prop · GN031D14 · 2000-01-01 00:00:00 — Equal: Samarbete mellan medlemsländerna för att främja nya metoder för att bekämpa all slags diskriminering och ojämlikhet i anknytning till arbetsmarknaden. Equal finansieras av Socialfonden. Därutöver tillkommer ett landsbygdsprogram som innefattar miljö-, struktur- och landsbygdsåtgärder och finansieras av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden. Fonden för fiskets utveckling finansierar strukturåtgärder inom fiskerinäringen vilken bl.a. omfattar yrkesfisket, vattenbruket och bearbetning och saluföring av näringens produkter. För del omfattar det nya mål 1- området nuvarande mål 6-området samt ett särskilt program för kustområdena i , och . För programperioden 2006 har mål 1- området i tilldelats varav avser kustområdet. För mål 2-områdena har tilldelats för sjuårsperioden (inklusive områden som får stöd ). Mål 3 har tilldelats för programperioden. Tilldelningen till fiskerinäringen beräknas till utanför mål 1. Beloppen kommer att indexuppräknas. Medelstilldelningen till medlemsstaterna för gemenskapsinitiativen och landsbygdsprogrammet är inte fastställd. Mål 3- åtgärder, landsbygdsinsatser och strukturåtgärder inom fiskerinäringen skall vara en integrerad del av mål 1-programmen. Med utgångspunkt från de kriterier som fastställts i strukturfondsförordningen har regeringen lämnat ett förslag till EG- kommissionen om vilka områden i som skall ingå i mål 2. Kommissionen kommer senare att fastställa mål 2-områdets avgränsning. För information redovisas förslaget här i korthet. Nuvarande mål 2- och 5b- kommuner i , , , och ingår i nya mål 2. Nya mål 2-kommuner föreslås bli , , , , , , , , och . Vidare ingår Dalslandskommunerna i mål 2 medan nuvarande områden i norra och föreslås få stöd . Stöd föreslås också för följande nuvarande stödområden: Blekingekommunerna, kommun i samt kommunerna i södra . Övriga 5b-kommuner i Sydöstra ingår i nya mål 2, liksom och nuvarande 5b Skärgården. De regionala tillväxtavtalen innebär att olika aktörer samarbetar för att nå tillväxt och sysselsättning och för att därmed få bättre utväxling på insatta resurser. Tillväxtavtalen skall utgöra grunden för de nya strukturfondsprogrammen. Regeringen har lämnat två uppdrag avseende mål 1, dels till länsstyrelserna i och att utarbeta förslag till utvecklingsplan för dessa län och dels till länsstyrelserna i , , , och att utarbeta förslag till utvecklingsplan för och samt de delar av de södra länen som ingår i mål 6. Uppdragen skall redovisas . Regeringen skall inlämna utvecklingsplanerna till EG-kommis-sionen . Enligt uppdragen skall arbetet med att ta fram förslag till utvecklingsplaner organiseras med utgångspunkt i dels de regionala partnerskap som bildats i samband med utarbetandet av regionala tillväxtavtal, dels de partnerskap som medverkat i de nuvarande programmen. Enligt riktlinjerna för arbetet skall följande insatsområden särskilt beaktas: Insatser för att överbrygga avstånd genom investeringar i och utnyttjande av modern informationsteknik, främjande av tillkomst och utveckling av små och medelstora företag, forskning och utveckling som medel för att främja regionens utveckling, decentraliserad utbildning på olika nivåer, insatser inom utbildnings- och kompetensutvecklingsområdet, insatser inom jordbruk, skog och fiske, insatser för att utnyttja och utveckla de miljö- och naturresurser samt kultur- och kulturmiljövärden som finns i regionen, insatser för att skydda miljön, effektivisering av användningen av jordens resurser och därmed skapandet av en hållbar försörjning som främjar omställningen till ekologisk hållbarhet och insatser för att främja lokal utveckling. Regeringen avser att utse länsstyrelserna i och att vara förvaltningsmyndigheter för respektive mål 1- program enligt den definition av uppgiften som anges i artikel 9 n och 34, Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna. Vid förvaltningsmyndigheterna avses inrättas en strukturfondsdelegation, med