prop · GN0361 · 2000-01-01 00:00:00 — 9 kap. 7 § Rätten får, om en part eller någon annan bör komma tillstädes eller infinna sig personligen vid en förhandling, förelägga vite. Om någon särskild föreskrift om föreläggande har meddelats, skall den gälla. Skall ett föreläggande, som enligt särskild föreskrift skall för- enas med vite, delges någon som vistas utom riket, får rätten under- låta att förelägga vite, om del- givning annars inte kan ske i den främmande staten. Föreläggandet skall i övrigt vid den fortsatta handläggningen av målet anses jämställt med ett vitesföre- läggande. Skall ett föreläggande, som enligt särskild föreskrift skall för- enas med vite, delges någon som vistas utom riket, får rätten under- låta att förelägga vite, om del- givning annars inte kan ske i den främmande staten. Om något vite inte har satts ut, får den förelagde inte åläggas något ansvar för de kostnader som kan ha uppstått till följd av att föreläggandet inte följts. Föreläggandet skall i övrigt vid den fortsatta handläggningen av målet anses jämställt med ett vitesföreläggande. 31 kap. 4 § Om den tilltalade i ett mål, där åklagaren för talan, genom att utebli från rätten eller inte följa ett föreläggande, som rätten meddelat, eller genom påståenden eller invändningar, som han insett eller bort inse sakna fog, eller på annat sätt genom vårdslöshet eller försummelse vållat kostnader för staten, är han skyldig att ersätta sådana kostnader oavsett hur ansvaret för rättegångskostnaderna i övrigt skall fördelas. Om målsäganden eller en offentlig försvarare genom vårdslöshet eller försummelse vållat kostnader för staten eller den tilltalade, är han skyldig att ersätta dessa kostnader. I 9 kap. 7 § finns bestämmelser om kostnader när något vite inte har satts ut. 33 kap. 9 § Rätten får vid behov låta översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut från rätten. Rätten är skyldig att översätta en handling i brottmål eller de vik- tigaste delarna av den, om hand- lingen skall sändas till någon som vistas i en annan stat inom Euro- peiska ekonomiska samarbets- området och det finns anledning att anta att personen inte förstår språket i handlingen. Handlingen skall översättas till språket i den andra staten eller om myndigheten känner till att personen inte förstår detta språk, till ett annat språk som personen förstår. Den som biträtt med översättning har rätt till skälig ersättning, som betalas av staten. Första och andra styckena skall tillämpas även i fråga om över- föring från punktskrift till vanlig skrift eller omvänt. Första och tredje styckena skall tillämpas även i fråga om över- föring från punktskrift till vanlig skrift eller omvänt. 36 kap. 23 § Gör ett vittne sig skyldigt till sådan försummelse eller tredska som avses i 20 eller 21 § och vållas rättegångskostnad därav för någon av parterna, skall rätten på yrkande av parten ålägga vittnet att i skälig omfattning ersätta kostnaden. Har även en part av rätten ålagts att ersätta motparten sådan kostnad och har parten utgett ersättningen, har han rätt att av vittnet få ut vad vittnet ålagts att utge. Vad som sagts om vittnes skyldighet att ersätta en parts kostnad skall gälla även beträffande kostnad som orsakats för staten. I 9 kap. 7 § finns bestämmelser om kostnader när något vite inte har satts ut. 40 kap. 16 § Gör en sakkunnig sig skyldig till sådan försummelse eller tredska som avses i 12 eller 14 § eller uteblir en sakkunnig, som kallats till förhör, och vållas rättegångskostnad därav för någon av parterna, skall rätten på yrkande av parten ålägga den sakkunnige att i skälig omfattning ersätta kostnaden. Har även en part av rätten ålagts att ersätta motparten sådan kostnad och har parten utgett ersättningen, har han rätt att av den sakkunnige få ut vad denne ålagts att utge. Vad som sagts om sakkunnigs skyldighet att ersätta parts kostnad skall gälla även beträffande kostnad som orsakats för staten. I 9 kap. 7 § finns bestämmelser om kostnader när något vite inte har satts ut. Denna lag träder i kraft . 