prop · GN03105 · 2000-01-01 00:00:00 — Om den högsta tillåtna termiska effekten inte har fastställts får beskattningsmyndigheten beräkna effekten efter jämförelse med reaktorer för vilka sådan effekt har fastställts. 5 § I paragrafen har tagits in bestämmelser om möjlighet att vid längre driftsstopp få skatteavdrag. Lagrådet har inget att invända mot det sakliga innehållet i paragrafen men anser att den bör ges en annan utformning. Lagrådet förordar att paragrafen ges följande lydelse. Om en kärnkraftsreaktor har varit ur drift av mer än 90 kalenderdygn, får avdrag med per megawatt av den termiska effekten göras för det antal kalenderdygn som överstiger 90. Förslaget till lag om ändring i lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter 1 kap. 7 § Med anledning av ändringen i 1 kap 5 § 2 bör inte längre nämnas i 7 § i samma kapitel. Lagrådet föreslår att paragrafen ändras i enlighet med det sagda och att byts mot . Motsvarande ändringar bör göras i andra lagrum där de två verken nämns. 8 kap. 1 § I det föreslagna nya andra stycket i paragrafen föreskrivs att beslut i fråga som avses i första stycket överklagas hos Länsrätten i . I sak har Lagrådet inget att invända mot att överklaganden i en sådan fråga liksom sker hos den angivna länsrätten. Att det är denna länsrätt som är behörig framgår i första hand av 14 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Där föreskrivs att ett beslut överklagas till den länsrätt inom vars domkrets ärendet först prövats, om inte regeringen för ett visst slag av mål föreskriver annat. Av förordningen (1977:937) om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet m.m. framgår att det är Länsrätten i som är behörig att pröva överklaganden av beslut som har fattats av Särskilda skattekontoret i . Nuvarande lagstiftningssystematik bygger alltså på att det är regeringen som skall föreskriva om undantag från huvudregeln om att behörig länsrätt är den inom vars domkrets ett ärende först prövats. Det finns visserligen i 20 kap. 1 § andra stycket mervärdesskattelagen redan en bestämmelse om överklagande som direkt pekar ut Länsrätten i som överinstans (jfr också 9 kap. 3 § LPP). Att nu införa motsvarande bestämmelse i en rad andra lagar gör dock lagstiftningen alltför inkonsekvent. Valet står mellan att antingen - i enlighet med 14 § andra stycket lagen om allmänna förvaltningsdomstolar - reglera behörigheten för Länsrätten i genom bestämmelser i förut nämnda förordning eller gå vidare med lagbestämmelser i saken. I det förra fallet behövs inte den i remissen föreslagna lagändringen som anger att överklagande av beslut skall ske hos nämnda länsrätt. I det senare fallet bör 14 § andra stycket lagen om allmänna förvaltningsdomstolar ändras så att det framgår att huvudregeln där gäller om det inte för ett visst slag av mål föreskrivs annat i lag eller förordning. Det som har anförts gäller också föreslagna ändringar i 29 § kupongskattelagen, 32 § lagen om skatt på annonser och reklam, 9 § lagen om skatt på gödselmedel, 13 § lagen om skatt på ränta på skogskontomedel m.m., 21 § lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., 35 § lagen om tobaksskatt, 35 § lagen om alkoholskatt, 17 § lagen om beskattning av viss privatinförsel, 12 kap. 1 § lagen om skatt på energi och 22 kap. 1 § skattebetalningslagen samt dessutom 20 kap.1 § andra stycket mervärdesskattelagen (jfr det inte till Lagrådet remitterade men i remissen upptagna förslaget till lag om ändring i lagen om försäljningsskatt på motorfordon). Övergångsbestämmelser I punkt 2 anges att vid överklagande av beslut som meddelats före ikraftträdandet skall föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol. Avsikten