prot · GN09114 · 2000-05-23 00:00:00 — "Jag vill fråga om statsrådet tycker att utvecklings-bolag i form holdingbolag är en bra modell för attkunna ta till vara den forskning och utveckling somkan ske och ofta sker kring ett universitet.Anf. 38 Utbildningsminister ():Fru talman! Just de frågeställningar som tar upp är väldigt viktiga. Hur kan viöka möjligheten att ta till vara intressanta forsknings-resultat? De kan ju inte minst spridas in i småföreta-garsektorn och innebära en tillväxtpotential för Sveri-ge som nation och för många regioner. Därför är detväldigt viktigt att vi utvecklar de instrument vi har föratt nå detta. Holdingbolagen är ett sådant instrument.Per-Samuel Nisser vill att vi ska öka friheten förhögskolorna att inrätta sådana holdingbolag. Detutesluter jag inte, men vi måste se över detta innan vitar ytterligare steg. Vi har fått den synpunkten frånflera viktiga myndigheter. Det tycker jag är en rimligförsta slutsats. Det behövs en översyn.Det andra som är viktigt är att det aldrig kommeratt vara så att högskolorna och universiteten får fri-heten att använda utbildnings- och forskningsmedelfrån staten till att bilda holdingbolag. Det måste varasärskilda medel som avsätts. Det får aldrig finnasnågon tvekan bland studenter och forskare om att depengar vi för över till högskolorna för utbildning ochforskning ska gå till utbildning och forskning.Det tredje är att verksamheten inte heller på någotsätt får riskera ekonomiska ställningoch trovärdighet. Det är också en viktig utgångs-punkt.Med de här utgångspunkterna ser jag väldigt storamöjligheter att fortsätta att utveckla verksamheten igränssnittet mellan företagsamhet och högskola.Sverige ligger hyggligt till numera, efter en tio-årsperiod då det har hänt väldigt mycket. Holdingbo-lagen har spelat en viss roll. Men också själva klimat-förändringen på högskolorna har spelat en stor roll.Det blir vanligare att forskare också funderarkring frågor som om deras upptäckter går att patente-ra, går att föra vidare till en affärsverksamhet. Vi har varit för långt ifrån de tankarna tidigare.Jag noterade t.ex. när president be-sökte oss i att han lyfte fram som ettföregångsland just på detta område. I går träffade jagkommissionären , som har hand om forsk-nings- och utvecklingsfrågor i EU-kommissionen.Han lyfte också fram som ett föregångsland.Det ska vi fortsätta att vara. Då behöver vi finslipainstrumenten. Därför vill jag först se över hur läget ärmed våra holdingbolag, föranlett av de önskemål somvi har fått från flera myndigheter om en översyn,innan vi fattar beslut om ytterligare steg.Min bedömning i det här läget är att de har kom-mit för att stanna och att vi kommer att kunna ut-veckla dem. Men det är viktigt att göra den här analy-sen innan vi tar definitiv ställning.Anf. 39 ():Fru talman! Erfarenheterna från flera lärosätenmed utvecklingsbolag är positiva, som utbildnings-ministern också pekar på här. Det är betydelsefullt attkunna bolagisera och kommersialisera forskningsre-sultat i forsknings- och tjänsteföretag. Det ger möj-lighet till förändring av det regionala näringslivet runtlärosätet och bidrar till tillväxt och arbetstillfällen.Men det är också många krafter lokalt och regio-nalt som arbetar hårt för att universitet ska kunnautvecklas efter de förutsättningar som finns just vidden platsen och det lärosätet, där man nu inte har fåttmöjlighet att bilda utvecklingsbolag och holdingbo-lag, t.ex. vid universitet.Det finns många argument för att kunna bilda ettsådant bolag. Man skulle kunna tillhandahålla ut-vecklingskapital. Det finns en koncentrerad och för-ankrad miljö för att utveckla företag och tillväxt.Redan existerande bolagsbildningar har sitt ursprung iuniversitetet och den miljö som finns där. Tar manKarlstad som exempel finns det starka företagsgrup-per som har ett nära samarbete med , t.ex.Paperprovince. Det är ett kluster med många olikaföretag inom skogsindustrin. Vi har ett antal IT-företag, bl.a. vill fråga statsrådet utifrån det