ledamöter från samtliga län i respektive mål 1-område som kommer att fatta beslut om stöd. Delegationen skall ledas av chefen för förvaltningsmyndigheten och i övrigt bestå främst av företrädare för de andra länsstyrelserna, landstingen, kommunerna, och arbetsmarknadsmyndigheterna. Huvudprincipen är att förvaltningsmyndigheterna skall vara utbetalningsansvariga myndigheter för respektive program. får därmed det fulla ansvaret för genomförandet av programmet. Det ansvar som de centrala verken har under nuvarande programperiod för utbetalning av medel från flyttas därmed över till de länsstyrelser som utses till förvaltningsmyndigheter. De centrala verken skall dock svara för utbetalningarna för innevarande programperiod. För vissa stöd inom jordbruk och fiske inom mål 1 kommer länsstyrelserna samt och att vara beslutande instans avseende mål 1. För insatsområdet för samer kommer att vara beslutande instans. Regeringen avser att inrätta en i princip liknande organisation för mål 2-områdena som för mål 1-områdena. Regeringen avser även att tillsätta övervakningskommittéer med representanter från centrala, regionala och lokala myndigheter, arbetsmarknadens parter samt vissa andra organisa-tioner. För genomförandet av mål 3 skall ett separat sekretariat inrättas inom (). Sekretariatet skall ha särskilda beslutsbefogenheter och dess chef utses av regeringen. Sekretariatet skall vara förvaltningsmyndighet för mål 3-programmet. Inom AMV skapas en ny regional organisation under mål 3-sekretariatet inom dess beslutsområde. riktlinjer för gemenskapsinitiativen väntas varefter programarbetet och övriga förberedelser kan påbörjas. Programdokumenten för gemenskaps-initiativen väntas fastställas av kommissionen . Regeringen avser senare att klargöra berörda myndigheters ansvarsområden i arbetet med strukturfonderna. Regeringen ser det som angeläget att en myndighet, (), får ansvaret att i samråd med övriga berörda myndigheter till regeringen rapportera resultatet av de insatser som finansieras med medel från . I detta ansvar skall även ingå att redovisa vilka ekonomiska konsekvenser det totala utbytet med får för svenskt vidkommande. kommer vidare att ha uppgifter knutna till övervakningskommittéernas arbete. Regeringens utgångspunkt är att förvaltnings-myndigheterna inom mål 1 och 2 skall vara de myndigheter som svarar för utbetalning av stöd från Regionalfonden och Socialfonden. För mål 1 skall förvaltningsmyndigheterna även vara utbetalningsmyndigheter för delar av jordbruksfonden. AMS skall vara den myndighet som svarar för utbetalning av övriga stöd från Socialfonden, vilka återfinns inom mål 3 och Equal. skall vara utbetalande myndighet för delar av Jordbruksfonden och för Fiskefonden. Eventuellt kan även andra lösningar komma att aktualiseras i samband med utarbetandet av de olika programmen. Prioriteringar Utredning om den framtida regionalpolitiken Regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté (Dir. 1999:2) med uppgift att lämna förslag om den framtida inriktningen och utformningen av den svenska regionalpolitiken. Bakgrunden härtill är att det sedan den senast omfattande utredningen om regionalpolitiken skett väsentliga förändringar i förutsättningarna för att bedriva regionalpolitik i . Bland dessa kan nämnas den accelererande utvecklingen av produktions- och informationstekniken, den alltmer internationaliserade ekonomin och anslutning till Europeiska unionen. En annan anledning till den nya utredningen är att den stabilitet i befolkningsutvecklingen som uppnåddes har bytts till kraftiga befolkningsomflyttningar. Folkmängden har således minskat kraftigt inte bara i glesbygd samt i små och medelstora kommuner utan även i många stora industriorter och i de flesta av län. expanderar storstadsområdena, särskilt , kraftigt. Kommittén skall särskilt behandla den regionala utvecklingen i glesbygden respektive landsbygden. Det är viktigt att den tradition av solidaritet och sammanhållning som präglat det svenska samhället inte bryts. Det är också av samhällsekonomiska och fördelningspolitiska skäl viktigt att inte stora regionala obalanser uppstår i . 