prop · GN0361 · 2000-01-01 00:00:00 — Åklagaren skall genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd. Hemlig kameraövervakning utomlands 25 § Om hemlig kameraövervakning skall äga rum utomlands och den utländska staten kräver att ansökan först skall prövas av domstol i , får tingsrätten på begäran av en åklagare besluta att tillåta kameraövervakningen. Överförande av frihetsberövade för förhör m.m. Överförande från eller till på begäran av en annan stat 26 § Efter ansökan av en annan stat får en person som är berövad friheten 1. i föras över till den andra staten för förhör eller konfrontation i samband med förundersökning eller rättegång där, om förhöret avser annat än utredning om den frihetsberövades egen brottslighet, eller 2. i den staten föras över till för förhör eller konfrontation i samband med förundersökning eller rättegång där. Av ansökan enligt första stycket 1 skall det framgå hur den frihetsberövade behöver vistas i den andra staten. 27 § Ansökan prövas av regeringen. En ansökan från stat som är medlem i Europeiska unionen eller från eller prövas av åklagare. En ansökan enligt 26 § första stycket 1 får avslås om ett överförande medför att tiden för frihetsberövandet förlängs eller om den frihets- berövades närvaro behövs i ett brottmål som handläggs här i landet. Om en ansökan enligt 26 § första stycket 1 bifalls skall det framgå av beslutet när den frihetsberövade senast skall återföras till , eller i förekommande fall, försättas på fri fot. Överförande från eller till på begäran av svensk åklagare eller domstol 28 § En person som är berövad friheten i eller i en annan stat får på begäran av svensk åklagare eller domstol föras över till den andra staten eller till för förhör eller konfrontation i samband med en förundersökning eller rättegång i . Yttranden 29 § Innan en ansökan om att en frihetsberövad person skall föras över till annan stat prövas, skall yttrande inhämtas från den myndighet som svarar för omhändertagandet av den frihetsberövade om det inte är uppenbart att det inte behövs. Detsamma gäller innan en sådan ansökan görs av en svensk domstol eller åklagare. Transport genom 30 § Chefen för kan meddela tillstånd till transport genom av en frihetsberövad person som skall föras över från en stat till en annan stat för förhör eller konfrontation. Förvar i av överförda personer 31 § En person som förs över till skall tas i förvar av polismyndighet. Har tillstånd meddelats enligt 30 § får polismyndigheten vid behov ta den som överförs i förvar. Delning av förverkad egendom mellan stater 32 § Regeringen får besluta att egendom eller dess värde som förverkats genom ett svenskt avgörande som vunnit laga kraft helt eller delvis skall överlämnas till en annan stat som under förundersökningen eller rättegången har lämnat sådan rättslig hjälp som avses i denna lag eller som på annat sätt har lämnat information eller bistånd som har haft betydelse för utredningen om brottet. I 36 § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom finns bestämmelser om överlämnande till annan stat av förverkad egendom. 5 kap. Övriga bestämmelser Villkor om användningsbegränsningar m.m. 1 § Har en svensk myndighet fått uppgifter eller bevisning från en annan stat enligt en internationell överenskommelse som är bindande för och som innehåller villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna eller bevisningen vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott, skall svenska myndigheter följa villkoren oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. 2 § Rättslig hjälp som lämnas enligt denna lag får förenas med villkor som är påkallade av hänsyn till enskilds rätt eller nödvändiga från allmän synpunkt. Villkor som avses i första stycket får inte ställas upp om det strider mot en internationell överenskommelse som är bindande för . 3 § Den åklagare eller domstol som lämnat rättslig hjälp till en annan stat och därvid ställt villkor enligt 2 § får på begäran av en myndighet i den andra staten medge undantag från villkoret. Detsamma gäller i fråga om villkor som följer direkt av bestämmelser i en internationell överenskommelse som är bindande för . 4 § Bestämmelsen i 1 3 §§ gäller också i fråga om överenskommelser med mellanfolkliga organisationer. Immunitet 5 § I den utsträckning det har avtalats i en internationell överens- kommelse som är bindande för får den, som efter kallelse i enlighet med överenskommelsen har rest in i för att höras eller på annat sätt medverka vid utredning av brott 1. inte lagföras eller berövas sin frihet eller på annat sätt underkastas inskränkning i denna på grund av handling, underlåtenhet eller dom som härrör från tiden före inresan i och som, när det gäller en misstänkt eller tilltalad, inte är avsedd med framställningen eller kallelsen eller 2. inte utan eget samtycke åläggas att medverka vid annan utredning än ansökan avser. Första stycket gäller även i administrativa och andra förfaranden som avses i 1 kap. 6 och 7 §§. 