prop · GN0324 · 2000-01-01 00:00:00 — Den parlamentariska kommittén om ny instans- och processordning i utlänningsärenden (NIPU) har i sitt betänkande Ökad rättssäkerhet i asyl- ärenden (SOU 1999:16) bl.a. tagit hänsyn till förslag för att begränsa den s.k. kvinnoimporten. Kommittén föreslår att en ansökan om uppehållstillstånd skall avslås om särskilda skäl talar mot att uppehållstillstånd ges trots att förhållandet i sig framstår som seriöst. Som exempel på särskilda skäl anges att det finns en påtaglig risk för att sökan- den kommer att utsättas för våld eller allvarlig kränkning i förhållandet. För att en riskbedömning skall kunna göras, krävs det att kontrollen av framför allt männen ökar. Förslagen i NIPU:s betänkande som härrör från Anknytningsutred- ningens betänkande (SOU 1997:152) och gäller uppehållstillstånd på grund av anknytning bör enligt utredningens uppfattning kunna bidra till en attitydförändring vad gäller synen på kvinnor och kvinnors rättigheter genom att det tydliggörs att vissa beteenden inte accepteras. NIPU gör därför bedömningen att förslagen är av betydelse från jämställd- hetssynpunkt och bör bidra till att kvinnors situation förbättras. Regeringen har remitterat NIPU:s betänkande. Remisstiden gick ut och ärendet bereds inom . Regeringen kommer att förelägga en proposition om den s.k. tvåårsregeln vid uppehållstillstånd på grund av anknytning. 20.2 Mottagande av asylsökande kvinnor från Kosovo En särskild arbetsgrupp har tillsatts med företrädare från Utrikesdeparte- mentet, , , , och olika frivilligorganisationer samt läkare med specialistutbildning för torterade flyktingar. Målet är att kvinnorna redan vid det första mottagan- det i skall uppmärksammas och få den vård och det fortsatta stöd som de kan tänkas behöva. Det första mottagandet inkluderar hälsosamtal, hälsoundersökning och fortsatt stöd samt de åtgärder som kan vidtas inför ett eventuellt återvändande till hemlandet. Vid en konferens i utarbetades rekommendationer för stöd till familjer från provinsen som varit utsatta för kränkande behandling eller sexuell tortyr. Rekommendationerna kommer att spridas i syfte att förbättra det framtida mottagandet av dessa familjer. Konferensen erhöll ekonomiskt stöd av samt av regeringarna i och . Vid konferensen deltog en delegation från som bestod av såväl professionella vårdgivare som frivillig- organisationer. 21 Jämställdhet inom försvaret pågår ett aktivt jämställdhetsarbete inom totalförsvaret och fredsräddningstjänsten. Detta arbete är huvudsakligen inriktat på att genom olika åtgärder underlätta för kvinnor att delta på samma villkor som män, samt att öka antalet kvinnor i försvaret. En viktig utgångspunkt för arbetet är de riktlinjer som Försvarsmakten redovisade i Försvarsmaktsplan 97. Regeringen kommer även att betona vikten av att myndigheterna inom totalförsvaret fortsätter sitt aktiva jämställdhetsarbete. 21.1 Det militära försvaret Regeringen har tidigare redovisat vilka åtgärder som, med utgångspunkt från totalförsvarspropositionen 1996, vidtagits respektive kommer att vidtas för att öka antalet kvinnor i försvaret. Regeringen har t.ex. gett Försvarsmakten i uppgift att dels arbeta för att öka rekryteringen av kvinnliga officerare, dels vidta åtgärder för att behålla kvinnliga officerare. Försvarsmakten har mot denna bakgrund bl.a. uppdragit åt samtliga mili- tära förband och skolor att stödja uppbyggnaden och vidmakthållandet av nätverk för kvinnliga officerare. En viktig del har härvidlag varit att kvinnliga officerare skall ges möjlighet att utbyta erfarenheter beträffande sin yrkesroll. Försvarsmakten har härutöver gett Försvarshögskolan i uppdrag att ta fram en studie beträffande kvinnliga officerare. Studien skall skapa ett bredare underlag för diskussion och utbildning om frågor rörande kvinn- liga officerare och den framtida officersrollen inom Försvarsmakten. Parallellt med denna studie har Försvarshögskolan och fått i uppgift att utreda orsaker till förtida