prot · GN0983 · 2000-03-22 00:00:00 — Jag tycker att viskulle göra vad vi kan för att främja det ekologisktuthålliga samhället och miljöutvecklingen i Sverigegenom att använda den resurs som finns i Bilskrot-ningsfonden genom att t.ex. höja bilskrotningspremi-en. Vi har som bekant från sida sagt attvi kan tillfälligtvis höja den premie som är 500kr till för att slå ut de största och värsta mil-jöbovarna. Jag vill yrka bifall till reservation 2.Anf. 14 ():Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillreservation 12 och även till de reservationer somVänsterpartiet yrkade bifall till tidigare, reservatio-nerna 8 och 14. Naturligtvis ställer vi oss bakom ävenövriga reservationer som har, men jagyrkar för tids vinnande inte bifall till dem.När producentansvaret kom var vi frånMiljöpartiet kritiska. Vi var inte kritiska till att maninförde ett producentansvar. Det tycker vi är ganskasjälvklart, men vi är kritiska till det sätt på vilketproducentansvaret infördes.Jag satt då som ordförande i i Söder-tälje, en miljönämnd som också hade sophanteringenpå sin lott. Vi var med på många seminarier som höllsoch kom med många praktiska frågor. Hur ska detfungera? Tyvärr fick vi aldrig några svar.Det kändes som att införandet av producentansva-ret kom uppifrån utan att de som egentligen tog frampropositionen och förslaget hade någon som helstkunskap och känsla för hur det fungerade i praktiken.Det har också lett till många problem med producen-tansvaret.Det som då höll på att hända i i början på90-talet var att många politiker och kommunmedbor-gare aktivt jobbade med återvinning och cirkulation.Det fanns ett stort engagemang i kommunerna för defrågorna. I och med att producentansvaret kom ochproducenterna inte fick ansvar för produkterna deproducerar utan för själva insamlingen försvann en-gagemanget. Det fanns inte utrymme längre för lokalainitiativ.Jag menar att man gjorde hela kretsloppstanken enotjänst genom att införa producentansvaret på det härfyrkantiga sättet. Det är alldeles självklart att produ-centerna ska ha ansvar för det de producerar. Mendärmed är det inte nödvändigtvis så att de ska haansvaret för det faktum att lastbilarna rullar och dethämtas. Man kan tänka sig att de har ett ekonomisktansvar för produkterna som måste hämtas och skaåtervinnas utifrån ett mål.Vi från sida tycker därför att det ärmycket bra att revisorer ser över produ-centansvaret. Vi tycker att den rapport som revisorer-na har kommit med klargör många av de problemsom finns. Det finns fortfarande problem meddetta. Det finns många kommuner där man känner attdet engagemang man egentligen har inte följs upp avmaterialbolagen som sedan ska ha hand om insam-lingen. Det finns också kommuner som inte längre fårinsamling därför att materialbolagen klarar sina mål ialla fall.Jag hade en interpellationsdebatt med miljömi-nistern om detta där miljöministernklargjorde att alla kommuner skall ha möjlighet att fåproducentansvar. Från sida tycker vidärför att det förslag som revisorer har ska bryta ned målen till regionala eller lokalamål är mycket bra. Producentansvar ska finnas över-allt oavsett var man bor.Det tycks vara så att tror att soporflyger till sopförbränningsanläggningar, men de åkerbil om de ska åka till något ställe där man samlar ihopdem. Sopor transporteras, och ofta har de sopor somtransporterats till sopförbränningsanläggningar åktriktigt långt.Vi måste naturligtvis hitta en metod där vi får ettkretslopp. Naturligtvis ska vi också se på hur soportransporteras. De undersökningar som har kommit -de har varit många - har visat att produ-centansvaret har varit bra för miljön. Vi har fått posi-tiva miljöfördelar av det hela, om man inte som vissadebattörer väldigt extremt räknar sin tid i pengar.Det finns alltså mycket i som jag hoppas att regeringen tar till sig. Detfinns nämligen en hel del som behöver förändras. Detfinns kanske också tid att fundera på om samrådetmellan producenter och kommuner ska lagregleras,som föreslås i revisorers