med bestämmelsen är att skära av möjligheten för i att efter ikraftträdandet föra det allmännas talan. För att avsikten klarare skall framgå av lagtexten bör punkten enligt Lagrådets mening ges följande lydelse. Om skattemyndigheten i har meddelat ett beslut före ikraftträdandet och beslutet har överklagats, skall föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol. Övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i kupongskattelagen, lagen om ändring i lagen om skatt på gödselmedel, lagen om ändring i lagen om skatt på ränta på skogskontomedel m m, lagen om ändring i lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., lagen om ändring i mervärdesskattelagen, lagen om ändring i lagen om tobaksskatt (punkten 2), lagen om ändring i lagen om alkoholskatt (punkten 2) och lagen om ändring i lagen om skatt på energi bör ges en motsvarande lydelse. En övergångsbestämmelse med motsvarande lydelse bör vidare fogas till lagen om ändring i lagen om beskattning av viss privatinförsel och lagen om ändring i skattebetalningslagen. Lagrådet förordar att punkt 3 i förtydligande syfte ges följande lydelse. Om skattemyndigheten i före ikraftträdandet har fattat ett beslut som avses i den äldre lydelsen av 8 kap. 1 § sista stycket första meningen får beslutet överklagas hos . Övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i lagen om skatt på annonser och reklam och lagen om ändring i lagen om skatt på spel bör utformas på motsvarande sätt. I punkt 4 anges att de äldre lydelserna av 1 kap. 1 § och 5 § 2 gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Vad som avses härmed ter sig något svårgripbart. Mot bakgrund av vad som framkommit vid lagrådsföredragningen förordar Lagrådet att punkten ges följande lydelse. Lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter skall fortfarande tillämpas beträffande skatter och avgifter enligt de upphävda lagar som anges i den äldre lydelsen av 1 kap. 1 § 1. Förslaget till lag om ändring i lagen om skatt på annonser och reklam I remissen föreslås vissa följdändringar till förslaget om att skall bli beskattningsmyndighet enligt bl.a. den nu nämnda lagen. I den aktuella paragrafen anges bl.a. att beslut enligt 10 § första stycket inte får överklagas. Enligt den sistnämnda bestämmelsen är delägare i enkelt bolag skattskyldig i förhållande till sin andel i bolaget. Efter ansökan av samtliga delägare kan dock beskattningsmyndigheten besluta att den av delägarna som dessa föreslår tills vidare skall anses som ensam skattskyldig för bolagets hela skattepliktiga verksamhet. Enligt 1 kap. 4 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag kan ett handelsbolag men inte ett enkelt bolag förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter. På beskattningsområdet gäller att enkla bolag inte taxeras för inkomst. Denna beskattas i stället hos delägarna efter vars och ens andel av inkomsten. Enligt Lagrådets mening ter sig en regel av innebörd att skattemyndigheten utan närmare kriterier kan besluta om att skattskyldigheten skall åvila någon annan än enligt lagens huvudregel som främmande för skattesystemet. Det kan även diskuteras hur den förhåller sig till 8 kap. 3 § regeringsformen. Vid lagrådsföredragningen har upplysts att bestämmelsen numera knappast tillämpas. Lagrådet anser mot den angivna bakgrunden att det bör övervägas att utmönstra bestämmelsen. Förslaget till lag om ändring i lagen om överlastavgift I lagrådsremissen föreslås att vissa laghänvisningar utmönstras ur 10 §. Under lagrådsföredragningen har anmält att hänvisningarna alltjämt behövs och att den föreslagna lagändringen därför inte bör göras. Med hänsyn till det anförda avstår Lagrådet från att yttra sig om lagförslaget. Förslaget till lag om ändring i lagen om skatt på spel Förslaget aktualiserar samma frågor som tagits upp under förslaget till lag om ändring i lagen om skatt på annonser och reklam. Lagrådet hänvisar till vad som där anförts. Förslaget till lag om ändring i lagen om tobaksskatt I en ny 9 b § föreslås att skattskyldighet enligt 9 § första stycket 7 inte skall föreligga för varor som förvärvats skattefritt enligt 31 e § och som förstörts genom olyckshändelse eller force majeure. Bestämmelsen tar sikte på den skattefria provianteringen för fartyg och flygplan i EU-intern trafik. Denna omfattar varor som förbrukas ombord. Enligt 9 § första stycket 7 föreligger emellertid skattskyldighet för den som använder varor som förvärvats skattefritt för annat ändamål än det som var förutsättning för skattefriheten. Syftet med remissförslaget är att skattskyldighet inte skall inträda om varor som provianterats skattefritt förstörs genom olyckshändelse eller force majeure. Till grund för de nuvarande reglerna låg överväganden i prop. 1998/99:86, vari bl.a. anfördes följande. Enligt det s.k. cirkulations- direktivet skall skatt inte tas ut i det fallet att varor som omfattas av suspensionsordningen förstörs genom olyckshändelse eller force majeure. Något motsvarande undantag för varor som lämnat suspensionsordningen, dvs. släppts för konsumtion, finns inte. Varor som en tillståndshavare köper utan skatt är att betrakta som släppta för konsumtion och har alltså lämnat suspensionsordningen, trots att skatt inte tagits ut. Mot den angivna bakgrunden ansåg regeringen att något undantag för varor som förstörts genom olyckshändelse eller force majeure inte kunde göras i förevarande fall. I lagrådsremissen framhålls nu att artikel 23.5 i cirkulationsdirektivet ger möjlighet för medlemsstaterna att ha nationella regler om proviantering av fartyg och luftfartyg. I remissen dras slutsatsen att cirkulationsdirektivets regler om varor som förstörts genom olyckshändelse eller force majeure inte gäller i fråga om proviantering. I den angivna artikel 23.5 anges följande. Till dess att rådet enhälligt på kommissionens förslag har infört gemenskapsbestämmelser om furnering för fartyg och luftfartyg får medlemsstaterna bibehålla sina nationella bestämmelser i detta ämne. Lagrådet konstaterar att den aktuella direktivbestämmelsen talar om att bibehålla sina nationella bestämmelser . Det synes tveksamt om denna formulering kan tolkas så att den också tillåter införande av helt nya nationella bestämmelser. Den omständigheten att andra medlemsstater har andra regler än kan knappast tas till intäkt för att medlemsstaterna fritt kan bestämma hur varor som provianterats skattefritt och som förstörts genom olyckshändelse eller force majeure skall hanteras skattemässigt. Enligt Lagrådets mening bör därför frågan om de rättsliga möjligheterna att nu göra ett undantag av den föreslagna innebörden övervägas ytterligare i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Förslaget till lag om ändring i lagen om alkoholskatt Den föreslagna nya 8 b § ger upphov till samma frågeställningar som tagits upp under förslaget till lag om ändring i lagen om tobaksskatt. Lagrådet hänvisar till vad som där anförs. Förslaget till lag om ändring i lagen om beskattning av viss privatinförsel I det föreslagna tredje stycket i 17 § föreskrivs att beslut som meddelats av enligt denna lag får överklagas av . De beslut som avses torde vara de som meddelas enligt 4 § andra stycket och som fattar för beskattningsmyndighetens räkning . Det synes oklart om meddelar sådana beslut i beskattningsmyndighetens