prop · GN031 · 2000-01-01 00:00:00 — Skattereduktion för sjöinkomst och underskott av kapital medges enligt den lagen. Den föreslagna reformen med kompensation för allmän pensionsavgift genom en skattereduktion bör ses som ett permanent inslag i beskattningssystemet. Reglerna om skattereduktion för den allmänna pensionsavgiften bör därför tas in i skattebetalningslagen och inte i en särskild lag. Skattereduktionen beräknas till av den allmänna pensionsavgift som belöper sig på beskattningsåret. För att avdraget för allmän pensionsavgift vid beskattning tillsammans med skattereduktionen skall motsvara den avgift som skall betalas föreslås att skattereduktionen avrundas nedåt till helt hundratal kronor. Skattereduktionen för allmän pensionsavgift får göras mot och statlig inkomstskatt samt statlig fastighetsskatt. Förslaget om höjda skiktgränser medför ändringar i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Tabell 8.2 Skatteförändringar för löntagare i olika inkomstintervall enligt föreslagna regler med eller utan beaktande av förlängd tillfällig skattereduktion. Kronor och i procent av taxerad inkomst. Inkomst 1000-tal kronor Taxerad inkomst (genomsnitt) Antal personer i skiktet Utan skattereduktion Med skattereduktion Skillnad i skatt i kronor Skillnad i skatt i procent av inkomst Skillnad i skatt i kronor Skillnad i skatt i procent av inkomst 20 - 40 29 145 204 000 30 1,22 137 5,64 40 - 60 49 586 140 000 50 1,20 158 3,82 60 - 80 69 863 130 000 70 1,20 177 3,04 80 - 100 90 338 139 000 90 1,20 197 2,62 100 - 120 110 324 168 000 110 1,20 218 2,37 120 - 140 130 551 233 000 130 1,19 236 2,17 140 - 160 150 245 334 000 147 1,17 247 1,97 160 - 180 170 153 358 000 167 1,18 249 1,76 180 - 200 190 248 440 000 187 1,18 251 1,59 200 - 220 209 856 454 000 208 1,19 254 1,45 220 - 240 229 636 397 000 227 1,19 256 1,34 240 - 260 249 525 326 000 267 1,29 278 1,34 260 - 280 269 545 249 000 326 1,45 327 1,46 280 - 300 289 475 172 000 338 1,40 340 1,41 300 -320 309 219 122 000 345 1,34 346 1,34 320 - 340 329 555 87 000 346 1,26 347 1,26 340 - 360 349 541 70 000 346 1,19 347 1,19 360 - 380 369 412 54 000 346 1,12 347 1,13 380 - 400 389 612 44 000 345 1,06 347 1,07 400 - 420 409 552 36 000 346 1,01 347 1,02 420 - 440 429 451 29 000 347 0,97 349 0,97 Källa: SCB och , storurval framskrivet . 8.2.3 Det fasta beloppet vid beskattningen av förvärvsinkomster Regeringens förslag: Den statliga skatt om som utgår på förvärvsinkomster för fysiska personer och som vid 2000 och taxeringar utgör en inkomstskatt skall även vid taxering utgöra en inkomstskatt. Skälen för regeringens förslag: Statlig inkomstskatt för fysiska personer utgår dels med en fast skatt om , dels av den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en nedre skiktgräns samt av den del av den beskattningsbara inkomsten som överstiger en övre skiktgräns. Vid taxering skall den fasta skatten om utgöra en skatt enligt lagen (1998:1477) om beräkning av viss inkomstskatt på förvärvsinkomster vid taxering, m.m. Av den sammanlagda inkomstskatten skall utgöra skatt till kommuner och skatt till landsting. Överföringen av skatten motiverades med att kommunerna och landstingen hade fått kostnader som ledde till att utrymme för vård, skola, och omsorg minskat. I den ekonomiska vårpropositionen 1999 konstaterade regeringen att den kommunala sektorn fortfarande var i behov av en ekonomisk förstärkning. Regeringen föreslog därför att det fasta beloppet om även vid taxering skulle utgöra en inkomstskatt. beslutade i enlighet med regeringens förslag (SFS 1999:648). Även för kan konstateras att kommunerna har ett visst behov av medelsförstärkning. Regeringen föreslår därför att den fasta skatten om också vid taxering skall utgöra en inkomstskatt. 