prop · GN03111 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:111 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås ändringar i tobakslagen (1993:581). Dessa lag- ändringar genomför och rådets direktiv /43/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och författ- ningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror. Bestämmelserna innebär att all marknadsföring av tobaksvaror för- bjuds, förutom saluhållande, marknadsföring på eller vid säljställen, för- packningsreklam, meddelanden inom tobaksbranschen samt tredjelands- publikationer. Det blir också förbjudet att marknadsföra andra varor än tobaksvaror och tjänster under samma namn eller kännetecken som används för to- baksvaror. Saluhållande och marknadsföring på eller vid säljställen är dock tillåtet under förutsättning att namn och kännetecken för varan eller tjänsten framträder i en form som tydligt skiljer sig från kännetecknet för tobaksvaran. får inga nya tobaksvaror släppas ut eller tillhandahållas på marknaden om de använder namn eller kännetecken för andra varor eller tjänster. Det blir även förbjudet att sponsra verksamheter eller evenemang om syftet eller verkan med sponsringen är att främja avsättningen av en tobaksvara. Bestämmelserna skall inte tillämpas i den utsträckning det skulle strida mot bestämmelserna om tryck- och yttrandefrihet i tryckfrihetsförord- ningen eller yttrandefrihetsgrundlagen. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) 5 2.2 Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) 8 3 Ärendet och dess beredning 9 4 Tobak som hälsoproblem 10 4.1 Rökning 10 4.2 Snusning 11 4.3 Nikotin och nikotinberoende 12 4.4 Nuvarande insatser för minskat tobaksbruk 12 4.5 13 5 Allmän bakgrund 14 5.1 Regler om tobaksreklam i 14 5.2 Närmare om reklamförbudet i tobakslagen 16 5.3 Begreppet indirekt tobaksreklam 20 5.4 EG-direktivet 23 6 Genomförande av EG-direktiv /43/EG 24 6.1 EG-direktivet i förhållande till regeringsformen och Europeiska konventionen (d. 4 nov.1950) om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () 24 6.2 EG-direktivet i förhållande till tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen 27 6.3 EG-direktivet i förhållande till varumärkesrätten 30 6.4 Utformningen av de nya bestämmelserna 33 7 Den materiella regleringen 34 7.1 Reklam för tobaksvaror 34 7.2 Indirekt reklam för tobaksvaror m.m. 36 7.3 Sponsring 40 7.4 Sanktioner 41 8 Kostnadseffekter 43 9 Ikraftträdande 43 10 Författningskommentar 44 10.1 Förslaget till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) 44 10.2 Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) 45 Bilaga 1 och rådets direktiv /43/EG 46 Bilaga 2 Sammanfattning av nationella handlingsplan mot tobak samt lagförslag 51 Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 62 Bilaga 4 Lagrådets yttrande 66 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 73 Rättsdatablad 74 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i tobakslagen (1993:581), 2. lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450). 2 Lagtext 2.1 Förslag till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) Härigenom föreskrivs i fråga om tobakslagen (1993:581) dels att 14 och 15 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fem nya paragrafer, 14 a e §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 § En näringsidkare som mark- nadsför tobaksvaror till konsu- menter får inte använda kommer- siella annonser i periodiska skrif- ter eller i andra jämförbara skrif- ter på vilka tryckfrihetsförord- ningen är tillämplig. Inte heller får vid sådan marknadsföring använ- das kommersiella annonser i ljud- radio- eller TV-program. Detta gäller även sådana TV-sändningar över satellit som omfattas av ra- dio- och TV-lagen (1996:844). Vid marknadsföring av tobaks- varor till konsumenter på något annat sätt än som avses i första stycket skall en näringsidkare iaktta särskild måttfullhet. I syn- nerhet gäller att reklam eller an- nan marknadsföring inte får vara påträngande, uppsökande eller uppmana till bruk av tobak. Bestämmelserna om marknads- föring i denna lag tillämpas inte i den utsträckning det skulle strida mot bestämmelserna om tryck- och yttrandefrihet i tryckfrihetsförord- ningen eller yttrandefrihetsgrund- lagen. 