prop · GN03135 · 2000-01-01 00:00:00 — och är positiva till ett nytt vetenskapsområde, men framhåller att det är viktigt att olika förslag till överbyggnader "inte bara blir organisatoriska lösningar, utan verkligen ger läraryrket och lärarutbildningen en stark forskningsbas". tillstyrker inrättande av ett nytt vetenskapsområde under förutsättning att det inte inkräktar på resurserna för övriga vetenskapsområden. TCO, , , samarbetsorganisation, statlig vuxenutbildning är positiva till ett nytt vetenskapsområde. , , är "tveksamt positiv" till ett nytt vetenskapsområde. Medel till forskning som rör undervisning får inte innebära neddragningar för andra områden. Även är tveksamt till ett nytt vetenskapsområde. Förslaget att inrätta ett nytt vetenskapsområde avstyrks av , , , , och . De anser att det är långt ifrån givet att ett särskilt vetenskapsområde skulle leda till den vidgning av forskningen som kommittén eftersträvar samt att risken är uppenbar att traditionella gränser mellan vad som hör till lärarutbildningens kärna och vad som inte hör dit förstärks. tror inte att ett nytt vetenskapsområde skulle leda till den helhetslösning för utbildningarna som kommittén förväntar sig. anser att fasta forskningsresurser behöver avsättas för att stödja och utveckla forskning och forskarutbildning av relevans för lärarutbildning och skolutveckling, men är inte eniga i uppfattningen att detta bäst sker genom inrättande av ett nytt vetenskapsområde. och avstyrker förslaget om ett nytt vetenskapsområde. betonar att ett sådant skulle etablera nya gränser när tendensen inom forskningen går mot överskridande av fakultets- och ämnesgränser. Att pedagogisk och annan forskning i liten grad producerat kunskap med relevans för lärarutbildning är ett problem men inte ett argument för ett nytt vetenskapsområde . , Humanistisk- samhällsvetenskapliga forskningsrådet, och avstyrker att ett nytt vetenskapsområde inrättas, men anser inte att dagens situation för lärarutbildningsrelevant forskning är tillfredsställande. Av de övriga myndigheter som tagit ställning till förslaget om nytt vetenskapsområde avvisar majoriteten förslaget. anser att det vore fel att luckra upp det införda systemet med fyra breda vetenskapsområden, och att en sådan åtgärd skulle innebära krav på att ytterligare vetenskapsområden inrättades. LO och avvisar förslaget, som LO finner föga genomtänkt. De drygt 20 kommuner som kommenterat frågan, tillstyrker förslaget om ett nytt vetenskapsområde. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen delar kommitténs bedömning av behovet av en stärkt och breddad vetenskaplig bas för lärarutbildningen med relevans för den pedagogiska yrkesverksamheten. Regeringen konstaterar att lärosätena inte har fokuserat tillräckligt på forskning i anslutning till lärande och forskningsanknytning av lärarutbildningen sedan lärarutbildningen infördes 1977. Inte heller forskningsråden har i någon nämnvärd utsträckning uppmärksammat forskning av betydelse för lärarutbildningen. Enligt 1 kap. 2 § högskolelagen (1992:1434) skall högskoleutbildning, som inte är konstnärlig, vila på vetenskaplig grund. Det är den vetenskapliga basen som driver kunskapsutvecklingen framåt inom de olika ämnena. Ett skäl till lärarutbildningens svaga vetenskapliga förankring är att lärarutbildningarna har förhållandevis få forskarutbildade lärare jämfört med de flesta andra högskoleutbildningar. Ett annat skäl är att den forskning som rör lärande och lärares pedagogiska verksamhet inte bedrivs i tillräcklig omfattning. Den ämnesdidaktiska forskningen är t.ex. inte särskilt omfattande. Antalet studenter inom lärarutbildningen utgör av antalet studenter i högskolan. Av antalet doktorander i högskolan är registrerade inom forskarutbildning med anknytning till lärarutbildning. De lärosäten som har lärarutbildning avsätter enligt egna uppgifter ca av anslagen för forskning och forskarutbildning till forskning som på något sätt anknyter till lärarutbildning. Det