avgångar bland kvinnliga officerare. Undersökningen kommer även att omfatta män som slutat . offentliggjordes resultaten av en enkätundersökning som genomförde på beställning av Försvarsmakten. Undersökningen vände sig till alla kvinnliga officerare, värnpliktiga och av de kvinnliga civil- anställda i Försvarsmakten. Drygt hälften av de kvinnliga officerarna anser sig ha blivit trakasserade på grund av sitt kön . Förutom de åtgärder som redan beslutats i form av t.ex. utbildning för personer som skall fungera som rådgivare och resurs på förbanden, om problem med könstrakasserier uppstår, skall en problem- inventering genomföras på alla förband, vilken skall leda till lokala handlingsplaner. Regeringen avvaktar tills vidare resultatet av dessa arbeten innan eventuella ytterligare åtgärder kan komma att vidtas. Beträffande de kvinnor som genomgår plikttjänstgöring har regeringen framhållit betydelsen av att berörda myndigheter verkar för att dessa i större utsträckning skrivs in även för andra befattningar än de som är vanligast. Regeringen avser att följa upp myndigheternas åtgärder i denna fråga. 21.2 har regeringens uppdrag att i samråd med berörda myndigheter och organisationer verka för att underlätta rekryteringen av kvinnor till den kommunala räddningstjänsten. har mot denna bakgrund genomfört två studier, vilka skall ligga till grund för utformningen av fysiologiska tester vid rekryteringen av brandmän. Här- utöver har en förstudie genomförts som skall ligga till grund för kommande uppdrag om att utveckla materiel, metoder och teknik. har vidare informerat räddningschefer och andra berörda om arbetet med att öka rekryteringen av kvinnlig personal till räddningstjänsten. Ett antal seminarier för att orientera om det pågående arbetet genomförs . genomfördes en introduktionsutbildning för kvinnor vid skola i . 124 kvinnor sökte utbildningen och 25 antogs. Utbildningen koncentrerades till de praktiska moment som krävs för att bli brandman. Av utvärderingen framgår att det finns ett stort intresse bland eleverna för att fortsätta träna för att klara de fysiska tester som krävs för att kunna anställas som brandman. Mot bakgrund av det stora intresset för introduktionsutbildningen och att resultatet från utbild- ningen är positivt kommer en liknande kurs att anordnas III DET INTERNATIONELLA JÄMSTÄLLDHETSARBETET Det internationella intresset för jämställdhetspolitik är stort. Kunskapen om värdet av jämställdhet i familje-, arbets- och samhällsliv växer internationellt. I följande avsnitt redogörs för jämställdhetsarbetet inom Europeiska Unionen, , , samt inom FN. 1 Europeiska Unionen (EU) Genom Amsterdamfördraget har jämställdhetsfrågorna fått en väsentligt starkare ställning i EU-samarbetet. Jämställdhet mellan kvinnor och män ingår nu i som ett av de grundläggande målen, något som i hög grad bidragit till. Även den s.k. mainstreamingstrategin, dvs. att ett jämställdhetsperspektiv skall beaktas och främjas i gemenskapens alla aktiviteter, har skrivits in i fördraget. Lönediskrimineringsförbudet i den tidigare artikel 119 i har skärpts och omfattar nu också lönediskriminering vid likvärdigt arbete. Vidare har den tidigare fördrags- texten byggts ut så att det uttryckligen anges att EU skall fatta beslut för att öka jämställdheten på arbetsmarknaden och säkra att likalöneprincipen iakttas. Det klargörs även att det är tillåtet att använda s.k. positiv sär- behandling av underrepresenterat kön i syfte att åstadkomma jämställdhet i praktiken på arbetsmarknaden. Att den sistnämnda frågan, i vilken särskilt engagerat sig, nu fördragsfästs, innebär att det framöver blir tillåtet för medlemsländerna att använda positiv särbehandling om de så önskar. 