prot · GN09108 · 2000-05-12 00:00:00 — Kan jag tolka det så att skolministern är in-tresserad av att införa något slags lärlingspeng i denmeningen att det kan utgå ersättning till företagen?Det skulle alla - skolan, företagen och eleverna -vinna på. Man får då föra över pengar från skolsys-temet som sådant till företagen. En sådan samverkantjänar alla på, både ekonomiskt och utbildningsmäs-sigt.Anf. 53 Statsrådet ():Fru talman! När jag lyssnar på den diskussionsom vi för här tror jag att vi egentligen är överens omatt vi för framtiden vill hitta någon form som är väl-digt bra.Att man skulle kunna ha någon sorts försöksverk-samhet inom försöksverksamheten är någonting somvi kan ta med oss och fundera över. Det behöver intevara uteslutet. Sedan är ju jag också från , sådet kan kanske bli lite jäv när det gäller frågan om varförsöksverksamheten ska förläggas. Det är också enviktig del att fundera över.Frågan om ersättningar är också viktigt att funderaöver. Jag kan inte här i en interpellationsdebattuttala mig om det framtida finansieringssystemet förlärlingsutbildning. Men en förutsättning för att ettnytt finansieringssystem för lärlingsutbildning skakunna införas i är enligt min mening att detfinns ett förslag som har ett brett politiskt stöd ochsom också stöds av arbetsmarknadens parter. Det ärprecis det arbete som pågår i arbetsgruppen.Också representanter för småföretagen ingår i minarbetsgrupp på departementet. påpe-kade ju att vi måste också ta till vara deras erfaren-heter och se deras mycket specifika situation. Det ären väldigt viktig del. Det får inte bli så att det bara ärde större företagen som kan ta emot lärlingar. Småfö-retagen måste också få den möjligheten, men dåmåste det finnas olika former. Så där är vi överens.När det gäller den eftergymnasiala utbildningenhar vi precis sammanställt en promemoriasom ska sändas ut på remiss internt inom departe-menten, och den ska också sändas ut på remiss. Ochjag tänker komma tillbaka till i slutet avhösten och lägga fram ett förslag som berör efter-gymnasial utbildning.Det handlar om kvalificerad yrkesutbildning, på-byggnadsutbildning, kompletterande skolor och folk-högskolor som ligger på den nivån och kanske YTH.Det är mycket som ska ses över för att man ska kunnage en samlad bild.Det vi gör nu med lärlingsutbildningen måste ock-så omfatta en möjlighet att gå vidare från en lärlings-utbildning till en eftergymnasial utbildning, om såönskas, beroende på vad man utbildar sig till.Kommittén för översyn av gymnasieskolan kom-mer att vara en parlamentarisk kommitté. I den kom-mitténs direktiv ingår det ett uppdrag att fundera påde framtida behoven och hur omfattande APU kom-mer att vara över huvud taget när det gäller all gym-nasieutbildning.Jag tror på kopplingen mellan omvärlden ochskolan. Det är en väldigt viktig del för att det intebara ska bli teoretisk träning. ska det omfatta 15veckor på de yrkesinriktade programmen. Vi haruttalat att det vore mycket positivt om man hade APUpå övriga program. Vi får kanske vara skarpa i våraskrivningar, och det tycker jag att kommittén skafundera över.Anf. 54 ():Fru talman! När man pratar länge kan man hittagemensamma nämnare, och det tycker jag att vi hargjort. Jag förstår att också harintresse av att hitta en lösning för lärlingsutbildningenså att den fungerar. Det fattas en sådan i , det är vi tämligen överens om.Jag konstaterar detta med glädje, och jag förväntarmig också att man har en öppenhet i det fortsattaarbetet. Och när man nu har valt att fortsätta medförsöksverksamheten förväntar jag mig att man hittaralternativ, att man släpper på det regelverk som är sålåst . Kärnämnena kanske inte måste ge högsko-lebehörighet från början. Det måste finnas andraalternativ för att komma tillbaka och komplettera förden som sedan vill.Gör det inte så statiskt som det har varit!Sätt fokus på individen och anpassa lösningarna där-efter!Jag vill också poängtera att lärlingsutbildningenmåste knytas nära det lokala näringslivet. Det är Aoch