prop · GN031D7 · 2000-01-01 00:00:00 — Den får ett breddat verksamhetsområde. Den skall i fortsättningen kunna sättas in när dess särskilda kompetens behövs. Den skall fortfarande organisatoriskt höra till i , men den skall arbeta sammanhållet, ha en egen budget och en egen verksamhetsplan, som skall följas upp i en årlig verksamhetsberättelse. avser att ta ett fastare grepp om verksamheten . Av den ramhöjning på för rättsväsendet som aviserades ekonomiska vårproposition tilldelas polisen och för respektive . Frågan om ytterligare resurser till rättsväsendet behandlas i avsnitt 3.5.3. Prioriteringar Utvecklingen av polisverksamheten i när- polisområdena skall fortsätta med oförminskad styrka för att förebygga och beivra den brottslighet som drabbar människor i deras vardag och försämrar deras livskvalitet. Det problemorienterade arbetssättet inom polisen skall utvecklas inom alla delar av polisens verksamhet. Ett problemorienterat förhållningssätt skall således genomsyra såväl bekämpningen av de allvarligaste brottstyperna - våldsbrott, narkotikabrott och ekonomisk brottslighet - som all annan polisverksamhet. Satsningen på att höja kompetensen och utveckla nya arbetsmetoder för miljöbrottsbekämpningen skapar utrymme för att ägna det problemorienterade arbetssättet särskild uppmärksamhet på det området. Polisens insatser för att förebygga och beivra våld mot kvinnor och barn skall intensifieras och förbättras. Polisen skall utveckla samarbetet på detta område med andra myndigheter, inom och utom rättsväsendet, och med frivilligorganisationer. Rasistiska, främlingsfientliga och homofobiska brott skall förebyggas och beivras. Samarbetet mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen på detta område skall utvecklas vidare, liksom samverkan med övriga myndigheter inom rättsväsendet. De anställdas medvetenhet och kunskaper om denna brottslighet skall förstärkas. Polisen skall förbättra och effektivisera utredningsverksamheten, såväl den som bedrivs i närpolisområdena som den som gäller särskilt svåra och komplicerade brott. Satsningen på kompetensutveckling inom polisväsendet skall intensifieras. Det gäller såväl utvecklingen av ledning och styrning på olika nivåer som grund- och vidareutbildningen. Polisen skall också utveckla IT-system för en effektiv och rationell administration, för korrekt och smidig resultatredovisning samt för stöd till verksamheten, inte minst för anslutningen till Schengens informationssystem. Insatserna mot den gränsöverskridande brottsligheten skall förstärkas. Polisen skall vidta de åtgärder som behövs för en bättre gränskontroll och det utvidgade polissamarbete som följer av anslutning till Schengen. Också arbetet med Europol, den europeiska polisbyrån, skall intensifieras. Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Antalet anmälda våldsbrott har ökat med ca 1 000 till drygt 58 1998. De flesta polismyndigheter har genomfört särskilda insatser mot gatuvåld genom att bl a förstärka bevakningen i centrummiljöerna och utöka samarbetet med ordningsvakterna. Samtliga myndigheter har vidtagit åtgärder för att förebygga och beivra våld mot kvinnor och andra familjerelaterade våldsbrott. Ökningen i antalet anmälningar torde åtminstone delvis bero på polisens insatser och på att allmänheten har blivit mer benägen att anmäla brott. Antalet anmälda brott med rasistiska inslag var i stort sett detsamma som . Samarbetet mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen på detta område har enligt medverkat till att polismyndigheterna har kunnat förhindra brott i flera fall. Antalet inkomna narkotikaärenden har ökat. Beslagen har ökat väsentligt. av de inkomna ärendena avsåg innehav eller eget bruk av narkotika. Det är också dessa anmälningar som har ökat medan registrerade smugglings- och överlåtelsebrott har minskat. Utredningsbalanserna minskade , medan andelen gamla ärenden i balansen (äldre än ) ökade från . Genomströmningstiderna blev längre medan andelen ärenden som redovisades till åklagare minskade. En stor del av utredningsverksamheten bedrivs numera inom närpolisen, som ansvarade för hälften av alla ärenden som redovisades till åklagare. Antalet anställda inom polisen sjönk med drygt 800 personer varav ca 350 poliser och 450 civilanställda. antog 185 nya polisstuderande som började . De ca 70 polisstuderande som antogs 1997 inledde sin utbildning och har gått ut i praktikutbildning . Polisen har förbrukat mindre än vad som anvisats för verksamheten. Vid utgången av hade polisen därför ett anslagssparande om . 