14 a § Marknadsföring av tobaksvaror till konsumenter är förbjuden. Förbudet i första stycket om- fattar inte 1. saluhållande, 2. förpackningsreklam, 3. marknadsföring på eller vid säljställen för tobaksvaror, eller 4. försäljning av publikationer som innehåller reklam för tobaks- varor, är utgivna och tryckta i ett land som inte är medlem i Euro- peiska unionen och inte främst är avsedda för den gemensamma marknaden. Marknadsföring som avses i andra stycket 2 och 3 skall ske med återhållsamhet. 14 b § Namn, varumärken, symboler eller andra utmärkande känne- tecken för tobaksvaror får inte användas vid marknadsföring av andra varor än tobaksvaror eller av tjänster till konsumenter om syftet, eller den direkta eller indi- rekta verkan med marknadsfö- ringen, är att främja avsättningen av en tobaksvara. Förbudet i första stycket om- fattar inte 1. saluhållande, 2. marknadsföring på eller vid säljställen, eller 3. försäljning av publikationer som innehåller reklam för varorna eller tjänsterna, är utgivna och tryckta i ett land som inte är med- lem i Europeiska unionen och inte främst är avsedda för den gemen- samma marknaden. Marknadsföring enligt andra stycket 1 och 2 är tillåten endast om namn, varumärken, symboler eller andra utmärkande känne- tecken för varan eller tjänsten framträder i en form som tydligt skiljer sig från utseendet på to- baksvarans kännetecken. 14 c § Marknadsföring på eller vid ett säljställe får inte innebära gratis utdelning vars syfte eller direkta eller indirekta verkan är att främja avsättningen av en tobaksvara. 14 d § En tobaksvara får inte bära någon annan varas eller tjänsts namn, varumärke, symbol eller annat utmärkande kännetecken. Förbudet i första stycket om- fattar inte tobaksvaror som redan har saluförts under detta namn, varumärke, symbol eller annat utmärkande kännetecken före . 14 e § Bidrag till en verksamhet eller ett evenemang (sponsring) får inte förekomma om syftet, eller den direkta eller indirekta verkan, med sponsringen är att främja avsätt- ningen av en tobaksvara. 15 § En marknadsföringsåtgärd som strider mot 14 § skall vid tillämp- ningen av 4, 14 och 19 §§ mark- nadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsumenter. En marknadsföringsåtgärd som strider mot 14 § första stycket andra och tredje meningen kan medföra marknadsstörningsavgift enligt bestämmelserna i 22 28 §§ marknadsföringslagen. En marknadsföringsåtgärd som strider mot 14 14 e §§ skall vid tillämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsu- menter. En marknadsföringsåtgärd som sker genom en kommersiell annons i ljudradio- eller TV-pro- gram eller i TV-sändning över sa- tellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844) kan medföra marknadsstörningsavgift enligt be- stämmelserna i 22 28 §§ mark- nadsföringslagen. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) Härigenom föreskrivs att 22 § marknadsföringslagen (1995:450) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 22 §1 En näringsidkare får åläggas att betala en särskild avgift (marknads- störningsavgift), om näringsidkaren eller någon som handlar på närings- idkarens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot någon av bestämmelserna i 5 13 §§. Detsamma gäller om en närings- idkare eller någon som handlar på dennes vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot någon av bestämmelserna i 14 § första stycket andra och tredje meningen tobakslagen (1993:581), 4 kap. 10 § alkohollagen (1994:1738) eller 7 kap. 3, 4 eller 10 § radio- och TV-lagen (1996:844). Detsamma