prop · GN0344 · 2000-01-01 00:00:00 — 2. patienten på grund av sitt psykiska tillstånd och sina person- liga förhållanden i övrigt har ett oundgängligt behov av psykiatrisk vård, som inte kan tillgodoses på annat sätt än genom att patienten är intagen på en sjukvårdsinrätt- ning för kvalificerad psykiatrisk dygnetruntvård, och 3. patienten motsätter sig sådan vård som sägs i 2 eller det till följd av patientens psykiska tillstånd är sannolikt att vården inte kan ges med dennes samtycke. Tvångsvård får inte ges, om patientens psykiska störning enligt första stycket 1 utgör enbart en utvecklingsstörning. Vid bedömning av vårdbehovet enligt första stycket 2 skall även beak- tas, om patienten till följd av sin psykiska störning är farlig för annans personliga säkerhet eller fysiska eller psykiska hälsa. 4 § Ett beslut om intagning på en sjukvårdsinrättning för tvångsvård får inte fattas utan att ett läkarintyg (vårdintyg) har utfärdats, av vilket det framgår att det finns sannolika skäl för att förutsättningarna för tvångs- vård av patienten är uppfyllda. Vårdintyget skall grundas på en särskild läkarundersökning. En undersökning för vårdintyg får företas endast om det finns skälig anledning till det. Undersökningen utförs av en legitimerad läkare. Om undersökningen inte kan utföras med patientens samtycke, får patienten tas om hand för undersökning. Beslut om sådant omhändertagande får fattas endast av läkare i allmän tjänst. Vårdintyg får inte utfärdas för den som är intagen på en sjuk- vårdsinrättning för frivillig psykiatrisk vård. 6 § En patient får, sedan vårdintyg har utfärdats, efter beslut av läkare hållas kvar på vårdinrättningen tills frågan om intagning har avgjorts. Om andra åtgärder inte är tillräckliga, får det tvång användas som är försvarligt för att hindra patienten att lämna den del av vårdinrätt- ningen där patienten skall vistas, för att upprätthålla ordningen på inrättningen eller för att tillgodose säkerheten i vården. Om det är nödvändigt får pati- enten, sedan beslut om att hålla kvar denne har fattats, kroppsvi- siteras eller ytligt kroppsbesiktigas för kontroll av att denne inte bär på sig egendom som anges i 21 §. Föreskrifterna i 23 § samt 24 § skall därvid tillämpas. 6 a § Om de förutsättningar som gäl- ler enligt 19 § respektive 20 § är uppfyllda, får en patient som hålls kvar enligt 6 § kortvarigt spännas fast med bälte eller liknande an- ordning eller kortvarigt hållas avskild från de andra patienterna. En patient som hålls kvar enligt 6 § får, om det finns en över- hängande fara för patientens liv eller hälsa, ges nödvändig behandling. Beslut enligt denna paragraf fattas av legitimerad läkare. 6 b § Frågan om intagning för tvångsvård skall avgöras skyndsamt efter undersökning av patienten, timmar efter patientens ankomst till vårdinrättningen. Ett beslut om intagning får inte grundas på ett vårdintyg som är äldre än . Beslut i fråga om intagning fattas av en chefsöverläkare vid en enhet för psykiatrisk vård. Beslutet får inte fattas av den läkare som har utfärdat vårdintyget. 11 § Om en patient är intagen på en sjukvårdsinrättning för frivillig psykiatrisk vård, får chefsöver- läkaren vid den enhet där patienten vårdas, utan hinder av att vård- intyg inte har utfärdats, besluta om tvångsvård när 1. förutsättningarna enligt 3 § föreligger och 2. patienten till följd av sin psy- kiska störning kan befaras komma att allvarligt skada sig själv eller någon annan. Föreskrifterna i 6 § gäller inte i fall som avses i första stycket. Om en patient är intagen på en sjukvårdsinrättning för frivillig psykiatrisk vård, får chefsöver- läkaren vid den enhet där patienten vårdas besluta om tvångsvård när 1. förutsättningarna enligt 3 § är uppfyllda och 2. patienten till följd av sin psy- kiska störning kan befaras komma att allvarligt skada sig själv eller någon annan. Ett sådant beslut får inte fattas utan att ett vårdintyg har utfärdats av en annan läkare än chefsöver- läkaren. I fråga om vårdintyg gäller bestämmelserna i 5 § första och andra styckena. Beslut om vård enligt första stycket skall fattas timmar efter det att vårdintyg har utfärdats. Det som sägs i 6, 6 a och 8 §§ gäller också vid övergång från frivillig vård till tvångsvård enligt första stycket. 