är av det totala anslaget för forskning och forskarutbildning som fördelas till lärosäten med lärarutbildning. Mot bakgrund av lärarnas förändrade pedagogiska uppdrag och behovet av att utveckla lärarrollen är det angeläget att stärka forskningen och forskarutbildningen på lärarutbildningens och den pedagogiska yrkesverksamhetens område. Dagens skola ställer delvis nya och högre krav på lärarna och deras förmåga att analysera och utveckla ett tänkande om skolarbetets innehåll och uppläggning. Lärarna skall kunna välja ämnesinnehåll och göra innehållet begripligt samt kunna bedöma och värdera viss kunskap. Ju intensivare informationsflödet är desto viktigare blir skolans uppgift att vägleda eleverna till ett kritiskt prövande förhållningssätt. Vidare måste lärarna kunna utvärdera sin egen verksamhet och dess resultat samt elevernas kunskaper och arbetssätt. Ett viktigt skäl till att stärka forskningen och forskarutbildningen är att öka och bredda kunskaperna kring lärande och pedagogiskt arbete så att läraryrket kan utvecklas. Därigenom kan skolan på ett bättre sätt möta det förändrade pedagogiska uppdraget. Samhället har blivit allt mer beroende av kunskap och kunskapsutveckling i vid bemärkelse. Liksom inom annan verksamhet utgör forskning och utvecklingsarbete viktiga faktorer i strävandena efter att främja kvaliteten i den offentliga verksamheten. Behovet av ökade kunskaper om lärandeprocesser och villkoren för lärande förs fram inte bara av skolan utan även av arbetslivet och samhället i stort. Detta hänger samman med samhällets ökade krav på förmåga till livslångt lärande. Regeringens tidigare satsningar För att förstärka forskningen inom lärarutbildningens område avsatte regeringen för budgetåren 1997 1999 totalt . fick i uppdrag att fördela medlen efter ansökan i nationell konkurrens till projekt med relevans för skolområdet och lärarutbildningen. För erhållande av projektmedel krävdes av lärosätet en medfinansiering av projekt . Kommittén redovisar i sin utredning de forsknings- och kompetensutvecklingsprojekt som dittills erhållit stöd med de av fördelade medlen. Avsikten med dessa medel var att stödja uppbyggnaden av en god forskningsmiljö samt att bredda inriktningen på den forskning som är knuten till lärarutbildningarna. Regeringen har erfarit att de medel som fördelats av har haft betydelse för initieringen och utvecklingen av forskning på lärarutbildningens områden. En del av projekten har efter en uppbyggnadsfas beviljats ytterligare anslag från andra finansiärer och har därmed kunnat utvecklas vidare. Flera projekt har gett yrkesverksamma lärare möjligheter till kompetensutveckling. Detta vittnar om att satsningen också har bidragit till att den nödvändiga breddning påbörjats av forskningen till att omfatta skolans utvecklingsbehov. I samband med den tilldelning av nya forskningsresurser som de tre nya universiteten erhållit för åren 2000 2002 har forskning i anslutning till lärarutbildningen särskilt betonats. , och har i regleringsbrevet för anmodats att särskilt tillgodose forskningsbehov i anknytning till lärarutbildningen. Pågående och planerad utbildningsvetenskaplig forskning på lärosätena Regeringen noterar att det inom universitet och högskolor pågår en uppbyggnad av sådan forskning och forskarutbildning kring lärande och på lärarutbildningens område som har direkt relevans för yrkesutövningen. De medel universitet och högskolor med lärarutbildning avsätter för forskning och forskarutbildning som i något avseende är relaterad till lärarutbildningen är emellertid fortfarande helt otillräcklig. och högskolor lyfter fram det utbildningsvetenskapliga området som en prioriterad verksamhet. De statliga medel som fördelats av , har haft betydelse för denna utveckling, men resurser har också tillkommit genom lokala satsningar samt från forskningsråd, stiftelser och olika fonder. har t.ex. beslutat ge stöd till en forskarskola i matematik med didaktisk inriktning. har inrättat en och