11.3 Resultatbedömning 11.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom området Det tidiga 1990-talets svaga ekonomiska utveckling i , kombinerad med de senaste årens nödvändiga budgetsanering, har verkat i centraliserande riktning. Tillsammans med bl.a. utvecklingen inom den alltmer internationaliserade ekonomin, som leder till ökad strukturomvandlingstakt, utsätter detta näringslivet i många små och medelstora orter för ökade påfrestningar. Många orter, som t.ex. är beroende av en stor arbetsgivare eller där en stor del av näringslivet fungerar som underleverantörer till stora internationella företag, har blivit alltmer sårbara. Skillnaderna i sysselsättningsgrader och arbetslöshet mellan olika regioner i har således ökat . Skillnaderna vad gäller sysselsättning mellan framför allt och resten av landet har ökat. Det är en följd av att expansionen i näringslivet har skett i näringar som är starkt koncentrerade till storstäderna och vissa universitets- och högskoleorter. Sysselsättningen inom traditionell industri och i offentlig sektor, vilket sistnämnda varit en regionalt stabiliserande faktor, har sjunkit. Den långsiktiga befolkningsutvecklingen har följt mycket stabila mönster . Storstadsregionerna, universitets- och högskoleregionerna och i viss mån regionala centra har stadigt ökat sin befolkning. I de minsta orterna har befolkningen minskat. har denna utveckling förstärkts och även befolkningen i regionala centra och större industriorter minskar . De två viktigaste orsakerna till denna utveckling är kraftigt minskad invandring till landet samt sjunkande födelsetal. Befolkningsminskningen har i vissa regioner blivit självgenererande genom att barnafödandet minskat till följd av stor nettoutflyttning av kvinnor och ungdomar. Befolkningen har minskat mest i inland, , Bergslagen och delar av sydöstra . De största befolkningsökningarna har skett i Stockholms- och Uppsalaregionerna, Umeåregionen samt delar av västkustregionen. De senaste årens kraftiga befolkningsminskning inom regionalpolitiskt prioriterade områden, dvs. de nationella stödområdena 1 och 2 samt tillfälliga stödområden och , är enligt regeringen av sådan omfattning att den är ett allvarligt hot mot en balanserad regional utveckling och möjligheten att uppnå regionalpolitiska mål. Mot bakgrund härav bedömer regeringen att den långsiktiga regionalpolitiska problembilden är förhållandevis oförändrad. Detta innebär att det är samma områden som haft den mest ogynnsamma utvecklingen. För att dessa regioner skall kunna få en bättre utveckling fordras att de får möjligheter att ta till vara sina egna resurser fullt ut. Därför är det fortfarande bl.a. betydelsefullt att regionalpolitiska insatser riktas till de regionalpolitiskt prioriterade områdena. Att de regionala obalanserna i ökat är även allvarligt från ekonomisk tillväxtsynpunkt. En mycket ojämnt fördelad tillväxt med överhettning i vissa regioner och bristproblem i andra kan skapa obalanser som kan påverka den totala tillväxten negativt. Det finns därför inga ekonomiska motsättningar mellan att stödja vissa åtgärder i de orter/regioner som har goda förutsättningar att utveckla t.ex. tekniskt avancerad produktion som är internationellt konkurrenskraftig och behovet att utveckla regioner vars utvecklingsförutsättningar är beroende av andra för både ekonomi och välfärd lika betydelsefulla varor och tjänster. Kravet på tillväxt över hela landet innebär just ett krav på regionalt spridd tillväxt, inte ett krav på att alla orter i alla regioner skall växa lika mycket. Tillväxt innebär förändring, och det är ofrånkomligt att detta betyder att vissa orter växer, medan andra går tillbaka, och att människor och företag rör sig mellan orter och regioner, likaväl som över nationella gränser. En balanserad utveckling i dessa avseenden