12 § När beslut har fattats om tvångsvård enligt 11 §, skall chefsöverläkaren skyndsamt och senast för beslutet ansöka hos länsrätten om medgivande till att tvångs- vården fortsätter. Föreskrifterna i 7 § andra stycket skall därvid till- lämpas. När beslut har fattats om tvångsvård enligt 11 §, skall be- slutet av chefsöverläkaren senast dagen efter beslutet underställas länsrättens prövning. Anser chefsöverläkaren att tvångsvården bör fortsätta skall han senast för beslutet om tvångsvård ansöka hos länsrätten om med- givande till att tvångsvården fort- sätter. Det som sägs i 7 § andra stycket skall därvid tillämpas. 14 § När rättspsykiatrisk vård skall upphöra i fall som avses i 15 § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, får chefsöverläkaren vid den enhet där patienten vårdas, utan hinder av att vårdintyg inte har utfärdats, be- sluta om tvångsvård enligt denna lag, om förutsättningarna enligt 3 § föreligger. Föreskrifterna i 6 § gäller inte i fall som avses i första stycket. I stället tillämpas föreskrifterna i 12 och 13 §§, varvid ett beslut enligt denna paragraf jämställs med ett beslut enligt 11 §. Föreskrifterna i 6 b § gäller inte i fall som avses i första stycket. I stället skall chefsöverläkaren senast för beslutet hos länsrätten ansöka om medgivande till fortsatt tvångsvård. Ett beslut enligt denna paragraf skall jämställas med ett beslut om tvångsvård enligt 11 §. 16 § En behandlingsplan skall upp- rättas efter det att patienten har tagits in för tvångsvård. Så långt möjligt skall planen upprät- tas i samråd med patienten. När det är lämpligt skall samråd ske också med dennes närstående. I samråd med patienten skall det klarläggas om denne har behov av stöd från . En vårdplan skall upprättas sna- rast efter det att patienten har ta- gits in för tvångsvård. Vårdplanen skall innehålla de behandlingsåt- gärder och andra insatser som behövs för att syftet med tvångs- vården skall uppnås och för att resultaten av dessa insatser skall kvarstå efter det att tvångsvården har upphört. Så långt möjligt skall planen upprättas i samråd med patienten. Om det inte är olämpligt skall samråd ske också med dennes närstående. Chefsöverläkaren skall under- söka om patienten har behov av stöd från . Så långt det är möjligt skall detta ske i samråd med patienten. 17 § I fråga om behandlingen skall samråd äga rum med patienten när det kan ske. Samråd skall ske också med pati- entens närstående när det är lämpligt. Frågor om behandlingen avgörs ytterst av chefsöverläkaren vid den enhet där patienten vårdas. I fråga om behandlingen skall samråd äga rum med patienten när det kan ske. Samråd skall ske också med pati- entens närstående, om det inte är olämpligt. Frågor om behand- lingen avgörs ytterst av chefsöver- läkaren vid den enhet där patienten vårdas. Behandlingsåtgärderna skall anpassas till vad som krävs för att uppnå syftet med tvångsvården enligt 2 §. 18 § En patient får hindras att lämna vårdinrättningens område eller den del av inrättningen där han skall vistas. Om andra åtgärder inte är till- räckliga, får det tvång användas som är försvarligt för att hindra patienten att lämna vårdinrätt- ningens område eller den del av inrättningen där denne skall vis- tas, för att upprätthålla ordningen på vårdinrättningen eller för att tillgodose säkerheten i vården. 