6 § Om den som avses i 5 § stannar kvar i från det att besked erhållits från den myndighet som har kallat personen om att närvaro inte längre krävs, upphör den immunitet som avses i bestämmelsen. Detsamma gäller om han eller hon återvänder hit efter att ha lämnat landet. Innehåller överenskommelsen bestämmelse om att immuniteten skall ha mindre omfattning än som angetts, gäller i stället den bestämmelsen. 7 § I den utsträckning det har avtalats i en internationell överens- kommelse som är bindande för gäller bestämmelserna om immunitet i 5 och 6 §§ även en frihetsberövad som har förts över till enligt 4 kap. 26 och 28 §§. Sekretess 8 § Bestämmelser om sekretess för uppgifter i ärenden om internationell rättslig hjälp finns i sekretesslagen (1980:100). Brytande av banksekretess och tystnadsplikt 9 § Bestämmelserna i 1 kap. 10 § första stycket bankrörelselagen (1987:617), 1 kap. 8 § första stycket lagen (1991:981) om värde- pappersrörelse och 1 kap. 5 § lagen (1992:1610) om finansierings- verksamhet hindrar inte att rättslig hjälp lämnas med förhör enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål eller husrannsakan och beslag. Kostnader 10 § Ersättning till den som fullgjort något till följd av en ansökan om rättslig hjälp samt övriga kostnader för åtgärder som vidtagits enligt denna lag skall betalas av staten. I den utsträckning återkrav inte strider mot åtaganden i en internationell överenskommelse kan regeringen föreskriva att vissa kostnader, liksom höga eller extraordinära kostnader, skall återkrävas av den ansökande staten. och tillkännagivanden 11 § Regeringen meddelar närmare föreskrifter om tillämpningen av denna lag och tillkännager de internationella överenskommelser som avses i denna lag. Regeringen tillkännager också de internationella överenskommelser som avses i 2 kap. 3 § tredje stycket och som inte tillåter avslag på den grunden att gärningen har karaktär av politiskt brott. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1975:295) om användning av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat och lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmålsområdet. 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 a § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 5 a § Har fråga om ansvar för gärning prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i främmande stat där gärningen förövats eller i främmande stat som har tillträtt någon av de överenskommelser som anges i fjärde stycket, får den tilltalade inte här i riket lagföras för samma gärning, 1. om han har frikänts från ansvar, 2. om han har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3. om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4. om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den främmande staten. Första stycket gäller inte i fråga om brott som avses i 1 § eller 3 § 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen i den främmande staten har skett på begäran av svensk myndighet eller sedan personen utlämnats från för lagföring. Om en fråga om ansvar för en gärning har prövats genom en dom meddelad i en främmande stat och om det inte finns hinder mot lagföring på grund av vad som förut sagts i denna paragraf, får åtal för gärningen väckas här i riket endast efter förordnande av regeringen eller den som regeringen bemyndigat. De överenskommelser som avses i första stycket är 1. den europeiska konventionen om brottmålsdoms internationella rättsverkningar, 2. den europeiska konventionen om överförande av lagföring i brottmål, 3. konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 4. protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, och 4. protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 5. konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, dock endast om gärningen omfattas av överens- kommelsen. 5. konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 6. konvention om tillämpning av , och 7. konvention mellan Europeiska gemenskaper- nas medlemsstater om förbud mot dubbel lagföring. Har ett brott begåtts delvis här i riket och delvis också inom den medlemsstats territorium där domen meddelats, skall första stycket tillämpas om gärningen omfattas av de överenskommelser som anges i fjärde stycket 3 5. Har ett brott begåtts delvis här i riket och delvis också inom den medlemsstats territorium där domen meddelats skall första stycket tillämpas om gärningen omfattas av de överenskommelser som anges i fjärde stycket 3 5 eller om domen meddelats av stat som tillträtt de överenskommelser som anges i fjärde stycket 6 och 7. Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 9 kap. 7 § och 33 kap. 9 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 7 § Rätten får, om en part eller någon annan bör komma tillstädes eller infinna sig personligen vid en förhandling, förelägga vite. Om någon särskild föreskrift om föreläggande har meddelats, skall den gälla. Skall ett föreläggande, som enligt särskild föreskrift skall förenas med vite, delges någon som visats utom riket, får rätten underlåta att förelägga vite, om delgivning annars inte kan ske i den främmande staten. Före- läggandet skall i övrigt vid den fortsatta handläggningen av målet anses jämställt med ett vites- föreläggande. Skall ett föreläggande, som enligt särskild föreskrift skall förenas med vite, delges någon som visats utom riket, får rätten underlåta att förelägga vite, om delgivning annars inte kan ske i den främmande staten. Om något vite inte har satts ut, får den förelagde inte åläggas något ansvar för de kostnader som kan ha uppstått till följd av att föreläggandet inte följts. Före- läggandet skall i övrigt vid den fortsatta handläggningen av målet anses jämställt med ett vites- föreläggande. 33 kap. 9 § Rätten får vid behov låta översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut från rätten. Rätten är skyldig att översätta en handling i brottmål eller de viktigaste delarna av den, om handlingen skall sändas till någon som vistas i en annan stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet och det finns anledning att anta att personen inte förstår språket i handlingen. Handlingen skall översättas till språket eller ett av språken i landet, dit handlingen sänds eller, om myndigheten känner till att personen endast förstår ett annat språk, till det språket. Den som biträtt med översättning har rätt till skälig ersättning, som betalas av staten. Första och andra styckena skall tillämpas även i fråga om överföring från punktskrift till vanlig skrift eller omvänt. Första och tredje styckena skall tillämpas även i fråga om överföring från punktskrift till vanlig skrift eller omvänt. Denna lag träder i kraft . 4 Förslag till lag om ändring i lagen (1946:816) om bevisupptagning åt utländsk föreskrivs att 1 och 4 §§ lagen (1946:816) om bevisupptagning åt utländsk domstol skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Har i visst mål eller ärende en utländsk domstol gjort fram- ställning hos en svensk domstol om att det skall vidtas någon åtgärd som hör till rättegången, såsom upptagande av ed, anställande av förhör med part eller upptagande av bevis genom vittne, sakkunnig eller syn eller av skriftligt bevis, och överlämnas framställningen genom Utrikes- departementet till den svenska domstolen, skall den begärda åtgärden vidtas i enlighet med denna lag. Vad som har sagts skall inte tillämpas, om det är fråga om ansvar för en gärning som inte motsvarar brott enligt svensk lag. I mål om ansvar för brottslig gärning får inte heller en part höras under ed eller sanningsförsäkran. Avser en framställning enligt första stycket fråga om ansvar för en gärning, som har karaktär av politiskt brott, skall denna lag tillämpas endast om framställ- ningen har gjorts av en domstol i en stat som har tillträtt den europeiska konventionen om bekämpande av terrorism och gärningen utgör brott som avses i denna konvention. Har i visst mål eller ärende en utländsk domstol gjort fram- ställning hos en svensk domstol om att det skall vidtas någon åtgärd som hör till rättegången, såsom upptagande av ed, anställande av förhör med part eller upptagande av bevis genom vittne, sakkunnig eller syn eller av skriftligt bevis, och överlämnas framställningen genom Justitie- departementet till den svenska domstolen, skall den begärda åtgärden vidtas i enlighet med denna lag. Lika med utländsk domstol anses i denna lag utländsk under- sökningsdomare och åklagare samt det europeiska patentverket och annan som enligt en inter- nationell överenskommelse som är bindande för får göra sådan framställning. Lika med utländsk domstol anses i denna lag det europeiska patentverket och annan som enligt en internationell överenskommelse som är bindande för får göra sådan framställning. Bestämmelser om bevisupp- tagning på begäran av en annan stat i rättsliga