pedagogisk yrkesverksamhet med ansvar för grundutbildning, forskning och forskarutbildning. Även har, för att underlätta det interna arbetet, inrättat en utbildningsvetenskaplig fakultetsnämnd med ansvar för pedagogisk och didaktisk forskning med fokus på människans lärande och utveckling under olika skeenden i livet och under olika förutsättningar, sammanhang och villkor. har en utbildnings- och . , och har inrättat respektive planerar att inrätta särskilda forskarskolor kring pedagogiskt arbete eller lärande. Det bedrivs även forskning som i vid mening kan sägas anknyta till lärarutbildningen. Denna forskning har i regel relevans för skolans verksamheter men bedrivs i ringa omfattning av lärare i anslutning till lärarutbildningen och kommer inte i tillräcklig grad vare sig lärarutbildningen eller skolan till godo. Det är viktigt och angeläget att de forskningsresultat och den kunskap som skapas inom pedagogik, sociologi, psykologi med fler ämnen och som berör lärarutbildning och skola i betydligt större utsträckning sprids till lärarutbildningen och skolan. Terminologi Utbildningsvetenskap är en bred samlingsterm som används för ämnesområdet av flera universitet och högskolor. Den används också av . Nedan används begreppet utbildningsvetenskap för den breda forskning och forskarutbildning som bedrivs i nära anslutning till lärarutbildningen och som svarar mot behov inom lärarutbildningen och den pedagogiska yrkesverksamheten. Regeringens förslag till en förstärkt utbildningsvetenskaplig forskning och forskarutbildning Kommittén föreslår att ett nytt utbildningsvetenskapligt vetenskapsområde införs. Regeringen anser inte i likhet med flera remissinstanser att det finns skäl att föreslå att inrätta ytterligare ett vetenskapsområde. Det nya resurstilldelningssystem för forskning och forskarutbildning som trädde i kraft innebär att anslagen till lärosätena fördelas till fyra breda vetenskapsområden, i stället för som tidigare till totalt elva olika slag av fakulteter av varierande storlek. Indelningen i vetenskapsområden är sålunda framförallt en struktur för statsmakterna att fördela medel direkt till universitet och högskolor för forskning och forskarutbildning. Avsikten med att låta resurstilldelningen ske genom fyra vetenskapsområden var att lärosätena skulle få ökade möjligheter att göra egna prioriteringar i fråga om forskning och forskarutbildning och bättre förutsättningar att bedriva fakultets- och ämnesövergripande forskning. Reformen var ett led i att decentralisera beslutsfattande till utförandenivå. Regeringen betonade vikten av att varje lärosäte kan anpassa sin organisation efter de lokala förutsättningarna och efter de nya krav som ställs inom forskning, forskarutbildning och grundutbildning. Sannolikt har effekterna av reformen, som endast varit i bruk under , ännu inte slagit igenom fullt ut. Utvecklingen drivs emellertid i riktning mot ytterligare samverkan mellan vetenskapsområdena, framför allt beroende av att de stora forskningsområden som befinner sig i stark utveckling är gränsöverskridande till sin karaktär. Regeringen delar emellertid kommitténs uppfattning att det är angeläget att stärka forskningen och forskarutbildningen på lärarutbildningens område och att tillföra resurser för detta. Den nuvarande indelningen i vetenskapsområden är självfallet inget skäl till att inte satsa på forskning och forskarutbildning kring lärande. I samband med utbildningsutskottets behandling av indelningen i vetenskapsområden hänvisade utskottet till regeringens avsikt att för vissa högskolor föreslå särskilda uppdrag, samt till den generella möjligheten att säkerställa forskning inom områden av nationellt intresse. Regeringen föreslår i sin proposition Forskning för framtiden en ny organisation för forskningsfinasiering (1999/2000:81) att lärosätena och det föreslagna får i uppdrag att ställa resurser till förfogande för forskning och forskarutbildning inom det utbildningsvetenskapliga området eftersom