prot · GN0968 · 2000-02-17 00:00:00 — Man vill kunna påverka sitt eget liv.Det är just det förhållandet som vi moderater villändra på när vi föreslår att man ska reformera social-bidragssystemet. Vi tycker att det är ovärdigt att t.ex.gamla invandrade personer måste söka socialbidragregelbundet. Det vore självklart att de fick en pen-sion. Det är ovärdigt att många som är missbrukande,sjuka, handikappade på olika sätt måste söka social-bidrag. De ska omfattas av helt andra försörjnings-system. Vi kan vara helt överens, socialministern, omatt det ska betalas solidariskt av oss alla. Självklart ärdet på det sättet.Däremot är vi moderater - och jag undrar om intesocialministern också är det, och det skulle jag viljaha svar på - övertygade om att människor som geschansen till en egen försörjning också tar den. I da-gens är det många som inte har möjlighet ochsom inte har fått möjlighet att försörja sig. Man ärhänvisad till ett bidragsberoende. Jag skulle viljafråga socialministern om han är beredd att medverkatill nya grepp för att människor verkligen ska få ar-bete.Vi kan vara alldeles överens om att arbetslinjen ärdet som måste gälla om ska förmeras. Vi hari det här landet missat chansen att förmera landet ochberika oss på den stora invandring vi har haft. Jagundrar om socialministern är beredd att delta i en nypolitik för att ta till vara de människor som har kom-mit till Sverige.Anf. 152 Socialminister ():Fru talman! Till både och LennartDaléus vill jag rikta en liten uppmaning. Det gäller attse vad som faktiskt sker i det svenska samhället justnu. Socialbidragsberoendet minskar mycket kraftigt.Kommunernas kostnad för socialbidrag minskar. Detär lite osäkert med hur mycket eftersom vi inte harsiffrorna , men sannolikt handlar det ommellan och . Vi får en tyd-ligare bild, men helt klart är att det minskar.Sysselsättningen ökar. Det är faktiskt så att soci-albidragskostnaderna minskar som en följd av attsysselsättningen ökar. Vad det handlar om är alltså attdet finns en väg att minska socialbidragsberoendet,och det är att se till att vi har en fungerande arbets-marknad.Det intressanta är att trots de problem vihade , som ju slog hårt mot den svenskaarbetsmarknaden, ändå har upprätthållit en av dehögsta förvärvsfrekvenserna i . Män och kvin-nor deltar i arbetslivet i mer än vad man gör iresten av Europa.Det tror jag helt enkelt beror på att det som harpräglat den svenska socialpolitiken har varit det somhar kallats för arbetslinjen. Grunden för den egnaförsörjningen, grunden för familjens trygghet, harhandlat om att delta i arbetslivet.När man lyssnar på kan manibland få intryck av att antalet människor som inteförsörjer sig på arbete har ökat somsocialdemokratin har varit med och påverkat sam-hällsutvecklingen. Men det är faktiskt precis tvärtom.Då kvarstår problemet med vad man gör medmänniskor som inte klarar sig, som inte har ett arbeteoch som inte heller har en ersättning för sjukfrånvaro.De kanske på annat sätt är borta från arbetsmarkna-den och klarar inte den ekonomiska tryggheten.Lennart tänker sig tydligen att man ska in-föra ett generellt stöd som är oprövat och som skautgå. Det är början till ett slags grundtrygghetssys-tem.Jag tror faktiskt att det är bättre att fortsätta att setill att socialbidrag är en rättighet. Så började diskus-sionen när socialtjänstlagen formulerades i början på80-talet. Man ska ha rätt att kräva stöd av det allmän-na om andra försörjningsmöjligheter är stängda. Detska inte vara förnedrande på det sätt det har blivit,beroende på att kommunalpolitiker har tvingats tillbesparingar också på det här området.Jag anser inte att det ska betraktas som förnedran-de, att man ska behöva uppleva att man blir granskadi sömmarna för att man begär att få stöd från samhäl-let genom socialbidrag.I stället ska vi se till att vi har generösa regler fördetta. Man ska känna att man har samhällets stöd närman inte har andra försörjningsmöjligheter. I alltväsentligt ska vi fortsätta på den väg som har varit liteunik