rapport. Produ-centansvaret måste utformas på ett sådant sätt att detfår en större lokal förankring så att människor känneratt de kan påverka den här delen av sin vardag. Detfinns nämligen ett miljöengagemang på många hållkommunalt som tyvärr inte tas till vara med den ut-formning som producentansvaret har i dag.Från sida väckte vi ingen motionmed anledning av revisorers rapport ef-tersom vi tyckte att den på ett bra sätt belyser deproblem som finns . Vi är också glada över attutskottet till en del följer upp de förslag som Riksda-gens revisorer har lagt fram.Däremot finns det en del motioner i betänkandetsom kommer från den allmänna motionstiden. Jagtänker kort beröra några av dem.En sak som vi har tagit upp är retursystemet föraluminiumburkar. Det fungerar inte . Varkenutländska burkar eller burkar som är lite defektakommer in i återvinningssystemet. Detta är viktigt.När man tillverkar aluminiumburkar från jungfruligråvara går det nämligen åt en förfärlig massa energi.Aluminium transporteras till för att bearbetasi aluminiumsmältverk. Om man i stället använder sigav aluminiumburkar sparar man av energiåt-gången. Det är mycket det! Det kan man köra mycketlastbil för, om det är så man räknar det hela. Natur-ligtvis innebär detta också att man får kortare trans-portsträckor. Vi menar att vi måste få ett bra återvin-ningssystem för aluminiumburkar, där även burkarsom kommer utomlands ifrån och burkar som är litedefekta kommer in. De innehåller ju också det alumi-nium som man vill komma åt.En annan fråga som vi tar upp i betänkandet ochsom är mycket viktig handlar om slam. Det slam somvi får från olika håll har diskuterats genom åren.Faktum är att det inte blir renare - snarare tvärtom.Slammet blir farligare.Man skulle naturligtvis önska att vi, som EskilErlandsson tar upp, kunde använda slam i lantbruket.Det vore förstås det vettigaste om vi kunde användabåde det kväve och det fosfor som finns i urin t.ex.till lantbruket. Det verkar ju inte klokt att vi gör avmed lika mycket kväve och fosfor som behövs för attgöra maten åt oss, och att vi sedan måste ta det frånannat håll! Vi vet att fosfor är en sinande resurs.Kväve kan bindas från luften, men det kräver enenormt stor energiåtgång.Naturligtvis skulle det vara bra om vi kunde knytadetta till kretsloppet, men som det ser ut är intedet möjligt. Den metallhalt som finns i slammet görnämligen att vi faktiskt förgiftar våra jordar om vianvänder det.Det gäller inte bara kadmium, men räknarman med att det i det svenska slamberget finns 350kilo kadmium. Kadmium är ett ämne som inte skatillbaka till jorden. Det tas nämligen upp av växter,och det hamnar i oss själva. Det finnsäven höga halter av andra metaller: bly, koppar,krom, kvicksilver, nickel, zink och en metall som haruppmärksammats mycket , nämligensilver.Många gånger är det väldigt svårt att veta varifrånmetallerna kommer. Ska vi kunna få ett slam somverkligen kan användas så måste vi hitta sätt att sepa-rera avfallsströmmarna som går till reningsverken, såatt industrins avfallsströmmar går för sig. Vi måste fårena avfallsströmmar.Silver är en mycket giftig metall. I mycket litenmängd dödar den mikroorganismer i jorden. Om viskulle sprida slam på åkrarna vore risken uppenbar attsilvermängden fördubblades på mindre än tio år.Silver tas inte upp, utan det blir kvar i marken ochligger där som ett gift för mikroorganismer. Det inne-bär att man kan göra jordarna inte direkt ste-rila, men mycket påverkade av silvret. Detta är natur-ligtvis inget som vi önskar våra kommande genera-tioner och barn - att de ska få ett problem som inne-bär att jorden blir giftig att använda.Jag yrkar bifall till reservation 12, där denna pro-blematik tas upp. Vi måste framför allt hitta mycketstrikta gränsvärden om vi ska kunna använda slam-met, men det viktigaste är ändå att vi hittar ett sätt attha olika avfallsströmmar så att vi kan använda slam-met i åkerbruket.Många talar om förbränning. Från Miljöpar-tiets sida anser vi, liksom , att det måstetill en förbränningsskatt. Vi måste få en förbrännings-skatt eftersom inte heller förbränning är någon brametod.I flera interpellationer har vi från Miljöpartietuppmärksammat att det väller in sopor över landetsgränser, inte bara från utan även från Tysk-land. Detta är sopor som inte finns påden gröna listan, utan det är giftigt avfall.I min kommun, , har man plockat in bå-de det ena och det andra från östra . Det ärsliprar, tjäroljor och en massa obehagligheter somman i inte vill förbränna. Men här i Sverigeförbränns det därför att det påstås att vi har en bättreteknik, vilket vi naturligtvis inte har. Vi har precissamma teknik som alla andra! Teknik kan man köpafritt över gränserna.Förbränning är alltså inte någon lösning på pro-blemen. Vi måste minska flödena, och vi måste fun-dera på om det faktiskt inte är bättre ibland att använ-da sig av bioceller och andra typer av verksamheterför att kunna ta till vara den näring som finns utan attorsaka problem.Vi är glada att som en kommun har fåttLIPP-pengar för en lakvattensanläggning på Tveta-tippen, vår soptipp. Det läcker ju mycket från soptip-par. Även om detta ofta är väldigt strikt reglerat ikoncessionsvillkoren är det svårt att kontrollera. Mendär kommer det nu att byggas en anläggning somlokalt tar hand om lakvattnet och ser till att vi får ettgiftfritt lakvatten. Jag hoppas att vi i utskottet omnågra år kan åka på studiebesök till Tvetatippen iSödertälje och se hur en rejäl lakvattenrening kan seut. Detta är också en tipp som tar vara på gasen ochleder den till närmaste samhälle, Järna.Det finns alltså möjligheter att utnyttja tip-parna på ett mycket positivt sätt, om man vill. Därförmenar vi från sida att det kanske intealla gånger är förbränning som hör framtiden till.Med detta, herr talman, yrkar jag än en gång bifalltill reservationerna 8, 12 och 14.Anf. 15 ():Herr talman! I det betänkande som vi nu har att taställning till, miljö- och jordbruksutskottets betän-kande nr 7, Producentansvarets betydelse i avfalls-hanteringen, behandlas revisorernas förslag medföljdmotioner och dessutom motioner från allmännamotionstiden.Jag börjar med att yrka bifall till utskottets hem-ställan och avslag på samtliga reservationer.Detta innebär att utskottet i stora delar instämmeri vad revisorerna anfört, och med anledning av detta ienlighet med revisorernas förslag och övervägandenförordar en bred översyn av producentansvaret.Herr talman! Jag gör först en tillbakablick för attsedan kommentera utskottets ställningstaganden.Riksdagen beslutade att bemyndiga regering-en att införa producentansvar för olika produkter.Producentansvar gäller för returpapper, däck,bilar och förpackningar. Kommunernas tidigare mo-nopol på att omhänderta hushållsavfallet kom i ochmed riksdagsbeslutet att delas med producenterna.När revisorerna har gjort sin granskning har deavgränsat den till att enbart gälla producentansvaretför förpackningar. Det producentansvaret har nufunnits . Någon samlad uppföljning harinte gjorts . Det nuvarande regelsys-temet ger alltså producenten en förhållandevis storfrihet att själv bestämma hur insamlingen ska gå tilloch hur återvinningsmålen ska nås.Herr talman! Revisorerna har redogjort för sinöversyn i fyra avsnitt. De föreslår tillkännagivandenmed anledning av vad de anfört om insamlingssys-temen, om de nationella återvinningsmålen, om kost-naderna som är förenade med producentansvar förförpackningar samt om tillsynen och uppföljningen.Jag börjar med insamlingssystemen. Det anges iförordningen om producentansvar för förpackningaratt producenten ska tillhandahålla lämpliga insam-lingssystem för att underlätta för hushållen och andraatt sortera. Producenterna ska också samråda medkommunerna om insamlingssystemen och informerahushållen om sortering, insamling och borttransportav förpackningarna.Samråd har enligt revisorernas enkät genomförts i83 % av kommunerna, men detta behöver inte medfö-ra att parterna varit överens. Många kommuner anseratt de har högre ambitionsnivå