detta är av stort nationellt intresse. Regeringen delar kommitténs analys att resurserna skall vara en del av en nationell forskningsstrategi med syfte att stödja ett nationellt samarbete för såväl lärare vid lärarutbildningen som för den pedagogiska verksamhetens personal. Det är även viktigt att berörda myndigheter och kommuner tar initiativ till och stödjer relevant forskning inom området. Det bör sålunda också ankomma på berörda huvudmän att säkerställa utvecklingsarbete i anknytning till skola och vuxenutbildning. Syftet med regeringens förslag och bedömning är att främja utvecklingen av såväl ny som befintlig forskning av hög vetenskaplig kvalitet på lärarutbildningens och den pedagogiska yrkesverksamhetens område. Forskning på lärarutbildningens område med goda utvecklingsmöjligheter har initierats vid såväl universitet som högskolor. Denna forskning bör kunna växa till ett dynamiskt forskningsområde. Intresset för lärande och dess villkor är stort , inte bara inom skolan utan i ökande grad även inom förskolan, vuxenutbildningen, högskolan och samhället i stort. De frågeställningar, tankar och hypoteser kring utbildning, lärande och pedagogisk yrkesverksamhet som i olika sammanhang förs fram utgör drivkrafter för en mångsidig forskning på området. Universitetens och högskolornas ansvar är lärarutbildningen inordnad i högskolan och omfattas av kravet på forskningsanknytning. Trots att har förflutit har universitet och högskolor inte i tillräcklig grad verkat för att en forskningsbas på lärarutbildningens område byggts upp. Med de medel som och andra externa finansiärer har fördelat till forskning på lärarutbildningens och den pedagogiska yrkesverksamhetens område har en positiv och lovande utveckling av forskningen på området inletts. Omfattningen på denna forskning är emellertid fortfarande begränsad och antalet forskarstuderande är alltjämt låg. Även tillgången på lärare med docent- och professorskompetens är låg. Lärare med gedigen vetenskaplig kompetens har stor betydelse för möjligheten att bygga upp forskarutbildning och långsiktigt stärka forskningen på lärarutbildningens område. Det är därför viktigt att öka antalet lärare inom lärarutbildningen med docent- och professorskompetens. Disputerade forskare måste sålunda ges möjlighet och tid att bedriva forskning i sådan omfattning att hög kompetens kan nås. Universiteten och högskolorna måste ta ett större samlat ansvar för att stärka den vetenskapliga grunden för sina lärarutbildningar. Lärarutbildningarna utgör en omfattande och viktig del av den verksamhet som universiteten och högskolorna bedriver. Enligt regeringens bedömning fordras det att lärosätena bidrar med betydligt mer omfattande medel från befintliga anslag för forskning och forskarutbildning för att en stärkt forskningsbas skall komma till stånd. Det är angeläget att de lärarstuderande kommer i kontakt med forskning som knyter an till den pedagogiska yrkesverksamheten. Ämnesinstitutioner med undervisning inom lärarutbildningen bör i betydligt högre utsträckning beakta behovet av ämnesdidaktisk forskning som ställer frågor om hur det kunskapsstoff och de teorier som utvecklas inom de akademiska disciplinerna kan förmedlas och studeras i olika pedagogiska miljöer och som problematiserar relationen mellan akademisk disciplin och skolämne. Vidare är det angeläget att forskning som bedrivs inom pedagogik, psykologi, sociologi, etnologi, statsvetenskap, ekonomi, filosofi med flera ämnen, och som har relevans för lärarutbildning och skola, verkligen knyts till lärarutbildningarna. Enligt 2 kap. 5 a § högskolelagen (1992:1434) skall universitet och högskolor där det finns vetenskapsområde bestämma hur många fakultetsnämnder som skall finnas, dock minst en, och vilket ansvarsområde som varje nämnd skall ha. Vid högskolor som inte är universitet får ansvarsområdet för forskarutbildning dock bara avse de vetenskapsområden som finns vid högskolan. Fakultetsnämnderna skall ansvara för att kvaliteten