prot · GN09108 · 2000-05-12 00:00:00 — Om ett ändrat läge uppstårhar beredskap att medverka.EU:s handlande när det gäller går utpå att stödja FN:s uppdrag och att inte agera på ettsätt som kan störa nuvarande ansträngningar att få tillstånd samtal och en eventuell överenskommelsemellan parterna. Som jag tidigare påtalat i kammarenser vi också att en positiv omsvängning är på väg iMarocko när det gäller demokratifrågor och mänskli-ga rättigheter och våra förhoppningar att skakunna spela en konstruktiv roll har ökat.Den följer utvecklingen iVästsahara mycket nära både bilateralt och inom EU,och vi ser fram emot Bakers rapport.Anf. 76 vice talman ():Fru talman! Jag vill varmt tacka utrikesministernför svaret på min interpellation. Redan från börjanvill jag med kraft understryka det som utrikesminis-tern säger om att den princip som styr är folkens rätttill självbestämmande. Jag ställer mig till fullo bakomdetta.Men jag tror ändå att man inledningsvis kan ställafrågan om varför vi bryr oss om . Varförtar vi gång på gång upp denna fråga i riks-dag?Västsahara är ett land som är relativt okänt i Sve-rige. Till ytan är det något större än halva -. Det har en 100 mil långAtlantkust och är huvudsakligen ett ökenland. Det varen spansk koloni när det ockuperadesav Marocko.Sedan dess har vi alla följt turerna med eld upp-hör, FN:s beslut om folkomröstning och om enfredsplan som gång på gång har blivit uppskjuten. Desenaste rapporterna från FN:s generalsekreterare harvarit mycket dystra. Det senaste budet är att folkom-röstningen kan äga rum tidigast år 2002.Det finns ett nätverk i där representan-ter från samtliga partier har deltagit och på olika sätttagit upp den här frågan, senast i ett betänkande frånutrikesutskottet som debatterades här i kammaren den24 mars. Ett enigt utskott betonade betydelsen av attfolkomröstningen äger rum efter den ursprungligatidsplanen och inte så sent som år 2002.Som ett led i vårt arbete kring de här frågorna or-ganiserade Forum Syd en resa . Beklag-ligtvis kunde bara två av ledamöter delta iden. från och jag självkunde medverka tillsammans med en person frånPalmecenter, en från Forum Syd och en journalist.Det var en väldigt intressant resa som gav väldigtmycket ytterligare information. Jag kan väl inte påståatt det gjorde att konflikten framstod som lättare ochenklare att lösa - snarare tvärtom.Därför vill jag också till fullo instämma i att Sve-rige måste göra allt som är politiskt möjligt för attställa sig bakom FN och insatser. Vi fick enoerhört god uppfattning om och arbetei området. Vi fylldes av en stor respekt för det arbetesom sker under svåra omständigheter. Vi hade ocksåglädjen att träffa svenska civilpoliser som också görett mycket bra arbete.Jag vill också bekräfta det som utrikesministernnu och vid andra tillfällen har gett uttryck för, nämli-gen en mer progressiv hållning från . Det ärju ett land som har lytt under diktatur med en feodalstruktur och med ett starkt förtryck av mänskligarättigheter. Jag tror inte att det har uppmärksammatstillräckligt av oss tidigare att man i göravsevärda ansträngningar på sin väg mot demokratioch respekt för mänskliga rättigheter och för att be-främja kvinnans roll och rättigheter i samhället.Så långt är det väldigt väl. Men när det gäller upp-fattningen och positionen om mötte vi intesamma positiva attityd. Jag uppfattar den som oerhörtlåst.Därför har jag en fråga till utrikesministern. Hurser utrikesministern på de kommande samtalen iLondon med den speciella representantenJames Baker? Vad tror utrikesministern om möjlig-heterna att komma fram på detta svåra område och nåen lösning som båda parter accepterar så att folkom-röstningen äntligen kan äga rum?Anf. 77 ():Fru talman! Jag vill också tacka för det här svaretpå interpellationen. Med det här inlägget vill jag visamitt och mångåriga engagemang iVästsaharafrågan. Vi har följt den under många år.Särskilt centerkvinnorna har varit engagerade i pro-jekt och även varit där nere.Eva har