gäller om en närings- idkare eller någon som handlar på dennes vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot någon av bestämmelserna i 4 kap. 10 § alko- hollagen (1994:1738), 7 kap. 3, 4 eller 10 § radio- och TV-lagen (1996:844) eller mot bestämmel- serna om marknadsföring i tobaks- lagen (1993:581) i de fall mark- nadsföringen sker genom kommer- siell annons i ljudradio- eller TV- program eller i TV-sändning över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen. Vad som sägs i första och andra stycket gäller också en näringsidkare som uppsåtligen eller av oaktsamhet har bidragit till överträdelsen. Avgiften tillfaller staten. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning I samband med behandlingen av propositionen Vissa ändringar i tobaks- lagen (1993:581), (prop. 1993/94:98), gav till känna att frågan om förtäckt tobaksreklam skyndsamt måste utredas (bet. 1993/94:SoU17, rskr. 1993/94:149). gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att utreda frågan om förbud mot indirekt tobaksreklam och möjligheterna att införa ett sådant förbud (dir. 1994:88). överlämnade den särskilde utredaren sitt betänkande Indirekt tobaksreklam (SOU 1995:114). Regeringen fann vid den fortsatta beredningen att det var lämpligt att avvakta med en nationell reglering. Detta bl.a. mot bakgrund av att ett slutligt ställningstagande i anledning av ett förslag till EG-direktiv om ett generellt förbud mot reklam för tobaksvaror borde inväntas. Förslaget till EG-direktiv har, inför ministerrådsmötet , 1997 varit föremål för samråd i . antog och rådet direktivet 98/43/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författ- ningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror, bilaga 1. Regeringen beslutade i regleringsbrevet till för att uppdra åt institutet att utarbeta ett särskilt handlingsprogram för att minska bruket av tobak. överlämnade till nationell handlingsplan mot tobak (dnr S1999/332/HS). I handlingsplanen lämnade bl.a. för- slag till genomförande av EG-direktivet. En sammanfattning av hand- lingsplanen jämte lagförslag finns i bilaga 2. Handlingsplanen har re- missbehandlats. Remissvaren, liksom en sammanställning över dessa, finns tillgängliga i (dnr S1999/332/HS). Regeringen tar i detta ärende endast upp frågan om genomförande av EG-direktivet. Övriga förslag från kräver enligt rege- ringens mening ytterligare överväganden. Regeringen har därför överlämnat resterande del av handlingsplanen jämte remissvar till (S 1995:14). Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådets synpunkter på förslagen behandlas i samband med att sakfrågorna diskuteras i den allmänna motiveringen eller i anslutning till att enskilda bestämmelser kommenteras i författningskommentaren. Därutöver har redaktionella ändringar gjorts i förhållande till den till Lagrådet remitterade texten. 4 Tobak som hälsoproblem 4.1 Rökning Ökad risk för att dö Rökningen är den största enskilda orsaken till för tidiga dödsfall. Detta gäller såväl i som i hela den industrialiserade delen av världen. , , beräknar att rökningen glo- balt sett orsakar mer än 3,5 miljoner för tidiga dödsfall , varav ungefär 2 miljoner i den industrialiserade delen av världen. Om nuva- rande trender består, kommer antalet att om 25 ha ökat till 10 mil- joner dödsfall , varav 7 miljoner i tredje världen. I beräknas omkring 8 000 personer avlida till följd av sitt tobaksbruk. Tobaken har negativ effekt på i stort sett alla organ. Sambandet mellan rökning och ohälsa har dokumenterats i ett mycket stort antal vetenskapliga rapporter över hela världen. Över 60 000 vetenskapliga undersökningar har publicerats om rökningens hälsorisker. Vetenskapen står här på säker grund. Hjärt-kärlsjukdomar Cigarettrökning är en av de viktigaste orsakerna till hjärt-kärlsjukdomar bland såväl män som kvinnor. Cigarettrökningen påskyndar åderförkalk- ningsprocessen i kroppens