prot · GO0926 · 2000-11-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 2000/01:26Tisdagen den 14 novemberKl. 14.00 - 16.3518.00 - 19.39Det justerade protokollet beräknas utkomma ---------------------------------------------------------------------1 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 6, 7 och 8 novem-ber.2 § Meddelande om frågestundTalmannen meddelade att vid frågestunden skulle följandestatsråd närvara:Statsminister , jordbruksministerMargareta , statsrådet , stats-rådet och miljöminister § Anmälan om uteblivet svar på interpella-tionTill hade inkommit följande skrivelse:Interpellation 2000/01:73Till riksdagenInterpellation 2000/01:73 av Per ()om det statliga ägandet i OM.Interpellationen kommer inte att besvaras.Skälet till detta är att interpellanten inte hademöjlighet att delta i debatt , den21 november fanns inte tid för fler interpellationer ikammaren och och den28 är inbokade för deltagande i Eko-finrådsmöte i den 8 november 2000FinansdepartementetBosse Ringholm4 § Anmälan om fördröjda svar på interpella-tionerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 2000/01:86Till riksdagenInterpellation 2000/01:86 av omsvenska socialarbetare i Köpenhamn.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den28 november 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunna finna endebattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 9 november 2000SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 2000/01:87Till riksdagenInterpellation 2000/01:87 av omhumanism och medborgarperspektiv.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den28 november 2999.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 9 november 2000SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 2000/01:91Till riksdagenInterpellation 2000/01:91 av om stödtill barn och föräldrar.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den28 november 2000.Skälet till dröjsmålet är att jag inte kunnat finnaen debattdag som passar både interpellanten och mig.Stockholm den 9 november 2000SocialdepartementetLars EngqvistInterpellation 2000/01:80Till riksdagenInterpellation 2000/01:80 av () om upphandlingens betydelse för byggkostnader.Interpellationen kommer att besvaras tisdagen den28 november 2000.Skälet till dröjsmålet är bl.a. utlandsresor.Stockholm den 10 november 2000NäringsdepartementetBjörn RosengrenEnligt uppdragDag EkmanExpeditionschef5 § Svar på interpellation 2000/01:69 om av-dragsregler för sponsringAnf. 1 Finansminister ():Fru talman! har frågat migom vilka åtgärder jag tänker vidta för att underlättaföretagens sponsring av kulturen. gör gällande att avdragsreglerna är gamla, luddigaoch i första hand anpassade till idrotten.Det finns inga särskilda bestämmelser om av-dragsrätt för sponsring i skattelagstiftningen. Däremotfinns det ett uttryckligt avdragsförbud för gåvor.Utgifter för sponsring kan dock, i likhet med enmängd andra utgifter som inte är särskilt reglerade,betraktas som en avdragsgill kostnad.För avdragsrätt förutsätts att bidragsgivaren harfått en motprestation som står i rimlig proportion tillinsatsen. Motprestationen kan bestå t.ex. i aktivareklamåtgärder från mottagarens sida eller i att mot-tagaren ställer sitt namn e.d. till förfogande i reklam-sammanhang. Värdet av eventuell uppmärksamhet imassmedier beaktas självklart också vid bedömning-en av om ett bidrag är avdragsgillt. Det har ingenbetydelse om sponsringen avser idrott eller kultur.Det avgörande för avdragsrätten är motprestationen.Till den del motprestation saknas är det fråga om engåva.Sponsring har ofta ett stort goodwill- och reklam-värde, och det är förstås förklaringen till att näringsli-vet är villigt att betala en del av svenskt idrotts- ochkulturlivs verksamhet med sponsorbidrag. Även omdet i det enskilda fallet kan vara svårt att bedömaavdragsrätten kan jag inte hålla med Anne-KatrineDunker om att den generella regeln, nämligen attutgifter för att förvärva och bibehålla inkomster skadras av, i sig är oklar. Det är knappast möjligt att i ettsådant fall som sponsring precisera avdragsrättengenom detaljreglering. Jag är inte heller beredd attutvidga avdragsrätten genom att införa avdragsrätt förgåvor.Anf. 2 ():Fru talman! Jag får börja med att tacka ministernför svaret, även om jag inte är helt nöjd med det svarsom jag har fått. Jag frågade nämligen vilka åtgärdersom ministern tänkte vidta för att underlätta spons-ring och inte om ministern tänker göra gåvor av-dragsgilla.Såväl ordet sponsra som sponsring är relativt nya iSverige. Och som mycket annat uppstod det i USAför att slå igenom i . Men olikaformer av stöd till föreningar och institutioner harförekommit under betydligt också i vårtland.Sponsringen har kommit för att stanna. Vad somfattas för att den ska slå igenom är klarare regler. Deregler som styr sponsringen är föråldrade. Omföretaget har rätt till avdrag bedöms i 20 § kommu-nalskattelagen. Det allmänna stadgandet som regleraravdragsrätten för sponsring har i princip haft sammainnehåll sedan lagens tillkomst 1928. Och ska vialltså komma ihåg att sponsringen har tillkommitbetydligt . Reglerna säger bl.a. att det ska fin-nas ett klart samband mellan sponsorn och den spons-rade, något som försvårar sponsring till inte minstkulturen. Därför vill dagens sponsorer hellre tala omgoodwill.Ministern anser inte att reglerna är oklara, och detmå så vara. Men anser att lagstift-ningen saknar direkta regler om avdrag för sponsring.I det numera berömda domstolsfallet med Phar-macias sponsring av Operan säger regeringsrättenbl.a. att det inte är möjligt att i någon högre gradfastställa vad som är avdragsgillt och vad som inte ärdet. Pharmaciadomen har alltså inte heller klargjortreglerna, tvärtom.För många föreningar och institutioner är spons-ring livsviktig. Men det handlar inte bara om ekono-miska tillskott utan också om att föra kulturen ellersporten och företagen samman i ett samarbete sombåda parter tjänar på.I de forna planekonomierna i Öst- och Centraleu-ropa var det också svårt att övertyga om sponsringensbetydelse, eftersom kulturen ansågs tillhöra statensangelägenheter. Lite av det resonemanget förs också iSverige. Och frågan hänger kvar: Behö-ver och kan kultur marknadsföras? Självklart bör ochska kulturen marknadsföras. Och varför sponsring avvissa anses som fult är svårt för mig att förstå. Exem-pelvis tycker inte kulturministern om sponsring. Meninte är det väl fel att våra kulturinstitutioner kan få ettvälbehövligt tillskott. Sponsring är lönsam både förkulturen och för företagen.Av sponsorsmedlen går till sporten ochendast till kulturen. Resterande går bl.a. tillsocial sponsring. 1999 sponsrades 320 svenska insti-tutioner med - en mycketblygsam summa som motsvarar av deoffentliga bidragen till kulturen. Sporten får mycketmer, och det är också lättare att satsa pengar på spor-ten, eftersom man kan sätta reklambudskap på arenoroch på idrottsutövarnas kläder. Härmed kan i principallt marknadsföras, något som inte lika lätt låter siggöras på våra kulturinstitutioner, vilket man ocksåmåste ta hänsyn till i bedömningen.Därför vill jag återigen fråga ministern omdet ändå inte är dags att se över reglerna för spons-ringen, eftersom inte ens de myndigheter som skahandha bedömningen av sponsringen tycker att det ärsjälvklart hur man ska bedöma.Anf. 3 ():Fru talman! hade vi ett kultur-seminarium på Handelskammaren. Jag ställde där enfråga till skattetjänsteman nummer två i hierarkin omdet var fel på lagstiftningen när det gäller sponsring.Han sade att det inte är fel på lagstiftningen men attdet är fel på kunskapen hos de lokala skattehandläg-garna. Min fråga till honom var då självklar, nämli-gen om han tänkte anordna något slags vidareutbild-ning av skattehandläggarna. Han tvekade, men efteratt jag hade upprepat frågan sade han att det skullekomma. Det har inte kommit.Domen mot kom , och det harskapat ännu mer tröghet när det gäller möjligheten attfå nya sponsoravtal. Och