23 § Om det är påkallat får en patient kroppsvisiteras eller ytligt kropps- besiktigas, när han kommer till sjukvårdsinrättningen, för kontroll av att han inte bär på sig egendom som avses i 21 §. Detsamma gäller om det under vistelsen på vård- inrättningen uppkommer misstanke att sådan egendom skall påträffas hos patienten och ytlig kroppsbesiktning får inte göras mer ingående än vad ändamålet med åtgärden kräver. All den hän- syn som omständigheterna medger skall iakttas. Om möjligt skall ett vittne närvara Chefsöverläkaren beslutar om kroppsvisitation och ytlig kropps- besiktning. Om det är nödvändigt får en pa- tient kroppsvisiteras eller ytligt kroppsbesiktigas för kontroll av att han inte bär på sig egendom som avses i 21 §. Chefsöverläkaren beslutar om kroppsvisitation och ytlig kropps- besiktning. Om möjligt skall ett vittne närvara när åtgärden utförs. 25 § Chefsöverläkaren får ge patien- ten tillstånd att under en viss del av vårdtiden vistas utanför sjuk- vårdsinrättningens område. Till- ståndet får ges för återstoden av vårdtiden, om det finns skäl att anta att åtgärden är angelägen för att förbereda att tvångsvården upphör. Chefsöverläkaren får ge en pati- ent tillstånd att under en viss del av vårdtiden vistas utanför sjuk- vårdsinrättningens område. Till- ståndet får ges för visst tillfälle eller för vissa återkommande till- fällen. Tillståndet får också ges för , om det finns sär- skilda skäl att anta att åtgärden är angelägen för att förbereda att tvångsvården upphör. Ett tillstånd att vistas utanför vårdinrättningens område får förenas med särskilda villkor. Chefsöverläkaren får återkalla ett tillstånd som avses i första stycket om förhållandena kräver det. 29 § Har beträffande någon som vårdas enligt denna lag beslut meddelats om 1. avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen (1989:529), 2. utvisning enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, 3. utlämning enligt lagen (1957:668) om utlämning för brott, 4. utlämning enligt lagen (1959:254) om utlämning för brott till Dan- mark, , och , eller 5. utlämning enligt lagen (1970:375) om utlämning till , Fin- land, eller för verkställighet av beslut om vård eller be- handling, skall tvångsvården upphöra, om det begärs av den myndighet som skall verkställa beslutet och chefsöverläkaren finner att patientens tillstånd tillåter att detta verkställs. Vård enligt denna lag upphör när ett beslut om avvisning, utvisning eller utlämning har verkställts. I fråga om en patient som är utlänning upphör tvångsvården vid verk- ställighet av ett beslut om hemsändande som har meddelats med stöd av 12 kap. 3 § utlänningslagen. En patient som vårdas enligt denna lag skall, så snart hans till- stånd tillåter, genom en individu- ellt anpassad information upplysas av chefsöverläkaren om sin rätt att få en stödperson. När patienten begär det, skall en stödperson utses. En stödperson kan utses också i annat fall, om patienten inte motsätter sig det. Stödpersonen skall bistå patien- ten i personliga frågor så länge denne ges tvångsvård. Stödpersonen har rätt att besöka patienten på vårdinrättningen. Han får inte obehörigen röja eller ut- nyttja vad han under uppdraget har fått veta om patientens hälsotill- stånd eller personliga förhållanden i övrigt. Stödpersonen skall bistå patien- ten i personliga frågor så länge denne ges tvångsvård enligt denna lag eller om patienten och stöd- personen samtycker till det, även efter det att tvångsvården har upphört. Stödpersonen har rätt att besöka patienten på vårdinrättningen. Han får inte obehörigen röja eller ut- nyttja vad han under uppdraget har fått veta om patientens hälsotill- stånd eller personliga förhållanden i övrigt. Stödpersonen utses av en sådan nämnd som avses i lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet m.m. Vid en nämnds handläggning av ärenden om stödpersoner gäller, ut- över vad som i övrigt föreskrivs, följande bestämmelser i förvaltningsla- gen (1986:223), nämligen 14 § om muntlig handläggning, 15 § om anteckning av uppgifter, 16 och 17 §§ om parters rätt att få del av uppgifter, 20 § om motivering av beslut, 21 § om underrättelse om beslut, 26 § om rättelse av skrivfel och liknande, och 27 § om omprövning av beslut. 