8.3 Företagsskattefrågor 8.3.1 Beskattning av bolagsinkomster Skattesatsen för aktiebolag och andra juridiska personer är . Med hänsyn till de reserveringsmöjligheter som skattesystemet tillåter, främst avsättning till periodiseringsfond och överavskrivningar på inventarier m.m., är den effektiva skatten lägre. Internationellt sett har skattereform en konkurrenskraftig bolagsskatt. har tillsammans med och , vilka också har i bolagsskatt, den lägsta nominella skattesatsen inom OECD-området. I fråga om effektiv skatt ligger också relativt väl till men intar inte någon tätposition. Likväl hävdas det ofta i den allmänna debatten att villkoren för företagande i är oförmånliga. Det som då stått i förgrunden är att tillämpar ett så kallat klassiskt system för beskattning av bolagsvinster där vinsten först beskattas en gång med bolagsskatt i företagsledet och sedan en andra gång som kapitalinkomst på ägarnivå när vinsten delas ut eller ägaren avyttrar aktierna. Denna s.k. dubbelbeskattning har ofta angetts som en orsak till utflyttningen av svenska företag och har dessutom i övrigt ansetts medföra negativa effekter för näringslivet. Vid en diskussion kring effekterna av nuvarande system för beskattning av bolagsinkomster och av en förändring av detta finns i den allmänna debatten en oklarhet kring vilken samhällsekonomisk fråga diskussionen rör. Det är nödvändigt att skilja mellan möjliga effekter på realinvesteringar i , på det svenska sparandet, särskilt hushållssparandet, och på företagens lokalisering av sina huvudkontor. Anledningen till att det är nödvändigt att hålla isär olika frågeställningar är att det för en liten öppen ekonomi som den svenska med i tilltagande grad internationaliserade kapitalmarknader finns en skillnad mellan verkningarna av, å ena sidan beskattningen av fysiska personers kapitalinkomster, å andra sidan beskattningen av juridiska personers inkomster. Beskattningen av fysiska personers kapitalinkomster liksom för övrigt förmögenhetsskatten påverkar i första hand sparandet i ekonomin medan bolagsbeskattningen påverkar realinvesteringarna. Frågan om s.k. enkelbeskattning och dess inverkan på företagsinvesteringarna utreddes ingående av företagsskatteutredning. I sitt betänkande En lättnad i dubbelbeskattningen av mindre företags inkomster (SOU 1996:119) avvisade utredningen ett generellt slopande av dubbelbeskattningen som ett medel att förbättra villkoren för företagande. Anledningen är att avkastningskravet på investeringar är internationellt bestämt. En lindrad ägarbeskattning leder visserligen till att aktiekurserna initialt stiger men kursstegringen blir inte bestående. Internationella placerare som inte beskattas i och därför inte får del av skattelättnaden liksom i skattebefriade institutioner kommer p.g.a. de höjda aktiekurserna att finna det oförmånligt att placera i svenska aktier och kommer att sälja svenska aktier. Detta kommer i sin tur att leda till att aktiekurserna tenderar att återgå till sin ursprungliga nivå. Slopad dubbelbeskattning är därför inte effektivt som medel att sänka företagens kostnader för kapitalanskaffning. Dessa skäl är fortfarande bärkraftiga. Den personliga kapitalinkomstbeskattningen, bl.a. av utdelningsinkomster och reavinster på aktier, är alltså i ekonomisk mening i första hand en skatt på sparande vilket innebär att förändringar endast i begränsad omfattning skulle påverka realinvesteringar och sysselsättning. För små och medelstora företag som för sin kapitalförsörjning, särskilt med externt riskkapital, i vissa avseenden kan anses vara mer eller mindre avskärmade från de internationella kapitalmarknaderna, är situationen delvis annorlunda. För dessa företag och dess ägare, särskilt för företagaren/entreprenören, är den personliga kapitalinkomstbeskattningen till viss del också en skatt på företagets investeringar. I skattelagstiftningen har detta förhållande beaktats genom de särskilda lättnader som gäller vid beskattningen av utdelningar och reavinster på onoterade aktier. De små och medelstora företagen har alltså en delvis annorlunda situation än vad som gäller för större företag. Till den del dessa företag har ägare som är verksamma i företaget omfattas de av de s.k. 3:12-reglerna