4.3 Resultatbedömning De övergripande målen för polisväsendet för var att - tillförsäkra den enskilde rättssäkerhet och rättstrygghet, - förhindra eller upptäcka brott, - se till att den som har begått brott identifieras och lagförs. Följande verksamhetsmål ställdes upp för polis- verksamheten: - Kampen mot våldsbrott, narkotikabrott och ekonomisk brottslighet skall prioriteras. Särskild uppmärksamhet skall ägnas den grova och gränsöverskridande brottsligheten, den mc-relaterade brottsligheten, brott med rasistiska inslag samt våld mot kvinnor. - Polisverksamheten i närpolisorganisationen skall förstärkas och utvecklas. En huvuduppgift är att bekämpa vardagsbrottsligheten, d.v.s. de brott som drabbar enskilda och orsakar otrygghet i samhället. - Det problemorienterade arbetssättet skall ligga till grund för allt polisarbete på alla nivåer. Den brottsförebyggande verksamheten skall växa och bli effektivare. - Brottsutredningsverksamheten skall bli effektivare. - Polisens stöd till brottsoffer skall förbättras. - Arbetsledningsfunktionen inom polisen skall stärkas. - Polisen skall genom att höja kompetensen och utveckla rationella arbetsformer skapa förutsättningar för en effektivare verksamhet. Polisen skall påskynda utvecklingen av de nya IT-system som är nödvändiga för att kunna genomföra rationaliseringar och därmed frigöra resurser. 4.3.1 Det problemorienterade arbetssättet Med ett problemorienterat arbetssätt avses ett långsiktigt, systematiskt arbete som utgår från kartläggning och analys av problemen, som fortlöpande dokumenteras och utvärderas och som kontinuerligt anpassas efter vad utvärderingen visar. Det är ett arbetssätt som bl.a. har resulterat i att flera polismyndigheter valt att införa s.k. periodplanerad arbetstid, som syftar till att anpassa förläggningen av arbetstiderna efter verksamhetens krav. Det problemorienterade arbetssättet har främst utvecklats inom närpolisen. Problem-orienterade insatser har vidtagits bl.a. mot krog- och nöjesrelaterad våldbrottslighet, våld mot kvinnor och annat familjerelaterat våld, ungdomsbrottslighet, rasism och brottslighet som kan knytas till kriminella mc-gäng. Ett ofta använt mått på hur långt en polismyndighet har kommit i fråga om det pro- blemorienterade arbetssättet är hur väl arbetstidens förläggning har anpassats till verksamhetens behov. BRÅ och RRV har undersökt arbetstidsförläggningen inom polisen. har i tidigare utredningar (RRV 1996:64 del 1 "Hinder för ett effektivare resursutnyttjande") pekat på att tillämpningen av arbetstidsavtalet alltför mycket påverkats av personalintressen och att polisinsatserna inte anpassats till verksamhetens behov. I en särskild studie om arbetstidsförläggningen (RRV 1998:54 Polisens arbetstider) fann verket att de tillgängliga polisresurserna inte utnyttjades tillräckligt effektivt. Verket ansåg att den reaktiva traditionen, den hierarkiska och regelstyrda kulturen samt brister i arbetstidsförläggning och planering utgjorde de främsta hindren för genomförandet av ett problemorienterat arbetssätt. BRÅ kom till liknande resultat när det gäller utryckningsverksamheten inom i (När behövs polisen bäst? Stencil BRÅ, ). BRÅ konstaterade att en relativt liten del av personalen i de enheter som ägnade sig åt övervakning och utryckning tjänstgjorde när det var som mest besvärligt, nätterna till (jfr avsnitt 4.3.2). anser att det problemorienterade arbetssättet ännu inte fått fullt genomslag. De flesta poliser har fått utbildning i problemorienterat polisarbete och många delar av verksamheten bedrivs med problemorienterade inslag. För att arbetssättet skall kunna utvecklas ytterligare behöver verktygen för analys, planering, ledning och uppföljning förbättras. 