prot · GN09104 · 2000-05-08 00:00:00 — Jag kan konstatera att avdessa besparingar har tillkommit efter regeringsskiftet1994.Nedläggning av anstalterna , ,Djupvik, Hildero, Majorshagen, Mäshult, Orretorpoch samt platsminskningar på ett antal andrahäkten och anstalter är facit från budgetåret 1997.Netto utgör det årets nedläggningar 460 platser. Vadgäller skulle jag kunna fortsätta attnämna ortnamn; då försvann ytterligare 259 platsernetto. Antalet intagna i anstalt har visserligen minskatpå grund av att alternativ till fängelse har införts, menäven besparingar inom övriga delar av rättsväsendet,främst polisen, har medfört att färre döms till fängel-se. års rättstillämpning har dessutom medförtatt även kvinnomisshandlare och män som har förgri-pit sig sexuellt på barn döms till den alternativa på-följden villkorlig dom med samhällstjänst. Det tyckerjag i och för sig är fel, och jag anser att lagstiftningeni de här fallen borde ändras, men även dealternativa påföljderna kräver resurser.För att frivården ska vara meningsfull krävs attpersonalen inom frivården har en möjlighet att arbetaintensivt med sina klienter, att kontroller av dem somhar fotbojor är tillräckligt frekventa, att det finnsresurser till övervakare och att frivården har möjlig-het att genomföra en effektiv programverksamhetunder den tid som brottslingen behandlas inom fri-vården.Justitieministern skriver vidare i sitt svar att vår-darrollen inom kriminalvården har förändrats och attgemenskap i häktena har införts. Detta är riktigt, ochdet är bra, men kräver de här förändringar-na inte mindre resurser utan mer resurser. Gemenska-pen i häktena har dessutom medfört ombyggnadersom minskat antalet platser som det krävsytterligare personalinsatser i en redan mycket hårtansträngd verklighet.Fru talman! Jag har några exempel från verklig-heten. Enligt verksamhetsstatistik för kriminal-vårdsmyndigheten och transporttjänsten hade häktet iKarlskrona innevarande år 14 dygnmed överbeläggning, och häktet i centrumhade med överbeläggning. Detär ju faktiskt möjligt, eftersom det är skottår i år.Samma sak gäller inom kriminalvården. Jag tar gärnamitt hemlän som exempel. Där hade man104 % beläggning, och på anstalterna norroch södra hade man respektive103 % beläggning.Fru talman! Situationen är allvarlig.Anf. 22 ():Fru talman! Jag vill också börja med att tacka försvaret på interpellationen. Anledningen till den inter-pellation som jag har ställt är att jag har erhållit en delskrivelser från anställda inom frivården. Jag tror sä-kert att även justitieministern har fått en del av dessaskrivelser.En av skrivelserna har kommit från personalen ifrivården i , , , ,, och . Dessutom anlän-de en skrivelse från arbetsplatsombuden,som representerar , och , ikriminalvårdsregionen . Dessutom har jagsjälv gjort en del studiebesök hos frivården, bl.a. iKristianstad. Både de intryck som jag själv har fåttoch de skrivelser som jag har erhållit visar att verk-ligheten inte stämmer överens med den bild somjustitieministern uttrycker i sitt svar.Justitieministern säger nämligen följande - jagupprepar exakt det som sade: "Dethar talats mycket om bespa-ringar inom kriminalvården. Det är därför viktigt attframhålla att kostnaderna för kriminalvården i principhar varit oförändrade . "Justitieministern pekar på att frivården genom in-förande av nya påföljder har fått nya arbetsuppgifter,och det stämmer. Jag vill påstå att de nedskärningarsom har gjorts och görs innebär minskade personalre-surser och att de naturligtvis påverkar innehållet ochverkställandet av dömda påföljder.Jag ska som exempel nämna några kortsiktiga ochlångsiktiga följder som personal som verkligen arbe-tar i den här verksamheten har tagit upp.När det gäller kortsiktiga konsekvenser säger manatt det ej går att verkställa föreskrifter där läkarebehövs, eftersom man har tvingats dra in läkarresur-ser. Det innebär svårigheter i fråga om bedömningarav dem som ansöker om elektronisk övervakning ochär ordinerade tabletter samt