här i , nämligen att bygga våra trygghets-system på principen om full sysselsättning.Jag förstod inte riktigt fråga omdetta med maxtaxa. Vad det handlar om är att börjaskapa en allmän förskola. Alla barn ska ha möjlighetatt delta i den och avgifterna ska vara sådana att allaföräldrar klarar att betala för förskoleplatsen. Inför vien gemensam avgift eller en maxtaxa i förskolan harvi tagit det första viktiga steget att betrakta barnom-sorgen som en del av en integrerad skola.Nu är det så, , att de allra flestafaktiskt har sina barn på dagis. Det är väldigt många.Det finns några stycken som väljer andra lösningar,men man har barn på dagis i stor utsträckning. Dethandlar om att ge dem en möjlighet att behålla enhygglig familjeekonomi som barnen fårmöjlighet till en god uppfostran.Anf. 153 ():Fru talman! Det här med maxtaxa blir obegripligt.Socialministern säger i svaret till mig att en centralåtgärd för att förbättra barnens situation är införandeav maxtaxa i barnomsorgen. Men detta kan ju intevara klarlagt på något sätt. Det finns ingen skrift somsäger detta.Tvärtom är det väl så att vi är många som är klaraöver att införandet av maxtaxa kommer att styra införäldrar på att utnyttja ett speciellt av socialdemo-kraterna utpekat system, som kan ha många fördelarför många föräldrar. Jag älskar dagis. Det har mångafördelar för många föräldrar, men det ger inte val-möjligheter om man styr på det här sättet.Vi var förut överens om att ge reell makt - så inte framstår som ekonomiskt dum utan har enreell makt - att förfoga över sin och sina barns tillva-ro även när barnen behöver omsorg.Det är detta som socialdemokraterna, vad jag för-står, går ifrån, herr talman. Man styr åt ett visst håll,ger inte makt och delaktighet. Vad jag begriper är detinte klarlagt att införandet av maxtaxa skulle förbättrabarnens situation.Socialministern rör vid en annan fråga där han re-sonerar på samma sätt. Han säger: Det ska inte varaförnedrande att få socialbidrag på det sätt som det harblivit förnedrande att få socialbidrag. Nej, det ska detinte.Men sättet att arbeta med socialbidrag har ju letttill just den situationen att det för många människorär förnedrande att, för att använda socialministernsord, bli synad i varje söm. Det är nämligen det somjust nu äger rum, och det är den frågan jag vill harsvar på: Hur ska socialministern och socialdemokra-terna kunna komma tillbaka till att ge individen re-spekt och integritet så att man inte behöver vända utoch in på sig på det sätt som har blivit därför att dethar blivit på det sättet?Anf. 154 Socialminister ():Herr talman! Låt mig när det gäller socialbidragensvara att vi diskuterar två parallella frågeställningar.Den ena är hur socialbidragen faktiskt fungerar i dag.Det är ingen tvekan om att det som har hänt runtom ikommunerna är att bedömningen när det gäller soci-albidragen har blivit hårdare. Man granskar männi-skor på ett ofta förnedrande sätt.Det har gått ut anvisningar - och jag vet vilka po-litiska partier som står bakom, tänkte jag säga - frånkommunerna som faktiskt är ganska upprörande. Mansäger t.ex. att vi måste vara mer restriktiva när detgäller familjer med många barn. Man har någon sortsföreställning om att det i botten finns människor somönskar leva på socialbidrag. Jag tror att det är otroligtsvårt att hitta sådana. De allra flesta vill faktiskt ha enplats i samhället.Det finns anledning att återgå till det som var tan-ken med : Man ska ha rätt till bistånd pådet här sättet. Man ska inte behöva bli prövad så långtatt man måste lämna sin lägenhet eller göra sig avmed den begagnade bil man kanske skaffat för fleraår sedan för att få hjälp frånsamhället. Jag tror att det är fullt möjligt att återinföraen generösare prövning av socialbidragen och be-trakta socialbidragen som en rättighet för människorsom inte har andra försörjningsmöjligheter. Det är detena.Det andra vi diskuterar är: Kan man ersätta soci-albidrag med någonting annat, ett annat system somfungerar bättre, som inte leder till inlåsning