som innehåller vissa bestämmelser om hur utdelningar och reavinster skall beskattas. Regeringen har utfärdat direktiv till en särskild utredare med uppgift att bl.a. se över dessa regler med inriktning att förbättra de skattemässiga villkoren för expansion och investeringar. I huvudsak är alltså skatten på utdelningsinkomster och aktiereavinster en skatt på hushållens sparande. Ett lägre skatteuttag på detta slag av kapitalinkomster än på övriga kapitalinkomster, särskilt ränteinkomster, skulle innebära en olikformig beskattning av sparande. De samhällsekonomiska motiven för att introducera en sådan olikformighet är svaga. En sannolik effekt av en utvidgad lättnad i ägarbeskattningen till att avse alla aktier skulle bli en förändrad sammansättning av hushållens förmögenhetsportföljer med en högre andel aktier eftersom avkastningen efter skatt på aktieplaceringar skulle stiga. Till en betydande offentlig-finansiell kostnad skulle alltså hushållens sparmönster förändras med betydande inkomstförstärkningar för aktieägarna men med begränsade effekter på företagsinvesteringar och sysselsättning. Såvitt gäller kapitalbeskattningens effekter på företagens lokalisering av sina huvudkontor, en omdiskuterad fråga, kan följande sägas. Gällande svenska regler, dvs. det klassiska systemet för beskattning av bolagsvinster, är neutralt visavi lokaliseringen av huvudkontor då det likabehandlar ägare i och ägare i utlandet. Det är även neutralt mellan investeringar i och investeringar i utlandet. Diskussionen om skatternas betydelse för huvudkontorens lokalisering har sin egentliga bakgrund i spänningen mellan detta neutrala system och de skattemodeller som tillämpas i vissa andra länder. De senare modellerna bygger på lättnader i ägarledet vid beskattningen av inhemska ägare, vanligtvis genom s.k. avräkningssystem. Dessa innebär att man regelmässigt diskriminerar såväl utländska ägare som investeringar i utlandet. Det har har ifrågasatts om dessa system är förenliga med EG- rätten. Ett antal länder i vår omvärld har också, bl.a. mot denna bakgrund, minskat eller avser att minska eller avveckla sina avräkningssystem. Två aktuella exempel på detta är och . I det läget framstår det som oklokt att införa ett sådant system i . Avräkningssystemen har i hög grad sin bakgrund i en annan ekonomisk och skattesystematisk miljö än den som gäller . var de nationella ekonomierna slutna mot omvärlden vilket bl.a. innebar att skatter på utdelningsinkomster då i högre grad än vad som gäller påverkade företagsinvesteringarna. I skattesystematiskt avseende infördes också flertalet avräkningsmodeller i en miljö där utdelningsinkomster beskattades tillsammans med förvärvsinkomster enligt en progressiv skatteskala. har en tendens mot att beskatta kapitalinkomster separat gjort sig gällande. Motiven för avräkningssystem på ägarnivå inkl. system med motsvarande egenskaper har alltså försvagats i takt med den ekonomiska och skattesystematiska utvecklingen. Detta gör i kombination med de effekter som kan förväntas uppkomma vid övergången till ett sådant system att denna metod att reducera skatteuttaget på bolagsinkomster inte framstår som någon lämplig väg. ansåg att det mest effektiva medlet att förbättra villkoren för företagande är sänkt skattesats. En bolagsskattesatssänkning sänker avkastningskravet på investeringar med eget kapital. Internationellt finns en tydlig trend för sänkta bolagsskattesatser. och har sänkt bolagsskatten. har aviserat att bolagsskatten skall sänkas till . Detta balanseras med andra åtgärder. begränsar bl.a. sin lättnad på utdelad vinst. har radikalt minskat lättnaden i ägarbeskattningen. Denna internationella trend kan förklaras med effektivitetsskäl. I en mer internationell värld är det alltmer viktigt att ett lands skattesystem ter sig begripligt och transparent för utländska betraktare för att landet i fråga skall vara attraktivt och dra till sig investeringar. Vidare krävs givetvis att vinster inte låses in i företaget