konsultation för samhäll-stjänstdömda. Läkaren har alltså en sådan betydelseför att man ska kunna fortsätta med den här påföljdeninom frivårdens ram.Det är också färre kontroller av dem som bär fot-boja. Jag hade tänkt komma tillbaka till det lite meringående i mitt nästa inlägg.Kompetensutvecklingen är satt på undantag då ut-bildning och fortbildning saknas. Det blir sämrehandledning av övervakare och färre, kortare kon-takter med de dömda. Det finns ej tid att hålla i pro-gram, och eftersom det sker personalminskningar blirföljden sämre personutredningar.Vi kan titta på det här i ett längre perspektiv. Jo, vi kan bara konstatera att det blir ensämre rättssäkerhet både för de misstänkta och för dedömda, och det blir en sämre påverkan på de dömda.Då är min fråga: Vad avser justitieminister att vidta för åtgärder, så att arbetssituatio-nen förbättras ute i frivården?Anf. 23 ():Fru talman! Även jag vill tacka justitieministernför svaret och också börja med att utgå från justitie-ministerns påpekande i svaret om att det under detsenaste året har talats mycket om besparingar inomkriminalvården.I den tidigare debatten nämnde justitieministernatt det finns lika mycket personal inom kriminalvår-den som innan besparingarna påbörjades ochinnan man minskade antalet platser. Men vad justi-tieministern inte sade och som jag tycker att det ärviktigt att ha med i sammanhanget är att kriminalvår-den har kunnat överleva tack vare att man har kunnatutnyttja ett anslagssparande. Men anslagssparandet ärslut. Det finns inga pengar på banken längre. Vi kansamtidigt se på den förändring som har skett inomkriminalvården. Och om man plockar i kriminalvår-dens budgetunderlag får man, tycker jag, en väldigtklar och tydlig bild av den förändring som har inträf-fat. Det talas om att klienterna på anstalterna harblivit alltmer svårhanterliga. Det är fler långtidsdöm-da, grövre brott, ökat antal psykiskt störda, och nar-kotikasituationen har försämrats. Klienternas s.k.internationalisering - det är ligor, kulturkrockar,språk och krigsskador - har medfört problem. Detökade antalet långtidsdömda och livstidsdömda harmedfört ett råare klimat. Andelen slutna platser harökat, vilket kräver högre personaltäthet och därmedhögre kostnader.Tittar man i underlag serman att dygnskostnaden för häkte har ökat med 30 %på fem år. Kostnaderna för en frivårdsklient har ökatmed . Dygnskostnaden på en klass ett-anstalt harökat . Justitieministern var inne på att an-delen narkotikamissbrukare på anstalt har ökat. Deligger nu på av de intagna. ,vilket jag menar säger en hel del om hur det ser ut,kommer en mindre andel av de intagna narkotika-missbrukarna i behandlingsåtgärder. Den andelenligger av narkotikamissbrukarna påvåra anstalter.För att säga något positivt kan man faktiskt kon-statera förbättringar när det gäller rymningarna frånvåra fängelser och misskötsel av permissioner. Men iövrigt är det inte lätt att hitta några förbättringar. Ochdet är lite tankeväckande. Om det enda man har blivitbättre på är att hindra rymningar, ja, då är vi inne påförvaring. Då måste man fråga sig: Varför talar vi omkriminalvård och kriminalvårdsanstalter? Då kan viväl lika bra tala om fängelser. Den delen lyckas manbättre och bättre med.Om man tittar närmare på både den promemoriasom jag hänvisade till i min interpellation - en pro-memoria från början av det här året - och på krimi-nalvårdens budgetäskanden, kan vi konstatera attkriminalvården mycket tydligt visar att man redaninnevarande år behöver ytterligare 150 miljoner föratt man ska kunna leva upp till målsättningarna. Komihåg att det man har levt på, anslagssparandet, ärborta.Det finns inte någonting i tilläggsbudgeten , såvitt jag har sett, och då måste jagfråga, för jag utgår från att justitieministern tycker attKriminalvårdsstyrelsen har varit seriös i sina äskan-den: Vad tänker justitieministern göra för att klarainnevarande år?Anf. 24 ():Fru talman! När det gäller den fortsatta behand-lingen i kriminalvården