där vi intefår en koppling till arbetsmarknaden? Jag är rädd attCenterpartiets resonemang kring de här frågornafaktiskt kan innebära att vi minskar sysselsättningen,att man låser in människor i andra system och att vidå inte får denna koppling till arbetsmarknaden. Detär det politisk-ideologiska dilemmat. Ett inkomstba-serat välfärdssystem kompletterat med ett behovsprö-vat stöd för människor som inte klarar försörjningentror jag är det effektivaste sättet att få en kopplingmellan arbete och välfärd på det sätt som vi har gjort.Sedan handlar ju maxtaxan trots allt inte om attförbättra verksamheten på dagis. Det är väl ingen somhar påstått det. Däremot handlar den om att ge famil-jerna möjligheter att klara sin ekonomi sombarnen får en bra uppfostran på dagis.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på interpellationerna 1999/2000:100,144 och 155 om drogen GHBAnf. 155 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig om åt-gärder för att motverka spridningen av GHB ochGBL. har frågat mig om jag är be-redd att förelägga förslag om narkoti-kaklassificering av GHB. har frågatom jag är beredd att verka för ett förbud mot GHBsamt vilka åtgärder i övrigt regeringen avser vidta föratt minska drogmissbruket hos unga. Jag besvararsamtliga frågor i ett sammanhang.Regeringen beslutade att föraupp GHB på förteckningen över substanser som skaanses vara narkotika enligt narkotikastrafflagen.Ikraftträdandet skedde . Eftersom riks-dagen genom 8 § narkotikastrafflagen bemyndigatregeringen att besluta vilka varor som ska anses varanarkotika kommer inget förslag om narkotikaklassifi-cering att föreläggas . I enlighet med ettEU-direktiv om informationsförfarande beträffandetekniska standarder och föreskrifter har förslaget omnarkotikaklassificering anmälts till . Bakgrunden är att beslut om narkoti-kaklassificering i ett land av en vara som har legalanvändning i ett annat land i princip innebär handels-hinder. Normalt ska en s.k. stand still-period om tremånader iakttas innan beslutet får träda i kraft. Sveri-ge hävdade dock i sin anmälan, med åberopande avfolkhälsoskäl och med hänvisning till en särskildundantagsregel i direktivet, att ärendet var av bråds-kande karaktär, varför inte kunde av-vaktas. Kommissionen har inte haft något att invändamot det svenska förfarandet.Birgitta tar också tagit upp frågan om kon-troll av GBL. GBL är ett ämne som behövs för atttillverka GHB. För framställning av nästan all narko-tika krävs olika typer av kemiska preparat, de allraflesta med omfattande användning inom den kemisk-tekniska industrin. Så är också fallet med GBL, sombl.a. används i stora mängder vid klottersanering.Kontrollen av ämnen som används för framställningav narkotika, s.k. prekursorer, är harmoniserad inomEU. Initiativ har redan tagits i EU för att föra uppGBL på den gemensamma s.k. prekursorslistan, vil-ket innebär att handeln noga kontrolleras för att före-bygga läckage till den illegala marknaden. Sverigekommer att ansluta sig till det initiativet samt verkaför ett snabbt beslut.För att fördjupa kunskapen om användningen avGBL, på både den legala och den illegala marknaden,samt undersöka möjligheterna till överenskommelserom frivillig kontroll av handeln med ett seminarium med delta-gande från berörda myndigheter samt importörer ochåterförsäljare av GBL.För att komma till rätta med narkotikaproblemeträcker det emellertid inte med kontrollinsatser. Nar-kotikapolitiska insatser måste för att bli framgångsri-ka riktas mot både tillgång och efterfrågan. Särskiltviktigt är förebyggande insatser bland barn och unga.Samhällets budskap att det inte är acceptabelt attanvända narkotika är och ska vara glasklart. Trots detuppger av dagens 15-åringar att de någon gånghar prövat narkotika. Några av dem - men långt ifrånalla - kommer att utveckla ett missbruk och beroendeom inte förebyggande insatser sätts in i rätt tid och pårätt sätt. Det är därför en angelägen samhällelig ochpolitisk uppgift att utveckla kunskap om hur risk-gruppernas