det är självklart att företa-gen tvekar när de inte vet om de har klara regler attfölja.Precis som här säger är detlångsiktigheten som är det viktiga för att kunna fåmer pengar till kulturen - något som jag tar för givetatt också finansministern vill uppnå. Det är ocksåviktigt för företagen att få goodwill, att sprida kun-skap om sina produkter. Det tar jag också för givet attfinansministern håller med mig om.Det är dock inte mindre viktigt att nå nya grupper.Företagen kan ju genom sin sponsring få hela kvällarpå med information om utställning-ar, på med operaföreställningar, på Dramatenosv. Vi vet att nya grupper på det här sättet kommertill , eller Operan och tillsmå utställningar ute i vårt land och får därmed del avkulturen - inte bara den kvällen eller eftermiddagenutan för framtiden. Nya grupper lär sig vad svenskoch internationell kultur är.Mot den bakgrunden är jag väldigt besviken överfinansministerns svar. Det tyder nästan på lite ointres-se. Finansministern menar väl att det här är kulturmi-nisterns bord men hon är också ointresserad - ja, honär t.o.m. negativ till sponsring. Här står man dock påvåra fina kulturinstitutioner och vet inte hur man skahandlägga frågan. Jag frågar återigen:Tycker finansministern att det är riktigt att de härkulturinstitutionerna ska sväva i okunskap om vilkaregler som gäller?Tycker finansministern att det är riktigt att resur-ser till kulturen går förlorade?Tycker finansministern att det är riktigt att nyagrupper som vi så gärna vill nå står utanför det finakulturutbud som ju finns i ?Anf. 4 Finansminister ():Fru talman! Det finns inget skäl till okunskap omnuvarande lagstiftning. Denna är alldeles klar när detgäller avdragsrätten för sponsring. sade ju att det inte gällde klarheten i självalagstiftningen utan att det var en diskussion om till-lämpningen som hon tog upp.Reglerna är det inget fel. Jag tror att inte hellertillämpningen egentligen är det stora problemet. Vadsom faktiskt förvånar mig är att både interpellantenoch talar sig varma för mer re-surser till kulturen. Båda representerar Moderatasamlingspartiet som ju är det parti som är känt för attvara det mest kulturfientliga partiet och som mest ärmotståndare till anslag till kulturen. Att i stället förreella anslag till kulturen hoppas på sponsring tyckerjag nog inte riktigt är rätta metoden. Kulturen, liksomidrotten, ska gärna ha, tycker jag, ett gott utrymme försponsring men det kan inte vara så att kulturen iförsta hand ska förlita sig på sponsring. Kulturen ska istället i första hand ha ett reellt samhälleligt stöd. Jagbeklagar att Moderata samlingspartiet för det mestamotarbetar det.Jag tycker att det är viktigt med sponsring bådeför kulturlivet och för idrottsrörelsen. Det finns enty-diga regler på den punkten. Jag har ingen anledningatt kommentera enskilda fall som har avgjorts av vårarättsvårdande myndigheter. Utan tvekan har det intevarit några svårigheter med att tillämpa de regler somvi har. Däremot är det så när det gäller grundregeln,något som interpellanten möjligen vill ändra på, ska ha kostnader för intäkternas förvärvande ochatt det måste finnas en motprestation från den som ärberedd att ge sponsring till någon, vare sig det gällerkulturlivet eller det gäller idrottslivet. Det inte går attändra på det sambandet. Vill man ändra på det är detnaturligtvis en helt annan typ av förutsättningar försponsorverksamhet som man är ute efter.Sammanfattningsvis vill jag mycket bestämt häv-da att omfattningen av sponsringen i vårt land är ettgott betyg och ett bevis på att vi har goda lagreglerför att hantera frågan. Sedan kommer det naturligtvisalltid i det enskilda fallet att förekomma en diskus-sion om hur tillämpningen ska se ut. Jag tror att var-ken idrottsrörelsen eller kulturlivet skulle vara betjänt- om det nu är vad och vill ha - av en väldigt detaljeradreglering av hur sponsorverksamheten ska se ut, utanden generella skattelagstiftning som vi har faktisktgör nog mest nytta både