svar jag fickförut: När kan den utvärdering som statsrådet tänkergöra vara klar? Det är den första frågan.Den andra frågan är: Vilket besked kan vi ge bl.a.Karlstads universitet, som har ansökt och vill bildaett holdingbolag?Anf. 40 Utbildningsminister ():Fru talman! Precis som sägerär ett bra exempel på samverkanmellan företagande och . Senast jag varpå besök träffade jag bl.a. de IT-företag som varmycket nöjda med just den samverkan man har kringforskningsprojekt, men också i utbildningen. Man haren samverkan och även ett utbyte av lärare mellan dehär sektorerna. Det är oerhört bra. Det kan vara ettfint exempel för många andra lärosäten.Karlstads universitet har ansökt om att få bildaholdingbolag och har även ansökt om medel till detta.Det blir inte bara en fråga om analysen av holding-bolagen utan också en budgetfråga. Vi kommer attskyndsamt göra en sådan utvärdering. Man måstenaturligtvis få på sig för att kunna göra enordentlig analys av holdingbolagens verksamhet. Jagräknar med att kunna ta ställningtill ytterligare steg med den här utredningen i botten.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1999/2000:363 omvården av överviktiga människorAnf. 41 Socialminister ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder jag avser vidta för att garantera depatienter som fick sin vård avbruten på grund avnedläggningen av sjukhus iTranås och en fortsatt god vård. Marga-reta frågar även vilka åtgärder jag avservidta för att förstärka dels upplysning och utbildningnär det gäller kost- och näringslära bland unga ochäldre, dels forskningen på området och också se tillatt forskningsrön kommer ut i allmän praktik så snartsom möjligt.Nedläggningen av delar av sjukhusen i ochNynäshamn innebär en förändring av vården föröverviktiga. Tanken är att skapa förutsättningar i fleralandsting för att öka kunskapen och kompetenseninom hälso- och sjukvården när det gäller både före-byggande och behandlande insatser för överviktiga.Detta ska ske genom den överenskommelse somträffats mellan staten och . Över-enskommelsen innebär att staten ska lämna bidrag tilllandstingen om för åren2000 och 2001 att användas för kompetenshöjandeeller andra insatser som bedöms vara lämpliga inomöverviktsområdet. Detta medför att kompetensen inteenbart koncentreras till vissa sjukhus, utan det möj-liggör en generell kompetensförstärkning inom samt-liga landsting.Överviktsproblem förklaras av såväl medicinskaorsaker som av människors livsstil och levnadsvanor.När det gäller livsstil är kost och motion centralafaktorer i sammanhanget. Människors matvanor berorpå många olika faktorer, som t.ex. intresse för matoch matlagning och kunskap om kostens betydelseför hälsan. Ett hinder för en sund kosthållning är bl.a.tiden. Många människor har inte tid att laga och ätanyttig och näringsriktig mat. I detta sammanhang villjag nämna att och Folkhälsoinsti-tutet har tagit fram en nationell handlingsplan förnutrition. Huvudmålet i handlingsplanen är att genomförbättrade mat- och motionsvanor, befrämja hälsasamt förebygga sjuklighet och för tidig död i kostre-laterade sjukdomar samt att minska de sociala klyf-torna med avseende på dessa sjukdomars förekomst. Ihandlingsplanen anges flera strukturella åtgärder föratt skapa förutsättningar för att förbättra människorsmatvanor. Både unga och äldre pekas ut som viktigamålgrupper i handlingsplanen.Flera utredningar har pekat på att befolkningenblir alltmer fysiskt inaktiv. över-lämnade regeringen två propositioner till riksdagensom berörde frågan, dels en idrottspolitisk proposi-tion, dels en ungdomspolitisk proposition. I bådalämnas förslag till hur intresset för fysisk aktivitet skakunna öka.Regeringen har gett i uppdragatt planera och genomföra ett s.k. fysiskt aktivitetsårår 2001. Syftet är att lyfta upp frågan och medvetan-degöra betydelsen av att röra på sig. Liknande sats-ningar, när man valt att lyfta fram och fokusera på ensärskild fråga, har visat sig ge positiva resultat, somt.ex. Allergiåret 