behov och förutsättningar ser ut så attinsatser och åtgärder kan avpassas för dessa, i syfteatt hålla tillbaka ett riskabelt experimenterande meddroger.Ansvaret för det förebyggande arbetet vilar främstpå kommunerna, som i samarbete med organisationer,familjer och den övriga vuxenvärlden samt med stödfrån staten söker olika vägar att utveckla och förnyaformerna för att stödja unga människor i valet av endrogfri livsstil. Inom ramen för Nationella lednings-gruppen för alkohol- och narkotikaförebyggandeinsatser, som jag leder, har ett flertal projekt av natio-nellt intresse initierats för att förnya och vitalisera detarbetet. En viktig utgångspunkt har varit att utgå ifrånoch ta till vara ungdomars eget engagemang i ochintresse för dessa frågor.Låt mig avslutningsvis framhålla att det inte finnsnågra enkla svar på frågan varför ungdomar, och förden delen också vuxna, väljer att berusa sig medpreparat som kan vara livsfarliga. Ytterst handlarbenägenheten att använda eller avstå från narkotikaom personlig livssituation, val av livsstil, värderingaroch framtidshopp - frågor som bara i begränsad ut-sträckning kan lösas inom ramen för narkotikapoliti-ken. Det är i hög grad ett samhälleligt och mänskligtansvar som alla måste vara med och dela.Anf. 156 ():Herr talman! Först vill jag tacka ministern för sva-ret. Jag tycker att det är väldigt positivt att regeringennu har tagit initiativet att narkotikaklassa drogenGHB. GHB-problematiken är ju inteny. Den uppdagades sedan.Problemen har varit som störst i . Vadundertecknad inte förstår är varför det har tagit sålång tid för regeringen att ta det här initiativet. Förnågra veckor sedan kom rapporten om det förstaGHB-fallet i . Är det så att ett problemmåste nå huvudstaden för att regeringen ska vidtaåtgärder?Lars talar också om kommunernas an-svar för det förebyggande arbetet. Men kommunernamåste ges rätt instrument för detta. Ett instrument ärden viktiga narkotikaklassningen. Ett annat viktigtinstrument är information. Jag tycker att det skullevara klädsamt om ministern tog ett initiativ till ennationell drogupplysningskampanj för ungdomar omjust GHB. Den här problematiken har ju visat attmyten bland ungdomar är att den här drogen inte ärfarlig. Trots att ett stort antal ungdomar har vårdats påintensivvårdsavdelningar, framför allt i ,lever den här myten kvar. Det behövs olika slagsinformation om vilka skadeverkningar den här drogenmedför.Min följdfråga till ministern är: Är ministern be-redd att verka för en nationell informationssatsningom GHB-drogen och dess skadeverkningar riktat tillunga?Anf. 157 ():Herr talman! Tack till socialministern för svaretoch tack för senast. Jag var med och överlämnade44 900 namnunderskrifter. För oss tre som överläm-nade namnunderskrifterna var det också mycketglädjande att socialministern tog sig mycket lång tidatt lyssna till vad vi hade att berätta.Jag vill precis som tacka för attpreparatet äntligen har blivit narkotikaklassat. Enpolis i som har varit mycket engagerad idetta sade att man efter har blivitmycket försiktig i . Det är ovanligt, efter-som problemet har existerat där . FörutomGöteborg är och drabbade orter.De har antagligen haft preparatet längre, eftersomAmanda Agestav pratade om fyra år.Det är också mycket positivt att inte har protesterat mot agerandeoch att GBL är uppsatt på prekursorslistan.Det var många rosor till att börja med i ett sorgligtämne. Jag tänkte nu bemöta svaret och berätta litemer omkring GBL.Socialministern säger i slutet av svaret att det yt-terst handlar om att välja livsstil. Jag har funderatöver att det kanske inte alltid är så att man kan väljalivsstil. Jag vill berätta om ett par tjejer, 13 och ,som blev drogade av tre killar. De hällde helt enkeltGHB i tjejernas drinkar. Därefter följde tjejerna medkillarna hem och de blev alltså sexuellt utnyttjade.I dag, efteråt, vill den äldre flickan åtalakillarna. Men den yngre flickan, som alltså är , är fortfarande kvar i träsket, fortfarande beroendeav GHB. Då har man inte