är målen att förhindra återfall,att få internerna på rätt köl i livet med en vårdplan ibotten.Detta är ju en liten grupp som gör otroligt storaanspråk på samhällets samlade kaka. Jag hörde somhastigast att man i dagens nyheter presenterade enBRÅ-undersökning av just den här lilla skaran, somtar en mycket stor del och som åker in och ut på an-stalterna. Jag vill säga att som jag upplever det tarman inget ansvar. Man har ingen känsla för att görarätt för sig. Man har ingenting att betala med eller attersätta med. är många av dessa människor i ensvår psykisk obalans.Det behövs ett programarbete som ger stöd. Jaghar tidigare här i kammaren nämnt mitt möte med enintern som varit just i och gått i samtalsterapi.Han sade: Jag skulle önska att jag hade en livstids-stödperson.Jag tycker att det säger så otroligt mycket. Man ärensam, man är sargad och man behöver någon somman känner trygghet med och förtroende för att hållai handen, bildligt talat. Man behöver en person somman kan vända sig till för att komma på rätt köl igen.Jag kan också säga, genom erfarenheten av att tadel av handlingar till kriminalvårdsenheten, att manser att detta är människor som verkligen har hamnatpå fel sida här i livet.Vi har ett stort ansvar för att få dem att komma på rättsida igen. Det tar tid och det är svårt. Men det kostarockså otroligt mycket att ständigt ha dem i rättsappa-raten.För att detta ska bli möjligt är det viktigt att denindividuella vårdplanen genomförs. Med det vill jagansluta mig till tidigare talare. Jag anser att det be-hövs fler människor och att de ska ha den kompetensvi talade om i samband med en tidigare interpellation.En kompetens som ofta nämns är psykologens. Det råder stor brist och det kan kan-ske också vara svårigheter att få tag på sådana.Grupperna behöver vara mindre, och det finns ettenormt behov av psykiatrisk vård. Många har bristan-de psykisk hälsa.När det gäller missbrukarvård sägs det iverksamheten att det är de som döms till missbrukar-vård som får vård. Övriga finns det inte resurser attprioritera. Då får man ta av den vaktande personalen.Man får göra en prioritering där.Det finns många bra BRÅ-rapporter. En visar hurstarten på brottsbanan ser ut och vart den leder. Detfinns alltså bra forskning att utgå från, och här ärmycket att göra. Men jag kommer tillbaka till att vibehöver resurser för att kunna styra upp verksamhe-ten för de intagna. Det krävs resurser och kompetenshos personalen.Anf. 25 Justitieminister ():Fru talman! säger att för att göraförbättringar av de olika slag som har skett behövsdet inte mindre pengar utan det behövs mer. Jag för-sökte förklara för att kriminalvårdeninte har fått mindre pengar. hoppas jag att JeppeJohnsson åtminstone tror på . Hon lyck-ades väl förklara varför kriminalvården inte har fåttmindre pengar, trots besparingskrav. Jo, därför har haft anslagssparande. Man har alltså tidigare,under en lång följd av år, inte gjort av med de pengarman har haft, utan man har kunnat lägga dem på hög.Under en period när vi var tvungna att låna pengarför att betala lön till var fjärde anställd i kriminalvår-den tycker jag att det var mycket klokt av regeringoch riksdag att begära att kriminalvården användesina sparade medel. På det sättet kunde vi åstadkom-ma situationen att kriminalvårdens totala resursut-nyttjande inte minskade, trots att man under sammatid kunde lägga ned anstaltsplatser på grund av attantalet personer som skulle avtjäna fängelsestraffminskade genom de alternativa påföljder vi har.Jag håller med om att det härrimligtvis borde ha lett till att en större del av detotala resurserna i kriminalvården styrdes över tillfrivården, eftersom mycket av arbetet ju fördes överfrån anstalterna till frivården. Men det här har varitväldigt svårt att åstadkomma för kriminalvården. Detär en av de frågor man arbetar mycket med.Riksrevisionsverkets genomgång av resursan-vändningen visar ju på de trögheter och hinder somfinns på olika sätt. Det är lätt för oss politiker att påett