ådror vilket gör att skador kan påvisas i alla organ och inte bara i hjärtat, hjärnan eller benens stora ådror. Skade- effekten är proportionell mot mängden rökt tobak. Den individuella ris- ken är mycket hög bland personer som röker mer än 20 cigaretter per dag, men det största antalet dödsfall återfinns i de grupper som röker re- lativt måttligt. Det beror på att måttlighetsrökarna är betydligt fler än storrökarna. Risken för hjärtinfarkt bland kvinnor som använder p-piller och är storrökare är högre än hos icke-rökare. Redan rökning av 1 5 cigaretter per dag fördubblar risken för hjärtinfarkt hos dessa kvinnor. Luftvägs- och lungsjukdomar De flesta rökare får någon form av besvär i luftvägarna. En vanlig sjuk- dom är den kroniska luftrörskatarren med hosta och slembildning som följd. Minst var femte rökare drabbas dock av en allvarligare form som benämns kroniskt obstruktiv lungsjukdom (KOL) med långsamt tillta- gande andfåddhet på grund av sammandragning av luftrören och för- störing av lungvävnaden (emfysem) som följd. En publicerad svensk medicinsk studie tyder på att KOL drabbar varannan rökare. Cancer slog bl.a. WHO fast att cigarettrökning är en av orsakerna till lungcancer. Lungcancer är den vanligaste orsaken till cancerdödsfall i världen. Dess omfattning ökar internationellt eftersom antalet människor som röker också ökar. Lungcancer är i flera industrialiserade länder på väg att passera bröstcancer som den vanligaste dödsorsaken på grund av cancer bland kvinnor. I befolkningar där det är vanligt med rökning svarar den för 80 av alla sjukdomsfall i lungcancer. Tobaksrökning samverkar också med cancerframkallande ämnen som asbest och radon och förstärker effekterna av dessa. Tobaksrökning är vidare en viktig orsak till cancer i läpp, munhåla, svalg, struphuvud, matstrupe, magsäck, bukspottskörtel, njurbäcken, urinblåsa och penis samt en riskfaktor för livmoderhalscancer. Andra ohälsoeffekter Tandlossning, rynkig hud, vissa former av syn- och hörselnedsättning, ryggbesvär och impotens är exempel på tillstånd som kan uppkomma på grund av de ovan nämnda effekterna på blodkärlen. Av samma anledning försämras näringstillförseln till fostret genom moderkakan. Risken för ofruktsamhet, missfall och plötslig spädbarnsdöd är förhöjd. Nyare stu- dier tyder på att moderns rökning under graviditet påverkar utvecklingen av allergi och senare kärlsjukdom hos barnet. Rökande kvinnor kommer in i klimakteriet ett till än kvinnor som inte röker. De löper också en större risk att drabbas av benskörhet. Passiv rökning Eftersom det mesta av cigarettröken inte går till rökaren själv utan till omgivningen, är det inte överraskande att finna samma sorters ohälso- effekter hos dem som exponeras för den s.k. miljötobaksröken som hos rökaren själv. Avgörande riskfaktorer är koncentrationen av rök i luften och exponeringens längd. Flera studier har visat att icke-rökare som sammanbor med rökare löper en förhöjd risk (20 ) att insjukna i någon hjärt-kärlsjukdom eller lungcancer. En beräkning på grundval av amerikanska forskningsrön tyder på att antalet personer som dör till följd av passiv rökning i torde ligga mellan 600 och 800. Det finns ett tydligt samband mellan överkänslighetsbesvär och rök- ning, liksom mellan rökning och utveckling av allergi. Föräldrars rökning anses orsaka åtminstone vart fjärde fall av astma hos barn. Barn till rö- kare har också oftare inflammation i mellanörat än barn till rökfria för- äldrar. 