inom forskning och forskarutbildning upprätthålls. Nämnderna skall också ansvara för grundutbildningen, om inte eller högskolan inrättar särskilda organ för den utbildningen. ansvarsområde behöver inte sammanfalla med ett vetenskapsområde. Det innebär att en fakultetsnämnds ansvarsområde kan sträcka sig över flera vetenskapsområden. Vissa forskningsområden är flerdisciplinära och omfattar mer än ett vetenskapsområde. Att en fakultetsnämnds ansvarsområde inte behöver sammanfalla med ett vetenskapsområde betyder också att ett vetenskapsområde kan delas in i flera ansvarsområden. Inom varje vetenskapsområde ryms en mängd olika forskningsområden. Det humanistisk-samhällsvetenskapliga området omfattar sålunda stora forskningsområden som bl.a. juridik och teologi. För att garantera en sammanhållen lärarutbildning föreslår regeringen att högskolor med lärarutbildning skall inrätta ett särskilt organ som har det samlade ansvaret för grundutbildning, forskning och, i förekommande fall, forskarutbildning inom lärarutbildningen. Genom detta förslag stadfästes den utveckling som påbörjats vid flera universitet. Regeringen återkommer till förslaget i kapitel 8. Regeringen kommer löpande under att följa utvecklingen av utbildningsvetenskaplig forskning i direkt anslutning till lärarutbildningen och andelen forskarutbildade lärare inom lärarutbildningen. Det är angeläget att forskning och forskarutbildning breddas i förhållande till dagsläget samt att den forskningskompetens som lärosätena besitter inom området får en stark anknytning till lärarutbildningen. Regeringen avser därför att ge berörda lärosäten i uppdrag att inom sina ramar vidta åtgärder för att förstärka utbildningsvetenskaplig forskning och forskarutbildning i nära anslutning till lärarutbildningen. Regeringen anser att en flerfaldig förstärkning i förhållande till dagens läge är nödvändig för att skapa en god vetenskaplig grund för lärarutbildningen och den pedagogiska yrkesverksamheten. avser regeringen att initiera en genomgripande utvärdering för att utröna om lärosätena avsatt tillräckligt med resurser inom detta område. I de fall där så inte skett kan regeringen finna det nödvändigt att föreslå omprioriteringar av de anslag som statsmakterna fördelar direkt till universitet och högskolor. Kommitté inom Regeringen förordar att det, vid sidan av de direkta statsanslagen för forskning, finns resurser inom ett kompletterande finansieringssystem som främjar forskning i anslutning till lärarutbildning och pedagogisk yrkesverksamhet av hög vetenskaplig kvalitet. Detta finansieringssystem skall kunna göra kvalificerade bedömningar av forskningens kvalitet och relevans och också stimulera till samverkan mellan universitet och högskolor. Regeringen har föreslagit att en ny forskningsfinansierande myndighet inrättas. Ett av skälen till att skapa en ny organisation för forskningsfinansiering är bl. a. att öka möjligheterna till kraftsamling och flexibilitet. I propositionen anförs att kan ges särskilda uppdrag om statsmakterna bedömer att det finns behov av att säkerställa att forskning bedrivs inom områden som är av nationellt intresse. Regeringen bedömer att forskning och forskarutbildning på lärarutbildningens och den pedagogiska yrkesverksamhetens område bör säkerställas och att detta är av nationellt intresse. Under förutsättning att beslutar att inrätta föreslår regeringen därför att det inom inrättas en särskild kommitté för utbildningsvetenskap. Den utbildningsvetenskapliga kommitténs uppgift bör vara att främja utvecklingen av utbildningsvetenskaplig forskning och forskarutbildning i nära anslutning till lärarutbildningen och med direkt relevans för lärarnas yrkesutövning. Majoriteten av kommitténs ledamöter bör vara forskare. Ledamöterna bör utses av . Den utbildningsvetenskapliga kommittén bör inom de ekonomiska ramar som statsmakterna kommer att ange, bereda ansökningar och besluta om medelsfördelning till forskning och forskarutbildning som i