förfaranden som gäller utredning om eller lagföring för brott finns i lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål. 4 § Möter ej för äskad åtgärd laga hinder, utsätte rätten dag för ärendets företagande. Om det inte finns några hinder mot den begärda åtgärden skall rätten bestämma dag för ärendets behandling. Avser mål däri åtgärd äskats ansvar för brottslig gärning, give rätten den utländska domstolen underrättelse vilken dag ärendet skall förekomma. Sådan underrättelse skall ock eljest lämnas, om den utländska domstolen framställt begäran därom. Har åtgärden äskats av det europeiska patentverket, skall underrättelse städse lämnas dit. Om den utländska domstolen begär det skall rätten underrätta den utländska dom- stolen om tidpunkten för bevisupp- tagningen. Har åtgärden begärts av det europeiska patentverket, skall underrättelse alltid lämnas dit. Denna lag träder i kraft . 5 Förslag till lag om ändring i lagen (1946:817) om bevisupptagning vid utländsk föreskrivs att 1 och 3 §§ lagen (1946:817) om bevisupptagning vid utländsk domstol skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § I mål eller ärende vid en svensk domstol får domstolen besluta att bevis skall tas upp vid en utländsk domstol. Sådan bevisupptagning får avse syn, skriftligt bevis eller förhör med vittne, sakkunnig, part under sanningsförsäkran, målsägande eller den som avses i 36 kap. 1 § andra eller tredje stycket . I brottmål får bevisupptagning enligt första stycket äga rum endast om det finns synnerliga skäl. På begäran av åklagare får en svensk domstol besluta att åtgärder som avses i 23 kap. 13 15 §§ skall vidtas vid en utländsk domstol. Bestämmelser om internationell rättslig hjälp i rättsliga för- faranden som gäller utredning om eller lagföring för brott finns i lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål. 3 § Då rätten beslutat bevisuptagning vid utländsk domstol samt, i fall som avses i 2 §, vad där är föreskrivit blivit fullgjort, utfärde rätten framställning till den utländska domstolen om bevisupptagning enligt bestämmelser som regeringen meddelar. Framställning om bevisupptag- ning skall av rätten tillställas för vidare åtgärd. Framställning enligt den i dagtecknade konventionen om bevisupptagning i utlandet i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur får i stället översändas till myndighet i den främmande staten som utsetts att mottaga sådan framställning (centralorganet). Där enligt rege- ringens förordnande omedelbar skriftväxling med den utländska domstolen må äga rum, översändes framställning om bevisupptagning till den domstolen. Framställning om bevisupptag- ning skall av rätten tillställas för vidare åtgärd. Framställning enligt den i dagtecknade konventionen om bevisupptagning i utlandet i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur får i stället översändas till myndighet i den främmande staten som utsetts att mottaga sådan framställning (centralorganet). Där enligt rege- ringens förordnande omedelbar skriftväxling med den utländska domstolen må äga rum, översändes framställning om bevisupptagning till den domstolen. Denna lag träder i kraft . 6 Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott Härigenom föreskrivs att 14, 23 och 26 §§ lagen (1957:668) om utlämning för brott skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 § Framställning om utlämning skall inges till utrikesdeparte- mentet. Den skall göras på diplomatisk väg, om ej i förhållande till den främmande staten har överenskommit om att tillämpa annan ordning. Framställning om utlämning skall ges in till Justitiedeparte- mentet. Vid framställningen skall fogas avskrift av häktningsbeslut eller dom som åberopas eller, i fall som avses i 4 § andra stycket, annan utredning på vilken framställningen grundas. I den mån det ej framgår av nämnda handlingar, skall uppgift lämnas om personens nationalitet och hemvist, brottets beskaffenhet, tid och plats för brottet samt i den främmande staten tillämpliga straffbestämmelser. Signalement skall om möjligt företes. 