prot · GO0925 · 2000-11-10 00:00:00 — Minuppfattning är att bestämmelserna är väl motiveradeoch att en god efterlevnad är ett viktigt led i Sverigestrovärdighet som ett land som värnar djur och männi-skor och ser till hela livsmedelsproduktionskedjansbetydelse.Anf. 34 ():Fru talman! Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Jordbruksministern framför i sitt svar dels att vihar att följa EU:s direktiv, dels att skyddet mot dens.k. galna ko-sjukan gör att de skärpningar som sena-re tillkommit är av betydelse för svenska folkets för-troende för animala livsmedel. Hon säger också attdet främsta syftet med bestämmelserna om hur ani-maliskt avfall ska omhändertas är att förhindra sprid-ning av smittämnen.Det här är vi överens om. Det är jättebra och jät-teviktigt att vi har noggrant reglerat hur man förhind-rar spridning av smitta. Men det är inte det som ärproblemet, enligt mitt sätt att se. Problemet består istället i att den svenska tolkningen av direktivet påflera punkter inte tar fasta på de möjligheter till olikagodtagbara hanteringssätt som EU-direktivet erbju-der. Jag återkommer till detta lite senare.Margareta säger också att vi i Sverigehar haft en klok och förutseende inställning i smitt-skyddsfrågor. Jag delar den uppfattningen. Vi fattaderedan 1985 beslut om att inte ge kött- och benmjöl tillkor, och därmed har vi minskat smittorisken.År 1991 gjorde företrädareLantbruksstyrelsen, tillsammans med bl.a. ledandesmittskyddsmyndigheter som och Djurhälsovården, följande bedöm-ning:Ett generellt förbud mot nedgrävning av kadaverkan inte heller anses rimligt under svenska förhållan-den. I vissa delar av landet måste det anses säkrare ursmittskyddssynpunkt, hygienisk synpunkt och fram-för allt praktisk synpunkt att gräva ned kadavren påproduktionsstället eller på soptipp eftertillstånd av behörig myndighet. Arbetsgruppen till-styrker därför nuvarande - det här var , försnart - kadaverhantering i Norrland.Efter 1991 har dessvärre bara blivit gle-sare vad avser djurhållning, och kontrollen av smitt-samma sjukdomar, bl.a. BSE, har skärpts.Nu är det dessbättre så att berörda EU-direktiv påflera ställen öppnar för möjligheten att ta hand omkadaver och avfall på det sätt jag tagit upp i min in-terpellation. Det gällande kan därmedföljas även med lokal hantering av kadaver och av-fall. Jag har kollat detta med flera sakkunniga,länsveterinärer och andra.EU inbjuder alltså i sina direktiv medlemsstaternaatt stå öppna även för andra lösningar än dem somJordbruksverket i sina författningar anger vara deenda. Låt mig ta ett exempel: De svenska föreskrif-terna anger, liksom ministern gör, att både s.k. hög-och s.k. lågriskavfall ska bearbetas i en steriliserings-anläggning eller brännas i en förbränningsugn. EU-direktivet anger i stället att avfallet förutom bearbet-ning kan tas om hand genom förbränning eller ned-grävning under vissa förutsättningar.Bränning eller nedgrävning står i själva verketsom likvärdiga alternativ under de givna förutsätt-ningarna, och det på flera ställen i direktivet. Jag hardet med mig här, så vi kan läsa tillsammans om mi-nistern skulle betvivla vad jag säger. De svenskaföreskrifterna har skilt dessa ord åt så att man bi-bringas uppfattningen att nedgrävning inte är god-känd. Bland de förutsättningar som nämns i direktivetför att nedgrävning ska godkännas finns långa av-stånd till förbränning.Jag skulle alltså vilja fråga hon är öppen för att se över detta, eftersom EU-direktivet faktiskt öppnar för en annan hantering änden vi har fastnat för genom före-skrifter. Det är min första fråga till jordbruksminis-tern.Anf. 35 ():Fru talman! I övergripande målstår det att man ska verka för en konkurrenskraftigmiljö- och djurskyddsanpassad livsmedelsproduktiontill nytta för konsumenter samt skapa förutsättningarför ett livskraftigt jordbruk i mindre gynnade områ-den. ska alltså bl.a. verka för ettlivskraftigt, konkurrenskraftigt och miljöanpassatjordbruk. Det är viktiga mål, inte bara för den enskil-de