prop · GN036 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringen anser därför att antalet ledamöter, utöver ordföranden eller vice ordföranden, som skall kallas till sammanträde i skattenämnden och som också utgör det maximala antalet ledamöter som får delta i dess avgöranden fortfarande skall vara fem. Någon möjlighet för skattemyndigheten att välja hur många leda- möter som skall kallas till sammanträdet föreligger därmed inte. Länsrätten i har i sitt remissyttrande framfört att förslaget saknar den grundläggande förutsättningen för lekmännens del- tagande i beslutsprocessen som utgörs av att ledamöterna sammanträffar, diskuterar, debatterar och sedan beslutar en utgång och att de som inte är ense om utgången har möjlighet att avge skiljaktig mening. Rätten att få avvikande mening antecknad regleras i 3 kap. 21 § förordningen med instruktion för skatteförvaltningen och 19 § förvaltningslagen. Denna rätt inskränks inte genom den föreslagna ändringen i beslutförhetsreglerna. Även fortsättningsvis gäller att en ledamot kan anmäla avvikande mening och få denna mening antecknad. 7 Följdändringar med anledning av stat- kyrkareformen 7.1 Bakgrund ändras relationerna mellan staten och Svenska kyr- kan. I propositionen Staten och trossamfunden begravningsverksam- heten, kulturminnena, personalen, avgiftsbetalningen, m.m. (prop. 1998/99:38 ) har lämnats förslag på vissa ändringar av bl.a. inkomst- beskattningsreglerna och fastighetstaxeringsreglerna som är nödvändiga mot bakgrund av kyrkans nya ställning. har (bet. 1998/99:KU18, rskr. 1998/99:176) beslutat i de frågor som behandlas i propositionen. Ändringarna i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt finns i SFS 1999:296 och ändringarna i fastighetstaxe- ringslagen (1979:1152) finns i SFS 1999:300. Det är nu fråga om vissa ändringar i lagen om statlig inkomstskatt och lagen (1941:416) om arvs- skatt och gåvoskatt. 7.2 Lagen om statlig inkomstskatt Regeringens förslag: , däribland och dess organisatoriska delar, skall ha rätt till statligt grundavdrag med vid inkomsttaxeringen. Skälen för regeringens förslag: I propositionen Staten och trossamfunden begravningsverksamheten, kulturminnena, personalen, avgiftsbetalningen, m.m. (prop. 1998/99:38) lade regeringen fram vissa förslag som hade sin grund i ändringen av relationerna mellan staten och . Ett av förslagen innebar att registrerade trossamfund, däribland och dess organisatoriska delar, skall i skattehänseende likställas med ideella föreningar vilket innebär att de under vissa förutsättningar blir begränsat skattskyldiga. Förslaget föranledde en ändring i 7 § 5 mom. lagen om statlig inkomstskatt. För att registrerade trossamfund fullt ut skall likställas med ideella föreningar i skattehänseende fordras att sådana trossamfund också medges ett statligt grundavdrag på vid inkomsttaxeringen. Något sådant förslag lades inte fram i den nämnda propositionen. Det görs i stället . 7.3 Lagen om arvsskatt och gåvoskatt Regeringens förslag: och andra trossamfund skall även fortsättningsvis vara fria från arvs- och gåvoskatt. Skälen för regeringens förslag: En utgångspunkt för de förändringar som skall göras i fråga om arvs- och gåvobeskattningen bör vara att det i enlighet med principbeslutet om relationsändringen mellan staten och bör eftersträvas ökad likställighet mellan de olika trossamfunden (prop. 1995/96:80 s. 15). En annan utgångspunkt är att reformen inte syftar till att förändra beskattningssituationen för samfunden utöver vad som med nödvändighet följer av själva principbeslutet om relationsändringen (jfr. 1998/99:38 s. 214). bör även fortsättningsvis vara fri från arvs- och gåvoskatt. Sådan skattefrihet bör också på samma sätt som gälla andra trossamfund. En hänvisning till 2 § i den nya lagen (1998:1593) om trossamfund är nödvändig. Det finns ingen anledning att i detta sammanhang kräva att trossamfundet skall vara registrerat. Något sådant krav finns inte enligt gällande rätt. Frikyrkoförsamlingarna och församlingar utgör definitionsmässigt trossamfund, dvs. gemenskaper för religiös verksamhet i vilka det ingår att anordna gudstjänst. kan därför utgå ur bestämmelsen. Till kategorin kyrka hör efter relationsändringen mellan staten och i princip endast . För att beskattningssituationen skall vara oförändrad bör begreppet kyrka därför finnas kvar i bestämmelsen. Ändringen föreslås träda i kraft . 