O, tror jag. Skolan har dålig kontakt mednäringslivet. av alla gymnasieelever har aldrigsett en egenföretagare i skolan. De har inte heller denuppfattningen att skolan har en bra kontakt med detlokala näringslivet. Det är också alarmerande, anserjag.Den gemensamma motionen från Kristdemokra-terna, och utgick från enträff som vi hade med branschföreträdare - bl.a. frånbagerinäringen - med facket, med småföretagare ochmed kommunrepresentanter. Vid detta möte uppstoddenna tanke och detta behov. Och jag tror att det är enbra utgångspunkt.Man måste hitta samarbetspartner. Och jag tror attsmåföretagarna är oerhört villiga att ta sig an lärlingari framtiden, därför att många har så stora rekryte-ringsbehov att de ser detta som en möjlighet att fak-tiskt få unga människor till sin verksamhet. Det ärockså en möjlighet för unga människor att hitta sinplats på arbetsmarknaden - i stället för att som detfungerar gå ur gymnasieskolan misslyckad utangodkända betyg - och kunna komma in i arbetslivetrelativt snabbt, vilket är vad många ungdomar önskar.Jag ska be att få skicka med den här motionenmed förslag till ett försöksområde i ochhoppas att den tas på allvar av mer än en smålänning.Anf. 55 Statsrådet ():Fru talman! Jag ska ta emot den.Jag vill göra ett tillägg när det gäller översynen avgymnasieskolan. Där tar vi också upp att elever be-höver olika tid för att genomgå sin gymnasieutbild-ning. Det är alltså ett av de direktiv som finns medvid översynen av gymnasieskolan.Vi har däremot inte gått in och talat om huruvidadet ska gälla upp till eller inte. Men jag tyckeratt det viktiga är att vi tar upp frågan med de erfaren-heter som vi har och funderar över hur detta kommeratt kunna utformas på ett bättre sätt i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1999/2000:382 omskriftlig information i skolanAnf. 56 Statsrådet ():Fru talman! har frågat vilka kon-kreta åtgärder jag avser att vidta för att undanröjahinder för kommuner som vill ge skriftlig informationtill föräldrar om hur det går för eleven i skolan.Den 3 februari besvarade jag en i stort settidentisk interpellation från . Men jag skaupprepa vad jag då sa och vad jag även harsagt i andra sammanhang.Roy och jag har inte skilda uppfattningarnär det gäller vikten av kontakt mellan skola och hemkring elevernas prestationer och situation. Det äroerhört viktigt att elever och föräldrar får en åter-koppling när det gäller vad som sker i skolan. Dennaturliga mötesplatsen är utvecklingssamtalet. Omföräldern begär det, ska utvecklingssamtalet komp-letteras av ett skriftligt omdöme, som dock inte får hakaraktären av betyg. Så står det i grundskoleförord-ningen. har granskat om det sys-tem för skriftlig information, som kommun harinfört, befinner sig innanför eller utanför ramen fördenna lagstiftning.Skolverkets bedömning är att kommunens till-lämpning av skriftliga omdömen inte har skett i över-ensstämmelse med regeln om frivillighet i grundsko-leförordningen. Föräldrarna har inte kunnat välja.Den skriftliga informationen har inte heller varitkomplement till utvecklingssamtalen. Omdömena harstora likheter med betyg, vilket strider mot grund-skoleförordningen.Min uppfattning är att nu gällande lagstiftning gerstort utrymme för förbättring och utveckling av in-formationen till föräldrar och elever om studieresul-taten. I regeringens utvecklingsplan skriver vi omvärdet av att skriftligt dokumentera elevernas stu-dieutveckling, inte bara som underlag för utveck-lingssamtal utan för att kunna arbeta på ett mer indi-vidualiserat och flexibelt sätt. I försöksverksamhetenmed utbildning utan timplan i kommerdetta att särskilt fokuseras.Jag anser faktiskt att det finns många fördelar medskriftlig information. Enligt min uppfattning har ele-ven rätt att få en mer komplett, framåtsyftande ochnyanserad bild av sin studieutveckling än vad betygenkan ge. Eleven bör också få ett "kvitto" på sin ar-betsinsats, även om den inte lett fram till ett betyg.Jag tror därför att den möjlighet att avge skriftligaomdömen för elever som inte nått godkänt i alla äm-nen, när de lämnar , skulle utnyttjas ofta-re, kanske genom förbättrad information om möjlig-heten att få sådana omdömen.Jag upprepar det jag sade till i februa-ri: Det är olyckligt att en i övrigt konstruktiv debattom dialog mellan skola och hem kretsar kring for-muleringar i grundskoleförordningen. Det finns såmånga spännande idéer och metoder på detta områdeatt studera, bl.a. den s.k. portfoliometoden som byg-ger på att eleven tar stort eget ansvar för informatio-nen om kunskapsutvecklingen.Min slutsats är att det inte finns några hinder förkommuner som vill ge föräldrar skriftlig informationom elevernas studieresultat, så länge man håller siginom ramen för lag och förordning.Anf. 57 ():Fru talman! Orsaken till att jag skrev denna inter-pellation var naturligtvis den debatt som bröt ut för entid sedan. Det skedde när en kommun försökte göradet bästa för elever, för föräldrar och för skolan menför detta fick av skolmyndigheterna. Det kanväl ändå inte vara rimligt?Fru talman! Jag har varit bortrest, och det var osä-kert om jag skulle kunna närvara vid denna interpel-lationsdebatt. Jag bad därför att varaberedd att ta emot svaret. kommer att delta i denna viktiga debatt. Och det är gläd-jande att se att även kommer att delta idebatten.När jag kom till och ficktillgång till svenska tidningar och där kunde läsa attskolministern var beredd att lagstifta mot skriftligaomdömen i skolan blev jag bekymrad. Det var därförmed tillfredsställelse som jag , närjag kom hit till och fick ta del av interpel-lationssvaret, noterade att det i svaret avslutningsvisframgår att skolministern inte ser några hinder förkommuner som vill ge föräldrar skriftlig informationom elevernas studieresultat. I svaret ger skolministernockså en positiv bild av just skriftliga omdömen. Detvar alltså med viss glädje som jag noterade föränd-ringen mellan och Stockholm.Fru talman! Med detta borde det vara bra. Men nuhar jag inte varit hemma under de senaste veckornaoch hört turerna i debatten i denna fråga. Möjligenkan det vara så att debatten efter det att interpella-tionssvaret skrevs har tagit en annan vändning. Menmed detta interpellationssvar har jag svårt att se attskolministern nu enligt tidningsuppgifter kan åter-komma med ett lagförslag om förbud mot skriftliginformation till föräldrarna, eftersom det av svaretframgår att det är bra med skriftlig information.Jag tror att det vore bra om skolministern nu villevara tydlig och slå fast sin slutsats i interpellations-svaret, att det inte finns några hinder.Fru talman! Det finns ett uppenbart behov att ut-veckla informationen till föräldrarna, eftersom forsk-ning har visat att det inte är tillräckligt med utveck-lingssamtal. Och som vanligt är det de svagaste ele-verna som är i behov av det stöd som skriftlig infor-mation kan komplettera samtalet med. Och det fram-går också av interpellationssvaret, vilket också är bra.Jag tror att vi alla är överens om att göra det somär bäst för våra barn. Och det är viktigt att inte försö-ka hindra en kommun som just försöker göra det someleverna, föräldrarna och skolan vill.Fru talman! Det var därför som jag frågade skol-ministern vilka åtgärder hon avser att vidta för attundanröja hinder. Jag kan nu konstatera att ministernmed interpellationssvaret inte ser några hinder, ochdet är bra. Än bättre är det om skolministern nu tyd-ligt redovisar att hon står fast vid det som sägs i in-terpellationssvaret om att det inte finns några hinderoch att det är bra med skriftlig information. Därmedvill jag tacka skolministern för interpellationssvaret.Anf. 58 ():Fru talman! tar i sin interpellationupp en mycket aktuell fråga, nämligen hur skolanskvalitet och resultat kan förbättras. Vi har i dennakammare under detta vid åtskilliga tillfällendiskuterat utvecklingen och oroat oss över densam-ma. I rapport efter rapport sägs samma sak, nämligenatt befinner sig i en kris. Jag ska intetrötta skolministern med att upprepa den nedslåendestatistiken utan bara konstatera att svenska folket ochalla föräldrar runtom i landet känner oro för skolansutveckling. Jag utgår från att ministern också harsamma höga ambition som vi moderater, att görasvensk skola till den bästa av skolor, en skola sommöter framtiden och som möter förväntningar påresultat som vi har rätt att ställa krav på.Fru talman! Jag möter många föräldrar och lärareute i landet som är förvånade över den diskussionsom pågår om skriftlig information och om rätten attsätta betyg. Alla håller inte med mig i min syn påbehovet av betyg som resultatmätare, men ingenförstår varför vi politiker och skolministern ska hasynpunkter och t.o.m. ägna tid åt att bekämpa skoloroch kommuner som vill utdela skriftliga omdömen.Skolan i har en hög grad av frihet, varför detär minst sagt ologiskt att lägga sig i hur den enskildaskolan väljer att informera föräldrarna. Den förord-ning som reglerar detta är omodern och avspeglar ettförmynderi, och tiden borde nu vara mogen för attavskaffa det.De senaste dagarnas turbulens kring Skolverketstolkning av grundskoleförordningen när det gällerrätten att sätta betyg är mycket intressant. Tolkningenav lagen har inte underlättats av skolministerns utta-landen i pressen. Vän av ordning frågar sig: Vadgäller egentligen?Det enda rimliga förhållningssättet när det gällerbåde utvecklingssamtal och betyg måste naturligtvisvara att detta är en fråga som varje enskild skola,skola eller friskola, löser själv. Det skavara samma frihet att utforma ett system för resultat-rapportering för båda skolhuvudmännen.Fru talman! har helt riktigt inte funnitanledning att rikta kritik mot fristående skolor somsätter betyg före årskurs 8. Man tar då sikte på för-ordning för fristående skolor, kap. 1, 7 §, där det ståratt man har rätt att utfärda betyg enligt de bestämmel-ser som gäller för motsvarande skolformer i det of-fentliga skolväsendet. Det är nu det blir riktigt intres-sant.Det man hänvisar till går att läsa i grundskoleför-ordningen, där det står följande i § 4: Betyg ska sättasi slutet av varje termin i årskurs 8 och i slutet avhöstterminen i årskurs 9 i ämnen och ämnesblocksom inte avslutats och när ett ämne eller ett ämnes-block har avslutats. Alltså finns det redan en likvär-dighet mellan den fristående skolan och den kommu-nala. Detta är naturligtvis utmärkt.Slutsatsen av detta kan bara bli en. Betyg ska sät-tas senast i årskurs 8, men det finns ingenting somhindrar att någon, vare sig den kommunala skolaneller den fria skolan, sätter betyg tidigare. Det finnsalltså inget hinder där.Fru talman! Jag tror att en avdramatisering avbetygsfrågan skulle gynna skolans resultat och skapaen positiv och stimulerande debatt på skolenheterna,som ytterst kommer skolans elever och resultatet tilldel.Fru talman! Jag hävdar alltså att det inte i något lagligt hinder för skolorna runtom i vårtland att inom ramen för gällande lagstiftning sättabetyg tidigare än i årskurs 8. Delar skolministern minuppfattning?Anf. 59 ():Fru talman! Jag ställde som sagt en interpellationom skriftliga omdömen och om skolministerns in-ställning till det . Sedan desshar det inträffat att har lämnat en formellkritik mot kommun för dess sätt att användaskriftliga omdömen, och det har också förekommit enganska svåröverskådlig debatt kring skriftliga omdö-men och kring betyg.Det interpellationssvar som skolministern avger är positivt på det sättet att skolministern säger attdet är bra med skriftlig information. Men så myckethar sagts i denna debatt, och har vi kritik mot , så jag tycker att det finnsutrymme för och behov av en hel del klarlägganden.Skolministern sade till mig , och säger , att det är olyckligt att debatten handlar om for-muleringar i grundskoleförordningen. Jag sade då väl får formulera om förordningen om den är såotydlig, så att diskussionen i stället kommer atthandla om hur elever och föräldrar kan få bättre in-formation. Det gäller särskilt , när skolministernfaktiskt säger att det är bra med skriftlig