för kulturlivet och för id-rottsrörelsen.Anf. 5 ():Fru talman! Att vi är de mest kulturfientliga får viständigt höra liksom att det här skulle handla om attersätta offentliga bidrag till kulturen med bidrag frånsponsorföretag. Men det handlar inte om det. Som jagsade tidigare går motsvarande av de 14miljarder ur offentliga medel som avsätts till kulturenvia sponsorer. är det alltså fråga om enblygsam summa men den är oerhört viktig. Just kom-binationen av offentliga och privata medel är ocksåviktig för de här institutionerna. Men det handlarockså om att de företag som är med och stöttar kul-turinstitutionerna får en ny syn, en ny kombination,om att de får fler möjligheter för sina medarbetare attmöta kulturen. Det är alltså fråga om att både företa-gen och de kulturinstitutioner som får ta del av denhär sponsringen får möjlighet att mötas på en nyarena. Det handlar alltså inte om att ersätta de offent-liga bidragen, utan det handlar om ett tillskott.Det finns ju flera institutioner som är oerhört be-roende av sponsorer. Operan i , ,Operan här i och flera andra stora kultur-institutioner är verkligen i stort behov av att få dessamedel, utöver de offentliga medlen. Därför tycker jagatt det är oerhört viktigt att klargöra de här reglerna.Vad jag skulle vilja att ministern kunde tillstå är justatt man kunde utreda frågan. Både Riksskatteverketoch andra, som var inne på, somska bedöma sådant här har ju svårt att klargöra påvilket sätt det ska bedömas.För idrotten är det väldigt enkelt när reklam hängspå idrottsutövarna själva eller på idrottsarenan. Sam-ma sak låter sig inte lika enkelt göras inom kulturen.Därför måste man se till den goodwill som finns i dagoch som måste ha förändrats då den härparagrafen tillkom.Kan inte ministern ändå tänka sig att utreda frå-gan?Anf. 6 ():Fru talman! Finansministern säger att det inte ärnågot fel på lagarna eller reglerna. Ändå finns detbland kulturrepresentanterna en enstämmighet om atthär finns brister. Menar finansministern att alla kul-turchefer för våra stora institutioner och ute i landethar dåligt omdöme och inte vet vad de har att rätta sigefter? Det här går inte ihop. Det kan inte vara så att vihär i kammaren säger att det inte är något fel på la-garna eller reglerna, utan att det är de som ska ut-nyttja dem som inte begriper sig på dem. Detta är intemöjligt. Ekvationen går inte ihop.Naturligtvis kommer vi att fortsätta att ta uppdetta. Vi har lång tids erfarenhet och vet att vi harkulturmänniskorna med oss, inte minst de många somvi vet vill försöka få till sig nya grupper. Det som förframtiden är det viktiga för kulturen är ju att vi - jaghoppas att det också gäller finansministern - som nugår på , på teater osv. och som så småningomdör bort, ser till att de nya grupperna och de ungamänniskorna lär sig vad vår kultur kan ge.Mot den bakgrunden är jag missnöjd med svaret.Men vi kommer, som sagt, naturligtvis att fortsättamed den här debatten. Det kommer inte bara och jag att göra, utan det är mångaruntom i vårt land som kommer att fortsätta debatten.Jag är övertygad om att den kommer att följas avganska så många.Anf. 7 Finansminister ():Fru talman! konstaterar attModeraterna alltid får kritik för att vara det mestkulturfientliga partiet. Jag kan bara bekräfta att denkritiken kommer jag och andra att fortsätta med efter-som den är alldeles korrekt. Det finns ju inget annatparti i som vill anslå så lite pengar till kul-turen som Moderata samlingspartiet.Oftast ser jag i de moderata politikernas agerandeett försök att ersätta samhällsbidrag på kulturområdetmed den här typen av sponsring. förnekas det härfrån talarstolen men den praktiska verkligheten är juden att man från moderat håll ständigt motiverar sinaminskade anslag till kulturen med att det i stället gåratt söka sig sponsorinkomster. Så skulle jag inte viljase det.Jag tror att både kulturlivet och idrottsrörelsen harbehov av och tycker att det är bra att kunna samarbetamed näringslivet och företagen. Man