8 Samordningsnummer Regeringens förslag: Uppgift om samordningsnummer skall få registreras i register som förs av myndigheter inom vars verksamhetsområde samordningsnummer får tilldelas. Samordningsnummer skall anges i deklarationer och andra handlingar som lämnas till ledning för taxering, m.m. Skälen för regeringens förslag: För varje folkbokförd person fastställs enligt 18 § folkbokföringslagen (1991:481) ett personnummer som identitetsbeteckning. Vidare fastställs personnummer för personer som inte är folkbokförda i de fall som anges i lag eller annan författning. Uttryckligt författningsstöd för tilldelning av personnummer för personer som inte är folkbokförda föreligger endast i fråga om personer som förekommer i rättsväsendets register och totalförsvarspliktiga. Enligt praxis sker emellertid också tilldelning av personnummer för registrering i skatteregister, körkortsregister, sjömansregister, register hos allmän försäkringskassa samt för utfärdande av pass och registrering i passregister. Personnummer skall tilldelas endast personer som folkbokförs här i landet. Den nuvarande tilldelningen av personnummer till personer som inte är folkbokförda skall ersättas med tilldelning av ett särskilt samordningsnummer. Den som enligt nuvarande regler erhållit personnummer utan att vara folkbokförd kommer dock att ha kvar sitt personnummer och inte tilldelas samordningsnummer. Bestämmelser om samordningsnummer finns i 18 a § folkbokförings- lagen. Samordningsnumret är konstruerat som ett personnummer, dvs. anges med två siffror , månad och dag i nu nämnd ordning. Det skall dock ha sifferkombinationer som inte kan förekomma i person- numret varför födelsedagen adderas med talet 60. Därefter anges ett tresiffrigt individnummer, som är udda för män och jämnt för kvinnor, samt en kontrollsiffra. Detta innebär att för en person som är född kommer samordningsnumret att inledas med siffrorna 610163. Tilldelning av samordningsnummer skall i första hand ske för de ändamål för vilka personnummer nu tilldelas utan att folkbokföring sker. Något hinder mot att låta även andra myndigheter och verksamhets- områden använda samordningsnummer finns dock inte. Det ankommer på regeringen att pröva vilka samhällsområden som skall få rekvirera samordningsnummer. Samordningsnummer får enligt 5 § folkbokföringsförordningen (1991:749) tilldelas med anledning av registrering i skatteregister, registrering i polisregister eller i övrigt inom rättsväsendets informationssystem, utfärdande av pass och registrering i passregister, registrering hos allmän försäkringskassa, sjömansregistrering, registrering i körkortsregister och totalförsvarsplikt. Bestämmelsen träder i kraft . På flertalet av de områden där samordningsnummer får tilldelas finns särskilda författningar som reglerar vilka uppgifter myndigheten får registrera. Särskilda bestämmelser har därvid tagits in om att personnummer får registreras. Dessa bestämmelser behöver därför ändras så att berörda register också får innehålla uppgifter om samordningsnummer. Regeringen föreslår därför ändringar i skatteregisterlagen (1980:343), utsökningsregisterlagen (1986:617), lagen (1998:938) om behandling av personuppgifter om totalförsvarspliktiga och lagen (1999:353) om rättspsykiatriskt forskningsregister. I fråga om övriga områden som berörs regleras myndighetens registrering av uppgift om personnummer i förordning. På beskattningsområdet finns också bestämmelser om att personnummer skall anges i deklarationer och kontrolluppgifter, m.m. I de fall en skattskyldig tilldelats samordningsnummer skall detta i stället för personnummer anges i deklarationer och andra handlingar som ges in till skattemyndigheten. Detta föranleder ändringar i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, skattebetalningslagen (1997:483), fastighetstaxeringslagen (1979:1152), lagen (1962:381) om allmän försäkring och lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. Vidare finns bestämmelser om användning av personnummer i personuppgiftslagen (1998:204). Enligt 22 § personuppgiftslagen får uppgifter om personnummer behandlas utan samtycke bara när det är klart motiverat med hänsyn till ändamålet med behandlingen, vikten av en säker identifiering, eller något annat beaktansvärt skäl. Vad som gäller personnummer bör enligt regeringens mening även gälla användningen av samordningsnummer. 9 Kontrolluppgiftsskyldighet vid options- och terminsaffärer Regeringens förslag: Skyldigheten för värdepappersinstitut enligt 3 kap. 32 c § andra stycket lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, att lämna kontrolluppgifter om utfärdande av optioner och slutförande av options- och terminsaffärer även om avräkningsnota inte skall upprättas skall tillämpas första gången vid taxering. Svenska Bankföreningens och Svenska Fondhandlareföreningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: tillstyrker hemställan. motsätter sig inte att kontrolluppgiftsskyldigheten skjuts upp till taxering. Datainspektionen anser att kontrolluppgiftsskyldigheten bör skjutas upp om det finns risk för att uppgifter om enskildas förhållanden blir missvisande eller felaktiga om uppgiftsskyldigheten införs. avstår från att lämna synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Kontrolluppgifterna är en viktig för en effektiv och likformig beskattning. För de personer som lämnar förenklad självdeklaration bygger taxeringarna huvudsakligen på uppgifter från kontrolluppgifter. Det är därför viktigt att kontrolluppgifterna är tillförlitliga. Kontrolluppgifter om options- och terminsaffärer skall sedan 1997 års taxering lämnas av värdepappersinstituten i de fall en avräkningsnota skall upprättas. En skyldighet för värdepappersinstituten att lämna kontrolluppgifter om utfärdande av optioner och slutförande av options- och terminsaffärer även i de fall avräkningsnota inte skall upprättas infördes efter förslag i prop. 1997/98:134. Kontrolluppgifterna skall lämnas första gången års taxering. Options- och terminsaffärer är komplicerade i det avseendet att det finns flera sätt att avsluta affärerna på. Det finns också olika beskattningssätt. och har redogjort för de svårigheter som föreligger med att fullgöra den utvidgade kontrolluppgiftsskyldigheten. En anledning är att de redan är hårt belastade med att förbereda sina datasystem för eurotransaktioner och inför millenniumskiftet. En annan är att den utvidgade skyldigheten är mer komplicerad än vad de har förutsett. För att kontrolluppgifterna skall vara tillförlitliga är det viktigt att de är korrekta och lämnade på ett enhetligt sätt. Svenska Bankföreningens och Svenska Fondhandlareföreningens uppfattning att det är omöjligt för värdepappersinstituten att på ett tillfredsställande sätt fullgöra den utvidgade kontrolluppgiftsskyldigheten års taxering stöds av yttrande. Inspektionen har tillstyrkt att tillämpningen skjuts fram. motsätter sig inte att en senareläggning sker. Mot bakgrund härav gör regeringen den bedömningen att det inte är meningsfullt att försöka framtvinga en verkställighet av kontrolluppgiftsskyldigheten , utan en sådan skyldighet bör införas först års taxering. Föreningarna ifrågasätter också om den utvidgade kontrolluppgiftsskyldigheten är utformad så att den tillhandahåller rätt information för skattemyndigheterna och för de skattskyldiga. Föreningarna föreslår att reglerna om kontrolluppgiftsskyldighet avseende transaktioner med optioner och terminer ses över i samråd med de finansiella instituten. har i sitt remissyttrande sagt sig vara villigt att medverka i sådan översyn. Det har framkommit att och värdepappersinstituten regelbundet träffas i syfte att diskutera och informera om frågor kring uppgiftslämnandet. Det är lämpligt att även denna fråga tas upp i det sammanhanget. 