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1946:816) om bevisupptagning åt utländsk föreskrivs att 1 och 4 §§ lagen (1946:816) om bevisupptagning åt utländsk domstol skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Har i visst mål eller ärende en utländsk domstol gjort fram- ställning hos en svensk domstol om att det skall vidtas någon åtgärd som hör till rättegången, såsom upptagande av ed, anställ- ande av förhör med part eller upptagande av bevis genom vittne, sakkunnig eller syn eller av skrift- ligt bevis, och överlämnas fram- ställningen genom Utrikesdepar- tementet till den svenska domstolen, skall den begärda åtgärden vidtas i enlighet med denna lag. Vad som har sagts skall inte tillämpas, om det är fråga om ansvar för en gärning som inte motsvarar brott enligt svensk lag. I mål om ansvar för brottslig gärning får inte heller en part höras under ed eller sanningsförsäkran. Avser en framställning enligt första stycket fråga om ansvar för en gärning, som har karaktär av politiskt brott, skall denna lag tillämpas endast om framställ- ningen har gjorts av en domstol i en stat som har tillträtt den euro- peiska konventionen den 27 janua- ri 1977 om bekämpande av terro- rism och gärningen utgör brott som avses i denna konvention. Har i visst mål eller ärende en utländsk domstol gjort fram- ställning hos en svensk domstol om att det skall vidtas någon åtgärd som hör till rättegången, såsom upptagande av ed, anställande av förhör med part eller upptagande av bevis genom vittne, sakkunnig eller syn eller av skriftligt bevis, och överlämnas framställningen genom Justitie- departementet till den svenska domstolen, skall den begärda åtgärden vidtas i enlighet med denna lag. Lika med utländsk domstol anses i denna lag utländsk under- sökningsdomare och åklagare samt det europeiska patentverket och annan som enligt en inter- nationell överenskommelse som är bindande för får göra sådan framställning. Lika med utländsk domstol anses i denna lag det europeiska patentverket och annan som enligt en internationell överenskommelse som är bindande för får göra sådan framställning. Denna lag tillämpas inte om lagen (2000:000) om inter- nationell rättslig hjälp i brottmål är tillämplig. 4 § Möter ej för äskad åtgärd laga hinder, utsätte rätten dag för ärendets företagande. Om det inte finns några hinder mot den begärda åtgärden skall rätten bestämma dag för bevisupp- tagningen. Avser mål däri åtgärd äskats ansvar för brottslig gärning, give rätten den utländska domstolen underrättelse vilken dag ärendet skall förekomma. Sådan underrättelse skall ock eljest lämnas, om den utländska domstolen framställt begäran därom. Har åtgärden äskats av det europeiska patentverket, skall underrättelse städse lämnas dit. Om den utländska domstolen begär det skall rätten underrätta den utländska dom- stolen om tidpunkten för bevisupp- tagningen. Har åtgärden begärts av det europeiska patentverket, skall underrättelse alltid lämnas dit. Denna lag träder i kraft . 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1946:817) om bevisupptagning vid utländsk föreskrivs i fråga om lagen (1946:817) om bevisupptagning vid utländsk domstol dels att i 3 § ordet skall bytas ut mot Justitie- departementet , dels att 1 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § I mål eller ärende vid en svensk domstol får domstolen besluta att bevis skall tas upp vid en utländsk domstol. Sådan bevisupptagning får avse syn, skriftligt bevis eller förhör med vittne, sakkunnig, part under sanningsförsäkran, målsägande eller den som avses i 36 kap. 1 § andra eller tredje stycket . I brottmål får bevisupptagning enligt första stycket äga rum endast om det finns synnerliga skäl. På begäran av åklagare får en svensk domstol besluta att åtgär- der som avses i 23 kap. 13 15 §§ skall vidtas vid en utländsk domstol. Denna lag tillämpas inte om lagen (2000:000) om inter- nationell rättslig hjälp i brottmål är tillämplig. Denna lag träder i kraft . 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1957:668) om utlämning för brott dels att i 23 § ordet i olika böjningsformer skall bytas ut mot i motsvarande form, dels att 14 och 26 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 § Framställning om utlämning skall inges till utrikesdeparte- mentet. Den skall göras på diplomatisk väg, om ej i förhållande till den främmande staten har överenskommit om att tillämpa annan ordning. Framställning om utlämning skall ges in till Justitiedeparte- mentet. Vid framställningen skall fogas avskrift av häktningsbeslut eller dom som åberopas eller, i fall som avses i 4 § andra stycket, annan utredning på vilken framställningen grundas. I den mån det ej framgår av nämnda handlingar, skall uppgift lämnas om personens nationalitet och hemvist, brottets beskaffenhet, tid och plats för brottet samt i den främmande staten tillämpliga straffbestämmelser. Signalement skall om möjligt företes. 