när det gäller städning,snöröjning, utformande av insamlingssystemen -alltså återvinningsstationerna - än producenterna ochupplever att de inte har så mycket att sätta emot näravtalen utformas. Det har jag också hört och fått be-kräftat när jag har tagit kontakt med en del kommu-ner. De ser det som ett ensidigt samråd eller avtal.Utskottet anser därför i likhet med revisorerna atten bra kommunikation mellan producenterna ochkommunerna är nödvändig för en fortsatt utvecklingav ansvaret och att regeringen bör pröva möjlighetenatt ytterligare reglera samrådet mellan kommunernaoch producenter, men att det bör ankomma på rege-ringen att bedöma på vilken nivå sådana regler börutformas.Utskottet delar revisorernas uppfattning om att detbör utredas om de nationella återvinningsmålen kanbrytas ned på regionala och lokala mål. bättre kunna anpassas efter de lokalaförutsättningarna att ta hand om fraktionerna. Det harockså framkommit att glesbygdskommuner uppfattardet som att producenterna inte tycks intresserade avatt samla in förpackningar från glesbygdskommuner-na. När insamlingsmålen nåtts kan det bli fördyrandeför producenterna att samla in ytterligare, utöver deuppsatta målen.När det gäller de nationella återvinningsmålen kanjag säga att dessa har skärpts . Tidigaremål fanns uppställda , och måluppfyllelsenvar god för samtliga förpackningsslag med undantagför sådana förpackningar av aluminium som ej utgördryckesförpackningar.Materialåtervinningen från förpackningar ökademed . Endast enmycket liten del av förpackningarna gick till energi-utvinning.Utskottet delar även revisorernas uppfattning omatt kostnaderna som är förenade med insamlingen ochoklarheterna om miljövinsten motiverar att en sam-hällsekonomisk analys av producentansvaret för för-packningar genomförs och att man med detta ser hurdet nuvarande systemet kan utvecklas. Analysen börvara så bred att den även ger svar på nyttan av attinföra producentansvar för flera varor. En sådan ana-lys kan vara ett sätt att se om de nuvarande styrmed-len är ändamålsenliga när det gäller att nå målen medlagstiftningen, dvs. att styra mot mer miljöanpassadeförpackningar och minska den avfallsmängd somdeponeras.Det verkar som om producentansvaret lett till ettbättre omhändertagande och att de flesta hushållfinner det naturligt att källsortera, men att kopplingentill nya och bättre produkter med hänsyn tagen tillmiljö, hälsa och säkerhet inte varit lika stark.Herr talman! När det gäller tillsyn och uppföljninginstämmer utskottet även här i revisorernas bedöm-ning om att detta är oklart och anser att regeringenbör verka för att blir vägledande idessa frågor.Som framgår av det jag har belyst har ut-skottet ställt sig bakom huvuddelen av revisorernasförslag under de fyra förslagspunkterna.Utöver detta ansluter sig utskottet till den uppfatt-ning som framförts av miljöministern bl.a. i ett inter-pellationssvar här i kammaren den 23 november1999 om det ekologiska samhället: "Genom att pro-ducenterna ges både det fysiska och det ekonomiskaansvaret för förpackningarna skapas ett incitament förproducenterna att utveckla miljöanpassade förpack-ningar." Miljöministern var och är medveten om attdet nuvarande systemet har vissa nackdelar och gans-ka ofta kritiseras. Det har varit i bruk under ett antalår, och närmar vi oss en tidpunkt då det är dags fören förutsättningslös översyn av hur det fungerat ochom det finns andra vägar att lösa problemet. Dethandlar om att åstadkomma ett fungerande produ-centansvar med ett bra insamlingssystem för konsu-menterna och tydliga incitament till producenterna.Liknande synpunkter kommer fram i flera motio-ner. Det gäller behovet av en mer förutsättningslösöversyn av producentansvaret. Därför anser utskottetatt regeringen bör göra en bred översyn av producen-tansvarets samhällsekonomiska konsekvenser ochdess betydelse för miljön. I översynen bör naturligtvisrevisorernas överväganden och förslag, som jag harredogjort för, samt de synpunkter som framförts iflera