jordbrukaren eller livsmedelsproducenten, utanockså för alla konsumenter och för landet i stort.Men tyvärr når inte alltid upp tillsina mål. har vi fått flera be-lägg för det, som också har debatterats här i kamma-ren.I svaret på interpellation omhantering av slaktavfall skriver jordbruksministern attSverige varken kan ändra på eller avvika från våragemensamma bestämmelser inom den europeiskaunionen. Vi är medlemmar i och ska naturligtvisfölja de gemensamma regler som vi kommit överensom. Men det finns inget krav på att övertolka regler-na. Det finns däremot möjlighet till en nationell an-passning av reglerna. Inte anser väl jordbruksminis-tern att våra bönder ska ha strängare regler än bön-derna i de övriga medlemsländerna?Våra svenska regler för hantering av slaktavfallvisar att har övertolkat föreskrifterna.I rådets direktiv av kan manläsa sig till att animaliskt avfall som är förbundet medhög risk, t.ex. skallen, hjärnan, ögon, tonsiller ochryggmärg, kan hanteras på två sätt. I artikel 3 står detatt man skall bortskaffa avfallet genom förbränningeller nedgrävning. Det står alltså att behöriga myn-digheter när så krävs får besluta att högriskmaterialkan bortskaffas genom antingen förbränning ellernedgrävning.Detta har tolkat som att specifice-rat riskmaterial ska brännas i en förbränningsanlägg-ning. I synnerhet i vårt land, med så mycketglesbygd, borde man väl också tillämpa den senaremöjligheten, nämligen att gräva ned avfallet. Intemenar väl ministern att vi inte följer våra gemen-samma regler om tar med alla alter-nativ som man redan gett oss via direktivet?Inte anser väl ministern att vi eliminerar smitto-risken för konsumenterna när vi transporterar avfalletgenom hela vårt land och ibland t.o.m. utomlands?Att transportera avfallet så långa sträckor som det blirfrån t.ex. mitt hemlän till utgörverkligen en smittorisk och har också en negativpåverkan på miljön.Anläggningen för förbränning i har i sigproblem, eftersom den ligger mitt i samhället. Denskulle troligtvis inte ens få tillstånd med dagens krav imiljöbalken. De olägenheter för invånarna iStenstorp, med lukt och utsläpp, som en anläggningav den här arten skapar är naturligtvis påfallande medtanke på att den så att säga ligger mitt i byn. Men somenda anläggning är den naturligtvis oerhört viktig.Ministern skriver i svaret att bestämmelserna ärväl motiverade. Det kan inte vara motiverat att trans-portera riskavfall långa sträckor genom vårt land tillanläggningar som inte ens har full kapacitet att taemot allt avfall. Inte heller är det motiverat att tolkar reglerna så att våra producenteroch konsumenter får det sämre än i de övriga med-lemsländerna.De frågor jag har är alltså: Om det i direktiven förbestämmelserna ges två möjligheter, måste tolka det så att det blir till nackdel förvåra konsumenter och producenter? Tycker ministernatt våra bönder ska ha strängare regler än i de övrigamedlemsländerna?Anf. 36 ():Fru talman! I svaret på interpellationen om om-händertagande av slaktavfall och kadaver berör jord-bruksministern också högriskavfallet och vikten av attdetta omhändertas. Det råder väl inga delade mening-ar om detta. Det är mycket viktigt.Förändringarna av regelverket har i sommarlett till att vi inte som tidigare kan exportera en del avdet avfallet. Eftersom det bara är ett företag som harmöjlighet att driva denna verksamhet och detföretaget inte har haft koncession att ta hand om dendelen av högriskavfallet som har kunnatexporteras, skulle det vara intressant att veta om mannu - jag vet att det är högaktuellt - har klarat av att gekoncession så att det går att klara detta inom Sverige.Det måste vi göra, annars blir det kaos.Jag är medveten om att man har försökt att bygganya anläggningar på vissa håll. Men det har stoppatsav de enskilda kommunerna. Mot den bakgrunden ärfrågan högaktuell. Det var därför, fru talman, jag villebegära ordet, för att få en högaktuell redovisning avproblemet.Anf. 37 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag måste säga att jag blir oerhörtförvånad över den här debatten. När människor ute iEuropa insjuknar och t.o.m. dör i sjukdomar som mankan hänföra till den fråga vi nu diskuterar, menar niatt vi inte ska följa ett regelverk, att vi kan göra på ettannat vis. I själva verket gör vi inte alls något annatän andra länder. Vi följer samma regelverk inom helaEU.Jag tycker att det är märkligt. Jag förstår inte hurni med denna syn kan stå till svars inför alla konsu-menter. Åsikten borde väl i stället vara att det är deproblem vi förvisso har med transporter och förbrän-ningsanläggningar som vi ska åtgärda och inte sägaatt vi ska börja göra på ett annat vis, undanta storaområden och gräva ned kanske sjuka delar av djur.Det har vi gjort tidigare. är ett sådant exempel.Där har vi grävt ned och där ligger många sjukdomaroch vilar i marken som i värsta fall kan orsaka sjuk-domar hos djur. Så ska vi väl ändå inte ha det.Det sätt som vi jobbar på nu är att vi ska följa re-gelverket, därför att vi inte vill ha in t.ex. BSE i Sve-rige. Det är just därför som den nya bestämmelsen omatt man ska ta bort vissa delar på nötkreaturet harkommit till.Vi får inspektioner i . Kommissionen harvarit här, precis som de åker till alla andra länder. Viär inte särbehandlade. Vi har inget strängare regel-verk. Tvärtom skulle man kunna säga att vi åtminsto-ne nu har ett stort område som är undantaget, avNorrland och några församlingar i . Det harvi kunnat göra därför att vi har en låg djurtät-het.Men kontrolldelegationen noterade vid sitt besök iaugusti 1998 att vi inte infört de bestämmelser som viskulle i norra delarna av . Man vidtog ingaåtgärder direkt, eftersom vi kunde hänvisa till att viskulle påbörja en insamling av sådant avfall.När det gäller fattade regeringen i mån-dags ett beslut om en ytterligare koncession på 2 800ton fram . Sedan får vi diskutera hur viska hantera detta. Det är ju inte rimligt, och där delarjag uppfattning, att man från norraSverige transporterar långt ned till . Vi be-höver en anläggning. Det pågår också diskussionermed kommuner och med det här företaget om attbygga en eller flera sådana anläggningar. Det bästavore ju om man kunde ha ett par anläggningar som ärmindre och inte ha en sådan stor som vi nu har iStenstorp.Jag vet också att det finns en veterinär som före-språkar nedgrävningen. Men jag delar inte den upp-fattningen, och alla andra veterinärer är på regering-ens sida och anser att man måste tolka bestämmelser-na så här.Det pågår också en utveckling av nya metoder fördessa anläggningar och deras verksamhet. Jag hoppasmycket på att vi inom ska kunna sedessa metoder också i verkligheten.Anf. 38 ():Fru talman! Så hamnar vi ändå i den tristaretoriska debatt som jag hade hoppats att vi skulleslippa , . Vem av oss tre sadenågonting om att vi inte ville följa regelverket?Tvärtom. Jag underströk i mitt inlägg att EU:s direk-tiv faktiskt, när man läser dem noga - jag har dem häroch kan läsa högt, - medger olikasätt att hantera avfallet. Man måste inte till varje prisbränna allt. Det står faktiskt i regelverket. Jag är säkerpå att tjänstemän på departe-mentet också är läskunniga och har sett detta.Vi har inget strängare regelverk i , sägerMargareta . Det är också en sanning medmodifikation, därför att flera EU-länder godkännernedgrävning av kadaver i enlighet med EU-direktivet.I har den brittiska motsvarigheten tillJordbruksdepartementet, MAFF, , Fisheries and Food, i sitt informationsbladState , nr 3 1997, angivit hur sådannedgrävning ska gå till med hänvisning just till sam-ma direktiv som vi pratar om.Jag kan misstänka att de regler som gäller inomSverige förefaller mera baseras på handelspolitiskagrunder eftersom vi enligt alla undersökningar är friafrån BSE. Det finns också med i kommissionensbeslut att undvika snedvridning av handeln.Därför ska alla länder tillämpa samma metodik. och jag vet att ser radikaltannorlunda ut just med de långa avstånden. På denpunkten är vi tydligen överens. Jag välkomnar det. Delånga