4.2 Snusning Snusandet i minskade och förekom då mest hos äldre män. har snusningen ökat kraftigt. Åren 1996/97 snusade av de vuxna männen . I åldersgruppen 25 var siffran . Endast ett par procent av kvinnorna snusar men bruket tycks öka. Jämfört med rökare exponeras vanesnusaren för betydligt större halter av nikotin och , i genomsnitt mer än . Förutom en beroendeskapande verkan (se nedan) har nikotin en mångfald effekter t.ex. på hjärt-kärlsystemet, mag-tarmkanalen och ämnesomsätt- ningen. Den uttalade nikotinexponeringen under stor del av dygnet utgör en stressfaktor på snusarens hjärta och blodkärl med ökad hjärtfrekvens och förhöjt blodtryck som följd. Studier av risken hos svenska snusare att utveckla och dö i hjärt-kärlsjukdomar har lämnat motstridiga resultat och mer forskning är önskvärd. Studier behövs också för att avgöra allvars- graden i rapporter om rubbningar i hjärtrytm och försämring av kärl- kramp hos snusare med redan etablerad hjärt-kärlsjukdom. Någon ökad benägenhet för åderförkalkning som hos rökare har inte påvisats. Snusets effekter på fett- och kolhydratomsättningen behöver också stu- deras, liksom effekter under graviditet och amning. Snus innehåller bl.a. nitrosaminer som är cancerframkallande. Experi- mentella studier har visat att snus kan framkalla cancer hos försöksdjur. Epidemiologiska studier utförda i och har tidigare visat att snusande ökar risken för munhålecancer. motsvarande svenska studier har dock inte kunnat påvisa en ökad risk för munhålecan- cer hos snusare. Det är ännu otillräckligt utrett om cancerförekomsten på andra ställen än i munhålan har ökat. Det svenska snusets långsiktiga hälsoeffekter är således ofullständigt utforskade. Det är mot denna bakgrund väsentligt att konstatera att det finns många skäl till försiktighet i inställningen till snusning. Snusberoende ökar risken för framtida övergång till cigarettrökning och blandbruket ser ut att öka. En tredjedel av dagligsnusarna var också rökare. Den större och långvarigare nikotinexponeringen vid snus- ning tycks medföra ett starkare beroende hos snusare än hos rökare. 4.3 Nikotin och nikotinberoende Nikotinet är enligt WHO:s kriterier en beroendeframkallande drog och har en hög beroendeframkallande potential (jämförbar med kokain). De farmakologiska effekterna av nikotinet i tobaken är helt avgörande för både drivkraften att fortsätta använda tobak och för svårigheterna att sluta. En mycket stor del av dem som regelbundet använder tobak, är också nikotinberoende. Beroendet sätter delvis individens egen vilja ur spel och gör det omöj- ligt att betrakta tobaksbruket som enbart en fråga om fritt personligt val . Den snabba tillvänjningen gör det också extra angeläget att för- hindra att barn och ungdomar börjar använda tobak och fastnar i ett ni- kotinberoende innan de ännu fullt ut kan bedöma hälsoriskernas storlek och de framtida svårigheterna att sluta med tobak. 4.4 Nuvarande insatser för minskat tobaksbruk Det svenska arbetet mot tobaken kan sägas ha tagit sin början , då staten anslog särskilda medel för information om toba- kens skadeverkningar. En nationell tobakspolitik har därefter utvecklats. Tobaksrökning är den största enskilda folkhälsorisken och ett av de allvarligaste hälsoproblemen som ökar globalt. I är tobak en prioriterad folkhälsofråga och den arbetar aktivt med att minska bruket av tobak. Det svenska arbetet mot tobak kan sägas vila på fyra grundpelare: - information och utbildning om tobakens skadeverkningar som är ett självklart inslag i många verksamheter, t.ex. inom skolväsendet och hälso- och sjukvården, - rökavvänjning och rökslutarhjälp som främst ges genom hälso- och sjukvårdens försorg men också genom tillgång till information och lä- kemedel för rökavvänjning på apoteken, - opinionsbildning till stöd för en aktiv tobakspolitik, t.ex. för rökfria miljöer, och - lagstiftning om rökfria miljöer, reklamförbud, åldersgräns för tobaks- inköp m.m. infördes långtgående restriktioner för tobaksreklamen och obligatoriska varningstexter på tobaksförpackningar. Under 1980- talet gjordes allt fler offentliga miljöer rökfria. publicerade Arbetarskyddsstyrelsen och gemensamt allmänna råd om rökfri miljö i gemensamhetslokaler. blev det första rökfria . etablerades en allsidig tobakspolitik bl.a. genom införandet av tobakslagen (1993:581). Lagen har