26 § Chefen för äger medgiva, att den som av främmande stat utlämnas till annan stat må föras genom riket, såframt denne icke är svensk medborgare och ej heller eljest synnerliga skäl äro däremot. Framställning härom göres på diplomatisk väg. Chefen för får medge, att den som av främmande stat utlämnas till annan stat får föras genom riket, om denne inte är svensk medborgare och det inte heller annars finns synnerliga skäl mot det. Framställ- ning om detta ges in till Justitie- departementet. Sker utlämningen till , , eller må medgivas, att även svensk medborgare föres genom riket, om hinder ej skulle ha förelegat för utlämning av honom till den mottagande staten enligt 2 eller 4 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och . Denna lag träder i kraft . 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Härigenom föreskrivs att 4 a § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 a § Bestämmelser om användning av beslag och kvarstad på begäran av myndigheter i , , och finns i lagen (1975:295) om användning av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat. Bestämmelser om användning av beslag och kvarstad på begäran av myndigheter i , , och finns i lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Denna lag träder i kraft . 2.8 Förslag till lag om ändring i delgivningslagen (1970:428) Härigenom föreskrivs att 5 § delgivningslagen (1970:428) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 § Har den, med vilken delgivning skall ske, känt hemvist utom riket eller vistas han på ort utom riket, får delgivningen ske enligt lagen på den orten. En kallelse av en målsägande, ett vittne, en sakkunnig eller någon som avses i 36 kap. 1 § andra och tredje styckena får inte ske vid vite om delgivning skall ske i en annan stat, såvida inte lagen (1974:752) om nordisk vittnesplikt är tillämplig. Denna lag träder i kraft . 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom dels att i 8, 17, 20, 25 a, 28, 30, 32 och 40 §§ ordet utrikesdeparte- mentet skall bytas ut mot , dels att 18 och 36 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 18 § Har framställning om verk- ställighet av europeisk brottmåls- dom gjorts, kan egendom som genom domen förklarats förverkad tas i beslag, om beslag hade kunnat ske enligt svensk lag i en rättegång i . Beslut om beslag meddelas av Riksåklagaren eller rätten. I fråga om beslag enligt denna paragraf skall i övrigt bestämmelserna i 27 kap. rätte- gångsbalken tillämpas. Bestäm- melser om beslag och kvarstad finns också i lagen (1975:295) om användning av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat. Har framställning om verk- ställighet av europeisk brottmåls- dom gjorts, kan egendom som genom domen förklarats förverkad tas i beslag, om beslag hade kunnat ske enligt svensk lag i en rättegång i . Beslut om beslag meddelas av Riksåklagaren eller rätten. I fråga om beslag enligt denna paragraf skall i övrigt bestämmelserna i 27 kap. rätte- gångsbalken tillämpas. Bestäm- melser om beslag och kvarstad finns också i lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål. 36 § Penningbelopp eller annan egendom som förklarats förverkad med stöd av denna lag tillfaller staten. Har föremål förklarats för- verkat, kan regeringen på begäran av den stat som gjort framställnin- gen om verkställighet av förverk- andebeslut förordna, att föremålet skall återlämnas till den staten. Egendom eller dess värde som förverkats med stöd av denna lag tillfaller staten. Regeringen får på begäran av den stat som gjort framställningen om verkställighet av förverkandebeslutet förordna att egendomen eller dess värde helt eller delvis skall överlämnas till den staten. Böter som bestämts enligt denna lag får inte förvandlas. Denna lag träder i kraft . 