motioner ingå.Vi är alltså helt överens i utskottet och med mil-jöministern om tagen i denna fråga och om att produ-centansvarets betydelse behöver utsättas för en bredöversyn. Jag förstår att miljöminister att fatta ett snart beslut om en bred översynav producentansvaret, och jag förutsätter att dennaöverensstämmer med våra ställningstaganden i ut-skottet.Det är viktigt att producentansvaret syftar till attfå till stånd en mer miljöanpassad produktutvecklinggenom att producenterna tar ett större ansvar för deprodukter som de sätter ut på marknaden. Syftet ärdessutom att se till att de förpackningar, det returpap-per och de däck som produceras tas om hand genomåteranvändning, återvinning eller material- och ener-giutnyttjande eller på annat miljömässigt godtagbartsätt. Naturligtvis bör styrningen också vara sådan attavfallsmängden minskar. Sedan är det frågan om detbehövs ytterligare åtgärder för att öka producenternasincitament för att miljöanpassa produkterna.Naturvårdsverket har på regeringens uppdrag tidi-gare följt upp producentansvaret för förpackningar,returpapper, däck och bilar och har dessutom i upp-drag att till regeringen redovi-sa de nivåer av återanvändning och återvinning somproducenterna nått upp till den 31 december 1999.Verket ska dessutom vid behov lämna förslag tillnödvändiga förändringar i regelverket.När det gäller avfallshantering i stort i haråteranvändning av material högst prioritet, och sedanmaterialåtervinning och energiutvinning. Deponeringär en sista utväg för avfall som inte kan hanteras påannat sätt. För att minimera deponeringen av avfallhar ett förbud mot deponering av utsorterat brännbartavfall och ett förbud mot deponering avorganiskt avfall generellt införts.En miljöorienterad produktpolitik och behovet avatt arbeta fram en sådan inom EU beskrivs också iSvenska miljömål - Miljöpolitik för ett hållbart Sve-rige. Man vill klargöra bl.a. vilka miljökrav som skagälla för produkter som släpps ut på marknaden.Produktpolitiken kan beskrivas som ett ramverkför olika incitament som syftar till att förebygga ochminska produkters miljöpåverkan under hela livscy-keln. Det startar alltså inte med avfallet utan gällerunder hela livscykeln. Såväl lagstiftning och ekono-miska och mjuka styrmedel som producenternas egnainitiativ ryms inom denna ram. Regeringen uppdrogåt att redovisa förutsättningarna föroch konsekvenserna av att införa en generell principom producenternas ansvar för en produkts miljöpå-verkan under hela livscykeln. redo-visade uppdraget till regeringen , ochregeringen har för avsikt att behandla rapporten i enskrivelse till om en miljöorienterad pro-duktpolitik under maj 2000.Herr talman! Dessutom ska vi inom en snar fram-tid återigen börja diskutera miljömålen, som är påväg att bli nedbrutna till delmål av Miljömålskom-mittén. Med detta menar jag att vi kommer att åter-komma till frågorna och fortsätta att diskutera och taställning utifrån de synpunkterna.Anf. 16 () re-plik:Herr talman! Jag tänkte ta upp det som handlarom förbränning. är ju mycket välmedveten om vad som gäller i naturen. Saker och tingkan inte bara försvinna, utan de hamnar någonstans.Är det ämnen som kan förändras till giftiga kemikali-er kan de ibland vara svåra att få tag på. dioxin.Regeringen har lagt fram förslag om att förbjudadeponering av organiskt avfall och depone-ring av utsorterat brännbart avfall . Finns dåinte risken att man börjar elda sopor, som faktisktorsakar andra problem ur skorstenen? Vi får ettdioxinproblem som ökar.Vi kan se att mätningar som har gjorts på sista ti-den visar att det bara i fanns mycket meradioxin i bl.a. askan än vad man trodde fanns i helaSverige.Skapar vi nu ett problem som visar sig vara väl-digt obehagligt? Oroas inte av detfaktum att det börjar komma in avfall från t.ex. Norgeoch även från ? Måste vi inte i så fall ha enförbränningsskatt som gör att det inte blir så lönsamtatt elda sopor och därmed få problem?Anf. 17 () replik:Herr talman! ställde frågor omförbränning. Jag