prot · GN0952 · 2000-01-19 00:00:00 — ställer man sigfrågan: Varför här? Det är en utmaning för politikensom är helt annorlunda än den vi har haft.Det finns fem olika grundläggande krav som be-hövs för att ska vara ett land som kan levaupp till detta.För det första måste vi ha en företagandepolitiksom vänder på den trend vi ser när det gäller företa-gande, företagare och företag som antingen inte växerhär eller som flyttar ut. Vi vet allihop vilka de är:Volvo, , och . Vi kan räkna uppföretag efter företag. Ingen kan hävda att det är Sve-rige som har varit den attraktiva platsen. Vi ser detnär de små, nya och innovativa IT-företagen flyttar utsitt huvudkontor och sitt ägande när de vuxit över enviss gräns.Det ställer krav på att vi måste förändra arbets-marknaden så att vi får fler jobb och mer sysselsätt-ning här på grund av att vi har en dynamisk arbets-marknad. Det ställer krav på att vi har en skattepolitiksom går mycket längre än vad vi normalt har diskute-rat här. Jag tror att den avgörande utmaningen blir attvi måste kunna skatter så att vi här har den elektro-niska handeln, att vi här har forskningen och att vi härhar utvecklingen av det man ibland kallar humanka-pital men som i grunden är enskilda människorskompetens. Där har vi en tendens att ibland göraundantag för utländska experter. Men, fru talman, jagskulle vilja att vi hade ett klimat för tillväxt och ut-veckling som är regel och inte undantag.Det andra vi måste se till är att enskilda männi-skor själva måste kunna klara sig bättre utan krav påatt med sysselsättning ändå behöva stöd från samhäl-let. Den enskilda människans kraft och säkerhetkommer att bli avgörande.Det tredje som vi måste göra är att här i Sverigeha den bästa utvecklingen vad gäller våra universitetoch forskningen. Men det måste också löna sig att härutveckla sin kunskap och kompetens.Det fjärde är att välfärdspolitiken måste vara an-passad till den globala verkligheten som ska följa denenskilde individen.Det femte och sista är att vi måste ha en kraft irättsstaten som garanterar människors skydd ochsamhällets tolerans för att detta ska vara en plats somkan dra till sig och vara så attraktiv för mänskligtskapande och mänsklig gemenskap som möjligt.Då kan man ställa sig frågan: Var finns det alter-nativ som vi borde kunna diskutera här ? Detfinns ingen regering, inget statsråd och, tror jag, ing-en företrädare för regeringspartiet här, men väl denf.d. 55 HANS () replik:Fru talman! Jag trodde att det var ett viktigt ämnesom skulle diskuteras, men det blev otidigheter. Detborde hålla sig för god för.I går läste jag en artikel av chef,. Han hade mycket att andra om vårtömsesidiga beroende i globaliseringens tecken, omansvaret vi har för att klara miljön och säkerheten förmänniskor, för att bekämpa fattigdomen och för attåterupprätta demokratin eftersom marknadskrafterna imånga avseenden fullständigt har sopat bort den. MenHökmark har ingenting att säga.Han har ingenting att säga om fördelningsfrågornadär klyftorna ökar eller om den internationella elitensom har klippt av banden med nationalstaterna ochfolkgemenskapen. Han har ingenting att säga omsvensk konkurrenskraft, BNP-tillväxt, låg inflationeller arbetsproduktivitet. Det är bara klagomål.Gunnar säger ingenting som tar fasta påde riktigt långsiktiga frågorna om demokrati, miljö-hänsyn och minskade klyftor i , ochvärlden.Nej, , detta var verkligen gam-maldags och dåligt tänkt.Anf. 56 () replik:Fru talman! Jag tror att globaliseringen erbjudermänniskor och mänskliga samhällen nya och oanademöjligheter. Ett av skälen är att den ger en frihet förenskilda människor, men också att den driver fram enfrihet. Jag tror att det var som Världs-banken presenterade en rapport som visade hur manhade tagit ett av de viktigaste stegen i kampen motvärldsfattigdomen genom marknadsekonomin.Jag skulle vilja påpeka en sak för Hans Anders-son. Är det inte underligt att i alla samhällen där nihar styrt har gränserna varit stängda, fattigdomenkonstant