kan använda sigav sponsormetoden. Jag tror att det ska vara det syn-sätt som vi har i lagstiftningen, att det fordrarnågon form av motprestation för att ta emot de spon-sorresurser som man kan gå del av. Om det handlarom, vilket egentligen talar om,att man ska utreda ett annat system, dvs. att införanågon form av avdragsrätt för gåvor, då är jag be-stämt motståndare till det. Jag tror inte att det är ettsådant system som vi ska ha. Framför allt ska vi intelåta idrottsrörelsen och kulturlivet förlita sig på att detär den enda inkomstkällan för framtiden.Jag är medveten om att den lagstiftning som vi haroch har haft under en mycket i enskilda fallnaturligtvis kan leda till att man kan känna tveksam-het till om sponsring är korrekt eller inte. Det fårbehandlas av de enskilda myndigheterna.I det stora hela tycker jag egentligen att med dentyp av sponsring som finns för både idrottsrörel-sen och kulturlivet är det ganska enkla och hanterbararegler. Det visar sig också att sponsringen har ökatbåde för idrottsrörelsen och för kulturlivet under långtid. Men det hade det naturligtvis inte gjort om dethade varit regelverk och annat som hade förhindratutvidgningen av sponsorverksamheten.I själva grundfrågan som interpellationen handlarom, nämligen om man ska ändra nuvarande regler,finns det ingen anledning att göra så. Det finns ut-rymme för fortsatt gott samarbete mellan kultur- ochidrottsliv och företagen med olika sponsorintäkter. Dekommer att växa på så sätt som har skettunder senare tid.Anf. 8 ():Fru talman! Marknadschefen för har sagt att risken är att det till slut barakommer att handla om drinkar och affischer. Det ärdet som är rädslan när man sätter den typen av krav,att det alltid måste synas, vilket är lätt att göra när detgäller idrottsutövare, som jag sade tidigare. Finans-ministern har ju själv varit en aktiv idrottsutövare ochvet att man som idrottsutövare alltid mycket lättarekan bära på sig reklammaterial än vad man kan somkulturarbetare.Det är inte Moderata samlingspartiet som står försponsorpengarna, utan det är företag och andra spon-sorer som vill vara med och stötta vår kulturverksam-het därför att de anser det vara viktigt för vårt land,för sitt eget företag och för samhället i stort. Vi för-söker att hjälpa till. Här i ska vi försöka tafram regler och lagar som är behjälpliga ute i sam-hället. Det är därför vi vill försöka hjälpa till att få enförändring på detta. Det handlar inte om att vi ska fåen förändring så att gåvor ska bli avdragsgilla, utandet handlar om att det ska bli lättare att göra avdrag,att man ska få avdragsrätt för s.k. goodwill. Det ärmycket enklare att få till stånd för dem som satsarpengar inom kulturen än vad gäller idrotten. Vi harsom sagt en mycket blygsam summa fortfarande -drygt som satsas i kulturlivet.Det skulle kunna satsas betydligt mycket mera, somockså samhället i stort skulle må bra av.Anf. 9 Finansminister ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att och jag har olika uppfattningar idenna fråga. Jag tror att en museichef mycket väl kankänna oro för att om skulle få ett störreinflytande, skulle också stödet till hans museum ochkulturen minska så kraftigt att han skulle bli väldigtstarkt beroende av sponsorintäkter. Jag kan förstå atthan känner vämjelse inför en sådan situation.På kulturområdet har samhället och staten, kom-muner och landsting ett huvudansvar att se till att detfinns en bra grund för ett bra kulturliv. Sponsorin-täkterna, som det kan bli fråga om, är naturligtviskompletterande och kan inte ersätta huvuddelen.Vi har delade meningar. villegentligen införa någon form av gåvobistånd. Dethandlar om, även om hon säger att hon inte vill göradet, att införa en avdragsrätt som är helt främmandeför vårt skattesystem och som är annorlunda denprincip som vi har med sponsring, nämligen attden som är beredd att ingå ett samarbetsavtal mellanidrotten, kulturen och ett företag är också beredd tillprincipen att det ska finnas någon form av motpresta-tion för att få den intäkt som man kan få som en delav sponsring. Den principen har fungerat väl, och jagvill inte byta ut den mot någon annan teknik sominnebär en allmän generell avdragsrätt för gåvor.