här redovisat en del av histori-en som vi också känner till . Vi två harockså tillsammans besökt flyk-tingläger där nere. Då såg man lite av hur förhållan-dena var. Det är frapperande när man kommer tillmänniskor som har levt i flyktingläger i hela sitt liv.Den här situationen har ju funnits . Detär ett mycket ogästvänligt område. Större delen avbefolkningen har aldrig varit i sitt land. De har bott pådet här sättet i hela sitt liv. Det är klart att det ochosäkerheten påverkar människor,både deras sätt att tänka och vara. Om det händersaker som vi inte kan förstå tror jag att det finns rättmånga förklaringar till det.Det finns några problem . Jag vet inte om EvaZetterberg och fick något besked omhur matsituationen ser ut där nere. Det är viktigt attSverige tar itu med den frågan och använder de peng-ar som finns för att försöka medverka till att livsme-delsförsörjningen fungerar, så att människor slipperatt svälta. Det är en viktigt fråga som jag skulle viljaföra fram.När det gäller och deras inställning sattjag och tänkte på hur det är i , som vi ocksåpratar ganska mycket om. Där pratar man väldigtmycket om mänskliga rättigheter. Det går egentligenganska bra. Men så fort man kommer in på kurdfrå-gan och sydöstra blir det något helt annat. Dåär förståelsen noll. Jag kan tänka mig att det är någotliknande när det gäller utvecklingen i , som ioch för sig är positiv. När det kommer till den härfrågan finns det lika starka låsningar som . Jagförstår att det är så och att det kanske inte heller finnsfolkligt stöd för att få en lösning. Då är det ju väldigtsvårt.Det finns ju inget annat sätt att lösa detta än att fåen medling till stånd som verkligen kan föra fråganframåt. Därför är det bra att har fått dethär förnyade uppdraget.Jag vill egentligen ställa samma fråga som EvaZetterberg. Vad tror utrikesministern? Tror utrikes-ministern att det är möjligt att komma fram? Trorutrikesministern att kommer att klara avdet här mycket tuffa uppdraget? Man möter ju reak-tioner från olika håll i världen, där man kan de härfrågorna lite grann, där pessimismen är mycket stor.Det har den egentligen varit ganska länge . Vi serbara hur frågan skjuts hur länge somhelst. Det är ju frustrerande att leva under sådanaomständigheter. Man kan förstå om människor tillslut tar till vapen. Vi får verkligen hoppas att det intesker. Medling och FN:s engagemang är oerhört vik-tigt, men vi är lite oroliga för om det ska vara möjligtatt lyckas.Anf. 78 ():Fru talman! Interpellanten tar upp sex angelägnaoch viktiga frågor om framtid, varav treberör folkomröstningen. Det är en omröstning somunder demokratiska former och med övervakare frånde internationella samfunden kommer att visa vilkadet västsahariska folket vill ska leda deras land.Det är en folkomröstning som FN initierade 1991och som skulle ha genomförts . Det äråtta långa år sedan - då situationen för de ca300 000 västsaharerna har blivit allt svårare.Under denna tid har det ständigt kommit nya tid-punkter för när folkomröstningen ska genomföras.FN har påbörjat en identifieringsprocess av de röstbe-rättigade. Det är en process som drar ut pågrund av de komplikationer det innebär att Marockohar bedrivit en intensiv inflyttningspolitik och krävtatt även dessa ska bli röstberättigade. För närvarandeligger det ca 79 000 överklaganden på FN:s bord, enarbetsuppgift som det kommer att ta att gåigenom och som ytterligare kommer att fördröja tid-punkten för när folkomröstningen kommer att ske.Enligt FN beräknar man nu att en folkomröstningkan komma att ske tidigast . Dock har FN:sgeneralsekreterare, , uttalat attdet är omöjligt att bestämma ett nytt datum för folk-omröstningen om framtid.Vad kan då vi i göra för att denna pessi-mism inte blir verklighet? Vi i har ett inter-nationellt gott rykte, inte minst i , och är kändanär det gäller förberedelser av val. Jag undrar därförom utrikesministern kan tänka sig att skullekunna skicka ett antal svenskar för att hjälpa till medatt gå igenom dessa