utan kan tas hem. Länder med låg nominell skattesats eller låg effektiv skatt är mer attraktiva än länder som har ett högt nominellt eller reellt skatteuttag. Sänkt bolagsskatt sänker som framgått företagens kapitalkostnader, vilket gör investeringar i billigare. Detta är givetvis inte bara av värde i ett internationellt perspektiv utan även för företag som enbart arbetar på svenska marknader samt för svenska investerare. En sänkt skattesats skulle också vara mycket betydelsefull för mindre företag. Som framgår av ett appendix till detta kapitel betalar små företag som kollektiv en något större andel av sin vinst i skatt än kollektivet stora företag. Skillnaderna i skattebelastning torde bl.a. kunna förklaras av att stora företag oftare har skilda verksamheter med olika konjunkturcykler och därigenom bättre kvittningsmöjligheter. Nuvarande högre relativa skattebelastning på små företag innebär att dessa skulle få ett relativt större utbyte av sänkt skattesats än stora företag. har i en skrivelse till regeringen (dnr Fi1999/2758) begärt lättnader för småföretag i form av sänkt skattesats och vidgade reserveringsmöjligheter. Regeringen föreslår i denna proposition utökade reserveringsmöjligheter för företagen. Enligt regeringens mening är dock selektiva åtgärder inte lämpliga på företagsskatteområdet. Bortsett från svårigheter att finna korrekta storlekskriterier medför selektiva åtgärder tröskeleffekter, konkurrenssnedvridningar samt risk för uppdelning av företag. Med de bedömningar som kan göras av de offentlig-finansiella överskotten prioriterar regeringen åtgärder vid beskattningen av fysiska personers förvärvsinkomster enligt de riktlinjer som redovisas i avsnitt 8.2.1. Regeringens förslag: Möjligheterna att sätta av till periodiseringsfond förstärks års taxering (). För aktiebolag och andra juridiska personer höjs avdragstaket från av inkomsten. För enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag höjs avdragstaket från av inkomsten. Tiden inom vilken återföring av periodiseringsfond skall ske förlängs från fem till för alla företagsformer års taxering. Skälen för regeringens förslag: Vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet finns sedan 1995 års taxering en generell reserveringsmöjlighet, nämligen avdrag för avsättning till periodiseringsfond enligt lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder. Avsättningsmöjligheten gäller både för juridiska och fysiska personer. Avdrag medges för juridiska personer med högst av beskattningsårets inkomst före avdrag. För enskilda näringsidkare medges avdrag med högst av ett motsvarande underlag. Avdraget skall återföras till beskattning senast femte beskattningsåret efter avsättningsåret. Vid taxering skall de avsättningar som gjorts (taxering) återföras. Systemet med periodiseringsfonder har i huvudsak två funktioner. För det första sänker det skatteuttaget på sådana investeringar som finansieras med internt genererade inkomster. För det andra möjliggör det för företagen att med goda inkomster göra avsättningar som kan användas för att täcka förluster . När reglerna infördes ansågs ett avdragsutrymme om av årsinkomsten med en återföringsskyldighet innebära ett lämpligt avvägt reserveringsutrymme. Som ett led i finansieringen av ägarlättnaden för aktier i onoterade bolag och mot bakgrund av då rådande statsfinansiella situation sänktes taket till . ekonomiska vårproposition föreslogs en utvidgning till nu gällande för enskilda näringsidkare. Förslaget motiverades i första hand med att en ökad avsättningsmöjlighet för enskilda näringsidkare sannolikt medför att skatten på internfinansierade investeringar sänks. Därmed förbättras också lönsamheten efter skatt på dessa investeringar. Förslaget genomfördes med verkan års taxering. Rent allmänt får reserveringsmöjligheterna för de svenska företagen anses vara goda. Det finns också tecken som tyder på att reserveringsmöjligheterna inte används fullt ut. Vidare visar tillgänglig statistik att