avstånden gör att det blir orimligt dyra trans-porter.I mina hemtrakter i Forsa i kostar det1 att frakta i väg ett dött får för bränning tillt.ex. , Krutmöllan eller norra . Detkan vara fråga om transporter på omkring 100 milenkel resa. Det här har underminerat den avfallsan-länggning för just slakteriavfall och kadaver somkommunen framsynt etablerade sedan.Det medverkade till att man fick ut hög utvinning avmetangas. och jag är överens omatt vi har hanterat frågorna framsynt i . Från1985 och framåt har det varit förbud mot kadaver-mjöl. Jag citerade föregångare. HarMargareta några invändningar mot derasbeskrivning av situationen 1991? Vi har dessbättrevarken då eller senare fått in de sjukdomarna, och viska inte ha in dem. Paradoxalt nog är risken större attfå in en smitta och sprida den i med denhantering som finns när djur släpas runt i con-tainrar eller på lastbilsflak och far runt på vägar, går-dar och ängar och läcker kroppsvätskor, blod ochannat.Om vi verkligen fick in en allvarlig sjukdom, t.ex.mul- och klövsjuka, ska man gräva ned lokalt, efter-som sjukdomen är så farlig att man inte får frakta bortdjuren. Det är en paradox i sammanhanget att göra så.Jag skulle önska att vi kunde lägga bort retoriken,, och försöka hitta öppningar föratt komma bort från de enorma merkostnader som detinnebär för det norrländska jordbruket som redan ärtyngt och för hela näringen i Sverige.Jag vill upprepa min fråga om inte är beredd att förutsättningslöst se över till-lämpningen utifrån hur EU-direktivet faktiskt ser ut.Anf. 39 ():Fru talman! Nej, , jag har intealls sagt och vill inte att vi inte ska följa de regler somfinns. Jag tycker att det är viktigt, inte minst i den härfrågan. Som jordbruksministern själv påpekade ska visjälvklart se till att vi inte får samma problem som iandra länder i här i . Men, vi måsteändå se till att utnyttja de direktiv och möjlighetersom finns inom EU. Varför måste vi alltid ha reglersom försvårar och fördyrar hela processen?Regeringen har själv slagit fast att svenskt jord-bruk bl.a. ska vara resursbevarande, miljöanpassatoch etiskt godtagbart. Men den tolkning gör av regleringen av hanteringen av slaktav-fall är varken resursbevarande, miljöanpassad elleretiskt godtagbar. Det blir dyrare för konsumenten. Vihar t.o.m., , kunnat läsa i tidning-arna om att man har hittat slaktavfall i skogen.När vi fördyrar och försvårar för både producenteroch konsumenter riskerar vi, som i många andra fall,att många människor tar lagen i egna händer. Det villväl ändå inte jordbruksministern vara med och bidratill? Det finns tydliga regler för hur en nedgrävningska hanteras. Det finns också, inte minst i vår gles-bygd, goda möjligheter till det.Sven påpekade att kom-mun har redan förberett för hur avfallet ska tas emotoch t.o.m. för att använda den metangas som bildas.Där måste ministern ändå hålla med om att det ärresursbevarande och miljöanpassat. Jag hoppas attministern kan lova att ministern ska arbeta för att viska utnyttja de möjligheter vi har i de direktiv vi haroch ge våra bönder och livsmedelsproducenter demöjligheter som övriga bönder och livsmedelsprodu-center i har.Anf. 40 ():Fru talman! Jag vill tacka för beskedet om ök-ningen av koncessionen om . Jag har förmig att man har sökt koncession för ett behov på24 mot tidigare 16 000. Där finns ettglapp. Hur tar man hand om detta? Går det att klarasig fram ?Det är givetvis viktigt att få nya anläggningar somär miljövänliga och på alla sätt acceptabla till stånd.Hur snart bedömer jordbruksministern att detta skakunna ske för att klara koncessionen inom de ramarsom finns?Självklart, jordbruksministern, ska vi följa regel-verket. Jag tycker inte att det behöver vara någondiskussion om det.Anf. 41 Jordbruksminister ():Fru talman! Nej, det här är ingenretorisk debatt. Jag är uppriktigt upprörd. Det somkonsumenterna i oroar sig för, i ett lägedär vi har historiens säkraste mat, är att vi på någraplatser har matskandaler som t.o.m. dödar människor.När vi