4.3.2 Närpolisen för närpolisen uppgick till eller av de totala resurserna. Flertalet polismyndigheter tillämpar definition av närpolisen. Den innebär i korthet bl. a. att verksamheten skall vara organiserad inom ett geografiskt avgränsat område och bedrivas problemorienterat i nära samverkan med dem som bor och verkar i området. Poliserna i området skall arbeta mot brotts- och trygghetsrelaterade mål och tilldelas ett personligt ansvarsområde, i första hand ett geografiskt men även funktionella kan förekomma. Antalet innevånare per närpolis är i det närmaste det samma som föregående år (1 425 personer jämfört med 1 1997). I genomsnitt stod närpolisorganisationen för hälften av alla ärenden som polismyndigheterna redovisade till åklagare. Det är en ökning jämfört med . Anpassningen av närpolisens arbetstider till vad som behövs med hänsyn till risken för brott och ordningsstörningar rymmer fortfarande stor utvecklingspotential (se avsnitt 4.3.1). BRÅ har visat att av närpoliserna har periodplanerad arbetstid . Frågan om att finna en balanserad avvägning mellan utryckningsverksamhet och annan verksamhet är fortfarande i fokus. har valt att integrera utryckningsenheterna med närpolisorganisationen och låter närpolisområdena svara även för ingripandearbetet. Erfarenheterna är enligt goda och fler myndigheter väntas följa efter. En stor del av utredningsverksamheten bedrivs numera inom närpolisorganisationen. har uppmärksammat att utredningsverksamheten tar en allt större del av närpolisens resurser och menar att det är nödvändigt att utredningsverksamheten effektiviseras för att inte hindra utvecklingen av övrig verksamhet. genomför en bred brottsutredningsutbildning för närpolisen. Totalt kommer 400 närpoliser att genomgå central utbildning . redovisade BRÅ den första delen av ett regeringsuppdrag att granska närpolisreformen och utvärdera polisens arbete med att bekämpa vardagsbrottsligheten. Rapporten (1999:8) bygger bl. a. på uppgifter från polisens verksamhetsstatistik och på intervjuer med närpolischefer och poliser i tio närpolisområden vid i . Enligt BRÅ arbetar nu av poliser som närpoliser. Av undersökningen i framkom att närpoliserna tillbringar ungefär hälften av arbetstiden inne på närpolisstationen och åt fotpatrullering. av närpoliserna i uppger att de i stor utsträckning själva styr över sitt dagliga arbete och lika många att de arbetar problemorienterat. Motsvarande andel bland poliser i utrycknings- och utredningsverksamhet var ca 45 respektive . Av de närpoliser som arbetar problemorienterat genomför så gott som alla kartläggningar och analyser av brottslighet och ordningsstörningar. Däremot är det bara drygt hälften av dem som följer upp det problemorienterade arbetet. De flesta närpoliser dokumenterar sitt arbete eller . De använder sig dock inte av den samlade dokumentationen för närpolisen när de planerar sitt arbete. Hälften av närpoliserna uppger att dokumentationen i första hand används som redovisning till områdeschefer. En femtedel uppgav att de överhuvudtaget inte vet vad dokumentationen används till. BRÅ drar slutsatsen att kvaliteten i det problemorienterade arbetssättet behöver utvecklas, särskilt när det gäller uppföljning. BRÅ redovisar också en undersökning av närpolisens arbetstider vid fyra myndigheter. Den genomfördes under en månad och visar att närpolisen i dessa myndigheter i hög utsträckning arbetar under kontorstid men ocksåatt mer än hälften av de poliser som är i tjänst under helgnätter är närpoliser. 