är dock till fördel för hela landet. Tillväxten kan inte heller ske på samma sätt i alla delar av landet, eftersom olika typer av produktion ställer olika krav och förutsättningarna att möta dessa skiftar. Varje region måste i första hand bygga sin utveckling på sina förutsättningar, något som i sin tur befrämjas av en större regional och lokal handlingsfrihet. För att en ekonomisk tillväxt- och fördelningspolitik skall bli framgångsrik är det också nödvändigt att landets resurser tas tillvara i gles- och landsbygd. De regionala tillväxtavtalen inom den regionala näringspolitiken, som arbetats fram med länsstyrelserna och de regionala självstyrelseorganen som sammanhållare bygger bl.a. på en ökad decentralisering. De regionalpolitiska medlen inom utgiftsområdet kan i många län utgöra en betydelsefull resurs i avtalen. 11.3.2 De viktigaste statliga insatserna inom det regionalpolitiska området De regionalpolitiska företagsstöden har främst fördelats till små och medelstora företag som är under tillväxt, både omsättnings- och sysselsättningsmässigt. En stor del av den regionala projektverksamheten och strukturfondsprogrammen har varit inriktade på åtgärder för att förbättra företagsklimatet, den ekonomiska tillväxten och nyföretagandet. har sedan blev medlem i den Europeiska unionen kommit att tillföra stora områden i landet viktiga regionalpolitiska resurser. Strukturfonderna förstärktes inför innevarande programperiod (1994 1999) bl.a. för att motverka de regionala obalanser inom unionen som bl.a. skapandet av den inre marknaden bedöms kunna medföra. Regeringens särskilda program för regional näringspolitik och särskilda regionalpolitiska åtgärder på startade men beslut inom programmet har även fattats . Beslut har fattats för i stort sett hela beloppet och programmet genomförs över hela landet, men med tyngdpunkten i regionalpolitiskt prioriterade områden. Som regeringen och betonat är det inte i första hand åtgärder inom ramen för utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling, som är avgörande för den regionala utvecklingen. Detta utgiftsområde är ett av de mindre i statsbudgeten och regionalpolitiska hänsynstaganden inom andra utgiftsområden är sammantaget mer betydelsefulla för den regionala utvecklingen. Därför måste det i första hand inom ramen för den stora regionalpolitiken utarbetas lösningar som kännetecknas av ett regionalpolitiskt helhetsperspektiv. Detta kan t.ex. gälla insatser inom närings-, arbetsmarknadspolitiken, utbildnings- och forskningspolitiken samt investeringar i infrastruktur. har konstaterat att en felaktig grundsyn på regionala frågor inom viktiga samhällssektorer inte kan justeras med regionalpolitiska stöd. Exempel på områden som är avgörande för den regionala utvecklingen är kommunikationssektorn och utbildningsväsendet. Verksamheterna inom dessa sektorer har varit av väsentlig betydelse för såväl den regionala balansen som den ekonomiska tillväxten i hela landet. Ett annat exempel på viktiga åtgärder inom den stora regionalpolitiken är det statliga bidrags- och utjämningssystemet i kommunsektorn. 11.3.3 Effekter av statliga insatser Beslut om totalt ca genom olika former av regionalpolitiska företagsstöd i samband med investeringar, inkl. programmet Särskilda regionala åtgärder för regional utveckling och tillväxt, beräknas enligt bidra till drygt 9 000 nya arbetstillfällen inom främst de regionalpolitiskt prioriterade regionerna. Genomsnittlig subvention per arbetstillfälle uppgår till ca (exkl. selektivt sysselsättningsbidrag). Investeringar i storleksordningen beräknas delfinansieras med dessa stöd. Härutöver har enligt beviljats för i sysselsättningsbidrag (enligt äldre bestämmelser). Beviljat bidrag beräknas ha medverkat till att skapa drygt 1 400 nya arbetstillfällen. Driftstöd i form av nedsatta socialavgifter och transportbidrag till ett sammanlagt belopp av ca har enligt regeringens bedömning bidragit till att upprätthålla sysselsättningen i främst de