haft möjlighet att väljalivsstil.Här i är vi ganska härdade av att ha settolika exempel. Jag tänker på och Shock-ing truth. Det gör att jag faktiskt vill läsa upp ett brevfrån en 13-årig flicka. Hon kallar det för Mumsigarecept. Det är möjligt att jag rodnar när jag läser det,men jag tycker att det är värt att höra det:Ta två korkar GHB, låt verka! Knulla cirka tvåtimmar. Ta två-tre korkar, låt verka! När dethar gått för killen, om det går för honom, ta två kor-kar till, eller om du känner dig lite småtrött. Ett tips äratt ta amfetamin. Är det så att det ejär någon partystämning kan det annars vara lika braatt bränna av och ta ungefär fyra-fem korkar, beroen-de på vad du tål. När du vaknarigen är troligtvis killarna kåta som svin.Så skriver en 13-årig flicka från . Detär alltså mycket allvarliga saker som händer. Jaganser att man inte har kunnat bestämma livsstilen då.Drogberoende är också väldigt uppfinningsrika.Det är därför jag har lyft fram GBL i min interpella-tion. Vi vet att om man ändrar lösningen lite grann ide kemiska reaktionerna blir det ett nytt preparat sominte är klassat som narkotika.Jag kan också berätta att togpolisen i ett brev som kom från Kanada.Man hade via IT beställt GBL. Man blandardet med natriumhydroxid och kokande vatten. Det gersex liter med samma verkan som GHB, vilket genere-rar ett netto på 10 000-12 000 kr.Anf. 158 ():Herr talman! Jag vill också tacka socialministernför den snabba hanteringen efter den juridiska pröv-ningen av huruvida GHB omfattades av dopningsla-gen eller ej. Vi var många, inte minst i ,som tacksamt noterade att regeringen den gångenhandlade snabbt.Man kan tycka att våra interpellationer är över-spelade med detta. Men jag tycker ändå att det finnsanledning att ta upp en del av förspelet inför detsnabba agerande som skedde i början av januari.Den här frågan är som sagt inte ny. Jag tror attdetta missbruk startade längs . Det ärnog riktigt att det pågått där uppe. Men nere iVästsverige är det det förstuppmärksammades. Vi tror också att det kommer frånNorrland via personliga kontakter.Under förra året trodde vi att problemet skulle lö-sas när vi fick den nya dopningslagen. Det var medstor förväntan som inte minst polismyndigheten ochsociala myndigheter som har varit i kontakt med denhär frågan noterade det besked man fick när vi här ikammaren fattade beslut om enny dopningslag som skulle ta itu med problemetGHB. hade man hört försäkringarfrån regering, riksdag, utskott och statsråd att dop-ningslagen kommer att lösa problemet med de synte-tiska drogerna och GHB.Under den här tiden har problemen eskalerat. Närdet blev klart att sannolikt inte heller dop-ningslagen skulle göra slut på problemet med GHBeskalerade problemet i . Det är inte bara iGöteborg. Också i min hemkommun och igrannkommunen har vi haft exempel påtonåringar och knappt tonåringar som har varit i livs-hotande situationer, akut intagna på sjukhus, på grundav berusning med GHB.Jag tror att man kan lära av den här situationen.Jag hoppas i varje fall att man kan det. Vi är tack-samma för att vi nu har fått ett beslut om en narkoti-kaklassning av ett preparat som uppenbarligen haranvänts av ungdomarna i berusningssyfte, inte i dop-ningssyfte.Men frågan som ställs är varför man över huvudtaget inte från början aktualiserade frågan om ennarkotikaklassning av ett uppenbart narkotiskt prepa-rat. Den fråga som man ställer sig är: Varför kundeman inte tidigare inse konsekvenserna av den väntanvi tvingades till i den här frågan? Det blev fem årsväntan innan vi fick ett förbud mot en drog som inne-bär mycket stora problem för många ungdomar.Anf. 159 Socialminister ():Herr talman! I åtminstone två propositioner togsfrågan om GHB upp. Mot bakgrund av den kunskapsom experter hade gett ansågs GHB vara ett dop-ningsmedel. Det var alltså inte taget ur luften ellerbara ett påhitt, utan bedömningen var att detta skullevara ett dopningsmedel och med den nya lagstiftning-en skulle man komma åt problemet. Det var faktisktförst i och med