mindre företag tycks utnyttja systemet i något mindre utsträckning än storföretag. Reserveringsmöjligheten torde vara av särskilt värde för den kategorin företag som har svårigheter eller begränsade möjligheter att få externt riskkapital. I frånvaro av externt riskkapital är den gruppen av företag hänvisade till att finansiera sina investeringar med vinstmedel som har genererats i den egna verksamheten. Detta gäller i särskilt hög grad för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag samt generellt för nystartade företag. Enligt regeringens mening är det därför angeläget att återgå till det tidigare avsättningsutrymmet på för aktiebolag och andra juridiska personer. Även för fysiska personer bör avdragstaket höjas. För att göra periodiseringsfondssystemet mer attraktivt för företagen bör tidsperioden för att återföra avdraget till beskattning förlängas. Detta är av särskilt värde för mindre företag som ofta är mer konjunkturkänsliga än storföretag vilket förklaras av att småföretag till skillnad från storföretag mer sällan har skilda verksamheter med olika konjunkturcykler. Regeringen föreslår därför att tidsperioden utsträcks till . Det motsvarar bättre vad som är en normal konjunkturcykel och bör vara till fördel för mindre företag. Förslagen föranleder ändringar i 3 och 4 §§ lagen om periodiseringsfonder. 8.3.3 Befrielse från kupongskatt vid näringsbetingat innehav Regeringens förslag: Kupongskatten slopas på utdelning till utländska bolag som innehar av andelskapitalet i ett svenskt bolag. Promemorians förslag: Överenstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: De remissinstanser som har uttalat sig har tillstyrkt förslaget. Skälen för regeringens förslag: har det varit en svensk policy att vid förhandlingar om skatteavtal föreslå ett ömsesidigt avstående av källskatt på utdelning (kupong-skatt) på näringsbetingade innehav av en viss storlek. Redan innan inträde i EU hade detta uppnåtts gentemot några europeiska länder. Genom medlemskapet i EU uppnås detta gentemot övriga medlemsstater genom att den svenska lagstiftningen anpassats till rådets direktiv (90/435/EEG) om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika med-lemsstater. Dessutom har kupongskatten på näringsbe- tingat innehav av viss storlek avskaffats i skatte- avtal med några viktigare länder utanför EU. Som exempel kan nämnas (SFS 1989:933 och SFS 1996:1512), (SFS 1992:856) och i ett protokoll undertecknat . Vid omförhandlingarna av skatte- avtalet med föreslogs från svensk sida att kupongskatten i denna del ömsesidigt skulle av- skaffas. Det är emellertid en fast amerikansk po- licy att kupongskatt skall tas ut på sådana innehav. har inte gentemot något land, och således inte heller gentemot , accepterat att helt slopa kupongskatten på dessa innehav. har källskatten på bl.a. utdel- ning kommit att bli allt lägre dels genom intern lagstiftning i många länder och dels genom skat- teavtal. Det är önskvärt att en sänkning av skat- ten sker ömsesidigt genom skatteavtal. Flera län- der har emellertid valt att ensidigt avskaffa kupongskatten. Det senaste exemplet är som fr. o. m. generellt avskaffat kupongskatten på näringsbetingade innehav. Ett annat exempel är som i skatteavtalet med ensidigt valt att avstå från att ta ut kupongskatt. Det är angeläget att utländska företags inves- teringar i inte skattemässigt missgynnas när vinstmedel delas ut från . Därför före- slås att kupongskatten på utdelning till utländskt bolag som innehar av andelskapitalet i ett svenskt bolag avskaffas fr. o. m. . En förutsättning för skattefrihet är således att mottagaren av utdelningen är ett utländskt bolag enligt den definition som anges i 16 § andra eller tredje stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL. Som utländskt bolag anses ett bolag som är hemmahörande och skattskyldigt till inkomstskatt i något av de länder med vilket har ett skatteavtal och som finns med i uppräkningen i 16 § tredje stycket SIL. Detta gäller under