övergripande plan se hur det borde vara i mergenerella termer. Men det är inte alltid lätt att genom-föra de förändringar som behövs på verkställighetsni-vån.Till vill jag säga att när det gällerläkarkostnader i samband med frivården gäller nor-maliseringsprincipen. Bara för att människor är döm-da till straff betyder inte det att de inte har rätt till denläkarvård som de behöver. De kostnaderna belastaralltså landstingen.Det råder inget tvivel om att kriminalvården be-höver tillföras nya resurser för att säker-ställa att man kan utveckla verksamheten i alla deolika delar som har nämnts här och dessutom ett parandra som inte har nämnts här . Det är mycketinom kriminalvården som behöver utvecklas. Delvistror jag att det behövs nya resurser för det. Men del-vis tror jag att vi också måste fortsätta det tunga ar-betet att se över hur resurserna används, eftersomsvensk kriminalvård faktiskt är väl försedd med re-surser om man gör en internationell jämförelse.Vi bör naturligtvis inte gå längre än de nordiskaländerna, som har en gemensam historia och en ge-mensam ambitionsnivå på området. Svensk kriminal-vård är inte eftersatt vad gäller resurser generellt sett.Då är det viktigt att se över hur resurserna används.Men, likafullt vill jag understryka att jag är övertygadom att det behövs nya resurser. Vi kan inte vänta påatt resursanvändningen blir mera rationell. Det taralldeles för en stor myndighet med diffe-rentierad verksamhet att göra om sitt sätt att arbetaoch sin resursanvändning. Det behövs nya resurser.Regeringen återkommer till det i budgetpropositio-nen.Anf. 26 ():Fru talman! Det är helt riktigt att man under sena-re år har ätit upp anslagssparandet. Hade man integjort det hade man tydligen behövt dra ned ännu merän vad man har fått göra. Trots att man har tillgångtill pengarna på banken, har man tvingats dra ned påde verksamheter som jag tycker är viktiga och somjag förmodar, efter att ha läst budgeten, också justi-tieministern tycker är viktiga, dvs. programverksam-heten och kampen mot narkotikan. Det är där sombesparingarna har gjorts. Får man inte mer pengar iframtiden kan man inte, när man har ätit upp bespa-ringarna, hålla den nivå som har hållits dessa år.Maud nämnde lite grann om röster uti-från verkligheten. Jag har i min hand en skrift somhar kommit från i Jönkö-ping. Samtliga fackliga organisationer, , och , ställer sig bakom skriften.Jag skulle vilja citera lite grann ur skrivelsen, för detskadar inte att det kommer till kammarens protokoll.Det är röster från golvet, som jag tycker att rege-ringen och vi här i kammaren kan ta till oss av ochbegrunda: "Mycket har hänt inom kriminalvårdenunder senare år. Nya arbetsuppgifter och arbetssätthar tillkommit och politiker och regering via KVS harsuccessivt ökat kraven på anställda inom verket.Detta har fått stora organisatoriska och ekonomiskakonsekvenser för verksamheten. Med entusiasm harvi försökt förverkliga alla 'von oben' goda idéer omkontaktmannaskap, programverksamhet, rationalise-ringar m m. Som följd av att vissa högre tjänstemäninom organisationen missbrukat sitt förtroende, har vialla fått finna oss i ytterligare kontroll och byråkratimed ännu flera blanketter att fylla i i den dagligatjänsten. I en lokal tidsstudie av frivårdsinspektörer-nas arbetsvecka framgick att så mycket som ca 34 %av arbetstiden gick åt till rent administrativa arbets-uppgifter. Detta bland annat som följd av minskadekansliresurser. "Lite längre fram i texten citerar jag följande: "Påvår myndighet är utsikterna för följande: ingakurser eller utbildningar som kostar något, den sed-vanliga jultillställningen får kanske ställas in. Utöverdetta får man använda en hel del möda på att jagabesparingar på alla tänkbara områden, anstaltsbesö-ken får kanske minimeras eller upphöra. Från andramyndigheter har vi fått veta att man, 'av bespa-ringsskäl', helt eller delvis stänger möjligheten attföreslå frivårdspåföljden kontraktsvård, som av deflesta frivårdare upplevs som en bra