10 Avyttring av andelar i svenska handelsbolag i vissa fall Regeringens förslag: Regeringen föreslår att lagen (1992:1643) om särskilda regler för beskattning av inkomst från handelsbolag i vissa fall förtydligas på så sätt att det klart framgår att en överlåtare av andelar i ett handelsbolag alltid beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet för köpeskillingen om den beräknats på grundval av handelsbolagets vinst eller omsättning eller dylikt avseende avyttringsåret. Bakgrund: Efter att skattereform hade genomförts blev det vanligt att andelar i handelsbolag med tillhörande årsvinst överläts. På det sättet kunde inkomst av näringsverksamhet omvandlas till kapitalvinst och tas upp i det lägre beskattade inkomstslaget kapital. För att förhindra skattelindring genom sådana transaktioner infördes nya bestämmelser genom lagen (1992:1643) om särskilda regler för beskattning av inkomst från handelsbolag i vissa fall, SHBL. Enligt huvudregeln i 2 § SHBL skall en reavinst vid försäljning av andelar i handelsbolag under vissa i lagen närmare angivna förutsättningar beskattas som inkomst av näringsverksamhet. Tilläggsköpeskilling som erhålls efter utgången av överlåtelseåret beskattas på motsvarande sätt bl.a. under förutsättning att överlåtaren eller någon närstående till honom (direkt eller indirekt) varit verksam i handelsbolaget efter överlåtelsen. I lagrådsremissen med förslag till ny inkomstskattelag har dessa bestämmelser placerats i lagförslagets 51 kapitel (3 4 §§). Lagrådet anser (yttrande ) att bestämmelsernas innebörd inte är helt klar. En svårighet hänför sig till att begreppet tillkommande ersättning (motsvarar tilläggsköpeskilling i SHBL) inte definieras. Lagrådet yttrar bl.a. följande. Osäkerhet kan exempelvis råda om en tillkommande köpeskilling, vars storlek är kopplad till handelsbolagets vinst enligt bokslutet för avyttringsåret, skall anses utgöra tillkommande ersättning . Bedöms så vara fallet kommer överlåtaren att beskattas för kapitalvinsten som inkomst av aktiv näringsverksamhet endast om överlåtaren eller någon närstående varit verksam i bolaget efter avyttringen. Med tanke på att hela kapitalvinsten kan vara hänförlig till överlåtarens arbetsinsats även om denne inte varit verksam i bolaget efter nämnda tidpunkt, skulle dock en beskattning i inkomstslaget kapital strida mot regelsystemets uppbyggnad i övrigt. Skälen för regeringens förslag: Regeringen delar Lagrådets slutsats. En ändring måste göras om det finns risk för att de förfaranden som lagstiftningen syftar till att ingripa mot inte förhindras. Vi delar därför Lagrådets uppfattning att förslaget till ny inkomstskattelag bör förtydligas för att komma till rätta med frågan. Det är angeläget att en motsvarande justering görs av gällande regler. Det innebär ett ingrepp i 2 § andra stycket SHBL. En sådan ändring bör genomföras . Regeringen föreslår med stöd av undantagsbestämmelsen i 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen att de föreslagna bestämmelserna tillämpas på överlåtelser fr.o.m dagen efter överlämnandet av denna proposition. Regeringen avser att överlämna propositionen till . De nya reglerna bör således tillämpas fr.o.m. . 11 Ekonomiska konsekvenser Förslaget om justering av förmånsvärdet för s.k. miljöbilar innebär en försvagning av de offentliga finanserna dels genom att den beräknade inkomstskatten på förmånsvärdet sjunker, dels genom att underlaget för arbetsgivaravgifter sjunker i motsvarande mån. Storleksordningen på denna effekt på individnivå kan illustreras med hjälp av det tidigare redovisade räkneexemplet (s. 46), där skillnaden i förmånsvärde uppgår till ca . En individ som betalar statlig inkomstskatt dvs. har en taxerad inkomst överstigande (förhållanden) och som betalar allmän pensionsavgift, har vid genomsnittlig kommunalskatt (31,) en marginalskatt på . Det reducerade förmånsvärdet innebär för denne individ en skattelättnad på . Till detta kommer sänkta arbetsgivaravgifter där avgiftsuttaget är med . Detta ger ett totalt skatte- och avgiftsbortfall på för den aktuella bilen. Det totala antalet förmånsbilar beräknas uppgå till ca 180 000. är antalet förmånsbilar för vilka justering enligt de föreslagna reglerna skulle ske starkt begränsat, bl.a. som en följd av det högre förmånsvärdet. Varje bedömning av antalet berörda bilar och därmed av skatte- och avgiftsbortfallet blir därför osäker. kan inkomstbortfallet för den offentliga sektorn beräknas till . Vid en utveckling där andelen bilar med justerat förmånsvärde ökar genom att det blir skattemässigt lönsamt att disponera de berörda bilmodellerna som tjänstebil i förhållande till att inneha dem privat kan det alltså uppkomma ett större budgetbortfall som kan behöva finansieras. Mot denna bakgrund finns anledning att följa upp de föreslagna regeländringarna så att eventuella justeringar i skatteuttaget kan göras. Finansiering skall i så fall ske inom ramen för den samlade bilförmånsbeskattningen. Den föreslagna ändringen i lagen om statlig inkomstskatt kommer att innebära ett visst inkomstbortfall för staten. Förslaget om beslutförhet i skattenämnd beräknas ge en marginell minskning av administrationskostnaderna hos skattemyndigheterna. Övriga förslag bedöms inte innebära några ekonomiska konsekvenser. 12 Författningskommentar 12.1 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Anvisningarna till 23 § punkt 20 d Ändringen i anvisningspunkten är en följdändring med anledning av den nya lagstiftningen om allmän pension. till 42 § punkt 4 I ett nytt fjärde stycke föreslås att jämkning skall kunna ske för s.k. miljöbilar. Om en bil är utrustad med teknik för drift helt eller delvis med miljövänligare drivmedel än bensin och dieselolja eller med elektricitet och bilens nybilspris därför är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil utan sådan teknik, skall förmånsvärdet få jämkas ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen. Enligt Lagrådet bör det av lagtexten framgå att förmånsvärdet skall jämkas om bilen är utrustad med teknik för drift bl.a. med miljövänligare drivmedel än bensin och dieselolja. Lagtexten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Regeln har närmare kommenterats i avsnitt 4.2. 12.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt 3 § Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 7.3. 12.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 8 § I andra stycket har gjorts ett tillägg som innebär att också registrerade trossamfund skall ha rätt att från den taxerade inkomsten göra ett statligt grundavdrag med på samma sätt som sådana ideella föreningar som avses i 7 § 5 mom. första stycket lagen om statlig inkomstskatt. Tillägget innebär att bl.a. och dess organisatoriska delar ges rätt att göra ett sådant grundavdrag. 12.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 3 kap. 2 a § Anledningen till ändringen förklaras i den allmänna motiveringen, se avsnitt 5. I paragrafen finns bestämmelser som anger att ersättning för arbete under vissa förutsättningar skall anses som inkomst av annat förvärvsarbete vid beräkning av den sjukpenninggrundande inkomsten. Bestämmelserna kan sägas vara undantag från vad som föreskrivs i 2 §. Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas enligt andra stycket 2 ersättning för arbete som betalas ut till mottagare som har A-skattsedel eller en F-skattsedel med villkor enligt 4 kap. 9 § skattebetalningslagen (1997:483) eller som saknar skattsedel på preliminär skatt, om ersättningen tillsammans med annan ersättning för arbete från samma utbetalare under inkomståret kan antas komma att understiga och utbetalaren är en fysisk person eller ett dödsbo samt vad som utbetalas inte utgör utgift i utbetalarens näringsverksamhet. Genom det nu gjorda tillägget införs en möjlighet för utbetalare och