förutsättning att bolaget omfattas av avtalets regler om begränsning av beskatt- ningsrätten. En utländsk juridisk person som är hemmahörande i ett land med vilket inte har något skatteavtal, i ett land med vilket har ett skatteavtal men som inte finns med i uppräkningen eller i ett land som finns med i uppräkningen men som inte omfattas av avtalets regler om begränsning av beskattningsrätten anses också som ett utländskt bolag om den juridiska personen i den stat där den är hemmahörande är föremål för en beskattning som är likartad den som svenska företag är underkastad. En förutsättning för befrielse från kupong- skatt är att det mottagande bolaget innehar av det utdelande bolagets aktiekapital vilket överensstämmer med vad som gäller enligt rådets direktiv (90/435/EEG) som nämnts ovan. Regeringens bedömning: Flertalet av stoppreglerna kan slopas. En ny regel om beskattning av förbjudna lån som intäkt av näringsverksamhet bör införas. Definitionerna av fåmansföretag, fåmansägt handelsbolag och företagsledare bör förtydligas. Uppgiftsskyldigheten bör bibehållas i sin nuvarande form. Utredningens förslag: Stoppreglerna tar sikte på transaktioner mellan fåmansägda företag och deras ägare. Syftet är att förhindra att intressegemenskapen mellan företaget och ägaren missbrukas skattemässigt. har haft till uppdrag att se över reglerna för att om möjligt slopa dessa så att beskattningen i stället kan ske enligt allmänna regler. Utredningen föreslår i betänkandet Stoppreglerna (SOU 1998:116) att de flesta stoppreglerna slopas. Vid sidan om stoppreglerna föreslås att kopplingen mellan det civilrättsliga låneförbudet och skattereglerna slopas. I stället föreslås särskilda skatterättsliga bestämmelser om beskattning av lån från fåmansägda aktiebolag. Vidare föreslår utredningen bl.a. att definitionerna av fåmansföretag, fåmansägt handelsbolag och företagsledare förtydligas. Dessutom föreslås att uppgiftsskyldigheten som gäller för vissa transaktioner i fåmansägda företag utvidgas till att avse i princip samtliga transaktioner mellan sådana företag och delägarna. Remissinstanserna: Remissinstanserna är övervägande positiva till utredningens förslag men det finns kritiska inslag. Näringslivsföreträdarna tillstyrker förslagen men vill avskaffa ännu fler regler än utredningen. Vidare motsätter man sig utvidgningen av uppgiftsskyldigheten. Flera instanser motsätter sig att kopplingen mellan det civilrättsliga låneförbudet och den skattemässiga regleringen slopas. LO är mest negativt och avstyrker förslaget i dess helhet. vid anser att bestämmelserna om företags anskaffning av egendom för företagsledarens privata bruk respektive införsäljning av onyttig egendom till företaget bör behållas. Förbundet avstyrker huvuddelen av förslagen och ifrågasätter om den föreslagna uppgiftsskyldigheten är realistisk med hänsyn till den kraftiga ökning av antalet förmånsvärden och transaktioner de materiella förslagen medför. RSV avstyrker att reglerna om företags anskaffning av egendom för företagsledarens privata bruk, delägares införsäljning av onyttig egendom och den särskilda begränsningen för fåmansföretags rätt till avdrag för avsättning till personalstiftelse slopas. I övrigt tillstyrker eller motsätter sig RSV inte de framlagda förslagen men lämnar kritiska synpunkter och betänkligheter i skilda frågor. Skälen för regeringens bedömning: Ett grundläggande drag i regeringens ekonomiska politik är att förbättra förutsättningarna för de små och medelstora företagen. Skattesystemet skall vara neutralt och skattereglerna enkla och så långt som möjligt generella. Regeringen anser därför att det är en viktig åtgärd att så långt som möjligt avskaffa de särregler som finns för de fåmansägda företagen. En förutsättning för att regler skall kunna slopas är dock att en korrekt beskattning ändå kan ske och att inte obehöriga skatteförmåner kan befaras uppkomma i alltför stor utsträckning. Regeringen bedömer att de allra flesta stoppreglerna kan slopas.