4.3.3 Ordning och säkerhet Kostnaden för området ordning och säkerhet uppgick till eller av polismyndigheternas totala kostnader. Det är en ökning jämfört med . Kostnaden varierar emellertid starkt mellan myndigheterna, från av de totala kostnaderna. Antalet ingripandeärenden minskade något i förhållande till men andelen utryckningar av högsta prioritet ökade från . Av dessa högprioriterade utryckningar hade en kötid . Det är en minskning jämfört med , men siffran varierar kraftigt mellan olika polismyndigheter, från . I , där polisen har avvecklat de särskilda utryckningsenheterna och låter närpolisen svara för ingripandeverksamheten, var siffran 1998, jämfört . Kostnaden för ingripandeverksamheten per högprioriterat ärende minskade något, till i genomsnitt . Också här finns det stora skillnader mellan myndigheterna, från ca till ca . I kostade verksamheten per högprioriterat ärende, vilket är en minskning jämfört med då kostnaden var . har inte analyserat orsakerna till de stora skillnaderna mellan olika polismyndigheter när det gäller utryckningsverksamheten. Styrelsen anser att polismyndigheternas insatser på området är oförändrade i förhållande till föregående år och noterar att problemen med att finna en balanserad avvägning mellan utryckningsverksamheten och närpolisen kvarstår. Enligt styrelsen finns det utrymme för åtgärder som bättre tar tillvara de samlade resurserna. 4.3.4 Utredningsverksamheten *Inkomna, avgjorda och balanserade ärenden Antalet inkomna ärenden ökade från ca 1 160 000 ärenden till ca 1 170 000 ärenden . De balanserade ärendena minskade med drygt 23 000 ärenden eller . Antalet ärenden minskade i 14 myndigheter och ökade i sju. i svarade för nästan hälften av minskningen. Trots de minskade balanserna ökade andelen balanserade ärenden som var äldre än från vid utgången av år vid utgången av . Variationerna mellan myndigheterna är stora, från gamla ärenden vid utgången av . *Genomströmningstiderna Genomströmningstiderna blev längre inom nästan samtliga områden. Inom närpolisen ökade den genomsnittliga handläggningstiden och inom den kvalificerade kriminalpolisverksamheten . De längre utredningstiderna inom den kvalificerade kriminalpolisverksamheten beror enligt på att balanserna av äldre mål har arbetats av. Balansavarbetningen påverkar genomströmningstiderna, eftersom den genomsnittliga tiden per avgjort ärende blir längre när andelen gamla ärenden bland de avgjorda ökar. * Samarbetet med åklagarna Antalet ärenden som redovisats till åklagare minskade från 192 482 ärenden till 185 430 ärenden . Tabell 4.2 Andel ärenden som redovisades till åklagare inom de prioriterade områdena och därav andelen lagföringar (åtal, strafförelägganden och åtalsunderlåtelser) 1998 . Andel som redovisats till åklagare lagförda av dessa Våldsbrott Ekobrott Narkotikabrott Totalt har lagföringsandelen (antalet ärenden i vilka beslut om strafföreläggande eller åtal förekommer, i procent av det totala antalet avslutade ärenden) ökat från år och . Vissa polismyndigheter har en hög andel ärenden redovisade till åklagare men en låg andel lagföringar. * Ansvarsfördelning mellan polis och åklagare fastställde , efter samråd med , nya allmänna råd för fördelningen av förundersökningsledning mellan åklagare och polis (1997:12, FAP 403-5). Med den nya ansvarsfördelningen kan myndigheternas samlade resurser användas på ett mer effektivt sätt bl.a. eftersom polisen kan ges ett större ansvar för att leda förundersökningar i förhållandevis enkla och medelsvåra ärenden så att åklagarna kan koncentrera sig på de mer komplicerade brottsutredningarna. Regelbundna samrådsmöten mellan polismyndigheter och åklagarkammare har införts. Där diskuteras operativa frågor samt kvalitets- och kompetensfrågor. Dessutom har mentorsverksamheten fortsatt och utvecklats. revisorer har granskat bl.a. polis- och åklagarorganisationernas prestationer (Riks- dagens revisorer, 1998/99:9). Revisorerna konstaterar att det är omöjligt att via kriminalstatistiken på ett enkelt sätt följa hanteringen av ett ärende inom rättsväsendet. Det går inte heller att utifrån statistiken mäta genomströmningstiderna för ärenden som lett till