tycker inte att man ska haen förbränningsskatt. Däremot måste man vara tydlignär det gäller gränser och krav. Kraven kommer ock-så att öka för många av våra värmeverk, eftersomman har satt en väldigt hög nivå från EU. Därför fårmånga skärpta krav. Det gäller även det som togs uppom askan. Även våra deponier kommer att utsättasför hårda krav. Man håller nu på att utforma dettaefter svenska förhållanden. Jag ser med tillförsikt påvad som kommer ut av det.Som jag sade kommer vi säkert att diskutera dehär frågorna ytterligare. Men utifrån det som man nuvet och som man håller på att utreda tycker jag inteatt det är motiverat med skatt.Anf. 18 () re-plik:Herr talman! Det här är ju klara verba som visaratt socialdemokraterna vill leda in oss i ett sopför-bränningssamhälle. Jag hoppas att vi är många somkommer att kunna mobilisera mot det. Vi kan se attdet här har skett under . Vi vet t.ex. att mani har tänkt sig en sopförbränning i norroch en sopförbränning i söder.Från sida motsätter vi oss det här. Vimenar att det sättet att sprida gifter inte är någontingsom tillhör ett långsiktigt ekologiskt hållbart samhäl-le. Vi måste hitta andra mer kemiskt och biologisktacceptabla metoder. Dessutom anser vi inte att Sveri-ge ska bli en sopförbränningsanläggning för t.ex.sopor från och , vilket det just nu är.Det är inte bara plaster och annat. är det fak-tiskt ämnen som vi absolut inte vill ha hit. Ett avproblemen gäller mycket av det som klassas somlindriga men dock inte speciellt trevliga produktersom kommer från . Det är en del fossilasopor. Det finns t.ex. oljor som blir kvar efter kolut-vinning. Det är sliprar och ditt och datt. Det är för-skräckligt mycket obehagliga saker.Anser socialdemokraterna att det ska vara koldi-oxidskatt på fossila sopor när de eldas? Det skullevara mycket intressant att veta. Ska de fossila sopornases som fossila bränslen, och ska man därmed betalakoldioxidskatt? Eller ska de soporna köra i någonsorts gräddfil och kunna eldas utan koldioxidskatt ochdärmed riskera att öka i omfattning? Hur ser CarinaOhlsson på det? Vi har fått höra att avfallsskatteninte är intressant. Är därmed koldioxidskatten intres-sant? Är det en framkomlig väg?Anf. 19 () replik:Herr talman! har som alltid enväldigt svepande argumentationsteknik. Hon säger attdet väller in över gränserna och att socialdemokrater-na vill ha ett sopförbränningsland osv. Jag tycker inteatt den bilden överensstämmer med verkligheten.Däremot tycker jag att man måste ha kontroll överläget och ha låga gränsvärden.Frågan om koldioxidskatt vid eldning av fossilabränslen tror jag att man får diskutera mer utifrån detsom kommer fram till. Den frågantar jag därför inte ställning till nu eller diskuterar. Dethär får man tänka igenom lite mer.Jag sade inte så som sade omskatten. Jag sade att vi inte anser att detbehövs någon skatt på förbränning.Anf. 20 () replik:Herr talman! I mitt anförande sade jag att det it.ex. , och pågår ettarbete där man försöker hitta en alternativ hanteringsom innebär en separering av slammet i olika nyttigaprodukter som kan återföras till kretsloppet utan attskada detsamma. Men för att det här arbetet ska gåframåt med snabbhet och för att det ska leda tillframgång för alla parter behövs det ett omfattandeforsknings- och utvecklingsarbete. Jag frågade majo-ritetens företrädare, vilket jag förutsätter att CarinaOhlsson är, varför man inte i det här betänkandetväljer att stödja det arbete som pågår. Varför ger maninte en vink om att det här är viktigt och att man ärberedd att både i ord och med pengar göra någontingså att man kommer framåt med lite snabbhet?Anf. 21 () replik:Herr talman! tar upp en viktigfråga. Jag tycker också att man just när det gällerfosfor får tänka på att det inte är en oändlig resursutan en ändlig resurs. Man ska ta den här frågan påallvar lokalt, regionalt och naturligtvis nationellt. Detgäller även internationellt, eftersom det är en globalfråga.Nu pågår det mycket, som ocksåpåpekade, lokala försök och projekt.