information iskolan.Sedan tycker jag också att det är viktigt att denkritik mot kommun som har kom-mit med kombineras med ett slags riktig informationom vad menar och därmed också, i bak-grunden, om vad har avsett med de lagarsom är stiftade.Nacka har fått kritiken att föräldrarna inte har fåttvälja om de ska ha denna information eller inte. Detkan jag möjligen förstå, om det bryter mot någonbestämmelse. Det lär visst finnas en skola där manhar glömt fråga föräldrarna. Står det att man måstegöra det kan jag förstå den kritiken. Men den andradelen av kritiken går ut på att omdömena är betygs-liknande. Där anser jag att det är skyl-dighet att tala om hur skriftliga omdömen ska se utom de inte ska vara betygsliknande, om verket kom-mer med den kritiken.Sedan faller hela diskussionen om den tolkningsom gör är riktig - det tycker jagförefaller rimligt att den är - nämligen att man fak-tiskt har rätt att sätta betyg tidigare. Men om Skolver-ket kritiserar en skola för att den ger betygsliknandeomdömen borde det vara skyldighet attockså tala om hur skriftliga omdömen ska se ut om deinte ska vara betygsliknande. Skolorna borde heltenkelt få exempel.Skolorna får inte tillräckligt stöd av myn-digheten för att de ska kunna veta hur de ska hanterainformationen till elever och föräldrar. Det är väldigtbeklagligt, eftersom det är ett grundfel i densvenska skolan att föräldrar och elever får för liteinformation eller helt enkelt får information alldelesför sent. Om utvecklingssamtalen inte fungerar or-dentligt i skolan blir den första informationen betygeni årskurs 8, och då är det för många elever för sent attgöra någonting åt sin situation.Anf. 60 Statsrådet ():Fru talman! Det har varit en intensiv debatt ombetygen, och den har förts på lite olika sätt. Den de-batt som kom först handlade om huruvida samma typav betygssystem gäller för de fristående skolorna somför de kommunala. Det var egentligen där debattenbörjade, och sedan har den vidgats till att omfatta när,hur och var vi ska sätta betyg, osv. Men det viktiga äratt vi diskuterar samma sak.Här handlar det om att titta på förordningar. För-ordningar har alltid varit väldigt tydliga. Det är riks-dagen som har beslutat om hur systemen ska se ut.Ibland har man haft betyg från årskurs 3. Då har ock-så varit tydlig på den punkten. Det är riks-dagen också när det gäller grundskoleförordningen.Jag tänkte gå in lite på den. Ni har också berörtden i inledningen. I sätts betyg i årskurserna8 och 9 enligt fastställda kriterier. Ett betyg påverkarindividens framtid. Betygssättning är en myndighets-utövning och får alltså inte utövas av vem som helst.Lärare sätter betyg, och rektor skriver under be-tygskatalogen. Betygen används sedan efter vissaregler för urval till högre utbildning. Dessa rutiner ärutformade för att garantera elevernas rättssäkerhet.Inga andra skriftliga omdömen som utfärdas avskolorna kan betecknas som betyg i förordningensmening. De kan därför inte tillgodoräknas vid be-tygsurval vid intagning till gymnasieskolan annat äninom den s.k. fria kvoten.Så kommer då förordningen. Det är 7 kap., 3-9 §.Det står att betyg ska sättas i slutet av varje termin iårskurs 8 och i slutet av höstterminen i årskurs 9 iämnen och ämnesblock som inte avslutats och när ettämne eller ämnesblock har avslutats. Som betyg skanågon av följande beteckningar användas: Godkänd -G -, Väl godkänd - VG - eller Mycket väl godkänd -MVG.När betyg sätts efter att ett ämne eller ämnesblockhar avslutats ska betyget bestämmas med hjälp av demål som eleverna enligt kursplanerna ska ha uppnått igrundskolan och de betygskriterier som har fastställtsför ämnena och ämnesblocken. Betyget Godkänd skamotsvara de mål som eleverna enligt kursplanernaska ha uppnått i ämnena i slutet av nionde skolåret,och ska fastställa betygskriterierna.Detta är vad har beslutat om. Det är en-dast detta som kan kallas för betyg. Det finns ingen-ting annat som är betyg i den mening som anges igrundskoleförordningen.Tidpunkten för betyg