ställe och i eget namn eller som företrädare för . I det senare fallet förefaller det oegentligt att skall få överklaga besluten. Lagrådet förordar att frågan övervägs ytterligare. Förslaget till lag om ändring i lagen om vägavgift för vissa tunga fordon Beträffande 23 § föreslås att ecu skall bytas mot euro . Med hänsyn till att det är ecu som anges i de avtalsartiklar som nämns i första stycket synes utbytet vara mindre lämpligt. Att ecu ersatts av euro framgår av EG-rättsliga regler, varför lagändringen inte är nödvändig. Vid lagrådsföredragningen har upplysts att det nuvarande avtalet skall ersättas av ett nytt. Lagrådet förordar att ändringen i 23 § utgår. I så fall behöver inte heller rubriken närmast före paragrafen ändras på grund av att ecu förekommer också där. Förslaget till lag om ändring i lagen om förhandsbesked i skattefrågor I 1 § föreslås den ändringen att möjlighet att ansöka om förhandsbesked tas bort såvitt gäller de skatter som avses i 1 kap. 1 § första stycket 1 LPP. Förslaget är en följd av att punktskattefrågorna och vissa mervärdesskattefrågor organisatoriskt förs till . I remissen anförs (avsnitt 7.6) att det då i de flesta fall inte längre finns något ursprungligt beslut av en skattemyndighet, och att det inte heller längre torde finnas något behov för verket att begära förhandsbesked i syfte att uppnå en enhetlig rättstillämpning eller lagtolkning. Möjligheten för att begära förhandsbesked infördes . Syftet med reformen vara att skapa förutsättningar för snabbare besked i skattefrågor av allmänt prejudikatintresse. Enligt Lagrådets mening är det svårt att se varför behovet av prejudikat skulle minska som resultat av organisatoriska förändringar inom skatteförvaltningen. Om olika meningar råder mellan en enskild och i en beskattningsfråga synes i sak samma situation föreligga som om en skattemyndighet först tagit ställning till den enskildes yrkande. Behovet av förhandsbesked från och eventuellt Regeringsrätten synes främst sammanhänga med svårigheten att bedöma den aktuella frågeställningen och inte med vilken myndighet som är beskattningsmyndighet. Lagrådet ställer sig därför tveksamt till om den aktuella organisationsförändringen motiverar att möjlighet att begära förhandsbesked tas bort. Skulle denna kvarstå bör emellertid en ändring göras i 6 §, med hänsyn till att punkt 2 i nämnda paragraf förutsätter att skattemyndigheten fattat ett beslut som gått den enskilde emot. Lagrådet förordar att frågan övervägs ytterligare i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Ställningstagandet till frågan om möjlighet att begära förhandsbesked berör även förslaget till ändring i 10 § samt förslaget till ändring i 5 kap. 5 § LPP. Övriga lagförslag Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet . , regeringsrådet , justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Lagrådet förordar att i 11 kap. 12 § andra stycket tas in en föreskrift om återkallelse av medgivandet. Enligt Lagrådets mening bör stycket ges följande lydelse: Ansökan om återbetalning skall omfatta perioden - (årsperiod). Om sökanden beräknas förbruka elektrisk kraft i större omfattning, får dock beskattningsmyndigheten medge att ansökan görs per kalenderkvartal. Ett sådant beslut får återkallas om sökanden begär det eller förutsättningar för medgivande inte finns. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1999/2000:105 Vissa punktskattefrågor. Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om ändring i fordonsskattelagen 1 Senaste lydelse 1999:674. 2 Senaste lydelse 1998:236. 3 Senaste lydelse 1998:190. 4 Senaste lydelse 1994:1791. 5 Senaste lydelse 1994:1786. 