påföljd. "Fru talman! Som flera med mig har sagt har be-sparingarna drabbat programverksamheten extra hårt.Det har ofta varit det enda som det har varit möjligtatt dra in på. Den vanliga verksamheten i ett fängelseär som i processindustrin. Den pågår året om, dygnetom, och t.o.m. nyårsafton, trots attdet var millennieskifte.Justitieministern sade i sitt svar: "Det innebär attåtgärder för att förebygga återfall i brott, frigivnings-förberedelser, utvecklingen av alternativen till fängel-se och bekämpning av narkotikamissbruk är priorite-rade områden." Jag delar justitieministerns mål förverksamheten, men mål och medel stämmer interiktigt överens. Regeringen har visserligen aviseratmer pengar, men det finns många hål att stoppa i. Inteminst polisen behöver mycket. Jag skulle vilja frågaom justitieministern kan lugna kriminalvården, får möjlighet att bedri-va verksamheter. Jag vill gärna också ha en kom-mentar om ensamarbete och vad som ska göras åtnarkotikasituationen.Anf. 27 ():Fru talman! Det var riktigt glädjande att få stå ikammaren när justitieministern och jag någon gånghåller med varandra i en fråga som att kriminalvårds-resurserna inte har överförts tillräckligt till frivården.Jag vet att justitieministern anser att det är viktigt attpåföljderna finns och att de utvecklas mer. Då är detskrämmande att pengarna inte har följt med till fri-vården, utan man säger att det ska bli fler påföljder ifrivårdens regi.Därför ska jag ta exemplet jag nämnde i mitt förrainlägg, nämligen att det utförs färre kontroller av deintensivövervakade med fotboja. Riksdagsmajoritetenhar infört regeln att vid upp till tre månaders dom skaman erbjudas elektronisk övervakning. Vi moderateranser fortfarande att de personer som döms inte börha en dom . Vi anser att depassar bättre in i strafformen än de som har tre måna-der. Det blir ett tyngre klientel genom förändringen.När jag var på frivården i fick jag hö-ra att man drar in på spontana tillfälliga kontroller. Dåundrade jag vart man är på väg när det inte går attövervaka och åka runt till dem som har fotboja. Detska inte vara så att fotbojan ska hänga som ett fot-ledssmycke på den som är dömd till elektronisk över-vakning. Själv anser jag att det är viktigt att de ore-gelbundna kontrollerna sker ofta och att de aldrig skakänna sig säkra med fotboja. Justitieministern kanskeinte har hört detta tidigare, och jag undrar vad justi-tieministern anser om den som är fotbojad och kon-trollerna.En annan intressant fråga är om justitieministernpå sikt har för avsikt att utöka strafftiden ytterligareför dem som döms till elektronisk övervakning.Anf. 28 ():Fru talman! Jag ställde en fråga, och har JeppeJohnsson upprepat den. Det kanske innebär att vi avjustitieministern i hennes nästa inlägg får svar på hurman ska klara innevarande år. Vi fick inte något svari det inlägg justitieministern just hade på den frågajag hade ställt.Jag skulle vilja koppla till det jag själv tog uppoch som justitieministern sedan nämnde, nämligenutnyttjandet av anslagssparandet. Det är helt korrektatt detta utnyttjas på ett förnuftigt sätt. Vi har i vårabudgetmotioner markerat med en helt annan takt ochen helt annan långsiktighet att anslagssparandet tillviss del skulle kunna utnyttjas, men inte den linje somregeringen har drivit som innebär att kassan nu ärtom. Då måste man fråga sig hur, med den politiksom har drivits, innevarande år ska klaras.Kriminalvårdsstyrelsen har äskat om 150 miljonerkronor för det här året. Får man inte det konstaterarman att man måste utnyttja en anslagskredit. Då blirdet genast dyrare. Då tar man den med sig nästa år.Om man inte utnyttjar en anslagskredit, kommernivån på verksamheten att sänkas ytterligare.Hur man än gör är problemet kvar: man utnyttjaren anslagskredit och får höjt anslag -man har begärt 300 miljoner förutsatt att man får 150miljoner - annars behöver man pengarför att betala tillbaka den kredit man har skaffat sig.Blir det ingenting , räcker inte de 300 miljonerkronorna särskilt långt för att ens hålla den nivå somman har i dag.Jag förväntar mig inte något svar , men detfinns ändå skäl att tänka på att regeringen föreslår ivårpropositionen till rättsväsendet idess helhet.Vi har alla hört att polisen ska få den största sats-ningen i historien. Men enbart polisen har i ett myck-et seriöst äskande begärt 1,4 miljarder. Man liggeralltså långt över det rättsväsendet i dess helhet ska få.Domstolsväsendet har begärt ca 300 miljoner kronor.Kriminalvårdsstyrelsen har begärt ytterligare300 miljoner kronor.Det är alltså 2 miljarder som dessa tre myndighe-ter har begärt, och det utlovas 1 miljard. Polisen ochKriminalvårdsstyrelsen säger att deras sammanlagdabelopp räcker under förutsättning att de fårtilläggsanslag . Polisen får ett litet tilläggsanslag,men inte alls det man har begärt. Det innebär att poli-sen egentligen behöver mer än 1,4 miljarder nästa år.Vi har ännu inte fått höra någonting om hur mantänker reda upp situationen för kriminalvården, meneftersom det inte sades något i samband med vårpro-positionen utgår jag från att det blir fråga om utnytt-jande av en anslagskredit. Om kriminalvården sedanfår sin del av miljarden blir det väl maximalt150 miljoner och för polisen maximalt 500 miljoner.Då har vi alla problemen kvar.Anf. 29 ():Fru talman! Jag skulle vilja lyfta upp de saker somjustitieministern tog upp här tidigare, bl.a. att det taralldeles att förändra. Jag kan hålla medom det; det är svårt. Man har dock det samlade ansva-ret för den personal som finns.Sedan sades det att vi skulle göra jämförelser medde nordiska länderna. Då ska jag ta en jämförelse, ochjag återkommer till Kalmaranstalten. Jag vädjar omatt de på Kalmaranstalten får bibehålla det fantastiskaarbete som de bedriver med just samtalsterapi. De gördet just i ett nordiskt samarbete med bl.a. , medtvå norska professorer. Där lyfte jag fram ett citat omatt kunna samtala, att lära sig att prata med varandra,att lösa situationer genom samtal i stället för att an-vända våld. Det var tydligt att de intagna själva hadekommit till insikt om att de måste lära sig att samtala.De diskuterade varför de inte tidigare i livet hade fåttlära sig att tala och lösa problem på det sättet.Anstaltschefen inom kriminalvården i Kalmarmenar att det är det sista som de har och som de prio-riterar, och om de ska klara besparingarna, budgeten,är det inte säkert att det här kan fortsätta. Jag vädjarom det.Jag tog också upp frågan om psykisk vård, ochjustitieministern har inte bemött det. Det orsakarockså ökade kostnader. Läkemedel och tandvård ärstora och viktiga delar här.Anf. 30 Justitieminister ():Fru talman! Jag tycker att det är mycket viktigt attnoga läsa myndigheternas anslagsframställningar.Men jag tycker också att det är en viktig uppgift föross politiker att göra det kritiskt. Vi har också enuppgift att säkerställa att alla fakta är så noga över-vägda som möjligt. För det ändamålet använder vi ossav olika instrument. Vi använder oss bl.a. av RRV.Riksdagens revisorer är ibland en mycket viktigfunktion. Om vi läser alla dessa underlag och bedö-mer alla fakta ser vi att det finns mycket att hämtavad gäller rationaliseringar, förbättringar och ändradeprioriteringar. Det är också en viktig utgångspunktnär vi bedriver budgetarbete.Det förvånar mig att och hennesparti, som är så oerhört mycket för att prata om skat-tesänkningar och värna om skattebetalarnas intresse,inte tillmäter detta ett dugg betydelse, att det faktisktär viktigt hur dessa skattemedel sedan används i olikaverksamheter.Jag ser det som en av mina viktigaste uppgifter attsäkerställa att verksamheten inom kriminalvårdenutvecklas i enlighet med de grundläggande principersom vi har lagt fast för en god kriminalvård i Sverige.Men jag ser det också som en viktig uppgift att se tillatt detta görs på ett rationellt och ekonomiskt sätt,även om det kan vara smärtsamt och prövande.Det är viktigt att understryka att vi har oerhörtduktiga människor som arbetar i kriminalvården.