2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Bestämmelserna i 1, 4 9, 13 och 16 §§ lagen (1990:314) om ömse- sidig handräckning i skatteären- den, bestämmelserna om förunder- sökning och tvångsmedel i lagen (1960:418) om straff för varu- smuggling, bestämmelserna i 23, 27 och 28 kap. samt bestämmelserna i 1 § lagen (1991:435) med vissa bestämmel- ser om internationellt samarbete på brottmålsområdet äger motsva- rande tillämpning. Bestämmelse, vars tillämpning förutsätter att misstanke föreligger mot någon, får dock ej tillämpas. Tvångsmedel får ej användas i syfte att möjliggöra förverkande av egendom. Vad som i ovan nämnda bestämmelser i lagen (1990:314) om ömsesidig hand- räckning i skatteärenden sägs om skall härvid i stället avse . Bestämmelserna i 1, 4 9, 13 och 16 §§ lagen (1990:314) om ömse- sidig handräckning i skatteären- den, bestämmelserna om förunder- sökning och tvångsmedel i lagen (1960:418) om straff för varu- smuggling, bestämmelserna i 23, 27 och 28 kap. samt bestämmelserna i 5 kap. 1 § lagen (2000:000) om inter- nationell rättslig hjälp i brottmål äger motsvarande tillämpning. Be- stämmelse, vars tillämpning förut- sätter att misstanke föreligger mot någon, får dock ej tillämpas. Tvångsmedel får ej användas i syfte att möjliggöra förverkande av egendom. Vad som i ovan nämnda bestämmelser i lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden sägs om skall härvid i stället avse . Denna lag träder i kraft . 2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt Härigenom föreskrivs att 43 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 43 § Intagen skall inställas vid domstol eller vid nämnd som avses i 37 kap. , om domstolen eller nämnden begär det. Begär annan myndighet att intagen skall inställas inför denna, prövar Kriminal- vårdsstyrelsen om det skall ske. I anslutning till inställelse varom nu är fråga får intagen tillfälligt placeras i allmänt häkte, om det behövs av säkerhetsskäl. Tiden för inställelse som avses i första stycket inräknas i verk- ställighetstiden. Detsamma gäller tid som intagen vistas utanför anstalt med stöd av 2 § lagen (1991:435) med vissa bestäm- melser om internationellt sam- arbete på brottmålsområdet. Tiden för inställelse som avses i första stycket inräknas i verk- ställighetstiden. Detsamma gäller tid som intagen vistas utanför anstalt med stöd av 4 kap. 29 eller 31 § lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Åtalas intagen, skall han på begäran erhålla den lättnad i verkställig- heten som erfordras för utförande av hans talan i målet. Denna lag träder i kraft . 2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet Härigenom föreskrivs att i 7 och 22 §§ lagen (1978:801) om internationellt samarbete rörande kriminalvård i frihet ordet skall bytas ut mot . Denna lag träder i kraft . 2.13 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100) dels att 1 kap. 4 § och 16 kap. 1 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 5 kap. 7 §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 4 § Gäller förbud enligt denna lag mot att röja uppgift, får uppgiften inte heller i övrigt utnyttjas utanför den verksamhet i vilken sekretess gäller för uppgiften. I insiderlagen (1990:1342) finns bestämmelser om förbud att utnyttja vissa uppgifter som är ägnade att väsentligt påverka kursen på finansiella instrument. Bestämmelser som begränsar möjligheten att utnyttja vissa upp- gifter som en svensk myndighet har fått från en myndighet i en annan stat finns i lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om inter- nationellt samarbete på brottmåls- området, lagen (2000:000) om internationellt polisiärt samarbete samt lagen (2000:000) om Schengens informationssystem. Bestämmelser som begränsar möjligheten att utnyttja vissa uppgifter som en svensk myn- dighet har fått från en myndighet i en annan stat finns i lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål, lagen (2000:000) om internationellt polisiärt samarbete samt lagen (2000:000) om Schengens informationssystem. Sekretess gäller i verksamhet som avser rättslig hjälp på begä- ran av annan stat för uppgift som hänför sig till 1. utredning enligt bestämmel- serna om förundersökning i brott- mål, 2. angelägenhet som angår tvångsmedel, om det kan antas att den rätts- liga hjälpen begärts under förut- sättning att uppgiften inte röjs. Motsvarande sekretess gäller hos polismyndighet och åklagar- myndighet samt hos Rikspolis- styrelsen, och Kust- bevakningen, för uppgift i en ange- lägenhet som avses i 3 § 1 och 6 lagen (2000:000) om Schengens informationssystem. Utan hinder av sekretessen enligt detta stycke får uppgift lämnas ut enligt vad som föreskrivs i polisdatalagen (1998:622) och lagen om Schengens informationssystem. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . 16 kap. 1 § Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1 8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 3. denna lag enligt _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 5 kap. 2 4 §§ 7 kap. 1 § såvitt avser uppgift om annat än verkställigheten av beslut om omhändertagande eller beslut om vård utan samtycke _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1 8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 3. denna lag enligt _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 5 kap. 2 4§§ 5 kap. 7 § 7 kap. 1 § såvitt avser uppgift om kvarhållande av försändelse på befordringsföretag, hemlig tele- avlyssning och hemlig tele- övervakning eller hemlig kamera- övervakning på grund av beslut av domstol eller åklagare såvitt avser uppgift om annat än verkställigheten av beslut om omhändertagande eller beslut om vård utan samtycke _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Denna lag träder i kraft . 2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribuna- lerna för brott mot internationell humanitär rätt Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:569) om samarbete med de internationella tribunalerna för brott mot internationell humanitär rätt dels att 11 och 12 §§ skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 12 § skall utgå. dels att i 2 § ordet skall bytas ut mot Justitie- departementet , dels att nuvarande 12 a § skall betecknas 11 §, dels att rubriken närmast före 12 a § skall sättas närmast före nya 11 §, dels att 9 §, 10 §, nya 11 § och 14 § samt rubriken närmast före 9 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 9 a och 12 §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 § I fråga om beslag gäller bestäm- melserna i 1 och 2 §§, 6 § första meningen samt 7 § lagen (1975:295) om användningen av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat. Sedan utrednin- gen avslutas skall Riksåklagaren överlämna ärendet tillsammans med sitt yttrande till regeringen. I beslag tagen egendom överlämnas till tribunalen efter beslut av regeringen. Om inte annat framgår av denna lag lämnas rättslig hjälp på be- gäran av tribunalerna enligt be- stämmelserna i lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Har beslag verkställts, får den som drabbats av åtgärden begära att rätten prövar beslaget. Rätten skall så snart det kan ske hålla förhandling i frågan. Om förhand- lingen gäller bestämmelserna i 24 kap. 17 § andra stycket rätte- gångsbalken. Följande bestämmelser i lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål skall inte tillämpas, 2 kap. 2 § om dubbel straff- barhet, 2 kap. 14 § om vissa grunder för avslag, 2 kap. 15 § om prövning av ansökan och beslut om avslag, och 4 kap. 15, 16 och 21 §§ om rättens prövning av kvarstad eller beslag. Rättslig hjälp som avses i lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål får lämnas även om den gärning ansökan avser inte mot- svarar brott enligt svensk lag. Om den åklagare eller domstol som handlägger ansökan finner att de förutsättningar eller villkor som enligt 2 kap. 1 § nämnda lag i övrigt gäller beträffande den be- gärda åtgärden inte är uppfyllda skall ärendet överlämnas till regeringen som beslutar om ansökan skall avslås. 10 § I fråga om bevisupptagning gäller bestämmelserna i 1 § första stycket första meningen, 2 §, 3 § första och andra styckena samt 4 10 och 12 §§ lagen (1946:816) om bevisupptagning åt utländsk domstol. Sedan handläggningen av ett ärende om beslag avslutats skall Riksåklagaren överlämna ärendet till regeringen. I beslag tagen egendom överlämnas till tribu- nalen efter beslut av regeringen. Har beslag verkställts, får den som drabbats av åtgärden begära att rätten prövar beslaget. Rätten skall så snart det kan ske hålla förhandling i frågan. Om för- handlingen gäller bestämmelserna i 24 kap. 17 § andra stycket rätte- gångsbalken. 12 a § 11 § Har en svensk medborgare eller en utlänning med hemvist i eller på annat sätt stark anknytning till av tribunalen dömts till fängelse, kan regeringen besluta att straffet får verkställas i . Regeringen får i varje enskilt beslut meddela de föreskrifter som behövs för verk- ställigheten här.