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:39 omgrundnivån i föräldraförsäkringenAnf. 10 Statsrådet ():Fru talman! frågar mig dels vilka åtgär-der jag är beredd att vidta för att förbättra situationenför föräldrar som endast erhåller garantinivån i för-äldrapenningen, dels om jag är beredd att höja garan-tinivån.Den situation frågar mig om är när enförälder inte har rätt till föräldrapenning som motsva-rar inkomstbortfall och därför får föräldrapenningmotsvarande garantinivån. Detta kan vara fallet nären förälder saknar eller har låg inkomst eller inteuppfyller kvalifikationskraven inom föräldraförsäk-ringen. gäller att föräldrapenning kan ges tillbåda föräldrarna under sammanlagt , ochdagarna kan tas ut till dess att barnet fyller elleravslutar sitt första skolår. motsvararersättningen förälderns inkomstbortfall och är den-samma som den sjukpenninggrundande inkomsten.Under 90 dagar motsvarar ersättningen garantinivån,per dag. med ersättning motsvarandeinkomstbortfall finns särskilda kvalifikationskrav. Fördessa krävs att föräldern varit försäkrad för sjukpen-ning under minst efter barnets födel-se.Den 1 januari 2000 förbättrades föräldrapenning-en genom höjd ersättningsnivå vid flerbarnsfödselsamtidigt som barnbidragen höjdes.Regeringen kommer att lämna enproposition till om vissa förbättringar inomföräldrapenningen, den tillfälliga föräldrapenningenoch föräldraledighetslagen. Därutöver har jag tillsatten utredning som ska se över vissa av de ekonomiskastöden till barnfamiljerna. Syftet är att göra en analysav de samlade effekterna av stöden och se vilka möj-ligheter det finns inom ramen för den generella väl-färdspolitiken att stödja barnfamiljerna på ett mereffektivt sätt. När det gäller garantinivån inom föräld-raförsäkringen bestämmer de ekonomiska ramarnaom och när förbättringar kan ske.Anf. 11 ():Fru talman! Ledamöter och åhörare! Den här frå-gan grundar sig egentligen på två svåra problem, somjag ser det. Vi går ganska raskt mot en situationbefolkningsmässigt där det blir en pensionärsboom.Samtidigt fattas det - det finns olika uppgifter pådetta - enligt uppgift 180 000 barn för att vi ska kun-na ha en tillväxtnivå som gör att vi på ett rimligt sättklarar av de demografiska utmaningar som vi stårinför framöver. Det är ett nationellt problem som ärmycket svårt och tungt. Men det som är svårare ochtyngre är djupt mänskliga problem som unga föräld-rar befinner sig i när de antingen inser att de ska habarn eller funderar över om de ska försöka att skaffasig barn.De här reglerna, som har legat oförändrade sedan80-talet, missgynnar eller gör det väldigt svårt i prak-tiken för unga människor, människor som studerar, ärarbetslösa eller ännu inte, av en eller annan anled-ning, har jobbat och hunnit nå den kvalificeringsnivåsom finns i reglerna.60 kr - det är i måna-den. Det finns ingen människa i detta land som klararsig på den summan, inte ens om man räknar in bo-stadsbidrag och den höjning av flerbarnstillägget sombudgetförslaget innebar senast.1 800 kr innebär i praktiken att när So-cialstyrelsen presenterar sin statistik över vilkengrupp som behöver socialbidrag och använder sig avdet är ensamstående föräldrar, mestadels förståskvinnor, med barn överrepresenterade i den statisti-ken. Det är klart att de är, för det blir dit som demåste vända sig för att kunna klara vardagen. Denvardagen är minsann ingen lyxtillvaro utan denminsta möjliga överlevnadsnivån i dagens läge.Den andra delen är barnens situation. I regering-ens egen barnrapport som kom , Barn här ochnu, 1999/2000:137, pekar man på att minst vart tion-de barn i - 237 000 barn - lever i fa-miljer där man måste söka soci-albidrag. Regeringen påpekar i barnrapporten att dettapåverkar familjens sociala situation.