23 § Den som i främmande stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för brott, vilket enligt denna lag kan föranleda utlämning, får på begäran av behörig myndighet i den främmande staten eller med anledning av en där utfärdad efterlysning anhållas eller åläggas reseförbud eller anmälningsskyldighet av åklagare enligt vad som i allmänhet gäller om brottmål. Beslag får också ske i sådant fall. Beslut om användning av tvångsmedel skall utan uppskov anmälas hos rätten, som skyndsamt efter förhandling enligt vad om brottmål är stadgat prövar åtgärden samt, om anhållande eller reseförbud eller anmälningsskyldighet skall bestå, genast underrättar chefen för därom. Finner denne, att hinder mot utlämning föreligger eller att utlämning eljest ej bör ske, har han att utverka regeringens förord- nande om upphävande av åtgärden. I annat fall skall den främmande staten genom försorg underrättas om åtgärden. Därvid skall anges viss av chefen för bestämd tid, inom vilken framställning om utlämning skall göras. Denna tid får inte vara längre än från den dag personen anhölls eller reseförbud eller anmälningsskyldighet meddelades enligt första stycket. När en framställning om utlämning kom- mer in, skall genast underrätta den myndighet som först meddelat beslut om åtgärden. Sådan underrättelse skall även lämnas, om en framställning om utlämning inte kommer in inom utsatt tid. Beslut om användning av tvångsmedel skall utan uppskov anmälas hos rätten, som skyndsamt efter förhandling enligt vad om brottmål är stadgat prövar åtgärden samt, om anhållande eller reseförbud eller anmälningsskyldighet skall bestå, genast underrättar chefen för därom. Finner denne, att hinder mot utlämning föreligger eller att utlämning eljest ej bör ske, har han att utverka regeringens förord- nande om upphävande av åtgärden. I annat fall skall den främmande staten genom försorg underrättas om åtgärden. Därvid skall anges viss av chefen för bestämd tid, inom vilken framställning om utlämning skall göras. Denna tid får inte vara längre än från den dag personen anhölls eller reseförbud eller anmälningsskyldighet meddelades enligt första stycket. När en framställning om utlämning kom- mer in, skall genast underrätta den myndighet som först meddelat beslut om åtgärden. Sådan underrättelse skall även lämnas, om en framställning om utlämning inte kommer in inom utsatt tid. Talan får inte föras mot rättens beslut. Den som anhållits eller underkastats reseförbud eller anmälningsskyldighet får dock för prövning, om åtgärden skall bestå, begära ny förhandling från det beslut senast meddelats. Har en framställning om utlämning av den som är anhållen eller underkastad reseförbud eller anmälningsskyldighet inte gjorts inom den enligt andra stycket bestämda tiden, skall den anhållne friges eller beslutet om reseförbud eller anmälningsskyldighet hävas. Detsamma gäller när en framställning avslås enligt 15 §. Om den anhållne i annat fall inte friges, skall framställning avlåtas till rätten om hans häktande senast på åttonde dagen efter den, då riksåklagaren fick del av utlämningsframställningen. Görs inte framställning som har sagts, skall den anhållne friges. 26 § Chefen för äger medgiva, att den som av främmande stat utlämnas till annan stat må föras genom riket, såframt denne icke är svensk medborgare och ej heller eljest synnerliga skäl äro däremot. Framställning härom göres på diplomatisk väg. Chefen för äger medgiva, att den som av främmande stat utlämnas till annan stat må föras genom riket, såframt denne icke är svensk medborgare och ej heller eljest synnerliga skäl äro däremot. Framställning härom ges in till . Sker utlämningen till , , eller må medgivas, att även svensk medborgare föres genom riket, om hinder ej skulle ha förelegat för utlämning av honom till den mottagande staten enligt 2 eller 4 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och . Denna lag träder i kraft . 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Härigenom föreskrivs att 4 a § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 a § Bestämmelser om användning av beslag och kvarstad på begäran av myndigheter i , , och finns i lagen (1975:295) om användning av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat. Bestämmelser om användning av beslag och kvarstad på begäran av myndigheter i , , och finns i lagen (2000:000) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Denna lag träder i kraft . 8 Förslag till lag om ändring i delgivningslagen (1970:428) Härigenom föreskrivs att 5 § delgivningslagen (1970:428) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 § Har den, med vilken delgivning skall ske, känt hemvist utom riket eller vistas han på ort utom riket, får delgivning ske enligt lagen på den orten. En kallelse av ett vittne eller en sakkunnig att inställa sig vid förhandling i brottmål får inte ske vid vite om kallelsen skall delges utomlands, såvida inte delgivning skall ske i , , eller . Denna lag träder i kraft . 9 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Härigenom föreskrivs att 8, 17, 18, 20, 25 a, 28, 30, 32, 36 och 40 §§ lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse