prop · GN031D7 · 2000-01-01 00:00:00 — Åklagarväsendet skall samverka med rättsväsendets övriga myndigheter på detta område. De anställdas medvetenhet och kunskaper om denna brottslighet skall förstärkas. Åklagarorganisationsinsatser för att beivra våld mot kvinnor och barn skall intensifieras och förbättras. skall utveckla samarbetet med andra myndigheter och med frivilligorganisationer. Ekobrottsbekämpningen skall fortsätta att utvecklas inom hela åklagarväsendet genom att byggs ut till avsedd styrka och genom kompetenshöjande insatser även inom andra åklagarmyndigheter. Samverkan med polisen för att förbättra den brottsutredande verksamheten skall utvecklas ytterligare. Det gäller såväl bekämpningen av de allvarligaste brottstyperna - våldsbrott, narkotikabrott och ekonomisk brottslighet - som bekämpningen av annan kriminalitet. Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Verksamhetsutvecklingen för åklagarväsendet har varit positiv med en ökad produktivitet . Antalet inkomna ärenden till åklagarorganisationen fortsätter att minska. 1998 minskade antalet inkomna ärenden med . Minskningen ser ut att fortsätta. kom det in ca 92 000 ärenden, en minskning med ca 11 000 jämfört med . Antalet balanserade ärenden minskade med . Vid Ekobrotts- myndigheten ökade balanserna med . har dock antalet balanserade ärenden vid minskat från 3 067 till 2 772 ärenden eller med . Vid utgången av 1998 hade åklagarorganisationen ett anslagssparande på . Anslagssparandet vid utgången av beräknas uppgå till . hade vid utgången av 1998 ett anslagssparande på . Anslagssparandet vid utgången av beräknas uppgå till . 5.3 Resultatbedömning Åklagarväsendets övergripande mål för var att se till att den som hade begått brott lagfördes. Följande verksamhetsmål gällde för åklagarväsendet i allmänhet. - Åklagarverksamheten skall bedrivas på ett sådant sätt att den enskilde tillförsäkras rättssäkerhet och rättstrygghet. - Beivrandet av våldsbrott, narkotikabrott och ekonomisk brottslighet skall prioriteras. Särskild uppmärksamhet skall ägnas den grova och gränsöverskridande brottsligheten, den mc-relaterade brottsligheten, brott med rasistiska inslag och våld mot kvinnor. - Förundersökningarnas kvalitet skall höjas som antalet avslutade ärenden skall uppgå till minst det antal som kommit in. - Genomströmningstiden skall minska, i synnerhet på de prioriterade områdena. - Rättstillämpningen skall vara enhetlig vid prövning av åtalsfrågan och användning av frihetsberövanden. - Den del av åklagarnas arbetstid som ägnas åt kvalificerade åklagaruppgifter skall öka. För del gällde dessutom att myndigheten skulle förhindra eller upptäcka ekonomisk brottslighet inom sitt verksamhetsområde. Myndigheten skulle också genom nya arbetsmetoder och hög kompetens skapa förutsättningar för en effektiv ekobrottsbekämpning. Målen för stabsuppgifterna vid Ekobrotts- myndigheten var att ge regeringen och övriga intressenter en bättre helhetsbild av ekobrottsligheten och bättre möjlighet att förutse utvecklingen inom området. Berörda myndigheter skulle på ett så tidigt stadium som möjligt informeras om nya former av ekonomisk brottslighet. Servicen till statsmakterna i form av förslag på åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten och synpunkter på lagstiftningen m.m. skulle förbättras. I samverkan med andra myndigheter skulle metoder utvecklas för att effektivisera ekobrottsbekämpningen. Myndigheten skulle finna kostnadseffektiva lösningar när det gäller lokaler, verksamhetsstatistik och administration. Dessutom har regeringen beslutat om myndighetsgemensamma mål och riktlinjer för bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. 5.3.1 Allmänt har satsat stora resurser på de prioriterade områdena . Ärenden som avsåg våldsbrott, ekonomisk brottslighet och narkotikabrottslighet utgjorde sammanlagt av det totala antalet avslutade ärenden . var resursförbrukningen för dessa brottstyper av den totala resursanvändningen. Balanserna minskade totalt sett från 74 687 till 66 044 ärenden. Även fördelat på brottstyper har minskningen varit genomgående. Den s.k. polisbalansen, dvs. ärenden i vilka åklagaren är förundersökningsledare men där förundersökningen ännu inte är avslutad, minskade med ca 6 000 ärenden jämfört med . minskade balanserna till 54 068 ärenden eller med . Diagram 5.1 visar hur balanssituationen har utvecklats på olika myndigheter, . Diagram 5.1 Balanserna 1996, 1997, 1998 processuppdelade i tusental har ärendeinströmningen från polisen till åklagarorganisationen minskat. Det kom in ca 221 000 ärenden . sjönk antalet inkomna ärenden till ca 194 000 och samma antal kom in 1998. Tendensen är att ärendeinströmningen fortsätter att minska . kom det in 92 278 ärenden, en minskning med 10 580 eller med jämfört med . avslutade åklagarna ca 202 000 ärenden. Den siffran höjdes till 206 000 ärenden för att 1998 åter sjunka till 202 000. Det innebär att åklagarna avslutade 12 000 respektive 8 000 fler ärenden än vad som kom in. avslutades 111 645 ärenden vilket är en ökning med 7 352 eller med jämfört med . Genomströmningstiderna ökade för nästan alla brottstyper . I genomsnitt ökade genomströmningstiden jämfört med . En sannolik förklaring till ökningen är enligt Riksåklagaren att åklagarna har arbetat av balanser och således avgjort en större andel äldre ärenden . har genomströmningstiderna minskat något. Diagram 5.2 visar genomströmningstiden för de ärenden där åklagaren varit förundersökningsledare. Diagram 5.2 Genomsnittliga genomströmningstider 1998 Lagföringsandelen, dvs. den andel av alla avslutade ärenden som lett till åtal eller strafföreläggande, var 1998. Det är en ökning jämfört med . har lagföringsandelen ökat med . Enligt Riksåklagaren visar detta på en fortsatt positiv verksamhetsutveckling i åklagarorganisationen. avskrevs av de färdiga förundersökningarna, varav på grund av att brott inte kunde styrkas. Den senare siffran innebär en minskning jämfört med då av ärendena avskrevs med den motiveringen. 5.3.2 Våldsbrottslighet m.m. Åklagarväsendets kostnader för att beivra våldsbrottslighet uppgick till ca , vilket motsvarar av de totala kostnaderna. Andelen beslut i våldsbrottsärenden var av det totala antalet beslut i färdiga förundersökningar. Det tog för en åklagare att ta ställning i åtalsfrågan när det gällde en färdig förundersökning om våldsbrott. Av den tid som åklagarna ägnade åt våldsbrottsärenden upptogs av förundersökningsledning. var lagföringsandelen för våldsbrott en oförändrad nivå jämfört med . Andelen beslut att inte väcka åtal i färdiga förundersökningar om våldsbrott var generellt sett hög, med myndighetsvisa variationer . var den siffran . Ett antal myndigheter, däribland åklagarväsendet, fick ett uppdrag av regeringen att vidta specifika åtgärder för att bekämpa våld mot kvinnor. En första redovisning av uppdraget har lämnats (Ju1999/3283). Åklagarväsendets insatser har framför allt inriktats på utbildning, samverkan med polisen för att utveckla arbetsmetodiken, snabbare lagföring och kontakten med målsäganden. Säkerhetspolisen har ett uppdrag att kartlägga brott med inslag av rasism, antisemitism och homofobi (se avsnitt 4.3.5). Riksåklagaren har i allmänna råd gett riktlinjer för utredningar som rör olaga diskriminering (1997:13). Det är alltid åklagare som är förundersökningsledare i utredningar om brott med rasistiska eller främlingsfientliga motiv. Riksåklagaren har uppdragit åt åklagarmyndigheterna att utveckla metoderna för utredning av brott som innefattar olaga diskriminering. Myndigheterna skall också se till att utredningsåtgärder vidtas för att belysa inslag av rasism eller främlingsfientlighet när det gäller gärningen eller motivet till den. har beslutat om riktlinjer för en ny arbetsmetodik på området. Vid många åklagarkamrar finns särskilda direktiv för utredning av brott med rasistiska inslag och de flesta har utsett särskilda åklagare för att handlägga sådana utredningar. På Riksåklagarens initiativ hölls överläggningar med . De behandlade flera frågor med anknytning till brottet olaga diskriminering. Riksåklagaren har uppdragit åt överåklagaren vid i att granska hanteringen av sådana ärenden. 5.3.3 Narkotikabrottslighet Åklagarväsendets kostnader för att beivra narkotikabrottslighet uppgick till ca , vilket motsvarar av organisationens totala kostnader. var andelen beslut i narkotikabrottsärenden av det totala antalet beslut i färdiga förundersökningar. Lagföringsandelen var av det totala antalet beslut i färdiga narkotikabrottsärenden. Narkotikabrottsärendenas genomströmningstider min-skade . Andelen beslut att inte väcka åtal i färdiga förundersökningar om narkotikabrottslighet har varit förhållandevis hög , med myndighetsvisa variationer . av den tid som åklagarna ägnade åt narkotikabrottsärenden upptogs av förundersökningsledning. De mest kvalificerade narkotikabrottsärendena handläggs av särskilda narkotikaåklagare. 5.3.4 Ekonomisk brottslighet Åklagarväsendets totala kostnader för att bekämpa ekobrott uppgick till eller av de totala kostnaderna, varav svarade för ca och övriga åklagarmyndigheter för ca . övertog verksamhetsansvaret för bekämpningen av ekonomisk brottslighet i , och län. Först fr.o.m. har varit bemannad på ett sådant sätt att verksamheten kunnat bedrivas med egna personalresurser. ingår även och i myndigheten. Även i åklagarorganisationen utanför handläggs ekobrottsärenden av särskilda ekoåklagare. *Brottsutredningar tog över ca 2 500 ärenden från åklagar- och polismyndigheterna i storstadslänen. De ärendena återstod efter det särskilda s.k. balansavarbetningsuppdraget. Efter har tagit över ytterligare 188 ärenden från övriga åklagarmyndigheter. Myndighetens balanser ökade totalt sett från ca 2 500 till 3 067 ärenden . Ärendeinströmningen ökade med uppskattningsvis och det kom in 2 966 ärenden medan 2 597 ärenden avslutades. Myndigheten har pekat på att verksamhetsstatistiken innehåller osäkerhetsfaktorer som en följd av omregistreringar av ärenden m.m. i samband med bildandet av myndigheten. minskade balanserna med till 2 772 ärenden. kom det in 1 166 ärenden, vilket är en minskning jämfört med . avslutades 1 461 ärenden. Det är en ökning med jämfört med . Inom övriga åklagarmyndigheter var andelen beslut i ekobrottsärenden av det totala antalet beslut i färdiga förundersökningar. Genomströmningstiden för ekobrottsärenden vid ökade från 203 , eller jämfört med . Genomströmningstiderna kan enligt myndigheten huvudsakligen förklaras av det avslutade balansavarbetningsuppdraget, under vilket många äldre mål avslutades. Bland de ärenden som tog över från övriga polis- och åklagarmyndigheter fanns en mycket stor andel äldre och svårutredda mål. Myndigheten var dessutom i ett uppbyggnadsskede . Enligt har ekomålens svårighetsgrad ökat. Vid den särskilda målinventering som nu har genomfört har av ärendena bedömts vara av särskilt krävande art. Vid övriga åklagarmyndigheter ökade genomströmningstiden från 203 eller med jämfört med . Ökningen kan i huvudsak förklaras av att ett större antal äldre ärenden har avslutats . Vid var lagföringsandelen . Motsvarande siffra för var . Lagföringsandelen för ekobrottsärenden som handlagts utanför var . Andelen ärenden som leder till lagföring är generellt sett lägre för ekomål än för andra mål. har analyserat det balansavarbetningsuppdrag som regeringen gav Riksåklagaren, och samtliga länsstyrelser för att väsentligt minska antalet balanserade ekobrottsärenden. Vid uppdragets slut hade antalet balanserade ekobrottsärenden minskat från 10 239 till 4 861 eller . Andelen nedläggningsbeslut utanför storstadsmyndigheterna uppgick i genomsnitt till . I storstadsmyndigheterna var andelen högre. låg i täten med en nedläggningsandel på medan hade och nedlagda ärenden. bedömning är att inte ens den högsta nedläggningsandelen är särskilt anmärkningsvärd med hänsyn till den betydande andelen äldre ärenden. *Stabsverksamheten vid Enligt har stabsuppgifterna utvecklats på ett positivt sätt. Myndigheten har börjat bygga upp ett system för uppföljning av den ekonomiska brottsligheten i syfte att få en bättre helhetsbild av sådan brottslighet. Den första delen av systemet skall sättas i drift . Myndigheten diskuterar med övriga åklagarmyndigheter hur samordningsuppgiften skall lösas. består av Riksåklagaren, samt generaldirektörerna för , , och . Rådet har bildat en beredningsgrupp med företrädare för samtliga myndigheter som ingår i rådet. Gruppen har initierat projekt som berört flera av myndigheterna. Den har också haft en viktig roll i informationsutbytet mellan myndigheterna. bedömer att behovet av tidig information om nya företeelser inom den ekonomiska brottsligheten har tillgodosetts. har inlett ett samarbete med , som också omfattar Finanspolisen. Samarbetet syftar till att bestämma ansvarsområden för respektive myndighet och säkerställa att får tillgång till nödvändig information. har tillsammans med andra myndigheter satt i gång eller initierat flera projekt med syfte att förebygga ekonomisk brottslighet. Myndigheten har bl.a. tillsammans med kartlagt förekomsten av s.k. svart arbetskraft och föreslagit åtgärder mot företeelsen. Myndigheten har också inlett ett samarbete med för att effektivisera bekämpningen av insiderbrott. *Statistik och målinventering vid för består av statistikuppgifter från åklagarväsendets ärenderegister Brådis. Dessa statis-tikuppgifter är viktiga för mål- och resultatstyrningen men visar inte svårighetsgraden på de ärenden som myndigheten hanterar. har därför genomfört en särskild inventering av de ärenden som handläggs där. Myndigheten har delat in målen i fyra kategorier: enkla mål, normala/medelsvåra mål, särskilt krävande mål och utländska framställningar om rättshjälp. Indelningen har främst byggt på hur resurskrävande målen bedömts vara. Som särskilt krävande mål har räknats sådana som avser kvalificerad brottslighet som antingen är juridiskt komplicerad eller är av stor omfattning och därigenom mycket resurskrävande. För att ett mål skall anses vara av stor omfattning skall det förväntas kräva minst fyra dagars huvudförhandling. Av de 3 532 målen bedömdes som enkla, som medelsvåra och som särskilt krävande. En procent av målen avsåg utländska rättshjälpsframställningar. pekar på att verksamhetsstatistiken innehåller en rad osäkerhetsfaktorer som en följd av omregistreringar av ärenden m.m. i samband med bildandet av myndigheten. 5.3.5 Personalförsörjning *(exkl.Ekobrottsmyndig- heten) Vid utgången av fanns det inom åklagarväsendet 612 åklagare och 311 andra anställda (exkl. personal vid samt åklagaraspiranter och extra åklagare). Under /95 var det genomsnittliga antalet anställda åklagare inom organisationen 720 (exkl. personal vid ). Därefter infördes anställningsstopp vilket fick till följd att antalet åklagare under /96 sjönk till 720 och 1997 till 703. pensionerades 22 åklagare, 66 gick över till och fem slutade av annan anledning. antogs 30 nya åklagaraspiranter. Dessutom tillfördes organisationen sex åklagare externt. kommer totalt 82 åklagare att pensioneras. finns det ca 170 åklagare som har på åklagarbanan. Till 2009 kommer dessa att ha gått i pension. Medelåldern bland chefer och administratörer är hög. Riksåklagaren konstaterar att utvecklingen mot en jämnare könsfördelning fortsätter men att andelen kvinnor är låg bland kammarcheferna. *tjänstgjorde 391 personer vid . Av dessa var 200 anställda vid myndigheten. Övriga 191 var poliser, anställda av polisväsendet och inkommenderade för tjänstgöring vid myndigheten. Poliserna har således kvar sina anställningar inom polisväsendet, vilket innebär att arbetsgivaransvaret för personal är uppdelat mellan myndigheten och . Riksåklagaren anställer åklagare vid Ekobrotts- myndigheten. mål för kompetensförsörjningen är att nå upp till en personalstyrka av sammanlagt 425 personer, 88 åklagare, 209 poliser, 57 ekonomer, 41 administratörer och 24 anställda vid kansli och stab. Rekryteringsbehovet fram beräknas till ca 20 åklagare, 30 poliser och fem ekonomer. Bemanningsmålet har inte nåtts när det gäller antalet åklagare. Anledningen till det är enligt främst att myndigheten tagit hänsyn till bristen på åklagare i landet. Myndigheten som samarbetar med Riksåklagaren för att finna lösningar på problemet, har rekryterat sju extra åklagare externt. Männen dominerar på chefs- och handläggarnivå. Likaså är av polispersonalen inom män. Bland administratörerna är kvinnodominansen stor. planerar att satsa kraftfullt på rekrytering för att nå upp till den planerade bemanningsnivån. Myndigheten avser att öka andelen kvinnor på chefs- och handläggarnivå och andelen män bland administratörerna. 5.3.6 Utvecklingsarbetet *Metodutveckling Riksåklagaren lade 1997 fram riktlinjer för att skapa rationella och effektiva arbetsformer inom åklagarväsendet. Riktlinjerna utgick från en genomgripande analys av arbetet vid åklagarkamrarna. Den resulterade i förslag till nya arbetssätt och arbetsformer. Åklagarväsendet har utvärderat och följt upp projektet . Det konstaterades att en betydande positiv utveckling hade ägt rum i arbetsformerna vid åklagarkamrarna. Ärendehanteringen hade förenklats genom en ny arbetsorganisation och nya arbetssätt. IT- användningen har stor betydelse. Den nya modellen för arbetsfördelning har förbättrat verksamhetsresultatet när det gäller genomströmningstider, lagföringsandel och produktionskostnad. Det fortsatta förändringsarbetet skall vara målstyrt. Kvalitetsarbetet inom åklagarväsendet syftar till att verksamheten skall leva upp till de krav som medborgarna, polisen, domstolarna och andra samverkande myndigheter kan ställa på den. Det kvalitetsarbete som bedrivits vid åklagarkammaren i , där flera förslag till förbättringar av verksamheten har tagits fram, skall ligga till grund för det fortsatta kvalitetsarbetet inom åklagarorganisationen. Några av insatserna på det området har varit gemensamma utbildningar, medarbetarenkäter och aktivt arbete med feedback. Åklagarkammaren har också samarbetat med i för att säkra kvaliteten i brottsutredningarna. Vid bedrivs arbetet i åklagarledda arbetsgrupper med poliser, ekonomer och personer med särskild kompetens på IT-området. Organisationen av arbetet är enligt myndigheten viktig för resultatet. Myndigheten har initierat ytterligare åtgärder för att förbättra utredningsverksamheten, bl.a. när det gäller arbetsmetoder för att få fram och analysera information som finns lagrad i datorer. En framgångsrik ekobrottsbekämpning bygger enligt myndig-heten på ingående och aktuella kunskaper om t.ex. misstänkta personers rörelsescheman och ekonomiska transaktioner m.m. Inom avdelning-arna finns det därför särskilda spaningsenheter som snabbt kan bistå med detaljinformation i utredningsarbetet. Myndigheten har också inlett en dialog med konkursförvaltare för att skapa ett bättre informationsutbyte. Ett system som innebär att ett par åklagarkamrar tilldelas i huvudsak enklare mål prövas för att åstadkomma en snabbare handläggning av sådana mål. För att nå bättre effektivitet i utredningsarbetet drivs vissa förundersökningar i projektform. Generellt uppställs krav på planmässighet i utredningarna. *Samverkan mellan åklagarväsendet och polisen Den övergripande inriktningen för det gemensamma utvecklingssamarbete som pågått mellan åklagarväsendet och polisen har varit att polisen skall ta ett utökat ansvar för förhållandevis enkla och medelsvåra brottsutredningar medan åklagarna i större utsträckning skall koncentrera sig på de komplicerade målen och utöva aktiv förundersökningsledning i dessa. Utvecklingsarbetet har resulterat i olika åtgärder och nya arbetsmetoder. Riksåklagaren beslutade efter samråd med om nya allmänna råd för fördelningen mellan åklagare och polis av förundersökningsledning (1997:12). Myndigheterna skall ta fram lokala överenskommelser mellan åklagare och polis om vem som skall ha förundersökningsansvaret. Överenskommelserna skall utgå från den uppgiftsfördelning som framgår av . Lokala förhållanden, brottets generella straffvärde, ärendets karaktär och svårighetsgrad samt den kompetens som finns vid polismyndigheten skall vara avgörande för ansvarsfördelningen. har myndigheterna i de flesta län träffat sådana överenskommelser. Det kommer att innebära att polisen oftare får förundersökningsansvaret i jämförelsevis enkla och medelsvåra utredningar medan åklagarna får utrymme att koncentrera sig på de komplicerade utredningarna. i anledning av brottsutredningen efter mordet på statsminister har lämnat över sitt betänkande (SOU 1999:88) till regeringen. Regeringen har remitterat betänkandet till Riksåklagaren och för synpunkter för framtiden på polis- och åklagarverksamheten. Remissen avser framför allt frågor om arbetsfördelningen mellan polis och åklagare, rollen som förundersökningsledare, utredningsorganisation och utredningsmetoder. Vidare har arbetet med att effektivisera lagföringen av förhållandevis enkla förseelser fortsatt. Arbetet med att utfärda strafförelägganden för enkla förseelser är en belastning för åklagarväsendet. Utgångspunkten är att förseelser och brott som inte kan föranleda annan påföljd än penningböter i möjligaste mån skall lagföras genom utfärdande av ordningsbot av polisman. I samband med den nya trafikförordningen skall ett nytt beslut om ordningsbot träda i kraft . Det bör föra med sig en ytterligare minskad ärendeinströmning till åklagarorganisationen, eftersom fler brott lagförs genom att polisen utfärdar ordningsbot. Utvecklingsarbetet har också omfattat frågor om kvalitetssäkring av brottsutredningar och genomförande av den arbetsmetodik som utvecklats i samarbete med polisen. En särskild arbetsgrupp har lett utvecklingsarbetet på central nivå. Den har följt och stöttat det lokala utvecklingsarbetet och arbetat med att effektivisera utredningsverksamheten. Ett resultat av gruppens arbete är att det på varje polismyndighet utsetts en kontaktperson för åklagarmentorerna. Det har varit till stor nytta för samarbetet enligt arbetsgruppen. Åklagarmyndigheterna har genomfört flera insatser när det gäller samverkan med och utbildning av närpolisen. Arbetet har varit inriktat på att förbättra utredningarnas kvalitet samt öka användandet av förenklade utredningsförfaranden och utredningsstöd som mallar och checklistor för enklare brott. Åklagarmentorerna och andra åklagare har genomfört betydande utbildningsinsatser för poliser. Riksåklagaren har i årsredovisningen angett att verksamheten med åklagarmentorer motsvarade ca 10 årsarbetskrafter. Åklagarmentorernas och kontaktåklagarnas arbete har varit mångskiftande. Vid många åklagarkamrar är en kontaktåklagare utsedd för varje närpolisområde eller utredningsenhet. Åklagarmentorerna och kontaktåklagarna har utbildat polisen, gett råd i ärenden, infört system för kvalitetssäkring av brottsutredningar, genomgått arbetsbalanser och utarbetat olika utredningsstöd. Åklagarmentorerna har också tagits i anspråk för särskilda uppgifter såsom samverkan med polisen vid utredningar om våldsbrott mot kvinnor. *Utvecklingen på IT-området Åklagarväsendets IT-utveckling syftar till att minimera registreringsarbetet, datorisera rutiner och ge åklagarna juridiskt stöd i arbetet. Alla åklagare har tillgång till rättsinformationssystemet InfoLex och åklagarväsendets intranet RÅNET med juridisk och administrativ information. Ett nytt effektivt strafföreläggandesystem, EnVis, har tagits i bruk . Ett omfattande utvecklingsarbete som har påbörjats skall göra det möjligt att i åklagarsystemet Brådis kunna ta emot uppgifter från polisens anmälansrutin, RAR. En sådan möjlighet kan medföra stora administrativa förenklingar. En ny besluts- och underrättelserutin skall göra det möjligt att lagra åklagares beslut elektroniskt. som beslutet lagras upprättas en underrättelse till misstänkta och målsägande i avskrivna mål. Vid utformas nu också ett system för uppföljning av ekobrottsbekämpningen. Den första delen av systemet skall sättas i drift . Därefter kommer statistikdatabasen att byggas ut successivt.