överklaganden för att på dettasätt kunna påskynda processen fram till att en folk-omröstning kommer till stånd.Anf. 79 Utrikesminister ():Fru talman! Jag kan instämma med både EvaZetterberg, och om att det här är en viktig fråga. Det är en frågasom det är viktigt att vi inte glömmer från vare sigregeringens eller sida. Jag har också medstort intresse läst rapporter från den resa som EvaZetterberg gjorde, så jag kan via rapporterna se att detvar en givande resa.Berömmet till och till de svenska civil-poliserna gläder mig också. Inte minst tycker jag attdet är viktigt att komma ihåg när FN gör bra insatserde här dagarna, när FN har fått kritik på andra områ-den.Jag tycker att det är svårt att spekulera när detgäller utgången av de samtal som nuinleder i . Jag har förstått atthan själv hyser en viss om än försiktig optimism ommöjligheten att få parterna att kanske komma överensom förhållandena, antingen när det gäller en folkom-röstning eller när det gäller andra överenskommelser.Men jag kan se att det finns mycket storaproblem och hinder kvar. Jag vågar inte spekulera,innan jag har sett samtalen börja, i vad det finns förmöjligheter att föra parterna lite närmare varandra.Jag kommer också att träffa utrikesmi-nister . Självfallet kommer jag att taupp både och mänskliga rättigheter medhonom.Vi kan se en glädjande utveckling när det gällermänskliga rättigheter. Men vi kan också se någraexempel, bl.a. vad gäller mediefriheten, på ingripan-den som vi från svensk sida bestämt har tagit avståndfrån. Det är naturligtvis viktigt att tillsammans medhonom diskutera både den positiva utveckling vi kanse men också de återstående problemen.Anf. 80 vice talman ():Fru talman! Jag hade gärna hört utrikesministerAnna också nämna något om vad görför att underlätta samtalen i . På vad sätt kanSverige erbjuda tjänster? Det gäller exempelvis denfråga som väckte och som vi hardiskuterat här förr om att bidra med personal som kangenomföra indentifieringsprocessen och de överkla-ganden som har kommit in för att korta ned tiden.Vad kan göra för att erbjuda sig som mötes-plats för samtal? Jag tror att det är viktigt att mandiskuterar på det sättet, inte bara hoppas och är opti-mist eller pessimist.Jag instämmer också vad gäller . Jag sa-de att det var en överraskande positiv utveckling.Men man ingriper också mot medierna, exempelvisför att de har velat publicera en artikel om Polisariospresident, . Tyvärr var det många i övrigtmycket progressiva personer som försvarade det ochsom ansåg det fortfarande vara nödvändigt i Ma-rocko, så det finns en lång väg kvar även i andrafrågor än just Västsahara.Fru talman! Jag skulle också vilja gå över till frå-gan om vad EU och kan göra. Det ingick,men jag tyckte inte att jag riktigt fick svar på frågan imin interpellation. EU har uttalat sig både ijuni och i . Man understry-ker starkt betydelsen av en folkomröstning.Vad gäller Kairomötet, , hade vi juförhoppningar. Polisario gjorde en oerhört stor efter-gift. Det ska man inte se som någonting negativt, somatt det är en svag part. Jag tycker att det var oerhörtstarkt av den ena parten att avstå från att komma tillKairo för att underlätta förhandlingarna och för attMarocko skulle kunna vara med. Men då förväntarman sig också att utomstående parter som inte är del ikonflikten på ett aktivt sätt tar upp frågan om hurkonflikten i ska nå ett slut och folkom-röstning genomföras. Det har jag inte hört någontingom, annat än att det står nämnt som en av de konflik-ter som finns i . Och det är vi ju överens om attdet är.Jag undrar också över den skrift som UD nyligenhar gett ut. Där talas det ju om hur genom EUska delta på det här sättet för att underlätta folkom-röstningen. Men jag tycker inte att det klargörs sär-skilt väl på vad sätt har drivit frågan framåt.Där vet vi ju komplikationerna. Vi vet ju att Spanienoch framför allt har starka egna intressen iMarocko och i konflikten, och det underlättar natur-ligtvis inte.Med tanke på att blir ordförande-land