detta faktum föratt uppifrån styra kommunerna så snart utvecklingenpå någon punkt går den emot. Sjunkande valdelta-gande och många människors känsla av utanförskapundergräver demokratin. Det som förvånar mest idetta är att regeringen faktiskt har en ovilja att i kon-kret handlande göra någonting åt denna negativatrend.Den politiska majoriteten i ser ofta sinaegna politiska mål som överordnade det som kan skei kommuner. Den kringgärdar därmed det kommunalasjälvstyret med fler lagar och ständigt nya bestäm-melser i stället för att förlita sig på de lokala valre-sultaten. I all sin nit att driva igenom den egna politi-ken lägger man fram förslag som t.o.m. de egna KU-ledamöterna har svårt att svälja eftersom de anser attförslagen urholkar den lokala demokratin.Fru talman! Det är dock inte förslagen som sak-nas, utan det som saknas är den politiska viljan. Re-geringen, och Vänstern ordar gärna omvikten av ökad demokrati, men driver sedan igenomförslag som är raka motsatsen. De direktdemokratiskainslagen i kommunerna måste stärkas. Olikhet är bra.Bejaka experimentlust hos kommunerna och derasinvånare!Fru talman! Låt mig nämna några av de förslagsom lagt fram i under detsenaste året.Vi har krävt att vi måste synliggöra de kommu-nala frågorna genom skilda valdagar.Vi har krävt att det måste bli lättare att genomdri-va kommunala folkomröstningar.Vi har krävt en rätt för medborgare att väcka initi-ativ.Vi har krävt ökade möjligheter till delningar avkommunerna.Vi har krävt, och Socialdemokraterna har varitemot. Så har det varit i betänkande efter betänkandeoch i debatt efter debatt. Jag betvivlar inte demokra-tiministerns uppriktighet och den goda viljan att stär-ka det lokala självstyret. Men problemet är att demo-kratiministern arbetar för ett parti och en regeringsom prioriterar helt andra saker. Man tillsätter enambitiös demokratiminister, men varje gång statsmi-nistern uttalar sig så beskärs demokratiministernsmandat.Fru talman! Grunden för en stark lokal demokratiär starka och självständiga kommuner. Det är förslagsom krävs för att återupprätta självstyrelse som vi nubehöver.Därför, fru talman, behövs det ett starkare skyddför kommunerna i regeringsformen. Skyddet mottillfälliga majoriteter i kommunfullmäktige, somregeringen är så rädd för, bör ligga i ökade inslag avdirektdemokrati och inte i centralstyrning och statligtöversitteri.Fru talman! I stället för att kräva två tredjedelsmajoritet i kommunerna borde det vara två tredjedelsmajoritet i för att kunna gå förbi det kom-munala självstyret. Först då kan man nämligen börjatala om nationellt intresse, till skillnad från partiin-tressen.Det måste också bli möjligt för kommunerna attutmana statlig styrning i domstol.Som sagt, fru talman, så finns förslagen. Menfinns den politiska viljan och det politiska modet?Anf. 4 ():Fru talman! När den lokala demokratin ska dis-kuteras tycker jag att det är viktigt att göra det utifråntvå perspektiv, dels från väljarnas och medborgarnasperspektiv, dels, och först senare, utifrån de förtroen-devaldas.Man finner då att står i en brytningstid närdet gäller ansvarsuppdelningen mellan politikensinstitutioner och människorna själva. Vår privatabeslutssfär har utökats trots att inte skatterna harsänkts. Det handlar alltså om en villkorad frihet. Om-fattande avregleringar, det nya pensionssystemet ochvalfrihetsreformer i främst borgerligt styrda kommu-ner och landsting har ökat mängden vardagsbeslutsom människorna i kan styra över själ-va. De verkligt viktiga besluten om vilken skola minabarn ska gå i, hur delar av mina pensionspengar skaförvaltas och hur hushållsekonomin ska gå ihop närjag kan få välja elbolag och telefonbolag har utökatvardagsmakten.Den utökade valfriheten är nu en av Vänsternsviktigaste