dom. Revisorerna har undersökt handläggningstiderna för samtliga brottsanmälningar i , och där en person född varit skäligen misstänkt för misshandel. Vid undersökningstillfället hade av de totalt 341 ärendena avskrivits medan fortfarande var öppna. av ärendena hade lett till lagföring. De avslutade ärendena hade tagit mellan från anmälan till dom. Revisorerna anser att handläggningstiden för de aktuella ärendena är anmärkningsvärt lång. Många domare, försvarare och utredare som revisorerna intervjuat anser att förundersökningarnas kvalitet allmänt sett har blivit sämre under 1990- talet. Revisorerna ser allvarligt på den kritiken. Flera myndigheter inom rättsväsendet har inlett samarbetsprojekt som syftar till att bl.a. minska genomströmningstiderna för vissa brottmålsärenden. Ett exempel är KLÖS- projektet (Kvickare Lagföring genom Ökad Samverkan) i . Inom det projektet samverkar polis, åklagare, domstol och kriminalvård. Syftet är framför allt att markant minska genomströmningstiderna för utvalda brottsyper, bl.a. enklare fall av misshandel och tillgreppsbrott. Ett liknande samarbetsprojekt har inletts i mellan 6:e åklagarkammaren i , polisen i , och frivården i /. Det är en försöksverksamhet som skall pågå . Inom projektet prioriteras bl.a. ärenden om våld mot kvinnor och andra våldsbrott. Polis och åklagare har också i samarbete utvecklat olika modeller för kvalitetssäkring av brottsutredningsverksamheten. Exempel på sådana är de s.k. Östgöta- och Skövdemodellerna. Båda bygger på att utredningsmannen upprättar en kvalitetssäkringsrapport, som också fungerar som en checklista, i varje ärende. Kvalitetssäkringsrapporterna gör det möjligt att på ett enkelt sätt följa upp den brottsutredande verksamheten på enhetsnivå. På så sätt kan utredningsverksamheten analyseras och utvärderas, vilket är avgörande för en höjd effektivitet. Enligt har polisens kompetens att leda förundersökningar ökat . finns det utrymme för att förbättra hanteringen av förundersökningsledningen ytterligare. Det utökade samarbetet med åklagarna anses ha varit värdefullt och fortsätter. Antalet inkomna ungdomsärenden ökade kraftigt, från 22 1997 till 28 1998. Den genomsnittliga genomströmningstiden för ungdomsärenden ökade från 31 . bedömer insatserna på ungdomsområdet som oförändrade och anser att utredningsarbetet på det området kan förbättras ytterligare. Styrelsen konstaterar att de generella åtgärder som polismyndigheterna har vidtagit för att förenkla och rationalisera utredningsverksamheten har särskild tyngd när det gäller utredningar om ungdomsbrott. * Kriminalunderrättelsetjänsten det gäller kriminalunderrättelsetjänsten anser att den har förbättrats som den vid flera myndigheter ännu inte helt funnit sin optimala form. I takt med att underrättelseverksamheten utvecklats har bl.a. kartläggningen och identifieringen av vaneförbrytare förbättrats. De delar av den nationella underrättelsetjänstens verksamhet som är riktad mot polismyndigheterna kan förbättras ytterligare bl.a. genom ett snabbare och mer kontinuerligt informationsutbyte mellan nationell och lokal nivå. 4.3.5 Våldsbrottslighet Polismyndigheternas kostnader för insatser mot våldsbrottslighet uppgick till eller av de totala kostnaderna. var motsvarande kostnader eller av totalkostnaderna. Antalet inkomna våldsbrottsärenden ökade (1 046 ärenden) jämfört med och jämfört med . Antalet anmälda misshandelsbrott har ökat. Det gäller såväl inomhus som utomhus begångna brott. De anmälda misshandelsbrotten mot kvinnor har ökat mer än misshandelsbrotten totalt, jämfört med år jämfört med . Vid utgången av fanns 5 197 öppna ärenden mot 5 831 vid utgången av . Genomströmningstiderna har ökat med , från 127 till 138. * Särskilda satsningar Särskilda insatser har riktats mot gatuvåld, våld mot kvinnor och övergrepp mot barn. Majoriteten av polismyndigheterna har ökat bevakningen i centrummiljöerna och förstärkt samarbetet med ordningsvakterna ytterligare. Likaså har samtliga polismyndigheter