och förtrycket avgörande? Är det inte fan-tastiskt att globaliseringen nu bryter bort detta frånhela och när det gäller ? ärvi på väg mot mer demokrati tack vare att globalise-ringen ger möjligheter åt enskilda människor.Anf. 57 HANS () replik:Fru talman! Det är enkelspårigt, . Jag har tyvärr inte styrt någonstans. Men jagdelar uppfattningen att en stor del av marknadskraf-terna är gynnsamma för utveckling och effektivitet.Därför måste man tygla marknadskrafterna. Därförmåste man vara intresserad av att vi inte har skatte-dumpning, arbetsrättslig dumpning eller en dumpningav välfärdssystem för att länderna, som GunnarHökmark säger, ska kunna konkurrera om investe-ringarna. Varför ska man ge all makt åt kapitalägar-na? Varför ska man inte upprätthålla välfärdsstatenmed demokratin som grund och människors välfärdsom utgångspunkt och ledstjärna för politiken? Detbehövs mer politik för att reglera effektiva markna-der. Gnäll inte bara, och hylla inte de otyglade mark-nadskrafterna, !Anf. 58 () replik:Fru talman! Jag vet inte riktigt vem som gnällerhär. Jag har i alla fall inte hört något riktigt glatt ordfrån när det gäller de möjlighetersom globaliseringen innebär.Jag håller med om att man kan ha synpunkter pådet lämpliga i att skulle styra eller ej.Jag kan bara konstatera att där man har genomförtden politik som ni har velat ha har inte de fantastiskasaker inträffat som vi nu ser runtomkring i olika delarav världen. Det är faktiskt så att marknadsekonominhar skapat nya materiella, mänskliga och demokratis-ka betingelser genom att den ger fri handel och enmöjlighet för människor att röra sig över öppna grän-ser.Handen på hjärtat, , det är väl inteså att den internationella rörelse ni har tillhört har gåtti bräschen för att öppna gränser, öka enskilda männi-skors frihet och stärka demokratin? Om jag ska varalite elak är det väl så att ni har haft den omvändaaffärsidén, som man numera säger.Anf. 59 () replik:Fru talman! kanske borde väntamed att kommentera vad jag säger tills jag har sagtdet. Den nakenhet i argumentationen som bevisas avatt mer ägnar sig åt att sätta etiket-ter på folk och mindre åt att bemöta deras uppfatt-ningar i sak visar väl egentligen att det inte är hosHögern man kan söka svaren på de stora frågorna iframtiden.Tyvärr visade det sig också av innehållet, ellersnarare bristen på innehåll, i tal.Det var tomt och innehållslöst och förtjänade egentli-gen inte ens en representant från regeringen, enligtmitt sätt att se det. Det var dunkelt och nationalistiskttänkt och sagt. Var fanns internationalismen? Varfanns ansvar för utvecklingen i hela världenmed rättvisa villkor i en värld som blir alltmer orätt-vis? Var fanns miljöansvaret? Var fanns ansvaret förfackliga och mänskliga rättigheter för människor somsliter i fabriker som enligt ska kon-kurrera på en världsmarknad utan att vi ska kunnaställa krav på rimliga villkor? talvar mycket betecknande för Högerns politik.Anf. 60 () replik:Fru talman! Jag har inte satt någon etikett på nå-gon. Jag tog tvärtom hänsyn till den etikett som LarsOhly själv brukar använda. Jag sade dessutom att detnu handlade om då vi ska bejaka globalisering-en och enskilda människors frihet. Den utveckling vinu ser har gett ständigt nya framsteg i kampen motfattigdom och miljöförstöring. Vi ser det runtom ivärlden. Sanningen att säga är det inte den politiksom står för som har gått i bräschen fördetta, något som jag lät antyda också i tidigare replik-skiften.Jag tycker att det är bra att är här tillskillnad från många andra. står ju för enpolitik som bygger på att man alltid anser sig vetamycket bättre vad andra ska veta. Jag tror på detomvända. Jag tror att den goda internationalismenöppnar världssamhället för människorna.Anf. 61 () replik:Fru talman! Demokrati är enligt vissa vet bättre än andra hur världen ska styras.Det är sant. Om vi demokratiserar ekonomin, om videmokratiserar handeln och om vi demokratiserarinternationaliseringen kommer människor att få möj-lighet att påverka förhållanden som styrs avGunnar fränder inom storindustrin och demultinationella företagen. Ja, , pådet sättet menar jag att människor vet bäst och vä-sentligt mycket bättre än de intressen som GunnarHökmark själv företräder.Anf. 62 () replik:Fru talman! kommer in på den intres-santa frågan om vem som bestämmer när människorsjälva får välja och besluta. sade alldelesnyss att när man har det så är det inte riktig demokratiutan kapitalet som styr. I detta ligger före-ställningen att någon annan som anser sig veta bättreska bestämma. Det har vi sett prövas. Men kan LarsOhly peka på ett enda socialistiskt samhälle av detslag som ni tidigare höll mycket högt som har lyckatsge människor denna frihet? gör inte detta såmycket längre, eftersom globaliseringen och interna-tionaliseringen ger människor en frihet att forma sinasamhällen. Det är också den bästa livsluften för de-mokratin.Vi kan nog ha olika uppfattningar om demokratin.Men jag tror att många andra kan ha olika uppfatt-ningar om vem som har bäst möjligheter att tolka vadsom är god demokrati.Anf. 63 () replik:Fru talman! Jag begärde ordet när hade svårt att lokalisera partisammansättningenhär i kammaren. Det hade varit bättre om han hadebegränsat sina lokaliseringssvårigheter till just denproblematiken. Jag är socialdemokrat och tillhörregeringspartiet. Jag är dessutom stolt anhängare aven rörelse som tror på frihet, öppenhet och samhällenutan klyftor.Jag tycker att den beskrivning som ger av verkligheten och globaliseringen inte ärriktig. Det är sant att det finns skattekonkurrens, ochskattekonkurrens är en viktig del av detta. Jag tänkeråterkomma till det i mitt anförande . Jag tror attdet är en fråga som tål att diskuteras.Men vad bortser från är att detfaktiskt finns andra grader av attraktivitet i ett sam-hälle också. Om det bara hade varit så att verksamhetoch produktion hade förlagts där skatterna var lägst,hade faktiskt inte en väldigt stor del av just i Sverige.Jag tror att också behöver för-klara vad han menar med en skattepolitik som gårmycket längre än vi har diskuterat här. Redovisa detklart och öppet!Anf. 64 () replik:Fru talman! var nog inte inne i lo-kalen , vilket kanske påverkar hans replik.Han hade då hört att jag just pekade på vikten av har en rättsstat som med kraft kan slå vakt omtoleransen, öppenheten och respekten för enskildamänniskor som en del i det som gör goda samhällenattraktiva eller utvecklingen mot en ledande forsk-nings- och kunskapsnivå som ett annat exempel.Men utan att behöva träta över detta är den fun-damentala frågan inte vad vi har i ,. Den fundamentala frågan är vilkaförutsättningar vi har för att under morgondagen ochkommande år därutöver kunna se till att vi har denfrämsta forskningen och det bästa företagandet. Dåborde det väl bekymra att stora gamlaföretag flyttar ut och att nya innovativa företag flyttarut. Eller är detta någonting som inte händer inne påkammaren hos den gode socialdemokraten ?Anf. 65 () replik:Fru talman! Det som händer är att svenska biltill-verkare säljer mer bilar än de har gjort tidigare, pro-ducerade i med svensk teknik, att svenskläkemedelsindustri växer, att forskningen på det om-rådet står stark.Jag säger inte att allt är frid och fröjd, att allt ärbra . Jag säger inte att vi kommer attklara allting utan att diskutera attraktiviteten. Men detjag säger och det jag tycker är att felaktighet är att han så ensidigt låser fastsig vid att det handlar om skattefrågor.Det handlar också om ett antal andra frågor somöver huvud taget inte berörs: välfärdspolitiken, ut-bildningssystemet, forskningssystemet osv. Det finnsett antal sådana faktorer.Det som är problem är att hansäger att vi behöver en skattepolitik som går mycketlängre än vi har diskuterat här. Det tror jag t.o.m.inkluderar mycket längre än det som själv har diskuterat. Jag skulle gärna vilja fånågot slags svar på det.Jag tror att problematiken är att skulle man föra ensådan välfärdspolitik som blir konsekvensen av denskattepolitiken kan glömma detsom han pratar om, att bejaka internationalis-men och globaliseringen, vilket jag håller med om attvi borde göra. Men det är ett problem i ett sådantsamhälle som vill bygga upp.Anf. 66 () replik:Fru talman! Det finns ett besvär i den här debat-ten. utgår inte från det jag sade. Jagpekade på fem stycken viktiga områden som kommeratt vara avgörande för att ett samhälle ska vara at-traktivt . Skatterna var en av de fem, intedet enda. Det finns väldigt mycket annat.Det skrämmande och allvarliga är att vi inte sernågon reformprocess inom något av de områdena föratt stärka det svenska samhället. Det gäller forskning-en likaväl som rättsstaten likaväl som utbildningeneller skatterna.Jag tror att man måste gå mycket längre i skatte-frågorna för att vi ska kunna se till att kanvara ett land som deltar med full kraft i den elektro-niska handeln. Jag tror att vi ska undvika att göra detbakvägen på det viset att man tvingas göra undantagför utländska experter eller göra det med den social-demokratiska jämställdhetsfilosofin, dvs. man skatte-befriar miljardärer men låter miljonärerna betalaskatt. Jag tycker att de goda förutsättningarna skavara regel och inte undantag och de ska gälla alla. Detär så blir ett dynamiskt samhälle.Anf. 67 ()replik:Fru talman! Det var intressant att höra GunnarHökmarks anförande om internationalisering, globali-sering och framtiden, som jag tyckte handlade väldigtmycket om det som redan har varit och väldigt liteom de framtida utmaningar vi står inför. Dessutomägnades mycket tid åt vilka som var här eller inte.Frågan är om vi i debatten är närvarande i denverklighet vi står inför. Inte med ett ord nämndeGunnar någonting om miljösituationen ivärlden. Den moderata friheten bygger väl på att vemsom helst ska få ta för sig vad som helst. Vi vet att vihar bristande resurser när det gäller miljö- och natur-tillgångarna.Jag undrar: Hur ska klara de nya utma-ningarna med en krympande värld när det gäller re-surser och en ökande värld när det gäller människor?Anf. 68 () replik:Fru talman! Jag tror att det finns en avgörande ochviktig sak för att människors liv ska kunna bli så brasom möjligt. Det är att man får leva i fria, öppnasamhällen där man kan ställa krav, där man deltar ilagstiftningen och där ny teknik utvecklas.Jag ser också framför mig - det kan möjligtvis iMarianne öron låta alltför optimistiskt -att man i samhällen där människor kan överleva, därman besegrar fattigdomen, också får en bättre möjlig-het att kämpa för välfärden. Jag tror inte att fattigdo-men är ett bra sätt att värna miljön. Välstånd ochvälfärd har visat sig vara det allra bästa sättet att vär-na miljön. skulle jag tycka att det var braom företrädare faktiskt tänkte den tan-ken fullt ut.Det är i de länder där man har en utvecklad öppenekonomi med fri handel, rättsstat och demokrati somutvecklingen och tillväxten finns och det är där somden bästa miljön finns. Det borde väl vara något atttänka på.Anf. 69 ()replik:Fru talman! Det har jag tänkt på många gånger.Det är en självklarhet för mig att vi ska ha en världmed en öppen ekonomi gentemot omvärlden.Jag har förvånats över de maktha-vare som har regerat världen och somhar tillhört de konservativa partierna. Man har fak-tiskt sett till att klyftorna i världen har ökat. I länderdär har makten är det inte så att klyftor-na minskar. Det är inte så att utslagningen minskar ide länderna. Man värnar inte de svaga grupperna,snarare tvärtom. Man värnar rätten att ta för sig, roffaåt sig och öka klyftorna mellan dem som inte har ochdem som har.Jag tycker att det måste finnas någon form av so-cialt ansvar, för det måste också finnas ett ansvar förkommande generationer. Vi har inte rätten att ta föross så att kommande generationer inte har möjlighetatt leva vidare på vår jord.Anf. 70 () replik:Fru talman! Jag blir inte riktigt klok på om tycker att det är bra med fri handeloch öppna gränser eller inte riktigt bra.Sakläget är ju att i de länder, samhällen och regi-oner där man har haft mer av fri handel och mer avöppen ekonomi har fler människor kunnat bryta sigloss ur fattigdomen. Där har fler människor kunnatmedverka till att man har bättre miljö. Där har mankunnat göra någonting med stadsmiljöer, med luft ochvatten på ett sätt som man inte har gjort i de länderdär man har slagit vakt om slutenheten, instängdhetenoch isolationismen. Det enkla skälet är att ny kun-skap, ny teknik och ny medvetenhet ger enskildamänniskor en väldig kraft.Det ger inte anledning till att se allting i ett rosaskimmer, att tro att allting kommer att lösa sig.Tvärtom var utgångspunkten för min inledning här att det behövs en politik som ser till att ett landsom kan gå i täten för den utvecklingen. Detkrävs reformer för att skapa just ett samhälle därmänniskor kan bidra till dynamiken.Anf. 71 ():Fru talman! Enligt en undersökningfrån för handel och utveckling,, representerar värdet av de rika ländernashandelshinder gentemot fattiga länder 14 gånger såmycket som det bistånd som den rika världen ger.Krasst uttryckt tar vi i den rikare delen av världen14 gånger mer från än vad vi ger tillbaka.Detta bidrar naturligtvis till att orättvisorna i världenökar. som andelen absolut fattiga av värl-dens befolkning minskar ökar antalet fattiga. Medanföretag och privatpersoner ibland tillskansar sigofantliga rikedomar breder fattigdomen ut sig i storadelar av , och . Men äveninom de rika länderna ökar klasskillnaderna. Ävenmitt ibland aktiespekulanter och nyrika växer fattig-dom och utanförskap. Inom den europeiska unionenfinns 50 miljoner fattiga och nästan 18 miljonerarbetslösa.Handel och produktion orsakar stora mil-jöproblem. Miljöhänsyn står alltmer tillbaka i förhål-lande till de stora företagens jakt på maximering avvinster. I stora delar av världen pågår produktionenunder helt omänskliga förhållanden. Varor som till-verkas av straffångar, av barn eller i exportzoner därall facklig verksamhet är förbjuden ska konkurreramed varor producerade under reglerade förhållanden iländer där fackföreningsrörelsen kan arbeta relativtfritt. Detta är i värsta fall den s.k. frihandelns konsek-venser.Efter i , då WTO-ländernamisslyckades att komma överens om dagordningenför en ny runda av förhandlingar, fanns det de somtalade i termer av katastrof. Det tror jag är fel. Snara-re har debaclet i öppnat för nya möjligheter, ibästa fall för en ny global dagordning. Jag ska straxåterkomma till det. Det finns också de som efterSeattlemötet talade om resultatet som det bästa somkunde ha hänt och som oreserverat hyllade demon-stranter vars krav när de synas i sömmarna är sprung-na ur en gammal och protektionistisk världsbild. Detär naturligtvis lika fel.En nyanserad diskussion om vad som kan händaefter måste ta sin utgångspunkt i vilka alter-nativ som öppnas för framtiden. Valet står mellan ettsammanbrott för hela WTO-systemet eller en ny formför handel som tar hänsyn till behov, tillekologisk hållbarhet och till grundläggande mänskli-ga rättigheter. Ett sammanbrott för WTO-systemet äringet att önska. I värsta fall skulle ett sådant innebäraatt länderna sluter sig inåt, bygger upp nya handels-hinder och återinför en gammaldags form av protek-tionism. I bästa fall skulle ett sammanbrott bara ledatill att handelsvillkor avtalas mellan enskilda stateroch handelsblock, t.ex. mellan och . I så fallskulle också oenigheter avgöras mellan stater ochhandelsblock, inte efter fasta avtalade regler och iöppenhet utan bakom stängda dörrar där den starkesrätt styr och där ekonomiska eller t.o.m. militärapåtryckningar kan utgöra argument.Det alternativ som innebär att WTO-systemetbryter samman avskräcker så mycket att all kraftmåste användas för en reformering av WTO. Vi fåraldrig överlåta åt de rika länderna och de multinatio-nella företagen att utan andra hänsyn än deras egenrätt till utplundring, råvarutillgång och avsättnings-marknader diktera villkoren på världsmarknaden.Den löftesrika vision som öppnas är att ökatfolkligt deltagande i diskussionerna om nya han-delsavtal leder fram till öppenhet och resulterar i avtalsom reglerar frihandeln utifrån rättviseaspekter, mil-jöhänsyn och mänskliga arbetsvillkor. En sådan ut-veckling är inte omöjlig.Vid en första anblick var demonstranternas krav iSeattle smakliga. Amerikanska fackföreningsaktivis-ter, bondeorganisationer och miljöorganisationer frånhela världen krävde respekt för mänskliga rättigheter,ekologisk hållbarhet och goda arbetsvillkor. Men ipraktiken fanns i bakgrunden en oroande förlängningav deras krav: Nej till ett kinesiskt medlemskap iWTO, nej till import av billiga varor från u-ländernasom skulle kunna hota amerikanska verksamheter, nejtill ett ökat internationellt samarbete.De fattiga länderna känner sig med all rätt över-körda och våldsamt diskriminerade i den internatio-nella handeln. När president öppet stöddedemonstranterna genom att tala om ytterligare han-delssanktioner mot länder som inte uppfyller ameri-kanska krav var sammanbrottet i förhandlingarna lättförutsägbart.På en punkt var demonstranternas kritik precisoch värd allt stöd. Det gäller WTO-systemets sluten-het, byråkrati och lobbyism. För att en global dagord-ning ska kunna förverkligas krävs det att det nuva-rande systemet ersätts med förhandlingar som präglasav öppenhet, genomskinlighet och folkligt deltagan-de. WTO måste öppnas upp och ta väsentligt mycketstörre hänsyn till de fattiga ländernas krav. Det ärförhoppningsvis det bestående resultatet av Seattle-mötet.Nu krävs ett hårt politiskt arbete för att förena demånga intressen som ska samspela i internationellaförhandlingar. Rättvis handel bör vara slagordet,snarare än fri handel. På miljöområdet bör tre krav ståi centrum. WTO ska skriva in i sina regler att manaccepterar nationella miljöregler som baserar sig påförsiktighetsprincipen, att internationella miljöavtaloch ska stå över WTO:s regelsys-tem och att miljömärkning av produkter ska stödjasav WTO. Detta blir svårt nog. Det allra svåraste bliratt få in ett synsätt som tar sin utgångspunkt i arbets-tagarnas rättigheter. fruktar att allt tal omrättigheter för löntagare kommer att användas för attförhindra deras tillträde till världsmarknaden. ibackspegeln är den oron förståelig. Å andra sidan ärdet helt oacceptabelt att frihandeln ska innebära attfackliga rättigheter, arbetstider och arbetsmiljö ifrå-gasätts i och i jämförbara länder på grund avkonkurrerande handelsvillkor. Därför bör vår interna-tionella solidaritet leda till att vi arbetar för en kon-struktion där WTO-systemet inordnar sig undergrundläggande . Avtalsrätt, strids-rätt och organisationsfrihet måste värnas och upprätt-hållas.Det stora motståndet mot en sådan ny global dag-ordning finns sannolikt inom de rika länderna och förvår del i stor utsträckning inom den europeiska unio-nen. framställs EU felaktigt som själva sinne-bilden av frihandel, men bakom den inre marknadensfrihandelsregler finns en protektionistisk union somvärnar sina egna storföretags konkurrenskraft ochsom deltar i utplundringen av tredje världen. De som ilikhet med de svenska vägrar att sättaekologisk hållbarhet som ram för handelsavtal tar påsig ett stort ansvar för att inte nya villkor för världs-handeln ska kunna leda till att vi tar nya hänsyn somockså gör denna värld mer rättvis, mer ekologiskthållbar och mer solidarisk.Anf. 72 () replik:Fru talman! Min uppfattning är att fri handel förmed sig så mycket av ekonomisk utveckling ochöppenhet att den alltid bidrar till att stärka demokra-tin. Jag vill därför ställa en fråga till somuppenbarligen har en annan uppfattning, dvs. attbygga in ett omfattande regelverk mot den fria han-deln.På finns inga fackföreningar, där finns ingalöntagarnas rättigheter. Ska upphöra med sinhandel med eller ska fortsätta med den?Anf. 73 () replik:Fru talman! Detfinns fackföreningar på . Men de är organiseradeenligt ett statligt system som är fullständigt främman-de för den organisationsfrihet vi känner.Men det var inte vitsen med mitt anförande.