ideologiska måltavlor. Rätten att väljabeskrivs som onödig, arbetsam och t.o.m. farlig.Unga aktivister bränner pensionsvalsblanketter, ochröda majoriteter bekämpar än i denna dag mångfaldeni kommun och landsting. delas upp i ett Sve-rige under socialdemokratisk ledning utan alternativoch med fortsatt ideologisk likriktning som främstadrivkraft och ett annat i och omkring vårastörre städer och på universitets- och tillväxtorter därpolitiken byggs på en tilltro till medborgarnas rätt ochförmåga att styra över sina egna liv.Det är om detta som dagens debatt handlar. Denförs mellan dem som sätter systemen före människanoch dem som i stället har människors önskemål somutgångspunkt för hur systemen ska utformas. Denrödgröna majoriteten i riksdag bedriver enklappjakt på människors rätt att få bestämma mer.Det är därför som denna majoritet har försvårat möj-ligheterna att omvandla sin hyresrätt till bostadsrätt.Det är därför denna majoritet inrättat ett utjämnings-system mellan kommuner i som syftar till atti princip alla kommuner ska ha samma skattesats. Detär därför denna majoritet förnekar alla elever i Sveri-ge rätten att välja en egen skola. Det är därför dennamajoritet förnekar patienter i att få välja sinegen sjukvård.Det andra perspektivet handlar om politikens egenvärld, varför några av oss har valt att engagera osspolitiskt och vilken politisk nivå som ska få beslutavad. har rapporterats om demokratinsoch partiernas kris. Människor både inom och utanförpartierna upplever att eget engagemang inte räknasoch att strukturerna är föråldrade och toppstyrda.Partiernas och demokratins kris är en fråga om mak-tens förskjutning och koncentration, och då inte baralokalt utan väl så mycket från lokal till statlig nivå.Att det är makt som det handlar om har nästangått hela demokratidebatten förbi. Den enkla fråganär ju varför någon väljer att kandidera till kommun-fullmäktige. Svaret är för att kunna på-verka och rätta till något som upplevs som fel. Ochvad är känslan när man frågar dem någraår senare hur det har varit i politiken? Jo, att det varmeningslöst, att det inte gick att påverka och att maninte nådde fram. Makten sitter hos några få.Det lokala självbestämmandet är inskrivet igrundlagen och ett uttryck för ett av demokratinsviktigaste fundament, nämligen maktuppdelningenmellan olika politiska nivåer. Det utgår från en strä-van till närhet. Det som ligger närmast människorna ivardagen ska beslutas lokalt. Så var det tänkt, och såhar det också varit.Nu tycker att det har gått för långt.Han har därför inlett en nycentralisering av Sverigesom väldigt mycket liknar de strävanden som kungari den svenska historien har haft. Men haringenting sett och ingenting hört. Det ska först utre-das meddelar demokratiministern. Sedan berättar honom de stora problem som leder till att man fattarbeslut som socialdemokrater inte gillar. Då kommersocialdemokratins stora popord de ,nämligen konfrontationspolitik - politik som vi intehåller med om. Det är ju hela demo-kratins idé att vi tycker olika. När någon annan intetycker som vi är det konfrontation, men när vi fårigenom beslut som vi håller med om är vi alla över-ens. Det är mycket märkligt.Låt mig ta fyra korta exempel.Det inomkommunala utjämningssystemet tar bortmöjligheterna att attrahera människor med låg kom-munalskatt. Det är alltså syftet. Det är inte så att detbara gör att nästa val är verkningslöst utan att varjeval blir verkningslöst. På det sättet har man styrt vilkaskattesatser som får tas ut lokalt i Sverige.Stopplagstiftningen vad avser den kommunalaallmännyttan ska tvinga borgerligt styrda kommuneratt fortsätta äga stora kommunala bostadsbolag motsin vilja.Stopplagstiftningen vad avser akutsjukhus är ettdesperat försök att förbjuda utvecklingen