har tittat på vad detta beror på, har våra ex-perter och veterinärer kunnat konstatera att kadaver ifoder är en orsak. har varit pådrivande. Vivill försöka komma till rätta med BSE-krisen - hur nudet ska gå till. Den är stor och omfattande. Vi harvelat vara pådrivande. Vi har varit med och aktivttagit fram de nya reglerna.Det är inte så att vi tillämpar dem på ett rigoröstsätt. Vi är det land som har fått undantag för avNorrlands yta. Det är inte alls säkert att vi kan fåbehålla det undantaget. Det finns synpunkter på detfrån kommissionens sida. Det är därför som det är såviktigt att näringen tar ett ansvar. Vi försöker attarbeta tillsammans med näringen, så att anläggningarockså byggs i Norrland.Ragunda kommun i mitt hemlän är intresserad.Kommunen är en samtalspartner med Jordbruksver-ket och företaget för att möjligen ta emot en sådananläggning.Jag hade inte hört talas om . Tanken äratt utvinna energi och använda det påett positivt sätt.Det beslut regeringen fattade , IngvarEriksson, är ett delbeslut. Vi måste också fatta ettytterligare beslut . Det är näringensansvar att se till att frågan löses. Vi ska vara behjälp-liga i så stor utsträckning vi bara kan.England, , är ett sällsynt dåligtexempel. Det är det landet som har drabbats värst avgalna ko-sjukan. Där lagras nu tusentals ton som maninte vet vad man ska göra av. Exemplet med det lan-det var dåligt.Sverige är det land som har fått ett, kanske tillfäl-ligtvis, undantag. Vi vet inte hur länge vi kan behålladet.Någon av er var inne på frågan om transporter.Galna ko-sjukan sprids inte genom transporter. Densprids i livsmedelskedjan. Transporter är dåliga avandra skäl, bl.a. miljöskäl. Men själva smittan ochtransporterna har inget samband.Anf. 42 ():Fru talman! fortsätter att varaupprörd över matskandaler, kadaver i foder osv. Vivar ju överens om att vi i har haft rigorösabestämmelser som tack och lov har förhindrat dettaalltsedan 1985. Då hade vi den hantering jag beskrev,nämligen lokalt omhändertagande, nedgrävning påkommunala avfallsanläggningar och annat. Vi haraldrig varit i närheten av dessa sjukdomar i ,tack vare att vi har haft en framsynt hantering. Denska vi värna.Vad jag vill säga, och som undviker att kommentera, är att EU-direktivet - jag har det här och kan läsa högt om såbehövs - öppnar för båda dessa alternativ, nämligencentral destruering och lokal nedgrävning. Det är enmöjlighet; vi behöver inte ens ha undantag om vi villtillämpa det på det sättet. Jag vädjar till MargaretaWinberg att läsa detta en gång till och överväga möj-ligheten att se över regelverket.Det är en oerhört dyrbar hantering och en oerhörtmiljöskadlig hantering, när diesellastbilar far land ochrike kring på detta sätt. Det är oerhört hotande förnäringen och för de slakterier som har de långa av-stånden. För det lilla lokala slakteriet i bety-der det en merkostnad på 1 miljon kronor.Om inte är beredd att med-verka till en översyn, är hon då beredd att medverkatill någon typ av medfinansiering från statens sida föratt kompensera i första hand det norrländska jordbru-ket för de enorma merkostnader som man drabbas av?Annars riskerar näringen att gå över styr. Så illa ärdet faktiskt.Jag har en sista fråga: Är be-redd att medverka om en hearing eller ett seminariumordnas för att penetrera den här frågan på djupet? Eninterpellationsdebatt blir tyvärr alldeles för kortfattad.Jag vet att jag har väldigt bra på fötterna i den härfrågan. Vi ska inte sätta krokben för den svenskajordbruksnäringen i onödan. Vi kan tillämpa dessaEU-direktiv mycket klokare med bevarat starkt smitt-skydd. Det kan vi vara överens om.Anf. 43 Jordbruksminister ():Fru talman! refererar till 1985och 1991 och vad vi och experter tyckte då. Det måhan få göra, men situationen är ju helt annorlunda idag.I dag har vi en betydligt större kunskap om dethär. Vi har i drabbats av en sjukdom som viinte kände till 1985. Vi har förstått dess orsak, och vikan se sambandet mellan i det här fallet kadaver ifoder och denna sjukdom. Det