är också väldigt tydligt an-given. Här säger att betyg ska sättas i slutetav varje termin i årskurs 8 och i slutet av hösttermi-nen i årskurs 9. Det är inte öppet, och man ska intekunna göra det vid något annat tillfälle. Det är dessatillfällen som har anvisat.Vi har haft andra betygssystem. Man har börjat gebetyg tidigare. Det har varit skillnader. harman börjat redan i årskurs 3. Då har också riksdagenvarit tydlig på den punkten.Enligt mitt förmenande kan man inte göra andratolkningar av grundskoleförordningen och av detriksdagen har beslutat. Detta är tydligt.Anf. 61 ():Fru talman! Det har blivit ganska intressant de se-naste veckorna. Man har konstaterat att friståendeskolor tydligen har andra regler än den kommunalaskolan, och det är inte rimligt att det är på det sättet.Om det dessutom är så att förordningen är otydlig,som påpekade, måste det rimligen vara såatt myndigheten - i detta fall - har att geut anvisningar som är tydliga för kommuner ochskolor, så att det inte kan bli några felaktiga tolkning-ar.Nu kom ministerns senaste inlägg att handla mestom betyg. Det är inte direkt det som debatten handlarom, men jag ska något kommentera det i alla fall.Anders sade att det gäller att avdramatise-ra betygen. Helt klart är det så. Jag minns själv när enav våra flickor gick i skolan och skulle få betyg påhösten i åttonde klass.De här 13-14-åriga flickorna ägnade inte höstenåt någonting annat än dramatik kring betygen. Jag ärhelt övertygad om att alla de här flickorna - jag troratt det mest var flickor - blev besvikna när de fickbetygen. Jag tror inte pojkarna brydde sig lika myck-et. Det är det man ska eliminera, att det inte blir nå-gon dramatik när den första betygssättningen sker.Som sade är det då för sent för de svagaeleverna. Det är det som t.ex. kommun villförebygga genom att ge skriftlig information till för-äldrarna som kan vara underlag i en dialog mellanföräldrar, skola, elever och lärare för att nå fram tilldetta.Självklart ska man vara noga med betygen, ochsjälvklart är det rätt som ministern läste upp om bety-gen. Men det är inte det denna debatt handlar om,utan det är fråga om kommunernas möjlighet att geannan skriftlig information. Som ministern säger isvaret, och jag tycker att det är ett bra svar, är det ettlämpligt komplement. Det är bra att det inte finnsnågra hinder.Då är min fråga: Står ministern fast vid interpel-lationssvaret, att det inte finns några hinder för kom-muner att ge skriftlig information som ett komple-ment till utvecklingssamtalen för att delge föräldrar,lärare och skola hur man bäst kan tillvarata elevernasintressen? Det borde vi få ett svar på här och nu i dag.Anf. 62 ():Fru talman! Skolministern bekräftar det jag hartagit rätt på via utbildningsutskottets tjänstemän ochrättschefen på som harprecis samma uppfattning som jag, att det materialsom vi nu talar om är det som gäller. Det är utomor-dentligt otydligt. Det står visserligen "skall", men detfinns ingenting i rättspraxis som säger att man inte fårgöra det som inte står här. Det finns alltså ett stortmått av utrymme för att tolka det precis som jag tol-kar det, nämligen att det är fritt fram för alla skolor,fristående skolor eller kommunala skolor, att sättabetyg när helst man vill, men senast i årskurs 8 skaman sätta betyg enligt denna förordning.Det är ganska intressant att en enkel ledamot frånVästerbotten kan ha upptäckt det och att ingen annanhar gjort det. Det är den formella saken. Det voreintressant att höra om ministern inte delar min upp-fattning. I vilket material finner skolministern stöd fören annan tolkning än den jag gör, nämligen att det ärfritt fram för svenska skolor att redan fr.o.m. i vår gebetyg? Det är någon månad kvar till skolavslutning,så skolorna och rektorerna kan snabbt kasta sig överskolkatalogerna och ge betyg i årskurs 3 eller 5 elleravstå helt och hållet. Det är min uppfattning.Jag konstaterar att skolministern inte har någonannan syn på detta än att det är det här materialet somfinns att tillgå.