vidtagit åtgärder, såväl av repressiv som förebyggande karaktär, mot brott med inslag av våld mot kvinnor och annat familjerelaterat våld. Samverkan med andra myndigheter och organisationer, såsom åklagare, landsting, kommuner, länsstyrelser, kvinnojourer och brottsofferjourer, har vidareutvecklats. * Våld mot kvinnor I enlighet med regeringens uppdrag till bl.a. om åtgärder för att bekämpa våldet mot kvinnor har styrelsen lämnat en delrapport . Styrelsen beskriver det brottsförebyggande arbetet, åtgärdsprogrammen, myndighetssamverkan, fortbildningen och det internationella samarbetet på området. Styrelsen konstaterar att det på många håll i landet pågår ett koncentrerat utvecklingsarbete som syftar till att förändra attityder och förbättra bemötandet och omhändertagandet av kvinnor som utsatts för olika former av våldsbrott. Utvecklingsarbetet har bl.a. bestått i åtgärder som tar sikte på kortare handläggningstider och snabbare beslut, bättre risk- och hotbildsbedömningar samt ett mer samlat lokalt/regionalt åtagande, bl.a. i fråga om rehabiliterande insatser för alla inblandade parter. * Handel med kvinnor Till den nämnda rapporten har också fogats en lägesbeskrivning om handel med kvinnor. Av den framgår bl.a. att det inletts förundersökning om koppleri som kan härledas till handel med kvinnor i fem fall, samtliga i de tre storstäderna. Totalt omfattar ärendena ett 20- tal kvinnor bosatta i . konstaterar att det förekommer handel med kvinnor i landet men att det än så länge är för tidigt att dra några närmare slutsatser eller göra ytterligare bedömningar. * Övergrepp mot barn När det gäller spridningen av barnpornografi har det internationella samarbetet utvecklats såväl i enskilda ärenden som när det gäller kartläggningen av problembilden. Utvecklingen av det datoriserade referensbiblioteket, som har visat sig mycket användbart, har fortsatt. har inlett en ny utbildning för utredning av sexuella övergrepp mot barn. Utbildningen riktar sig till åklagare och poliser. * Brottslighet med rasistiska inslag De största polisiära framgångarna i bekämpningen av brottslighet med rasistisk anknytning har noterats i samband med insatser vid särskilda händelser. Insatserna har genomförts med ett betydligt bättre kunskapsunderlag . Säkerhetspolisen har ett uppdrag att kartlägga brott med inslag av rasism, antisemitism och homofobi. bedömdes totalt 2 083 anmälda brott som tydligt främlingsfientliga eller med rasistiska inslag, varav våldsbrott (rapporten kopplad till rikets inre säkerhet 1998). Kartläggningen ger numera en total bild av sådan anmäld brottslighet, oavsett vilken bakgrund gärningsmannen eller offret har. Kartläggningen för avsåg endast brott som begåtts av personer från majoritetsbefolkningen mot personer från minoriteten. Därför ingår i kartläggningen för även uppgifter som gör det möjligt att direkt jämföra statistik med den för . anmäldes 1350 brott som var tydligt främlingsfientliga eller med rasistiska inslag, varav våldsbrott. Motsvarande siffra för var 1795 anmälda brott, varav våldsbrott. Det är en ökning med . Kartläggningen visar dessutom att det anmäldes 109 brott med tydliga antisemitiska inslag och 154 brott med tydliga homofobiska inslag. Motsvarande siffror för var 84 respektive 99 anmälda brott. En rapport som ligger till grund för planering, ledning, insats och uppföljning av särskilda händelser med rasistiska inslag har utarbetats av den öppna polisen och Säkerhetspolisen (RPS Rapport 1998:1). Vid en samlad bedömning anser att polismyndigheternas förmåga att upptäcka och bekämpa rasistisk brottslighet har förbättrats. * bedömning anser att polismyndigheterna varit betydligt mer problemorienterade i sitt arbete med att bekämpa våldsbrottsligheten än och att insatserna mot brott med inslag av våld mot kvinnor och familjerelaterat våld har förbättrats. Erfarenheten visar att ju närmare relationen är mellan gärningsman och offer och ju mindre skada brottet orsakat desto högre är mörkertalet.