regionalpolitiskt mest prioriterade regionerna. Den centrala och regionala projektverksamheten bedöms ha medverkat till att stimulera utvecklingen av näringslivet i framför allt de regionalpolitiskt prioriterade regionerna. De projekt som har avslutats inom EG:s strukturfondsprogram för regionalpolitiskt inriktade åtgärder bedöms ha bidragit till att skapa 14 000 nya arbetstillfällen. På grund av brister i statistiken kan effekter av företagsstöden ingå i dessa arbetstillfällen. beslutade projekt inom för regionalpolitiskt inriktade åtgärder beräknas, enligt uppgifter som redovisats i ansökningarna om stöd, bidra till uppskattningsvis 45 000 nya arbetstillfällen. Enligt regeringens bedömning, som baseras på ett antal utvärderingsrapporter kan detta vara en viss överskattning. Strukturfondsprogrammen utvärderas före programstart, efter halva tiden och efter programperiodens slut. I strukturfondsarbetet har utvärderingar blivit en viktig del i genomförandet av programmen. I har även vissa tematiska studier gjorts . En mer sammanfattande bedömning av strukturfondsprogrammens effekter lämnas i en slutlig programutvärdering som kommer att redovisas efter programperiodens slut. har halvtidsutvärderingarna för Interreg IIA-programmen avslutats. De visar att genomförandet av programmen löper tillfredsställande. Det har även gjorts några tematiska studier inom mål 6 och mål 2 programmen. Sammanfattningsvis visar dessa att måluppfyllelsen avseende antal arbetstillfällen är hög i projekten. Det finns dock en risk för överskattning av effekterna. Studierna visar också att projekt som syftar till lokal utveckling endast är av mobiliseringskaraktär och inte ger sysselsättningseffekter på kort sikt. Utvärderingarna har också visat på att strukturfondsmedlen varit ett viktigt incitament för företag att arbeta i nätverk kring att utveckla affärer och nätverk. Regeringens utvecklingsarbete inom uppföljning och utvärdering av den lilla regionalpolitiken Det finns svårigheter med den typ av kvantitativa resultatmått som främst används vid analyser av måluppfyllelse för vissa företagsstöd. Sysselsättningsökningen i stödföretag är således inte synonymt med den sysselsättningstillväxt ett visst stöd beräknas ha bidragit till. Regeringen har således konstaterat att det råder bristande kunskap om de regionalpolitiska stödens effekter, både på företagsnivå och på en samhällelig nivå. Regeringen har därför tillsatt flera utredningar och gett uppdrag till olika aktörer för att få ett bättre beslutsunderlag. De uppföljningsmått som används för vissa företagsstöd är framförallt antalet nya arbetstillfällen (årsarbetskrafter) de beräknas bidra till fördelat på kvinnor och män samt den genomsnittliga subventionen per nytt arbetstillfälle. Målen för vissa företagsstöd är, förutom att skapa sysselsättning, att bidra till ökad ekonomisk tillväxt i stödföretagen. pågår ett utvecklingsarbete för att ta fram bättre uppföljningsmått. Avsikten är att det skall vara möjligt att mäta om stöden leder till ökad ekonomisk tillväxt i stödföretagen. har fått i uppdrag att sammanställa redovisningar av förväntad sysselsättningsförändring samt omsättnings-, vinstmarginals- och förädlingsvärdesförändringar hos företag som beviljats regionalt utvecklingsbidrag. skall även följa upp hur dessa nya uppföljningsmått påverkar , länsstyrelsernas och självstyrelseorganens stödgivning. Regeringen har vidare givit i uppdrag att utvärdera vilka effekter som regionalt utvecklingsbidrag, landsbygdsstöd och småföretagsstöd har haft på företagens utveckling beträffande sysselsättning och ekonomisk tillväxt. Som ett första steg har inkommit med rapporterna Analys av resultatmått (1998) och Resultatmått i stödföretag och i näringslivet (1999). Rapporternas huvudsakliga syfte har varit att ta fram förslag till nya relevanta resultatmått som komplement till sysselsättningsmåttet. I rapporten av resultatmått har visat att förväntad sysselsättningsökning i företag, som