därefter skärpts . deltar en rad myndigheter och organisationer i arbetet för minskat tobaksbruk. har en rad initiativ tagits t.ex. i syfte att öka uppmärk- samheten kring den ökade förekomsten av rökning bland kvinnor. Stati- stik visar att rökning bland gravida och småbarnsföräldrar har minskat i efter att de tobakspreventiva insatserna intensi- fierats på mödravårds- och barnavårdscentraler i landet. Vi vet att infor- mationsaktiviteter som riktas till gravida kvinnor kan leda till betydande hälsovinster för nyfödda och spädbarn. Att motverka tobakens tillgäng- lighet för de unga är en annan viktig del för att förhindra tobakens skade- verkningar. Regeringen anser att det är viktigt att åstadkomma långsik- tiga insatser för att förebygga att ungdomar börjar använda nikotinhaltiga produkter. Därför infördes i 12 § tobakslagen en bestämmelse om att tobaksvaror inte får säljas eller på annat sätt lämnas ut i näringsverksamhet till den som inte har fyllt . 4.5 (S 1995:14) har regeringens uppdrag att utarbeta nationella mål och strategier för hälsoutvecklingen i . Kommittén har i delbetänkandet Hälsa på lika villkor andra steget mot nationella folkhälsomål (SOU 1999:137) lyft fram det tobaksförebyg- gande arbetet som en central del i en framtida nationell folkhälsostrategi. Kommittén beräknas avlämna sitt slutbetänkande innefattande förslag om nationella mål och strategier . Regeringen avser att på basis av kommitténs förslag senare återkomma med bedömningar när det gäller en allsidig och samordnad insats mot tobak. I det samman- hanget kan det också bli aktuellt att göra bedömningar eller lämna förslag som rör den marknadsföring som inte omfattas av direktivets bestämmel- ser och därför inte heller täcks av förslagen i denna proposition. Som framgått har regeringen även överlämnat Underlag till nationell handlingsplan mot tobak till kommittén för ytterligare över- väganden. Som tidigare beskrivits behandlas således i detta ärende endast frågan om genomförande av EG-direktivet 98/43/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror. 5 Allmän bakgrund 5.1 Regler om tobaksreklam i Lagregler Tobakslagen (1993:581) trädde i kraft och ersatte bl.a. den då gällande lagen (1978:764) med vissa bestämmelser om mark- nadsföring av tobaksvaror, den s.k. tobaksreklamlagen. Regler om tobaksreklam och andra marknadsföringsåtgärder beträf- fande tobaksvaror finns i 14 och 15 §§ tobaks- lagen (lagen omtryckt i SFS 1996:941). I 14 § första stycket tobakslagen finns ett förbud för näringsidkare som marknadsför tobaksvaror till konsumenter att använda kommersiella an- nonser i periodiska skrifter eller i andra därmed jämförbara skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen (TF) är tillämplig. Förbudet omfattar också kommersiella annonser i ljudradio- eller TV-program och sådana TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844). Enligt 14 § andra stycket tobakslagen skall en näringsidkare vid mark- nadsföring av tobaksvaror till konsumenter på något annat sätt än som avses i första stycket iaktta särskild måttfullhet. I synnerhet gäller, enligt bestämmelsen, att reklam eller annan marknadsföring inte får vara på- trängande, uppsökande eller uppmana till bruk av tobak. I 15 § tobakslagen har det gjorts en koppling till det marknadsrättsliga påföljdssystemet. En marknadsföringsåtgärd som strider mot 14 §, skall vid tillämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450), anses vara otillbörlig mot konsumenter. Detta innebär att en näringsid- kare vars marknadsföring strider mot bestämmelserna i tobakslagen kan förbjudas att fortsätta med den marknadsföringen eller att vidta någon annan liknande åtgärd. Förbud kan meddelas också anställda hos nä- ringsidkaren och andra som handlar på näringsidkarens vägnar samt var och en i övrigt som väsentligt har bidragit till marknadsföringen. Ett förbud skall normalt förenas med vite.