1.1 Samarbete i (arbetsmarknads- och socialrådet) har behandlat flera olika ärenden sedan den senaste redovisningen till (skr. 1996/97:41). Efter den av meddelade domen i målet C-450/93 mot , , har frågor om positiv särbehandling av underrepresenterat kön vid bl.a. rekrytering diskuterats. Vid rådsmötet beslutade ministrarna att inte genomföra den av kommissionen föreslagna ändringen i det s.k. lika- behandlingsdirektivet (76/207/EEG). Kommissionens förslag hade för- anletts av utslaget i Kalanke-fallet och syftade till att klargöra att vissa former av positiv särbehandling kunde, trots domen, förenas med EG- rätten. Skälet till att rådet inte ville genomföra den föreslagna ändringen var bl.a. att man i första hand ville avvakta resultatet av EU:s regerings- konferens. har också behandlat frågan om bevisbördans fördelning i mål om könsdiskriminering. antogs ett direktiv där de två vikti- gaste artiklarna gäller dels en definition av begreppet indirekt diskrimine- ring, dels fördelningen av bevisbördan i könsdiskrimineringsmål. Jämställdhet mellan kvinnor och män sattes som mål i EU:s syssel- sättningsriktlinjer redan vid Europeiska rådets extraordinarie möte om sysselsättning i . Vid det brittiska ordförandeskapets informella möte för jämställdhetsministrar i togs ytter- ligare ett steg genom att följande frågor särskilt lyftes fram: - tillgång till god barnomsorg, föräldraledighet och annan ledighet är för- utsättningar för att både kvinnor och män skall kunna kombinera arbete med familjeansvar, - ett jämställdhetsperspektiv måste införlivas i all sysselsättningspolitik på såväl europeisk som nationell nivå, så att åtgärder för att förbättra anställningsbarhet och minska arbetslöshet tar hänsyn till både kvinnors och mäns rättigheter och behov. Vid toppmötet i , en månad senare, uttalade att jämställdhetsperspektivet skall integreras i alla politiska riktlinjer för sysselsättningen. som övertog ordförandeskapet efter inledde med ett informellt ministerrådsmöte för såväl arbetsmarknads- som social- och jämställdhetsministrar i . Där förstärktes och förtydli- gades jämställdhetsmålens ställning i sysselsättningsdiskussionen. Mötet följde också upp den andra frågan som behandlats vid det informella mötet i om åtgärder för att kunna förena förvärvsarbete med familje- ansvar. Genom Europeiska rådets beslut i gavs main- streamingstrategin och jämställdhetsmålen en alltmer central ställning. Sysselsättningsriktlinjerna för förutsätter både integrering av ett jämställdhetsperspektiv och särskilda insatser för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Vid ett informellt ministerrådsmöte för jämställdhetsministrarna i behandlades Amsterdamfördragets betydelse för jämställdhets- arbetet och åtgärder för att motverka våld mot kvinnor. gör en uppföljning av i . har uppföljningen bestått i en allmän diskussion om vilka åtgärder medlemsländerna vidtagit för att genomföra de beslut som fattades i . Vid rådsmötet presenterade det österrikiska ordförandeskapet ett förslag om att man på EU-nivå borde införa ett system med indikatorer och konkreta mål (benchmarking) för att bättre kunna jämföra hur medlemsstaterna genomför de beslut som fattades vid . Principen om indikatorer och benchmarking fick starkt stöd från medlemsländerna och ordförandens slutsats var att rådet var enigt om att denna fråga måste leva vidare. presenterade det finska ordförandeskapet ett förslag till indikatorer för benchmarking inom området Kvinnor i beslutsfattande positioner..planerar rådet att anta slutsatser om behovet av att fortlöpande följa upp handlingsplanen i och att fortsätta utveckla indikatorer för fler områden i handlingsplanen. Det handlingsprogram för lika möjligheter för kvinnor och män (1996 2000) som beslutades om håller nu på att avslutas. kommer att behandla en halvtidsrapport. Programmet syftar främst till erfarenhetsutbyte, spridande av goda exempel i jämställd- hetsarbetet och stöd till projekt. Prioriterade områden är bl.a. jämställdhet på arbetsmarknaden och i ekonomin, könsfördelningen i beslutande för- samlingar, förenande av yrkes- och familjeliv samt metoder och modeller för att genomsyra alla politikområden med ett jämställdhetsperspektiv. En styrkommitté följer tillämpningen av handlingsprogrammet. I denna ingår representanter från medlems- och EES-ländernas regeringar och kommissionen är ordförande. Kommittén har bl.a. till uppgift att fatta beslut om vilka samarbetsprojekt mellan medlemsländerna som skall beviljas medel med anledning av programmet. Tre svenska projekt har fått stöd från programmet , tre och lika 1999. Flera myndigheter och organisatio- ner har också samverkat i partnerskap med projekt i andra länder. planerar rådet att anta slutsatser om behovet av att kom- missionen lägger förslag om ett femte jämställdhetsprogram. 