mottagare att träffa en överenskommelse om att ersättningen i stället skall hänföras till inkomst av anställning. Lagen (1981:691) om socialavgifter är lagtekniskt sammankopplad med lagen om allmän försäkring vilket medför att den som betalar ut sådan ersättning som enligt lagen om allmän försäkring skall anses som inkomst av anställning anses vara arbetsgivare (se 1 kap. 2 § lagen om socialavgifter). Ersättningen skall därför ingå i underlag för beräkning av arbetsgivaravgifter. Genom en hänvisning från lagen om socialavgifter till 3 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring är den som utger ersättning för utfört arbete i annan form än pension skyldig att betala arbetsgivaravgifter om ersättningen uppgår till även om något anställningsförhållande inte föreligger. Detta gäller dock inte uppdragsersättning som enligt 2 a § samma kapitel skall anses som inkomst av annat förvärvsarbete. Genom att parterna, i enlighet med 3 kap. 2 a § andra stycket 2 d, träffar en överenskommelse om att ersättningen skall hänföras till inkomst av anställning blir den som utger ersättningen skyldig att betala arbetsgivaravgifter på ersättningen redan då ersättningen uppgår till eller mer. För gode män och förvaltare har intagits en särskild bestämmelse som leder till att huvudmannen alltid blir skyldig att betala arbetsgivaravgifter på ersättningar på eller mer. Denna bestämmelse föranleds av att avtalsmöjligheten inte alltid kan tillämpas när det gäller ersättning i dessa situationer eftersom huvudmannen i många fall inte själv kan ingå avtal och den gode mannen eller förvaltaren inte kan ingå avtal för huvudmannens räkning med sig själv som motpart. I enlighet med Lagrådets förslag har bestämmelsen som gäller ersättning till god man och förvaltare förts över till ett nytt led. 20 kap. 2 § Ändringen föranleds av att personer som inte är eller har varit folkbokförda här i landet skall tilldelas ett särskilt samordningsnummer i stället för personnummer (prop. 1997/97:9). Samordningsnummer skall bl.a. få tilldelas för beskattningsändamål. 12.5 Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 18 kap. 4 § Ändringen föranleds av att personer som inte är eller har varit folkbokförda här i landet skall tilldelas ett särskilt samordningsnummer i stället för personnummer (prop. 1997/97:9). Samordningsnummer skall bl.a. få tilldelas för beskattningsändamål. 12.6 Förslaget till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343) 5 § Ändringen föranleds av att personer som inte är eller har varit folkbokförda här i landet skall tilldelas ett särskilt samordningsnummer i stället för personnummer (prop. 1997/97:9). Samordningsnummer skall bl.a. få tilldelas för beskattningsändamål. 12.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter 2 kap 4 § I denna paragraf regleras vilka ersättningar som det skall bortses från vid bestämmande av underlaget för beräkningen av arbetsgivaravgifter. Ändringen i första stycket 11 föranleds av att utbetalare och mottagare enligt 3 kap. 2 a § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring har möjlighet att träffa en överenskommelse om att ersättning, som enligt bestämmelserna i nämnda lagrum skall räknas som inkomst av annat förvärvsarbete i stället skall hänföras till inkomst av anställning. 12.8 Förslaget till lag om ändring i utsökningsregister- lagen (1986:617) 4 § Ändringen föranleds av att personer som inte är eller har varit folkbokförda här i landet skall tilldelas ett särskilt samordningsnummer i stället för personnummer (prop. 1997/97:9). 12.9 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) 2 kap. 7 § I bestämmelsen föreslås att skattenämnden skall vara beslutför när ordföranden eller vice ordföranden och tre övriga ledamöter är närvarande vid sammanträdet. Vidare föreslås att en regel införs som innebär att skattenämnden är beslutför med tre ledamöter, bland dem ordföranden eller vice ordföranden, om de är ense om utgången. Regeln har närmare kommenterats i avsnitt 6.5.