31 § Chefsöverläkaren vid den enhet där patienten vårdas skall anmäla till en sådan nämnd som avses i 30 § när det kan finnas skäl att utse en stöd- person. Har stödperson för patienten inte redan utsetts, skall anmälan alltid gö- ras när 1. chefsöverläkaren ansöker om medgivande till tvångsvård enligt 7, 12 eller 14 §, 2. patienten överklagar chefsöverläkarens beslut om intag- ning enligt 6 §, 2. patienten överklagar chefsöverläkarens beslut om intag- ning enligt 6 b §, 3. patienten överklagar chefsöverläkarens beslut att avslå en begäran att tvångsvården skall upphöra. I en sådan anmälan skall chefs- överläkaren ange patientens in- ställning till att få en stödperson. Den nämnd som avses i 30 § skall, om patienten inte har uttryckt en klar uppfattning, kontakta patien- ten eller vårdpersonal med känne- dom om patienten för att få besked om patienten vill ha en stödperson. När tvångsvården av en patient, för vilken stödperson utsetts, har upp- hört, skall chefsöverläkaren möjligt underrätta en sådan nämnd som avses i 30 § om detta. 31 a § Om en patient önskar att stöd- personens uppdrag skall ersättas av ett uppdrag som kontaktperson enligt 10 § socialtjänstlagen (1980:620) när tvångsvården upp- hör och stödpersonen samtycker till det, skall den nämnd som avses i 30 § underrätta socialnämnden i den kommun där patienten är folkbokförd om patientens önske- mål. 32 § Patienten får hos länsrätten överklaga chefsöverläkarens beslut om intagning för tvångsvård enligt 6, 11 eller 14 §. Ett sådant över- klagande skall anses innefatta även en begäran att tvångsvården skall upphöra. Patienten får hos länsrätten överklaga chefsöverläkarens beslut om intagning för tvångsvård enligt 6 b, 11 eller 14 §. Ett sådant över- klagande skall anses innefatta även en begäran att tvångsvården skall upphöra. Innan länsrätten prövar ett överklagande enligt första stycket, skall rätten utan dröjsmål förelägga chefsöverläkaren att yttra sig i de hänseen- den som anges i 7 § andra stycket. 33 § Patienten får hos länsrätten överklaga ett annat beslut av chefsöverlä- karen enligt denna lag som innebär 1. avslag på en begäran att tvångsvården skall upphöra, 2. förordnande enligt 24 § om förstöring eller försäljning av egendom, 3. avslag på en begäran om tillstånd enligt 25 § att vistas utanför vård- inrättningens område eller meddelande av villkor i samband med en så- dan vistelse, eller 4. återkallelse enligt 26 § av till- stånd att vistas utanför vårdinrätt- ningens område. 4. återkallelse enligt 25 § tredje stycket av tillstånd att vistas utan- för vårdinrättningens område. I övrigt får beslut av chefsöverläkaren enligt denna lag inte överklagas. Chefsöverläkaren får inte överklaga rättens beslut enligt denna lag. När ett beslut av chefsöverläkaren överklagas, skall skrivelsen med överklagandet ges in till länsrätten. Länsrätten prövar om skrivelsen har kommit in i rätt tid. Har skrivelsen kommit in , skall länsrätten avvisa den, om förseningen inte beror på att chefsöverläkaren har lämnat patienten en felaktig underrättelse om hur man överklagar. Skrivelsen skall inte avvisas, om den har kommit in till chefsöverläkaren innan tiden för överklagande har gått ut. I ett sådant fall skall chefsöverläkaren ome- delbart vidarebefordra den till länsrätten. 35 § Mål enligt denna lag skall handläggas skyndsamt. Så snart en ansökan som avses i 28 § har kommit in till länsrätten, skall rätten pröva om ansö- kan har kommit in . Har ansökan kommit in , skall rätten skyndsamt underrätta chefsöverläkaren om detta. Ett mål hos en länsrätt skall tas upp till avgörande från den dag då ansökan eller skrivelsen med överklagandet kom in till läns- rätten. Länsrätten får förlänga , om det behövs ytterligare utred- ning eller om någon annan särskild omständighet gör det nödvändigt. Föreskrifterna i första och andra meningen gäller inte mål som avses i 33 § första stycket 2. . Utan hinder av vad som sägs i andra stycket får länsrätten i fall som avses i 12 § första stycket förlänga den tid inom vilken pröv- ningen skall ske om chefsöverlä- karen för