1.2 Kommissionens jämställdhetsarbete Under kommissionens generaldirektorat för sysselsättning och social- politik finns en enhet för jämställdhetsfrågor. Enheten förbereder kom- missionens beslut på området. En huvuduppgift är genomförandet och uppföljningen av Jämställdhetsprogrammet för åren 1996 2000. Enheten svarar också för det administrativa arbetet med nätverk och kommittéer, ger ut rapporter, anordnar konferenser och sprider information om EU:s jämställdhetsarbete. deltar i kommissionens rådgivande kommitté för jämställdhetsfrågor som är ett värdefullt forum för idé- och informa- tionsutbyte. Kommissionens meddelande Att genomsyra gemenskapens hela politik och samtliga insatser med jämställdhet mellan kvinnor och män (KOM 67) antogs . Därefter har en ny struktur införts inom ramen för den jämställdhetsgrupp som leddes av förra kommissionens ordförande . Varje generaldirektör ansvarar för att integrera ett jämställdhets- perspektiv i respektive generaldirektorats politikområde. Mellan avdel- ningarna finns en samarbetsstruktur med nyckelpersoner som stöder processen. godkändes ett strategidokument () som bl.a. föreskriver regelbunden rapportering om de framsteg som gjorts vid kommissionens alla avdelningar. Den första lägesrapporten (KOM 122) lämnades . Av rapporten framgår att de mest påtagliga politiska resultaten har uppnåtts inom EU:s internationella utvecklings- samarbete och kvinnors mänskliga rättigheter, inom sysselsättnings- politiken och strukturfonderna, utbildnings- och ungdomspolitik samt kommissionens personal- och informationspolitik. Kvinnor och män i EU:s institutioner har gjort särskilda ansträngningar för att främja en jämn köns- fördelning bland de svenskar som sedan medlemskapet fått tjänster inom EU:s institutioner. inflytande över tjänstetillsättningarna inskränker sig dock till de allra högsta nivåerna, dvs. topptjänsterna (A 1) och i någon mån även direktörstjänsterna (A 2). En närmare redovisning av organisation m.m. av det svenska EU-rekryteringsarbetet finns i rege- ringens skrivelse 1995/96:190 Berättelse om verksamheten i Europeiska Unionen . fanns totalt 870 svenskar anställda i EU:s institutioner, varav 777 var fast anställda och 93 temporärt anställda. Av de totalt anställda var 558 kvinnor och 312 män, av de fast anställda var 506 kvin- nor och 271 män och av de temporärt anställda var 52 kvinnor och 41 män. har således fler kvinnor än män anställda i EU:s institutioner. På A-nivå, dvs. chefer och handläggare, fanns 97 kvinnor och 158 män i institutionerna. Av dessa var en majoritet anställda i kom- missionen, 65 kvinnor och 96 män. Värt att notera är att per utgjordes 8 av 15 svenskar på enhetschefstjänster i kommissionen av kvinnor. Andelen kvinnor totalt dock fortfarande mycket låg även om vissa förbättringar har skett . Per uppgick andelen kvinnor på A-nivå (chefer och handläggare) i kommissio- nen till , jämfört . En närmare redovisning av tillgängliga uppgifter om kvinnor och män i EU:s institutioner återfinns i betänkandet Jämställdheten i EU (SOU 1996:43). driver i EU bl.a. att könsuppdelad statistik i dessa frågor skall redovisas . 1.3 Jämställdhetsfrågor inom EU:s ramprogram för forskning och teknisk utveckling presenterade Kommissionen en studie med namnet Women in Science: Mobilising Women to . Studien belyser det kända faktum att kvinnor är underrepresenterade i forskningen. Kommissionen önskar diskutera situationen med unionens medlemsländer och dra nytta av det arbete och de erfarenheter som gjorts i respektive medlemsland. Kommissionens mål är att vidta åtgärder för att öka andelen kvinnliga forskare i det nu pågående femte ramprogrammet som löper fram . och har yrkat på mer ambitiösa och konkreta förslag än de som Kommissionen har presenterat för att öka andelen kvinnliga forskare. Kommissionen kommer att tillsätta en grupp som skall arbeta med jämställdhetsfrågorna inom EU-finansierad forskning. Gruppen kommer att bestå av representanter på departements- och myndighetsnivå från respektive medlemsland. Gruppen skall rapportera uppdraget . Detta innebär att frågan kan bli aktuell under ordförandeskap i EU av 2001. 1.4 EU-arbetet för lika lön har inom EU drivit frågan om att jämställdhet skall vara ett cen- tralt mål för hela EU och att bl.a. reglerna om lika lön skall utvidgas och förstärkas. Siffror som redovisats från EU:s visar att kvinnor inom EU tjänar i genomsnitt mindre än män. Enligt denna statistik ligger på tredje plats bland länderna när det gäller skillnader i lön mellan män och kvinnor. Mindre löneskillnader har endast det forna och . I Amsterdamfördraget, som trädde i kraft , genomförs förstärkningar av reglerna på detta område. Förändringarna motsvarar i stort sett de förslag som lade fram och inkluderar bl.a. ett förtydligat lönediskrimineringsförbud. Inom ramen för den samordnade sysselsättningspolitiken som Amsterdam- fördraget lägger fast, utarbetas gemensamma riktlinjer för sysselsättning. Bland dessa riktlinjer ingår att medlemsländerna kommer att införa posi- tiva åtgärder för att främja lika lön för lika eller likvärdigt arbete och för att minska inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män. Medlems- länderna skall i en årlig nationell handlingsplan för sysselsättning ta ställ- ning till samtliga riktlinjer. 1.5 Våld mot kvinnor och människohandel Frågor om våld mot kvinnor och sådan handel med människor som syftar till sexuell exploatering har i hög grad uppmärksammats inom EU . En redogörelse för arbetet med dess frågor inom EU finns intagen i regeringen proposition 1997/98:55, Kvinnofrid (s. 27 29). Efter det att den nämnda redogörelsen lämnades, har ytterligare åtgärder vidtagits på dessa områden. Som ett exempel kan nämnas att kommissio- nen presenterade ett meddelande Kom (1998) 335 slutlig samt ett förslag till rådsbeslut i syfte att anta ett gemenskapsprogram för perioden 2004 om våld mot barn, ungdomar och kvinnor, kallat Daphneprogrammet. Programmet är en vidareutveckling av det tidigare s.k. Daphne-initiativet och skall utgöra ett komplement till det arbete som pågår inom ramen för samarbetet för rättsliga och inrikes frågor. Som ytterligare ett exempel kan nämnas att kommissionen i ett meddelande till rådet och KOM (198) 726 slutlig har inventerat pågående och föreslagit vidare åtgärder i kampen mot handel med kvinnor. I meddelandet föreslås bl.a. att EU och kom- missionen tillsammans med skall anordna och stödja ytterligare förebyggande kampanjer i sådana icke medlemsländer som fungerar som ursprungs- och transitländer, att kommissionen skall lägga fram ett förslag till lagstiftning om tillfälligt uppehållstillstånd för offer som är beredda att ställa upp som vittnen samt att EU, rådet och kom- missionen skall främja utbyte av information om kvinnohandel inom ramen för den dialog som håller på att inledas med de nya oberoende staterna, särskilt och . Kommissionen har uppmanat medlemsstaterna att redogöra för genomförda förändringar av nationell lagstiftning för att bekämpa våld mot och handel med kvinnor. har skickat en sådan redogörelse. En expertkonferens om främst polisens insatser för att bekämpa våld mot kvinnor anordnades i under det österrikiska ordförandeskapet. Det tyska ordförandeskapet anordnade därefter tillsammans med kom- missionen en konferens om våld mot kvinnor i . Konfe- rensen avsåg att markera starten på det inofficiella Europaåret mot