i EU och på att kommer att efterträdaFrankrike är det ju, som vi har talat om vid tidigaretillfällen, oerhört viktigt att prioriterar inomfrågan om Magrebsamarbetet. Jag tror inte att vi skaförvänta oss att ska driva frågan och varadraghjälp. Det blir som får göra det, om nå-gon gör det.Jag vill veta hur man förbereder detta. Vad kom-mer utrikesministern och UD att göra för att driva denfrågan framåt? Och, som sagt, vad gjorde statsminis-tern och utrikesministern i i den här frågan?Anf. 81 ():Fru talman! Jag instämmer i de här frågorna. Detär viktigt att försöker göra någonting konkretför att underlätta den här processen, när det gällerbåde medling och identifieringsprocess.Från halvårsskiftet är ju faktiskt med itrojkan inför ordförandeskapet och sitter där tillsam-mans med . har vi ju gyllene tillfällen attuträtta ännu mer när det gäller hela det utrikespolitis-ka samarbetet och arbetet än vad vi annars kan göra.Jag tycker att ska ta den chansen när detgäller och verkligen försöka att uträttanågonting konkret och påverka processen.Det känns så att vi här ifrån norr ärde som kanske driver på MR-frågorna mer än desydliga länderna i EU. Därför är det viktigt att vianvänder den möjligheten när vi tillsammans medFrankrike nu sitter i trojkan och kan arbeta så. Inteminst gäller det naturligtvis under själva ordförande-skapet , som ju är en utmaning i sig. Men vikan åstadkomma mycket, det är jag alldeles säker på.Sedan hade jag en fråga om matsituationen. Jagvet faktiskt inte hur akut den här. Men det är ju vik-tigt. Är det stora problem är det viktigt att Sverigestöttar och ser till att det inte orsakar ännu störreoroligheter än vad som finns nu.Anf. 82 ():Fru talman! Jag skulle vilja återkomma till utri-kesministern med min konkreta fråga. Jag känner attdet är en angelägen fråga. Jag vet ju att vi i äroerhört duktiga på just sådana här saker. Vi har juvarit i , och just nu är vi väldigt aktuella iBosnien där vi hjälper till. Därför vet jag att vi har ettgott renommé. Denna konkreta hjälp tror jag skullebetyda oerhört mycket.Skulle regeringen, utrikesministern, kun-na tänka sig att skicka ett antal svenskar för att på detsättet kunna minska den enorma högen med överkla-ganden? Vi är ju duktiga på sådana saker. Jag tror attdet skulle påskynda processen till en folkomröstning.Anf. 83 Utrikesminister ():Fru talman! Det är viktigt att komma ihåg att detär FN som har huvudrollen i det här arbetet. Det in-nebär också att det är FN som både kan ange förut-sättningarna och begära hjälp av andra, bl.a. Sverigeoch EU. Här finns stora möjligheter, och vi kommernaturligtvis att försöka att bidra ifall vi kan hjälpa till.Om de samtal som nu ska föra iLondon kommer att visa att det finns ett samtyckehos parterna om att t.ex. snabbt hantera överklagan-dena, är det klart att vi i det läget ska försöka se tillatt få svenskar på plats för att hjälpa till. Men jag troratt FN-samtalen och Bakers samtal måste bli klaraförst, så att vi vet vad det är som FN behöver hjälpmed både från och från andra EU-länder.Samma principer gäller EU. EU:s viktigaste upp-gift i detta är, som jag ser det, att visa att man är ettstöd till FN och att stödja de ansträngningar som görsav FN. Eftersom olika länder i EU har haft lite olikaintressen är det kanske desto viktigare att EU verkli-gen följer FN:s policy och roll i detta.När det gäller matsituationen och situationen iflyktinglägren har vi inte fått några signaler från FNom att situationen skulle vara försämrad. Får vi enförfrågan från FN kommer vi naturligtvis att även därse över våra möjligheter att agera.När det gäller Kairomötet kan jag kort säga attfrågan om inte kom upp på mötet. Den varinte med på den formella dagordningen, som ju varganska tung ändå. Jag berörde frågan, fast ganskahastigt vid ett kort bilateralt samtal. Vi enades då omatt fortsätta diskussionen när utrikesminis-ter kommer hit.Anf. 84 vice talman ():Fru talman! Jag vill avslutningsvis understryka attdet självfallet