6 Senaste lydelse 1999:674. 7 Senaste lydelse 1997:492. 8 Senaste lydelse 1993:462. 9 Senaste lydelse 1994:1980. 10 Senaste lydelse 1998:507. 11 Senaste lydelse 1998:236. 12 Senaste lydelse 1991:702. 13 Senaste lydelse 1998:190. 14 Senaste lydelse 1998:190. 15 Senaste lydelse 1993:462. 16 Senaste lydelse 1994:474. 17 Senaste lydelse 1995:620. 1 Senaste lydelse 1998:242. 2 Senaste lydelse 1993:463. 3 Senaste lydelse 1993:463 1 Senaste lydelse 1994:1870 2 Senaste lydelse 1998:597 1 Senaste lydelse 1994:1871 2 Senaste lydelse 1994:1003 1 Lagen omtryckt 1983:143. Senaste lydelse av 3 § 1998:348. 1 Lagen omtryckt 1995:616. 2 Senaste lydelse 1998:1676. 3 Senaste lydelse 1998:1676. 1 Senaste lydelse av 1 § 1998:513. Senaste lydelse 1992:1440. 1 Senaste lydelse 1999:418. 1 Senaste lydelse av 6 § 1998:248. 7 § 1998:248. 8 § 1998:248. 9 § 1998:248. 11 § 1998:248. 2 Senaste lydelse 1998:248. 3 Senaste lydelse 1993:464. 4 Senaste lydelse 1993:464. 1 Senaste lydelse 1993:466. 2 Senaste lydelse av 10 § 1998:253. 23 § 1998:696. 3 Senaste lydelse 1993:466. 1 Senaste lydelse av 3 kap. 26 a § 1998:255. 12 kap. 1 a § 1998:255. 19 kap. 1 § 1998:255. 19 kap. 6 § 1998:255. 2 Senaste lydelse 1999:450. 3 Senaste lydelse 1998:1675. 4 Senaste lydelse 2000:143 1 Senaste lydelse 1999:451. 1 Senaste lydelse 1998:1678. 2 Senaste lydelse 1998:1678. 1 Senaste lydelse 1998:1679. 2 Senaste lydelse 1998:1679. 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1999:1329. 2 Senaste lydelse 1998:508. 3 Senaste lydelse 1998:508. 1 Senaste lydelse 1999:1001. 2 Senaste lydelse 1999:1001. 3 Senaste lydelse 1999:430. Senaste lydelse 1998:1699. Senaste lydelse 1998:1699. Senaste lydelse 1998:1699. Senaste lydelse 1998:1699. Senaste lydelse 1998:1680. Senaste lydelse 1998:1680. 1 Senaste lydelse 1998:257. 1 Senaste lydelse av 2 kap. 4 § 1998:232. 10 kap. 32 § 1998:232. 1 Senaste lydelse 1999:674. 2 Senaste lydelse 1998:236. 3 Senaste lydelse 1998:507. 4 Senaste lydelse 1998:236. 5 Senaste lydelse 1998:190. 6 Senaste lydelse 1998:190. 7 Senaste lydelse 1993:463. 8 Senaste lydelse 1994:474. 9 Senaste lydelse 1995:620. 1 Senaste lydelse 1998:242. 2 Senaste lydelse 1993:463. 3 Senaste lydelse 1993:463 1 Senaste lydelse 1998:597. 1 Senaste lydelse 1995:1203. 1 Senaste lydelse 1994:1003. 1 Lagen omtryckt 1995:616. 2 Senaste lydelse 1998:1676. 3 Senaste lydelse 1998:1676. Senaste lydelse 1992:1440. 1 Senaste lydelse av 6 § 1998:248. 7 § 1998:248. 8 § 1998:248. 9 § 1998:248. 11 § 1998:248. 2 Senaste lydelse 1998:248. 3 Senaste lydelse 1993:464. 4 Senaste lydelse 1993:464. 1 Senaste lydelse 1993:466. 2 Senaste lydelse av 10 § 1998:253. 23 § 1998:696. 3 Senaste lydelse 1993:466. 1 Senaste lydelse av 3 kap. 26 a § 1998:255. 12 kap. 1 a § 1998:255. 12 kap. 2 § 1998:1675. 19 kap. 1 § 1998:255. 19 kap. 6 § 1998:255. 2 Senaste lydelse 1999:450. 3 Senaste lydelse 1995:1286. 4 Lydelse enligt prop. 1999/2000:58. 1 Senaste lydelse 1998:1678. 2 Senaste lydelse 1998:1678. 1 Senaste lydelse 1998:1679. 2 Senaste lydelse 1998:1679. 1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1999:1329. 2 Senaste lydelse 1998:508. 3 Senaste lydelse 1998:508. 1 Senaste lydelse 1999:1001. 2 Senaste lydelse 1999:1001. 3 Senaste lydelse 1994:430. 1 Senaste lydelse 1998:1680. 2 Senaste lydelse 1998:1680. 1 Senaste lydelse av 2 kap. 4 § 1998:232. 10 kap. 32 § 1998:232. 2 Senaste lydelse 1998:681. Senaste lydelse 1998:1699. Senaste lydelse 1998:1699. Senaste lydelse 1998:1699. Senaste lydelse 1998:1699. 1999/2000:105 Bilaga 1 1999/2000:105 Bilaga 2 1999/2000:105 Bilaga 3 1999/2000:105 Bilaga 4 1999/2000:105 Bilaga 5 1999/2000:105 Bilaga 6 1999/2000:105 Bilaga 7 1999/2000:105 Bilaga 8