kvin- novåld. Målet var att presentera de aktiviteter och åtgärder som planeras av länderna och att stimulera länder och frivilligorganisationer att ta egna inititativ. Vid konferensen i rönte de genomförda svenska insatserna för att bekämpa våld mot kvinnor stor uppmärksamhet. Vid såväl som antog de medverkande experterna och frivilligorganisationerna standarder och rekommendationer på olika områden. mot kvinnovåld skall avslutas med ett expertmöte under det finska ordförandeskapet. Europols mandat omfattar handel med människor. Arbetet med sådan handel är en högt prioriterad fråga för Europol. Europol har också varit värd för expermöten om människohandel med deltagare från medlems- staterna, företrädare för kandidatländerna och icke-statliga organisationer. höll ett särskilt möte i om skapandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen. Av slutsatserna från mötet framgår att handel med människor även fortsättningsvis kommer att vara en prioriterad fråga för unionen. 1.6 Jämställdhet i EU:s utvecklingssamarbete En heltäckande policy har utvecklats för jämställdhet i EU:s utvecklings- samarbete, bl.a. genom den resolution som antogs av ministerrådet 1995 (12847/95) Integrating Gender Issues in Development Cooperation. har aktivt verkat för att strategier utarbetas och att uppföljning och utvärdering genomförs av hur rådsbeslut tillämpas. behandlade ministerrådet en första uppföljning av resolutionen och i rådsslutsatserna uppmanas kommissionen att bedriva internutbildning, utveckla indikatorer och fastställa tidsbestämda handlingsplaner på jämställdhetsområdet. rapporterade till EU om uppföljningen av hur EU:s jämställdhetsresolution genomförts i det svenska utvecklingssamarbetet. Kommissionen arbetar både med att integrera jämställdhetsperspektivet i allt bistånd och att göra särskilda insatser för kvinnor. Genom Sida arbetar i verkställighetskommittéerna för att jämställdhetsperspektivet skall integreras i EU:s biståndsarbete, både när det gäller landsstrategier och i enskilda projekt. I de interna EU-förhandlingarna om förhandlingsmandatet för de fram- tida förbindelserna mellan EU och ansökarländerna har , tillsammans med flera andra medlemsländer, drivit jämställdhetsfrågorna. Dessa finns nu med i det inledande kapitlet om övergripande principer och mål för samarbetet, där det anges att kvinnans situation särskilt skall uppmärksammas och att jämställdhetsfrågorna systematiskt skall beaktas inom alla områden: politiska, ekonomiska såväl som sociala. har också inför toppmötet mellan och /fört fram jämställdhet, särskilt behovet av insatser mot våld mot kvinnor. 1.7 Prioriteringar framöver Jämställdhet mellan kvinnor och män är en av de prioriterade frågor som framöver skall driva aktivt inom EU. söker med sina erfarenheter sätta jämställdhetsfrågan högt på den europeiska dag- ordningen inför det svenska ordförandeskapet i EU . En diskussion om behovet av ett jämställdhetsinstitut har initierats av . Syftet med ett sådant institut är att intensifiera samarbetet på jämställdhetsområdet mellan medlems- länderna och komplettera kommissionens insatser på området. Institutet skulle vara en mötesplats för forskare, politiker och dem som praktiskt arbetar med jämställdhetsfrågor. inbjöds medlemsländerna och representanter för kommissionen till en diskussion om behov och eventuell utformning av ett institut. Förslaget mottogs mycket positivt och behand- lades senare av jämställdhetsministrarna vid det informella minister- rådsmötet i . Av ordförandens slutsatser framgår att det svenska förslaget väckt stort intresse och att en förstudie bör genomföras. har inbjudit EU:s medlemsländer och ansökarländer till en ministerkonferens om jämställdhetsfrågor med temat Lika lön och ekonomiskt oberoende en grund för jämställdhet mellan kvinnor och män. Konferensen genomförs i samarbete med det finska ordförandeskapet och som en uppföljning av en ministerkonferens som anordnades i om jämställdhet och sysselsätt- ningspolitik.