är det ena.Det andra är att vi är med i EU, och det förändrarockså vår situation otroligt mycket. Vi har öppnagränser på ett annat sätt än vi hade 1985 och 1991.Nu kommer foder och djur, om än i liten omfattning,och kommer andra saker över våra gränser. Viskickar ut och vi får in. Det gjorde vi inte då på livs-medelsområdet.Det är inte relevant att jämföra med vare sig 1985eller 1991. Det man tyckte att man kunde göra dåkunde man göra i hägnet av ett skydd runt vårt landpå jordbrukets område. har vi inte det skyddet.Gränserna är öppna.Sven frågar om jag är beredd att med-ge en annan tolkning eller att skullekunna göra det. De gör ju det i norra ; deanvänder sig där av lokal nedgrävning. Det är detundantag vi har. av - det är en ganskastor del av - har det här. Jag tycker inte attdet är bra, utan det vore bättre om man hade anlägg-ningar också i . Det är det jag försöker arbetapå och hoppas att det ska kunna genomföras.Vi har diskussioner med ,och de är med på det här. De är mycket inne i debat-ten och i den här utvecklingen.Om det behövs får vi se över finansieringen närdet gäller den fördyring som detta medför på grundav långa avstånd. Men det handlar i så fall om enomfördelning av de pengar som finns i systemet. Jagkan gärna lova att se över detta.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 2000/01:88 om EU:slivsmedelsmyndighetAnf. 44 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat hur jag avser attagera för att konsumenterna i och övriga EUska säkerställas sunda och säkra livsmedel. Dessutomhar frågat varför jag inte har gjort något föratt ska placeras i Sverige.För att börja med den första frågan vill jag gärnahänvisa till det som själv skriver, nämligenatt har en lång tradition av god livsmedel-skontroll och goda förhållanden i livsmedelsproduk-tionen. Det är något jag verkligen håller med om.Sverige har en mycket hög säkerhet när det gällermat, sannolikt den högsta i världen. Det är det beskedjag får när jag talar med forskare på området.Det innebär inte att jag är nöjd med hur det är . Livsmedlen måste bli ännu bättre och säkrare.Informationen till oss som konsumenter måste ocksåbli tydligare och bättre så att vi ska kunna göra ettmedvetet val.De senaste årens skandaler på livsmedelsområdethar gjort att frågan om säkra livsmedel har hamnat ifokus inom EU. Intresset för att diskutera dessa frå-gor i alla sammanhang är mycketstort. Det kan tyckas lite paradoxalt eftersom vi aldrigtidigare haft så säkra livsmedel i som vi harnu. Men vårt mål är att aldrig acceptera att livsmedelsom är farliga för människors hälsa får säljas på deneuropeiska marknaden. De skandaler vi har sett kanvi aldrig acceptera.Den har varit och kommer attfortsätta att vara mycket aktiv i arbetet med att mo-dernisera och förbättra regelverket på området. Ettviktigt område att förbättra framöver är livsmedel-skontrollen. Den "kontroll av kontrollen" som LenaEk efterlyser finns redan genom t.ex. kommissionenskontor i eller andra enheter inom kommissio-nen som följer upp den kontroll som medlemsstaternautför. Exempel på områden som kommissionen kon-trollerar är pesticidkontrollen i medlemsstaterna.Jag anser, precis som , att kontrollen avkontrollen kan förbättras men tycker att detta bör skeinom ramen för nuvarande organisation och inte ge-nom den föreslagna myndigheten. Den nya myndig-heten är tänkt att i första hand bidra med vetenskapli-ga riskvärderingar som underlag till övriga EU-institutioners beslutsfattande.När det gäller den andra frågan som ställtvill jag börja med att hänvisa till de svar jag gav CarlG på en interpellation och Inga Berg-gren på en fråga nu i höst.Frågan om bildandet av en europeisk livsmedel-smyndighet har varit uppe för diskussion inom EUvid tidigare tillfällen, men det har då stupat bl.a. påfinansieringen. Intresset för en myndighet har återväckts i och med de senaste årens skandaler på livs-medelsområdet. Jag föreslog att enEU-myndighet borde skapas. Så har också föresla-gits av kommissionen.