av hela densvenska sjukvården, allt i syfte att tvinga kvar miss-nöjd personal hos dåliga offentliga arbetsgivare.Borttagande av skolpeng har ungefär samma ver-kan när det gäller möjligheten att välja skola.Frågan är hur detta kommer att påverka de flestaförtroendevalda medborgare som finns i , desom har uppdrag i kommuner och landsting.Min slutsats är att det ofta leder till en politikenskapitulation i kommuner och landsting. Det blir alltoftare så att när man stöter på lokalt förtroendevaldaberättar de om sin maktlöshet, hur staten har tagitöver och hur de själva kan påverka. Manska inte underskatta det problemet. De många männi-skorna som träffar förtroendevalda i får höraatt det egentligen inte är de som har makten, det ärnågon annan. Det är mycket allvarligt för demokratin.Anf. 5 ():Fru talman! Det här är egentligen en djupt ideolo-gisk debatt. När jag hör de borgerliga företrädarnaförstår jag varför. Man vill minska det man kallarpolitikens institutioners inflytande. Men vad är politi-kens institutioner annat än demokrati, dvs. att varjemänniskas röst väger lika tungt? Det vill man ersättamed olika former av marknadsstyrning där markna-dens idé ju faktiskt är att det är den ekonomiskt star-kaste som når sina syften bäst. Detta är det ojämlikabudskap som de borgerliga partierna här företräder.Centerpartiet har begärt dagens debatt om lokaldemokrati därför att man kopplar ihop två företeelser.Den ena är allvarlig, nämligen att ett stort antal för-troendevalda i kommunala församlingar lämnat sinauppdrag. Den andra är att man hävdar att det kommu-nala självstyret kringgås och beskärs. Frågan är: Avvem?Man ger exempel på detta inom skolan, bostads-politiken och akutsjukvården. Det handlar om förslagsom ännu inte är genomförda. Men det är illa valdaexempel i debattinbjudan, eftersom de ännu inte in-förts. Ingen kan ju ha avträtt sitt politiska uppdrag förnågot som ännu inte är genomfört.Förslagen måste också granskas, och det kommeratt ske. Jag vill inte säga att varje enskildhet i dem ärbra, men de är ju föranledda av de utförsäljningar,avknoppningar och den ekonomiska köp-och-sälj-leksom man bedriver med verksamhet ochegendom i borgerliga kommuner. Förslagen är alltsåinte inskränkningar i den kommunala självstyrelsenvilka som helst, utan de har - även om enskildheter idem säkert kan diskuteras - som avsikt att förhindraatt , dvs. gemensamt ägd och demokratisktstyrd, egendom och verksamhet undandras ett gemen-samt demokratiskt ägande och beslutsfattande. Mankan säga att förslagen syftar till att dämpa högerpoli-tikens möjligheter att avskaffa kommunernas be-stämmanderätt och därmed deras syfte att förminskademokratins inflytande. Utförsäljningar, ibland renarealisationer, minskar demokratins utrymme och denkommunala bestämmanderätten och därmed, de facto,kommunens självstyre eller demokrati.Vi är inte emot att man prövar och omprövarkommunal verksamhet, skapar alternativ och varia-tioner. Men det är ju inte på grund av de här frågornasom folk lämnar sina uppdrag. Det är ett allvarligtproblem att förtroendevalda lämnar politiken. Det äringen ny företeelse. Det finns olika orsaker till detta.Klasskillnaderna som ökar är en. En del kan ligga ihur partierna arbetar, och där måste partierna natur-ligtvis självkritiskt granska sig själva. Det finns auk-toritära gamla stelbenta strukturer som man måstegöra upp med.En annan faktor ligger säkert i stressen i det mo-derna arbetslivet, där det är så mycket som ska hinnasmed för människorna. Det gör det svårt inte minst förkvinnor eftersom vi ännu lever i ett så ojämställtsamhälle.Men en orsak är faktiskt att den borgerliga politi-ken burit frukt. Enligt det borgerliga synsättet ärmänniskan kund på marknaden i stället för medborga-re i samhället.