handlar om att stödja FN, att visa attdet är FN som har frågan i sin hand och att få parternatill en lösning - inte att göra det ena eller det andra.Men det kan man göra mer eller mindre aktivt. Det går ju att visa att vi är beredda att gå in medolika insatser, att vi är beredda att stödja och att habilaterala kontakter.Jag vill än en gång påtala att vi har blivit varse hurmycket större och svårare problematiken är och hurmycket mer ovilliga parterna är att nå en lösning änvad jag hade kunnat ana, framför allt som viträffade på vår resa. Men det gör att personer somBaker, och inte bara han utan alla vi andra som arbe-tar med frågan, måste vara optimister och fortsätta attbidra till en lösning.Som jag nämnde kan göra mer. Vi kanerbjuda resurser. nämnde utrikesministern attutrikesminister ?ssa kommer. Det påtalade hanvid vårt möte i , och det tycker jag är väldigtbra. Vi ska ha den typen av dialog.Jag vill också tala om att är Polisariospresident inbjuden till av OlofPalmes Internationella Centrum. Vi planerar att underhans besök anordna ett seminarium i . Jagvill härmed offentligt inbjuda som inle-dare av seminariet, som jag hoppas blir givande närdet gäller att framför allt belysa den ena partens svå-righeter vid det tillfället. Jag hoppas också att det blirtillfällen att belysa även syn på detta.Jag tror att drivkraften för utrikesministern och föralla oss som är engagerade är just det som MarianneAndersson påtalade, nämligen situationen i flykting-lägren, barn och ungdomar som är födda under flyktoch som har rätt att återvända till sitt land. Människorhar rätt till självbestämmande.Anf. 85 Utrikesminister ():Fru talman! Jag är inte säker på att jag kan inledaseminariet. Däremot hoppas jag att jag får en möjlig-het att träffa presidenten.När det gäller våra insatser för FN är jag överty-gad om att FN väl känner till den svenska beredska-pen att ställa upp, eftersom vi alltid är ett av de ländersom väldigt aktivt ställer upp för FN.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på interpellation 1999/2000:253 omFN-mandat för EU:s krishanteringAnf. 86 Utrikesminister ():Fru talman! har i en interpellationfrågat huruvida det är min uppfattning att det ovill-korligen krävs ett mandat från föratt EU ska kunna utföra sina krishanteringsuppgifter.Regeringen har redogjort för sinsyn på dessa frågor, exempelvis i utrikesdeklaratio-nen samt i den försvarsproposition somnyligen godkändes av riksdagen.Jag skulle dock vilja sätta in frågan i sitt samman-hang. EU:s krishantering omfattar ett mycket brettspektrum av tänkbara åtgärder.· Det rör sig om såväl civila som militära instru-ment som kan sättas in var för sig och i kombina-tion.· Det rör sig om hjälp vid naturkatastrofer - somvid jordbävningen i eller översvämningar-na i - och insatser vid katastroferskapade av människan - miljökatastrofer, menäven politiska oroligheter och krig.· Det rör sig om förebyggande insatser i ett tidigtskede av en kris, insatser under brinnande kris ochinsatser efter en kris för att stabilisera en situationoch bistå med återuppbyggnad.I de flesta av dessa fall behövs uppenbarligen intenågot FN-mandat. Det räcker med det berörda landetseller parternas samtycke. I vissa fall är det antingenönskvärt eller nödvändigt med ett FN-mandat. I såfall kommer EU att söka ett sådant. Inte bara Sverigeutan samtliga EU:s medlemsstater är angelägna omatt erforderligt mandat inhämtas från . Alla EU-medlemmar erkänner säkerhetsrådetshuvudansvar för upprätthållandet av internationellfred och säkerhet.Det framgår också klart av de beslut som fattadesi och att EU:s krishantering ska skei enlighet med principerna i . Av dessaframgår att bemyndigande från ärnödvändigt för fredsframtvingande insatser enligtFN-stadgans kapitel VII. Ett sådant bemyndigandefrån säkerhetsrådet är enligt svensk uppfattningmycket viktigt, inte minst därför att ett enat interna-tionellt uppträdande ger ett bättre resultat och mereffektiva krishanteringsinsatser.Anf. 87 ():Fru talman! Redan vetskapen om att EU har entrovärdig och kapabel militär krishanteringsförmåga,baserad på politisk samsyn och gemensam vilja attvid behov snabbt kunna agera, kommer att verkastabiliserande i närområdet. En alldeles central frågaär då under vilka förutsättningar EU ska kunna ageraför freden. Vilket mandat krävs? Här har dessvärreden spridit osäkerhet.Vid toppmötet i talade regeringscheferna omatt besluten måste fattas i enlighet med FN-stadgansprinciper. I ordförandeskapets slutsatser från Helsing-fors står det: "Unionen kommer att bidra till interna-tionell fred och säkerhet i enlighet med principerna iFörenta nationernas stadga. Unionen erkänner attFörenta nationernas säkerhetsråd har huvudansvaretför bevarandet av internationell fred och säkerhet. "Märk väl att det står i enlighet med principerna iFN-stadgan och att säkerhetsrådet har huvudansvaret- inte hela ansvaret - för fred och säkerhet. Vad me-nas då med i enlighet med principer?När regeringen skrev Kölnmötets resultat valdeman att tala om krav på konkreta FN-mandat för attEU skulle kunna agera. I sade : "Det brukar inte behövas någon tolkning av FN:sprinciper därför att ett FN-mandat är ett FN-mandat ide frågor som handlar om fredsframtvingande insat-ser. Det här brukar vara väldigt tydligt i säkerhets-rådsresolutionerna. "Men så enkelt är det inte, vilket situationen påBalkan har visat. principer - inte ettentydigt mandat från en resolution - var det som Natohänvisade till när man inledde aktionen för att stoppaMilosevics brott i Kosovo.Frågan handlar ju om ifall EU ska kunna genom-föra fredsuppdrag även om någon av säkerhetsrådetspermanenta medlemmar hindrar en resolution ellerom säkerhetsrådet inte förmår att axla sitt ansvar somju är utpekat.Vi är alla överens om att EU:s krishanteringsin-satser primärt ska ske med ett FN-mandat i grunden.Men ska EU hindras från att agera om säkerhetsrådetinte förmår att ta sitt utpekade huvudansvar för fredoch säkerhet? Den frågan måste få ett svar från utri-kesministern i dag.Det var nämligen just för att undvika handlings-förlamning i humanitärt utsatta situationer som rege-ringscheferna i och i valde att talaom beslut i enlighet med principer, ochinte om det betydligt striktare direkta kravet på FN-mandat som talar om.Regeringscheferna valde en försäkring mot passi-vitet. De flesta är nämligen överens om att det vorefel att inte agera i humanitära nödlägen som det iKosovo. Det var också därför som Nato agerade trotsatt det inte fanns ett tydligt säkerhetsrådsmandat. Detvar också därför som stödde Natoinsatsenoch beskrev den som nödvändig, trots att vi inte hadeett entydigt mandat.Anna sade då: "Vi hade helst sett ett FN-beslut. Men det viktiga nu är att få att geefter. "Jag vill också föra detta resonemang vidare. Vadgör vi för framtiden? Hur ska då resonera?Det finns ett antal olika alternativ.1. Vi kan säga att nöden inte har någon lag. Degånger som man accepterar agerande utan sä-kerhetsrådsmandat är undantagssituationer sominte är prejudicerande.2. bör alltid verka för att modernisera och vetorätten, något som bl.a. AnnaLindhs kollega i har talat om.3. lyfter fram Uniting for Peace-mekanismen som alternativ i låsta situationer.4. Vi säger tydligt att EU ska kunna agera ocksåutan entydiga FN-mandat i Petersbergsuppgifteri humanitära nödlägen, men alltid i enlighetmed principer. Principerna inne-håller ju också krav på att hindra folkmord. Menom det saknas mandat därför att säkerhetsrådetär förlamat och folkmord pågår, vad gör vi då?Står vi stilla?5. Kombinationer av dessa eller andra lösningar.Vad vill regeringen? Det som inte är acceptabeltär passivitet i humanitära nödlägen, där människordör på grund av politiska låsningar i säkerhetsrådeteller oförmåga att ta ställning från bl.a. svensk sida.Anf. 88 Utrikesminister ():Fru talman! När vi säger att man ska följa princi-perna i betyder det, som vet, att man ska ha mandat från säkerhetsrådetnär det gäller fredsframtvingande insatser.