beviljats regionalt utvecklingsstöd, landsbygdsstöd och småföretagsstöd, i mycket stor utsträckning sammanfaller med faktisk sysselsättningsökning på aggegerad nivå. Detta är en viktig slutsats eftersom regeringen i allt väsentligt i resultatinformationen för utgiftsområde 19, använder sig av måttet förväntad och inte faktisk sysselsättningsökning. I rapporten i stödföretag och i näringslivet studeras och jämförs sysselsättningsutvecklingen samt omsättnings- och förädlingsvärdesförändringen i det genomsnittliga svenska näringslivet med utvecklingen i företag som beviljats regionalt utvecklingsbidrag och småföretagsstöd. En viktig slutsats i rapporten är att sysselsättningen har utvecklats mer positivt i stödföretag än den genomsnittliga utvecklingen i svenskt näringsliv. När det gäller måtten förädlingsvärde och omsättning per anställd är inte bilden lika entydig. I några fall, framför allt i den kunskapsintensiva industrin, har den procentuella förändringen varit lägre i stödföretagen jämfört med den genomsnittliga utvecklingen inom olika sektorer. I andra fall, framför allt i den arbetsintensiva industrin men till viss del även inom arbetsintensiva tjänster, har den procentuella förändringen varit högre i stödföretagen jämfört med den genomsnittliga utvecklingen inom olika sektorer. kan dock inte fastslå om de skillnader som framkommer mellan stödföretagen och näringslivet är en effekt av stödet eller inte, bl.a. eftersom en kontrollgrupp (dvs. en jämförelsegrupp av företag som inte har fått stöd) inte har tagits fram. fick i uppdrag att närmare analysera möjligheterna att uppnå könskvoteringsvillkoret samt hur antalet kvinnor i traditonellt mansdominerade branscher, men också antalet män i kvinnodominerade branscher kan öka inom det regionalpolitiska stödområdet. redovisade uppdraget och presenterade en rapport, Könskvotering i regionalpolitiken förslag till framtida åtgärder. I rapporten konstaterar bl.a. att antalet arbetstillfällen som tillföll kvinnor 1998 var mycket nära villkoret på , nämligen . uppgår motsvarande siffra till . Dock finns stora regionala skillnader. Analysen på regional och branschmässig nivå visar att resultatet i vissa län är betydligt bättre än genomsnittet. I stödområde 1 har 1998 uppnåtts en kvinnoandel på , vilket överträffar målsättningen. I stödområde 2 uppgår andelen till . Samma sak gäller branschvisa analyser. I vissa branscher har man lyckats mycket bra, medan man i andra, de mest mansdominerade, inte lyckats lika väl. I rapporten föreslås bl.a. att regioner och branscher där könsfördelningen är mest ojämn identifieras så att åtgärder som är anpassade för just dessa kan utarbetas. Sådana åtgärder torde gå att utforma inom ramen för tillväxtavtalen. Vidare föreslås i rapporten att ett län som redan visat sig framgångsrikt på jämställdhetsområdet skall få bli pilotlän för jämställdhet med speciella resurser för att kunna vidareutveckla jämställdheten. Ett sjupunktsprogram med följande åtgärder föreslås för jämställd tillväxtpolitik: inventering, jämställdhetsplan, huvudräkning, kvotering, kvalitativa mål, en checklista och pilotverksamhet. Frågan kommer att beredas vidare inom . har gjort en utvärdering av innehåll och utfall av länsstyrelsernas regionala projektverksamhet under budgetåren 1990/91 1997. Denna har uppgått till ca . Utvärderingen visar bl.a. att projekt som beviljats bidrag till stor del genomförts och att måluppfyllelsen för enskilda projekt varit hög. Det kvarstår emellertid osäkerhet om de faktiska effekterna på den regionala utvecklingen. För att möjliggöra en ytterligare förbättring av projektverksamheten är det enligt regeringens bedömning viktigt att arbetar vidare med bl.a. uppföljning och utvärdering. I detta sammanhang är det viktigt att säkerställer nära kopplingar till den uppföljning och utvärdering som kommer att ske av regionala tillväxtavtal och strukturfonder (se avsnitt 3.4.3). Regeringen avser att lämna ytterligare riktlinjer till om detta.