1995.Regeringen tillsatte , som har i uppdrag att ta fram mål ochstrategier för hälsoutvecklingen. Kommittén ska pre-sentera sitt slutbetänkande , och jag utgårifrån att den kommer att presentera förslag som syftartill att möjliggöra stöd till personer med övervikt,t.ex. genom förslag till såväl förstärkt upplysning ochutbildning som förstärkta forskningsinsatser.Anf. 42 ():Fru talman! Jag tackar för svaret från socialmi-nistern, men jag är lite bekymrad i alla fall. De män-niskor som fanns i och blir läm-nade vid sidan av. De blir över. För dem är det tra-giskt att känna att de blir ställda vid sidan av när dehar påbörjat en effektiv behandling mot övervikt ochfetma.Det finns andra som också har försökt att få ge-nomgå olika behandlingar och som i olika fall harmisslyckats, för tyvärr är det så att landstingen i daginte har tillräcklig kompetens. Man försöker visserli-gen att göra insatser, men är de intetillräckliga. Och man har en inställning till övervikti-ga och feta patienter som är ganska förskräcklig, omjag ska vara lite hård mot landstingen också.Fetma och övervikt är genetiskt betingade. Vimänniskor har levt på jorden under miljoner år, ochvåra förfäder levde under helt andra fysiologiskabetingelser. Svält var det vanliga, och i samband medöverflöd lade man på sig så mycket som gick. Krop-pen är dessutom inställd på att inte släppa ifrån sigfett mer än när det är absolut nödvändigt.Jag har träffat en mycket skicklig och framståendeforskare på området, , på Sahlgrenskasjukhuset i . Han varnar för att inom tio årkommer vi att ha ett stort problem med upp till enmiljon människor som lider av så stor övervikt ochfetma att de kommer att utgöra proppar i primärvår-den om de ska få den behandling de behöver. Härbehövs det utökad utbildning för de människor somska behandla feta och överviktiga människor. Detbehövs mer resurser till operationer. Enligt forskning är det i stort sett endast operationersom ger stadigvarande hjälp för dessa människor.Lars har gjort livsstilsundersökningardär det har framgått att livskvaliteten för människormed övervikt eller fetma är på ungefär samma nivåsom för cancerpatienter med metastaser. Det är svåraproblem dessa människor drabbas av. Det är svårt attkomma till rätta med problemen. De bygger på fakto-rer som är nedärvda i oss som det inte går att göra såmycket åt.Det är bra att röra på sig. Men är bidra-gen till idrottsorganisationer ojämlikt fördelade.Flickor och kvinnor får mindre andel av dem. Detta ärinte socialministerns arbetsområde, men frågornakanske diskuteras i regeringen. Det är de som harhand om de frågorna som behöver uppmuntras att tadet här ansvaret.Frågorna om utökad information är bra. Men jagkänner att det inte kommer att räcka till. Det kan varafråga om en miljon människor ytterligare inom densvenska primärvården . Hur hanterar vi detproblemet? Det är människor som själva inte klararproblemet. Det måste finnas större kunskaper ochstörre satsningar på forskning för att se vad det går attåstadkomma.Jag har inte fått ett riktigt bra svar av socialmi-nistern ännu på mina frågor, framför allt den omforskning och utveckling.Anf. 43 Socialminister ():Fru talman! Det viktigaste är att vi gör klart föross hur ansvarsfördelningen ser ut. Med beslutet omatt avveckla delar av sjukhusmarkerades att det är landstingen som är ansvariga förden delen av sjukvården. Det är viktigt att påpeka attövervikt faktiskt är en sjukdom. Det är viktigt attpersoner med problem med övervikt ska kunna räknamed vård oavsett vilket landsting de hör till. Det skaingå i den normala sjukvården. Jag räknar med attlandstingen tar sitt ansvar i fråga om problem medövervikt, likaväl som man har ansvar för andra dia-gnoser och sjukdomar.En annan sak är diskussionen om folkhälsoarbetetoch framför allt stödet till idrottsrörelsen och andrafolkrörelser som arbetar med kost, motion, vår dagli-ga livsföring osv. Jag har påpekat att i det avseendetkommer det att hända ganska mycket. Idén med detfysiska aktivitetsåret är viktig. Den kan spela en rollför att vi som inte har en sjuklig övervikt eller liderav sjukliga problem, utan snarare har anledning attfundera över vår livsstil och dagliga livsföring, kan fåen chans att reflektera över våra problem.När det gäller att dimensionera sjukvården utgårjag från att landstingen är kapabla att göra bedöm-ningen av resurserna till primärvården så att det gåratt räkna med att få behandling. De patienter som harfått behandling i och ska räknamed att få motsvarande behandling och uppföljning isitt eget landsting.Anf. 44 ():Fru talman! Jag är rädd för att frågan kommer atthamna, ungefär som psykärendena en gång gjorde,mellan landstingen och kommunerna. Man avveckla-de i stor utsträckning de psykiatriska sjukhusen innankommunerna hade hunnit bygga upp boendeformeroch sysselsättning för de psykiskt sjuka. ser viresultatet.Jag skulle vilja att man kunde säga att detta intekommer att ske i samband med denna avveckling. Nurör det sig inte om så många patienter. Det är enmindre fråga. Men jag är ändå orolig. Jag uppleverockså att man inte satsar tillräckligt mycket på forsk-ning av den anledningen av att det inte är särskilt"inne" eller "sexigt" - för att använda modeord - attsyssla med dessa frågor. Det är ingen som tycker attdessa frågor måste prioriteras. Ändå är jag övertygadom att prioriteringen är viktig.En annan olycklig diskussion är att de medicinersom finns mot övervikt och fetma kallas för livsstils-mediciner. Men dessa människor som lider av fetmaär i stadium 1 för att sedan drabbas av hjärt- ochkärlsjukdomar, diabetes, för höga kolesterolvärdenoch alla andra möjliga sjukdomar, plus att de i högutsträckning har dålig psykisk och social status. Deorkar inte ta jobb, de klarar inte av att hantera sinsociala situation. Det finns så mycket. Landstingenhar en stor börda. Jag tror att det är viktigtför opinionen att vi alla deltar i arbetet, och socialmi-nistern har det yttersta ansvaret för sjukvården i lan-det, dvs. att folk mår bra och att det bedrivs ett riktigtfolkhälsoarbete.Insatserna att poängtera att vi ska röra påoss är viktiga. För många av oss innebär det mest attförändra livsstilen. De människor som är mestprofessionella på området är tyvärr inte landstingenspersonal utan personal från bl.a. Viktväktarna. De harkommit långt med att ta fram både vad som måstegöras och en förståelse för det livslånga lidandet. Dethjälper inte att gå ned i vikt för ett tag och sedanåtergå till den gamla livsstilen. En verklig livsstilsför-ändring är nödvändig.Vi behöver göra en mycket större insats på allafronter än vad vi gör för att vi inte ska drabbasav "bomben" om ingenting händer. Vi behöver fort-sätta med att intensifiera arbetet, sätta av ännu merpengar för forskning och se till att det kommer ut merpengar för operativ behandling av fetma. Det är vik-tigt för patienterna, som ofta har en dålig psykiskstatus.Anf. 45 Socialminister ():Fru talman! Jag vill påpeka för att det i den här frågan finns knappast sammaproblem som när det gäller psykiatrin. Här råder detinte något tvivel om vem som har huvudmannaskapet.Här är det landstingens huvudmannaskap som gäller,dvs. har accepterat den överens-kommelse vi har träffat. Det är den ordinarie sjukvår-dens sak att också ge hjälp och behandling till männi-skor som har sjuklig övervikt eller där överviktenhänger ihop med sjukdomssymtom eller en sjukdom-sindikation.En annan sak är sedan det allmänna folkhälsoar-betet. Vi har alla ett ansvar. Det är många organisa-tioner med. Jag påpekade i mitt första svar apropåforskningen att jag förväntar mig att Folkhälsokom-mittén, som ska redovisa sin rapport , tarupp frågan om övervikt och den sociala dimensionen.De ska redovisa sina synpunkter på intensifieradforskning på området.Anf. 46 ():Fru talman! Det här är viktiga frågor. Jag uppleveratt vi inte är särskilt många som diskuterar frågorna.Jag hoppas att diskussionen kan leda fram till att viägnar mera eftertanke och mera energi åt frågorna.Vi är överens om att det är ansvar-sområde, och det finns ingen anledning att ändra det.När man genomförde psykädelreformen var manockså överens om att de här frågorna skulle hanterasav kommunerna. Men det tar innan man harkommit i gång med arbetet, och är detmänniskor som drabbas.Det är det som jag också upplever i ochNynäshamn. som bygger uppde här resurserna kommer ett antal människor atthamna mellan stolarna och inte få den vård de behö-ver. Jag har tyvärr också upplevt på några ställen därlandstinget verkligen har försökt göra detta att manhar haft alldeles för dåligt utbildad personal.En god vän till mig hade övervikt och gick nedväldigt mycket, men sedan hände någonting och hongick upp igen. Hon fick i stort sett svaret att hon kun-de återkomma när hon hade börjat gå ned igen. Honfick alltså inte det stöd hon behövde.Jag hoppas att de 25 miljonerna ska geden här effekten, men jag tror att det är för lite peng-ar. Vi måste på alla sätt se på de här frågorna. Kost-naden är enligt professor ungefär6 miljarder för sjukskrivningar och pensione-ringar på grund av övervikt. Det är ganska mycketpengar som vi har att spela med och som skulle kunnaanvändas på ett mycket bättre sätt än att ges till män-niskor därför att de inte får den vård de behöver.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1999/2000:406 omvin i gårdsbutikAnf. 47 Socialminister ():Fru talman! har frågat om rege-ringen är redo att föreslå sådana ändringar i lagstift-ningen att det blir möjligt för svenska vinproducenteratt vid egen gårdsbutik sälja sina produkter direkt tillkonsument.Systembolagets detaljhandelsmonopol är ett vik-tigt alkoholpolitiskt instrument för att skakunna ha en kontrollerad och ansvarsfull försäljningav alkohol. Att luckra upp detta monopol genom attlåta privata vinproducenter bedriva detaljhandelkommer att resa krav även från bryggerier, spritpro-ducenter och partihandlare att också de ska få utövadetaljhandel med alkoholdrycker. Att endast inhems-ka vinproducenter får bedriva detaljhandel diskrimi-nerar utländska vinproducenter att få tillgång till densvenska marknaden på samma villkor som svenskaproducenter. Jag är därför inte beredd att föreslå nå-gon ändrad lagstiftning så att det blir möjligt försvenska vinproducenter att vid egen gårdsbutik säljasina produkter direkt till konsument.Anf. 48 ():Fru talman! Tack för svaret eller, rättare sagt, för-söket till svar. Svaret visar att socialministern inte harförstått min fråga, eller i varje fall inte har förståttmotivet till min fråga.Sverige är ett vinproducerande land, ochdet växer vinrankor på , på och i Grän-natrakten. Vi har dessutom duktiga producenter avbär och frukter, bl.a. äpplen, och alla dessa utgör enpotential till små företag och duktiga producenter avolika typer av viner, t.ex. fruktviner.Före Systemets tid var pro-duktionen av fruktviner en blomstrande näring i Sve-rige, och har vi bara en handfull större ellermindre vinmakare.I har man däremot ett sextiotal sådanavinproducenter. Detta har kunnat komma till stånd iFinland, har jag förstått, genom att man där har med-givit ett undantag i det lika stränga alkoholmonopolsom vi har i och helt enkelt tillåter dessa småvinproducenter att sälja vid sin egen producentplats.Detta sker naturligtvis under sådana villkor somstämmer överens med skattelagstiftningen, vårstränga alkoholskattelagstiftning. De har också regelnatt man inte får ha sin gårdsbutik öppen på andra tiderän när Alko har öppet. Det får alltså inte vara någonillojal konkurrens med därvarande monopol.Även i EU finns det väldigt många som har möj-ligheten att sälja sina produkter direkt.Här i är det för de här producenterna istort sett en omöjlighet att komma in via Systembola-get, därför att Systembolaget kräver att produkternafår en tillräckligt stor omfattning för att över huvudtaget ta in ett visst varusortiment. Det krävs att detska säljas ett stort antal tusen flaskor för att detöver huvud taget ska vara intressant. Det blir medandra ord ett moment 22-förhållande för de här pro-ducenterna. Om man inte kommer i gång och kom-mer in i systemet och inte får sälja tillräckligt mycketkan man heller aldrig starta. Man måste vara liten föratt vara stor.Min fråga till ministern återstår, om han inte troratt vi i likhet med och länderna runtomkringoss skulle kunna få till stånd ett större antal sådanahär småföretag som sysslar just med produktion avfruktviner och andra viner, om ministern tror att detskulle vara möjligt att underlätta för dem. Vi talar iandra sammanhang om en levande landsbygd och ombehovet av flera företag och flera arbetstillfällen. Vitalar om behovet av vidareförädling och att öka för-ädlingsgraden på våra produkter. Det är min följdfrå-ga till . 49 Socialminister ():Fru talman! Jag vet inte vad det är för problemsom egentligen är ute efter att lösa.Utgångspunkten när det gäller regeringens och riks-dagens syn på detaljhandeln är att vi just på det om-rådet har bestämt oss för att upprätthålla ett detalj-handelsmonopol. Vi tror att det är viktigt för att kun-na hävda den restriktiva alkoholpolitiken. På detområdet har vi också fått ett godkännande från EU.Just det monopolet har man accepterat, till skillnadfrån produktionsmonopolet, distributionsmonopoletoch importmonopolet, som är upphävt.Jag tror att det är viktigt att vi slår vakt om detta.Om man börjar resonera om att rucka på detaljhan-delsmonopolet har man berört en viktig princip, somkommer att leda till rimliga krav inte bara från svens-ka producenter utan också från andra importörer ellerdistributörer i att kunna presentera sin pro-dukt.Problemet, som beskriver det, ärju ett marknadsföringsproblem. Det delar alla produ-center. Det innebär att den svenska marknaden inte äröppen för vilken marknadsföring som helst. Man skaalltså övertyga Systembolaget om för det första kva-liteten och för det andra att det finns en viss efterfrå-gan på produkten. har Systembolaget sannoliktvärldens största sortiment och är generöst också motsvenska producenter. Det finns ett antal svenska vin-producenter som säljer sitt vin i de svenska system-butikerna och som har lyckats ganska väl.Jag tror inte att det är något särskilt omfattandeproblem. Jag kan förstå att vinproducenter skulleönska att få ha gårdsförsäljning, men jag tror inte attdet skulle lösa deras egentliga problem, nämligen attde vill marknadsföra sitt vin på ett annat sätt än deutländska konkurrenterna. Det kommer vi inte atttillåta.Anf. 50 ():Fru talman! Vi skulle naturligtvis kunna diskuteraSystemet och Systemets måluppfyllelse. Jag har note-rat att ministern skriver att vi har detta politiska in-strument för att "kunna ha en kontrollerad och an-svarsfull försäljning av alkohol". Jag skulle kunnafråga hur naiv socialministern är. Vi känner ju väl tillatt vi inte har någon kontrollerad och ansvarsfullalkoholförsäljning i . Det är bara ett faktum.Produkterna strömmar in på olika sätt, om de intetillverkas hemma.När socialministern säger att det här inte är någotomfattande problem kan jag delvis hålla med om det.Jag har inte fått en massa brev och en massa klagomålfrån presumtiva vinproducenter och presumtivafruktodlare. Men jag är fullständigt övertygad om attom vi hade en mera modest syn på den här lagstift-ningen skulle ett stort antal kunna få möjlighet attvidareförädla sina produkter, i form av äppelodlingareller bärodlingar, som många svenska producenter ärganska duktiga på.Frågan är, socialministern, hur det kan komma sigatt vi har ungefär en handfull svenska vinodlare somtillverkar viner och får dem sålda i , när detfinns ett sextiotal i . Hur kan det komma sigatt , som har precis samma restriktiva alko-holpolitik i övrigt, har denna möjlighet? Vad har degjort för bedömning när de har gjort det lilla undanta-get som innebär att en vinproducent inom lagensolika ramar får denna dispens för att sälja sina pro-dukter direkt till konsument vid sin egen källa?Anf. 51 Socialminister ():Fru talman! Varje land svarar naturligtvis för sinalkoholpolitik.