domslutet som det stodalldeles klart att man inte kunde gå den vägen, dvs.att rätten inte ansåg att det var självklart att manskulle kunna betrakta GHB som dopningsmedel.Man kan ju fråga sig varför det gick som det gick.Ja, jag tror att vi också kommer att haproblem med att definiera dopningsmedel kontranarkotika. Det intressanta är att vi genom den lag-stiftning som infördes nu har möjlighet att med sam-ma kraft bekämpa dopningsmedel som narkotiskapreparat. Det är bara i det läget ett medel inte betrak-tas vare sig som dopningsmedel eller narkotiskt pre-parat som vi får problem.I det här fallet var det offentliga alldelespå det klara med att det var ett dopningsmedel: Är detinte det klassar vi det som narkotiskt preparat. Sedanklippte vi till så snart domslutet var klart. Jag tyckerinte att det finns anledning att vara alltför kritisk tillhanteringen sådan den var med tanke på den kunskapsom man hade i , regeringen och hos myn-digheterna.Jag tycker att det viktigaste är att så snart manfick beskedet från beslutade regeringen attklassa GHB som narkotika. Därmed gavs möjligheterför polisen att gripa in, en möjlighet som man intehade haft tidigare.Man kan möjligtvis klaga över hastigheten i förfa-randet sedan den första kunskapen i frågan för flera årsedan, men om man går igenom de handlingar somhar funnits i målet finns det en begriplig förklaring.Det viktigaste är trots allt att när vi fick veta hur detexakt förhöll sig kunde vi klassaämnet som narkotika.Det sker mycket, , i fråga om in-formation. Jag skulle vilja rekommendera att ta framden hemsida som tidigare hadeansvaret för men som har gått över till en annanorganisation - en viktig principfråga. Där finns fantastiska upplysningar om hur GHBfungerar. Det är en av de hemsidor som besöks avflest ungdomar i . Den heter Drugsmart.Anf. 160 ():Herr talman! Jag tror inte att vi löser GHB-problemen och drogproblemen enbart genom att lag-stifta och narkotikaklassa olika preparat. Det sombehövs är kunskap. Det är jättebra att det finns enhemsida, men det behövs fler insatser för att avlivamyten att GHB inte är farligt. Jag tror också att detbehövs föredömen. Det behövs människor som ställersig upp och säger nej till en livsstil som innebär använder droger.Ungdomar behöver goda exempel. Vuxenvärldenmåste ta sitt ansvar och vara närvarande bland ung-domarna i ungdomskulturerna. Vi har också vårtansvar som politiker att reagera när sådana sakeruppmärksammas. Jag hoppas att det inte tar fem årinnan nästa ungdomsproblem behandlas. Jag hoppasatt vi tillsammans kan verka för att reagera ännu mer itid nästa gång.Anf. 161 ():Herr talman! sade att interpella-tionsdebatten kändes lite överspelad. Jag tycker intedet. Faran finns kvar. Grundämnet finns kvar, och detkan användas till nya blandningar. Så länge inte GBL,lösningsmedlet, har åtgärdats, så länge är vi inte tryg-ga.Vi ska lära oss av det som har hänt. Det tog långtid, och det har blivit en del dödsfall till följd av förstora doser. Därför vill jag vädja till socialministernatt handla snabbt. Preparatens verkan bör ligga somgrund för vilka ämnen som ska narkotikaklassas istället för vilka kemiska ämnen som ingår. Nyablandningar uppfinns , men verkningarna ärlikartade. Jag skulle vilja vädja att man tittar över denfrågan för att snabbare kunna åtgärda sådana saker.Socialministern talade i svaret om framtidshopp.Ytterst handlar det om framtidshopp, inte bara attvälja livsstil. Vad gäller framtidshopp vet vi attmånga ungdomar har det jobbigt och besvärligt. Inteminst har frågan belysts i skoldebatten. Varfjärde elev går ut ur skolan utan godkända betyg. Därhar både samhället, familjerna och skolan ett stortansvar. Då gäller det att vi ställer upp och hjälperdem. Upplysningskampanjen som behövs.En sådan broschyr fick socialministern av stude-rande i . De hade gjort en åskådlig bro-schyr där det framgår hur drogerna påverkar. Om inteannat går det att trycka upp broschyren och spridaden.Det finns en anledning till att det behövs mycketinformation.