nationell konkurrens bedöms ha hög vetenskaplig kvalitet och som bedrivs i utbildningsvetenskapliga nätverk. Själva forskningsmiljön är ofta central för en gynnsam utveckling. Avsikten med nätverk är att de skall utgöra goda forskningsmiljöer där forskare, forskarstuderande och även yrkesverksamma lärare från olika universitet och högskolor i landet kan medverka i och gemensamt utveckla angelägen forskning. Regeringen föreslår därför att forskning och forskarutbildning bedrivs inom utbildningsvetenskapliga nätverk, vart och ett knutet till ett universitet. Nätverken bör byggas upp genom att forskare från flera lärosäten, varav minst ett universitet och en högskola, gemensamt inlämnar en ansökan om medel till forskningsprogram med ett flertal disputerade forskare. Även forskarstuderande skall kunna knytas till dessa program. För att stimulera lärosätena att förstärka sin forskning inom området, vilket regeringen berört i föregående avsnitt, bör en utgångspunkt för fördelning av medel vara att deltagande lärosäten tillsammans skall satsa egna resurser motsvarande minst en tredjedel av de medel som erhålls från den utbildningsvetenskapliga kommittén. bör genom den utbildningsvetenskapliga kommittén ha ansvar för samverkan mellan forskningsfinansiärer inom och utanför rådet kring utbildningsvetenskapliga insatser, för att på så sätt skapa ett helhetsperspektiv på området och dess utveckling. I den utbildningsvetenskapliga kommitténs arbetsuppgifter bör även ingå att tillsammans med universitet och högskolor bevaka den svenska och internationella forskningens utveckling. Kommittén bör därför följa lärosätenas satsningar och fortlöpande rapportera till regeringen om områdets utveckling, särskilt avseende kvaliteten, relevansen, samverkan mellan lärosätena samt de olika forskningsinriktningarna inom det utbildningsvetenskapliga området. verksamhet beräknas påbörjas . Utbildningsvetenskap rymmer en stor utvecklingspotential och bör med ett tydligt stöd kunna bli ett starkt forskningsområde. Den utbildningsvetenskapliga kommittén bör därför vara temporär under en uppbyggnadsfas. bör utvecklingen inom utbildningsvetenskap utvärderas. När forskningen blivit så stark att den av egen kraft kan hävda sig gentemot annan forskning bör kommittén avvecklas och utbildningsvetenskap integreras inom eller annan forskningsfinansiärs struktur. Forskarskolor Andelen forskarutbildade lärare inom lärarutbildningen vid universitet och högskolor, liksom inom skolväsendet är låg. Det finns därför starka skäl att bygga ut forskarutbildningen. Att öka andelen forskarutbildade lärare i lärarutbildningen vid universitet och högskolor bör på ett avgörande sätt stärka forskningsanknytningen av högskolans lärarutbildningar och höja deras kvalitet. Det är regeringens övertygelse att forskarutbildade lärare utgör den viktigaste basen för att stärka utbildningars anknytning till forskning och få dessa att vila på vetenskaplig grund. Genom sin forskarutbildning kan läraren utveckla och skapa ny kunskap, starkare betona forskningskultur och ett vetenskaplig förhållningssätt samt, genom egna etablerade kontakter inom t.ex. högskola och skola erbjuda nätverk, metoder och infrastruktur så att lärarstudenten får en god bas för såväl yrkesverksamhet som egen forskarutbildning. Fler forskarutbildade inom det utbildningsvetenskapliga området får också stor betydelse för skolans utveckling. Regeringen föreslår därför att forskningsresurser används för forskarutbildning av lärare i nära anslutning till lärarutbildningen. Forskarutbildningen bör organiseras i form av forskarskolor, och knytas till de forskningsprogram som kommer att etableras till följd av den utbildningsvetenskapliga kommitténs arbete. Forskarskolorna skall fungera som ett nätverk inom vilket universitet och högskolor med vetenskapsområde och högskolor utan vetenskapsområde skall samarbeta. Inom forskarskolorna skall doktorander kunna bedriva en sammanhållen forskarutbildning fram till examen.