samma patient ger in en ansökan enligt 12 § andra stycket. Länsrätten får förordna rörande saken i avvaktan på att målet avgörs 37 § Muntlig förhandling hålls på sjukvårdsinrättningen, om inte särskilda skäl talar för något annat. Patienten skall vara närvarande vid förhand- lingen, om det är möjligt med hänsyn till hans psykiska tillstånd. Patien- tens stödperson har rätt att närvara vid förhandlingen och skall om möj- ligt underrättas om den. Chefsöverläkaren skall höras vid förhandlingen, om det inte är uppenbart obehövligt. Om det behövs, skall länsrätten i ett mål enligt denna lag höra lämplig sakkunnig vid muntlig förhandling. Vid förhandlingen får den sakkunnige, i syfte att få upp- lysning rörande omständigheter som är av betydelse för dennes uppgift, ställa frågor till chefsöverläkaren och patienten. Om det inte är obehövligt, skall länsrätten i ett mål enligt denna lag höra lämplig sakkunnig vid munt- lig förhandling. Vid förhandlingen får den sakkunnige, i syfte att få upplysning rörande omständig- heter som är av betydelse för den- nes uppgift, ställa frågor till chefsöverläkaren och patienten. Om en patient som har kallats vid vite att inställa sig personligen till en förhandling uteblir, får rätten förordna att han skall hämtas till rätten an- tingen eller till en senare dag. 39 § Chefsöverläkaren får uppdra åt en erfaren läkare vid sjukvårdsinrätt- ningen med specialistkompetens inom någon gren av psykiatrin att full- göra uppgifter som chefsöverläkaren har enligt denna lag. Om det finns särskilda skäl, får chefsöverläkaren lämna sådant uppdrag åt en annan läkare vid sjukvårdsinrättningen, dock inte såvitt gäller 1. beslut enligt 6 § om intag- ning, 2. ansökan enligt 7, 9, 12 eller 14 § om medgivande till att tvångsvården fortsätter, 3. beslut enligt 17 § första stycket sista meningen om be- handlingen, 4. beslut enligt 19 § andra stycket om fastspänning, eller 5. beslut enligt 20 § andra stycket om avskiljande. 1. beslut enligt 6 b § om intag- ning, 2. beslut enligt 11 § om över- gång från frivillig vård till tvångs- vård, 3. ansökan enligt 7, 9, 12 eller 14 § om medgivande till att tvångsvården fortsätter, 4. beslut enligt 17 § första stycket sista meningen om behand- lingen, 5. beslut enligt 19 § andra stycket om fastspänning , eller 6. beslut enligt 20 § andra stycket om avskiljande . 48 § En patient som vårdas med stöd av denna lag skall så snart hans tillstånd medger det genom chefsöverläkarens försorg upplysas om sin rätt 1. att enligt 32 och 33 §§ över- klaga vissa beslut, 2. att anlita ombud eller biträde, 3. att enligt 38 a § få offentligt biträde och 4. att få hjälp av en stödperson. En patient som vårdas med stöd av denna lag skall så snart hans tillstånd medger det genom chefsöverläkarens försorg upplysas om sin rätt 1. att enligt 32 och 33 §§ över- klaga vissa beslut, 2. att anlita ombud eller biträde och 3. att enligt 38 a § få offentligt biträde. Denna lag skall finnas anslagen inom sjukvårdsinrättningen väl synlig för patienterna. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 1. Denna lag träder i kraft . Ett vårdintyg, som har utfärdats enligt äldre föreskrifter, får längst t.o.m. godtas som underlag för ett beslut om intagning för tvångsvård enligt de nya föreskrifterna. Ett tillstånd att vistas utanför sjukvårdsinrättningens område under återstoden av vårdtiden och som har meddelats enligt äldre föreskrifter skall anses gälla längst till dess att frågan om fortsatt vård enligt de nya föreskrifterna skall prövas av länsrätten. Om ett mål hos en länsrätt, en kammarrätt eller regeringsrätten inte är slutligt avgjort av rätten vid utgången av skall rätten i stället pröva målet enligt de nya föreskrifterna. Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård dels att 4, 5, 9 10 a, 11, 15, 17 21, 25, 26, och 30 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas nio nya paragrafer, 2 a, 10 b, 11 a, 11 b, 11 c, 21 a 21 c och 22 b §§ samt närmast före 9 § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 a § Tvångsåtgärder enligt denna lag får användas endast om patienten inte genom en individuellt anpas- sad information kan förmås att frivilligt medverka till vård. Tvångsåtgärder får inte använ- das i större omfattning än vad som är nödvändigt för att patienten skall förmås att medverka vid vård. När tvångsåtgärder används skall de stå i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Är mindre ingripande åtgärder tillräckliga, skall de användas. Tvånget skall utövas så skon- samt som möjligt och med största möjliga hänsynstagande till pa- tienten. 4 §1 Den som avses i 1 § andra stycket 2, 3 eller 4 får ges rätts- psykiatrisk vård om 1. han lider av en allvarlig psy- kisk störning, 2. han med hänsyn till sitt psy- kiska tillstånd och sina personliga förhållanden i övrigt har behov av psykiatrisk vård, som kan tillgodo- ses genom att han är intagen på en sjukvårdsinrättning, och 3. han motsätter sig sådan vård eller till följd av sitt psykiska till- stånd uppenbart saknar förmåga att ge uttryck för ett grundat ställ- ningstagande i frågan. Den som avses i 1 § andra stycket 2, 3 eller 4 får ges rätts- psykiatrisk vård om 1. han lider av en allvarlig psy- kisk störning, 2. han med hänsyn till sitt psy- kiska tillstånd och sina personliga förhållanden i övrigt har behov av psykiatrisk vård, som kan tillgodo- ses genom att han är intagen på en sjukvårdsinrättning, och 3. han motsätter sig sådan vård eller det till följd av hans psykiska tillstånd är sannolikt att vården inte kan ges med hans samtycke. Om någon som vårdas enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångs- vård anhålls, häktas, tas in på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning eller tas in i eller förpassas till kriminalvårdsanstalt, skall beslutet om sådan vård anses som ett beslut om rättspsykiatrisk vård. 5 §2 Beslut om intagning för rättspsykiatrisk vård enligt 4 § första stycket fattas av en chefsöverläkare vid en enhet som avses i 6 § första stycket andra meningen eller andra stycket. För ett sådant beslut krävs att ett vård- intyg har utfärdats av någon annan läkare. Beträffande vårdintyg och undersökning för vårdintyg gäller därvid bestämmelserna i 4 § första och andra styckena, 5 § och 6 § första stycket tredje meningen lag- en (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård i tillämpliga delar. Beslut om intagning för rättspsykiatrisk vård enligt 4 § första stycket fattas av en chefsöverläkare vid en enhet som avses i 6 § första stycket andra meningen eller andra stycket. För ett sådant beslut krävs att ett vård- intyg har utfärdats av någon annan läkare. Beträffande vårdintyg, undersökning för vårdintyg samt bältesläggning och avskiljning gäller därvid bestämmelserna i 4 §, 5 §, 6 a § första stycket och 6 b § första stycket andra meningen la- gen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård i tillämpliga delar. En fråga om intagning för rättspsykiatrisk vård enligt 4 § första stycket skall avgöras skyndsamt efter undersökning av patienten. Om rätten har fattat beslut om rättspsykiatrisk undersökning och den misstänkte har tagits in på undersökningsenheten, krävs inte något vård- intyg för beslut om rättspsykiatrisk vård. Detsamma gäller den som är anhållen, häktad eller intagen i eller skall förpassas till kriminalvårdsan- stalt eller som är intagen i eller skall förpassas till ett särskilt ungdoms- hem till följd av en dom på sluten ungdomsvård enligt 31 kap. 1 a § och som förts till en sådan sjukvårdsinrättning som avses i 6 § första stycket andra meningen för frivillig psykiatrisk vård. Permissioner m.m. 9 § I fråga om vistelse utanför sjuk- vårdsinrättningens område för den som genomgår rättspsykiatrisk vård på grund av beslut enligt 31 kap. 3 § av dom- stol, utom i fall då vården har för- enats med särskild utskriv- ningsprövning, gäller bestämmel- serna i 25 och 26 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård.