prop · GN03116 · 2000-01-01 00:00:00 — 6 §3 Har vad i 3 § föreskrivs inte iakttagits vid utfärdande av teck- ningslista, skall stiftare eller, där fråga är om ökning av aktiekapital, ledamot i bolagets styrelse dömas till böter. Har på grund av aktieteckning, som skett i strid mot bestämmel- serna i denna lag, aktiebrev utgetts till utlänning eller bolag, som i 2 § 1 mom. a) är nämnt, skall styrelse- ledamot, med vars medgivande brevet utgetts, dömas till böter eller fängelse i högst . Har det som föreskrivs i 3 § upp- såtligen eller av oaktsamhet inte iakttagits vid utfärdande av en teckningslista, skall stiftaren eller, om det rör sig om ökning av aktie- kapital, ledamot i bolagets styrelse dömas till böter. Har på grund av aktieteckning i strid mot bestämmelserna i denna lag aktiebrev utlämnats till en ut- länning eller till ett sådant bolag som sägs i 2 § 1 mom. a) skall den styrelseledamot, som uppsåtligen eller av oaktsamhet medgett att brevet utlämnats dömas till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1940:176) med vissa be- stämmelser om fraktfart med svenska fartyg föreskrivs i fråga om lagen (1940:176) med vissa be- stämmelser om fraktfart med svenska fartyg dels att 5 § skall upphöra att gälla, dels att 4 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 §1 Företages med fartyg resa utan tillstånd, då sådant erfordras, eller iakttas inte för tillstånd uppställt villkor, döms befälhavaren till böter eller fängelse i högst . Har någon bjudit, legt, trugat eller eljest uppsåtligen förlett be- fälhavaren till förseelsen eller med råd eller dåd främjat densamma eller har redare eller annan, som i redares ställe haft befattning med fartyget, med vetskap om förseelsen underlåtit att, såvitt det stått i hans makt, hindra dess utförande, dömes han till straff som i första stycket sägs. Där frakt för godsets fort- skaffande eller ersättning för bog- sering skolat enligt därom träffat avtal tillkomma den brottslige, må domstolen, efter ty skäligt finnes, förplikta honom att utgiva fraktens eller ersättningens belopp. Är den, vilken frakten eller ersättningen skolat tillkomma, ej förfallen till straff efter ty ovan sägs, må han förpliktas att av frakten eller er- sättningen utgiva det belopp, vartill för honom uppkommen vinst å den olovliga åtgärden högst kan skattas. Har uppläggning, avrustning eller avmönstring av fartyg skett i strid mot vad i 3 § är föreskrivet, döms fartygets ägare eller den, som annars äger förfoga över fartyget, till böter eller fängelse i högst . En befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet utan tillstånd företar en resa med ett fartyg trots att tillstånd krävs eller som upp- såtligen eller av oaktsamhet inte iakttar villkoren för ett sådant till- stånd, döms till böter eller fängelse i högst . Har en redare, eller någon annan som i redarens ställe haft befattning med ett fartyg, känt till en sådan förseelse som avses i första stycket men inte förhindrat förseelsen trots att han haft möjlighet till det, döms han till böter eller fängelse i högst . Om den som gjort sig skyldig till brott enligt första eller andra stycket på grund av avtal har rätt till ersättning för godsbefordran eller bogsering får domstolen, efter vad som kan anses skäligt, förplikta honom att till staten betala ett be- lopp som motsvarar ersättningen. Om den som är berättigad till er- sättningen inte fälls till ansvar en- ligt första eller andra stycket får domstolen förplikta honom att till staten betala det belopp som hans vinst på grund av den olovliga åt- gärden högst kan uppskattas till. Har uppläggning, avrustning eller avmönstring av fartyg skett, upp- såtligen eller av oaktsamhet, i strid med vad som sägs i 3 §, döms far- tygets ägare eller den som annars har rätt att förfoga över fartyget till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) Härigenom föreskrivs att 62 66 §§ sjömanslagen skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 62 §1 Till böter döms den som bryter mot 15 § första eller andra stycket, 20 § första stycket, 21 § första stycket jämfört med 22 24 §, 26 § andra stycket, 27 § tredje stycket eller 37 §. Till böter döms befälhavare som bryter mot 45 §. Sker förseelse mot 15 § första eller andra stycket och visar arbetsgivaren att han gjort vad på honom skäligen ankommit för att förhindra förseelsen, är han fri från ansvar. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 15 § första eller andra stycket, 20 § första stycket, 21 § första stycket jämfört med 22 24 §§, 26 § andra stycket, 27 § tredje stycket eller 37 § döms till böter. En befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 45 § döms till böter. Om en förseelse sker mot 15 § första eller andra stycket döms arbetsgivaren till böter om han uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad som skäligen kunnat krävas av honom för att förhindra förseelsen. 63 § Bryter befälhavare mot 37 § första eller andra stycket eller 45 §, dömes sjömannens arbets- givare till böter, om han känt till eller bort känna till förseelsen och ej visar att han gjort vad på honom skäligen ankommit för att förhindra förseelsen. Åsidosättes 15 § första eller andra stycket, 37 § första eller andra stycket eller 45 § i fråga om arbetstagare som är anställd av annan än redaren, dömes redaren till böter, om han ej visar att han gjort vad på honom skäligen an- kommit för att förhindra förseel- sen. Användes arbetstagare i far- tygsarbete i strid mot 45 §, dömes vårdnadshavaren till böter, om han känt till förseelsen. Bryter en befälhavare mot 37 § första eller andra stycket eller 45 §, döms sjömannens arbets- givare till böter om han uppsåt- ligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad som skäli- gen kunnat krävas av honom för att förhindra förseelsen. Om 15 § första eller andra stycket, 37 § första eller andra stycket eller 45 § åsidosätts i fråga om en arbetstagare som är anställd av annan än redaren, döms redaren till böter, om han uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad som skäligen kunnat krävas av honom för att förhindra förseelsen. Om en arbetstagare används i fartygsarbete i strid mot 45 §, döms vårdnadshavaren till böter, om han känt till förseelsen. 64 § Till böter eller fängelse dömes ledamot av fartygsnämnd, som vid sin med- verkan i nämnden är partisk eller brister i omsorg. Ledamot av fartygsnämnd får ej obehörigen yppa vad han har er- farit i denna egenskap. En ledamot av fartygsnämnden, som vid sin medverkan i nämnden är partisk eller brister i omsorg, döms till böter eller fängelse . En ledamot av fartygsnämnden får inte obehörigen yppa vad han har fått veta i denna egenskap. 65 § Medtager i strid mot 51 § första stycket gods, som kan utsätta fartyget, ombordvarande eller last för äventyr eller vålla oordning ombord, dömes till böter eller fängelse . En som i strid mot 51 § första stycket uppsåtligen eller av oaktsamhet tar med sig gods, som kan utsätta fartyget, ombord- varande eller last för fara eller vålla oordning ombord, döms till böter eller fängelse . 66 § Till böter eller fängelse dömes den som miss- brukar rätten att bruka våld enligt 53 § första stycket eller att taga någon i förvar ombord enligt 54 §. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet missbrukar rätten att bruka våld enligt 53 § första stycket eller att ta någon i förvar ombord enligt 54 §, döms till böter eller fängelse . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1985:126) om åtgärder till skydd för svensk sjöfart Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1985:126) om åtgärder till skydd för svensk sjöfart skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Den som bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag döms till böter eller fängelse . Åtal får väckas endast efter förordnande av regeringen Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en före- skrift som har meddelats med stöd av denna lag döms till böter eller fängelse . Åtal får väckas endast efter förordnande av regeringen Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1989:532) om tillstånd för anställning på fartyg föreskrivs att 4 § lagen (1989:532) om tillstånd för anställ- ning på fartyg skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 § Den som har en utlänning i sin tjänst trots att utlänningen inte har föreskrivet anställningstillstånd döms till böter eller, när omstän- digheterna är försvårande, till fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet har en utlänning an- ställd trots att utlänningen inte har föreskrivet anställningstillstånd döms till böter eller, när omstän- digheterna är försvårande, till fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1996:19) om begränsning av rätten att bedriva linjesjöfart på Härigenom föreskivs att 2 § lagen (1996:19) om begränsning av rätten att bedriva linjesjöfart på skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Den som bryter mot föreskrift som har meddelats med stöd av 1 § döms till böter. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en före- skrift som har meddelats med stöd av 1 § döms till böter. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i kungörelsen (1952:581) med vissa föreskrifter angående räddning ur sjönöd och avvärjande av sjötrafiken hotande fara m.m. (sjönödskungörelse) Härigenom föreskrivs att 13 § kungörelsen (1952:581) med vissa före- skrifter angående räddning ur sjönöd och avvärjande av sjötrafiken hotande fara m.m. (sjönödskungörelse)1 skall upphöra att gälla . Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet . , regeringsrådet , justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i lagen (1939:299) om förbud i vissa fall mot över- låtelse eller upplåtelse av fartyg m.m., 2. lag om ändring i lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg, 3. lag om ändring i sjömanslagen (1973:282), 4. lag om ändring i lagen (1985:126) om åtgärder till skydd för svensk sjöfart, 5. lag om ändring i lagen (1989:532) om tillstånd för anställning på fartyg, 6. lag om ändring i lagen (1996:19) om begränsning av rätten att be- driva linjesjöfart på , 7. lag om ändring i kungörelsen (1952:581) med vissa föreskrifter angående räddning ur sjönöd och avvärjande av sjötrafiken hotande fara m.m. (sjönödskungörelse). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i lagen om förbud i vissa fall mot över- låtelse eller upplåtelse av fartyg m.m. 5 § I andra stycket sista meningen föreskrivs att den som eljest förbrutit sig som i första stycket sägs må efter ty skäligt finnes dömas att utge betingat vederlag. I remissen föreslås att lagtexten ändras så att domstolen får förplikta den som i annat fall döms enligt första stycket att betala ett skäligt belopp till staten. Ändringarna har angetts vara av språklig art. Som meningen utformats har den emellertid kommit att innebära ändring i sak. Bl.a. har anknyt- ningen till det avtalade vederlaget för upplåtelse av fartyg eller över- låtelse av vissa rättigheter fallit bort. Som bestämmelsen nu utformats kan domstolen förplikta den som brutit mot bestämmelsen i första stycket att utge ett högre belopp än det avtalade vederlaget. Lagändringen inne- bär således en skärpning. Lagrådet förordar att bestämmelsen ges en annan utformning. I tredje stycket av paragrafen finns bestämmelser om ansvar för kom- missionär som medverkat vid överlåtelse av aktie. Det är emellertid oklart om bestämmelsen innebär att såväl kommissionären som överlåta- ren kan ställas till ansvar eller om detta i förevarande fall endast gäller kommissionären. Även det andra ledet av bestämmelsen, vilket tar sikte på det fallet att såväl överlåtaren som förvärvaren anlitat kommissionär, är svårtolkat. Ordalydelsen ger närmast vid handen att det i sådant fall endast är den kommissionär som anlitats av förvärvaren som kan ställas till ansvar. Det kan dessutom ifrågasättas om inte syftet med bestämmel- sen kan uppnås redan genom tillämpning av medverkansbestämmelserna i 23 kap. 4 § (jfr vad som anförs i avsnitt 4.2 i remissen). Lagrådet anser att bestämmelsen, om den anses böra behållas, i vart fall måste ses över i det fortsatta lagstiftningsarbetet så att de angivna oklar- heterna undanröjs. 6 § I andra stycket straffbeläggs utgivande av aktiebrev till utlänning på grund av aktieteckning i strid med bestämmelserna i denna lag. I den nu föreslagna lydelsen har av språkliga skäl ordet utgetts bytts ut mot utlämnats . Orden utge och utlämna är emellertid i detta sammanhang inte synonyma. I aktiebolagslagen (1975:1385), ABL, är ordet utge när- mast synonymt med emittera (se t.ex. 3 kap. 1 § och 4 kap. 1 § ABL). Ordet utlämnas används i ABL när det gäller att beteckna ett fysiskt överlämnande av en aktie. Enligt Lagrådets mening bör samma termino- logi användas i förevarande lag som i ABL. Lagrådet förordar att ordet utgetts behålls i stycket. Förslaget till lag om ändring i lagen med vissa bestämmelser om frakt- fart med svenska fartyg I 4 § tredje stycket finns och enligt förslaget bestämmelser om att domstol får förplikta den som är berättigad till ersättning för godsbefordran eller bogsering att betala visst belopp till staten. I styckets första mening avses det fallet att den ersättningsberättigade gjort sig skyldig till brott enligt första eller andra stycket i paragrafen. Andra meningen gäller det fallet att den ersättningsberättigade inte fälls till ansvar enligt något av dessa två stycken. Då kan han förpliktas betala det belopp som hans vinst på grund av en olovlig åtgärd kan uppskattas till. Bestämmelsen kan ses som en regel om förverkande av , något som normalt förutsätter att ett brott föreligger (jfr 36 kap. 1 § och 6 § första stycket narkotikastrafflagen 1968:64). Med hänsyn till att det för betalningsskyldighet enligt andra meningen i 4 § tredje stycket förevarande lag inte krävs att det föreligger ett brott, kan det sättas i fråga om inte bestämmelsen innebär en alltför långtgående möjlighet att ålägga betalning. Förslaget till lag om ändring i sjömanslagen 62 71 §§ innehåller straffbestämmelser. I remissen föreslås att i 62 64 §§ förs in vilka subjektiva rekvisit som krävs för att en gärning skall utgöra brott. Lagrådet har inget att erinra mot att så sker. Lagrådet vill dock tillägga att den straffrättsliga regleringen i sjömanslagen är svår- överskådlig och den ter sig i vissa fall föråldrad. Bestämmelserna i 62 71 §§ bör därför i lämpligt sammanhang bli föremål för en översyn. 62 § I första stycket föreskrivs att den som bryter mot bl.a. 15 § första eller andra stycket döms till böter. Bestämmelsen föreslås kompletteras med de subjektiva rekvisiten uppsåt och oaktsamhet. Enligt tredje stycket i den nu föreslagna lydelsen kan, om förseelse sker mot ovannämnda lagrum, arbetsgivaren dömas till böter om han uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad som skäligen kunnat krävas av honom. Första stycket omfattar emellertid även för- seelse av en arbetsgivare. När nu i första stycket införs ett uttryckligt oaktsamhetsrekvisit synes tredje stycket inte längre fylla någon funktion. Lagrådet föreslår därför att i det fortsatta lagstiftningsarbetet närmare övervägs om tredje stycket kan utgå ur paragrafen. 63 § Om en befälhavare bryter mot vissa angivna bestämmelser döms enligt första stycket sjömannens arbetsgivare till böter om han känt till eller bort känna till förseelsen och inte visar att han gjort vad som krävs av honom för att förhindra förseelsen. I remissförslaget byts nu exculpa- tionsregeln ut mot ett ansvar för såväl uppsåtlig som oaktsam underlåten- het att ingripa. Såsom bestämmelsen utformats kommer emellertid oakt- samhetsrekvisitet att gälla även i fråga om arbetsgivarens vetskap om förseelsen. Om detta varit avsikten framgår inte av motiven till be- stämmelsen. I det fortsatta lagstiftningsarbetet bör därför syftet med be- stämmelsen klargöras. Lagrådet förordar att bestämmelsens utformning övervägs på nytt. Förslaget till lag om ändring i lagen om åtgärder till skydd för svensk sjöfart Lagrådet lämnat förslaget utan erinran. Förslaget till lag om ändring i lagen om tillstånd för anställning på far- tyg 4 § föreslås att den som har en utlänning anställd utan att denne har före- skrivet anställningstillstånd skall kunna ställas till ansvar inte endast då gärningen begåtts med uppsåt utan även då den begåtts av oaktsamhet. Förslaget sammanhänger med bestämmelsen i 1 kap. 2 § första stycket , enligt vilken en gärning, om inte annat är särskilt före- skrivet, skall anses som brott endast om den begåtts uppsåtligen. 4 § har sin motsvarighet i 10 kap. 1 § tredje stycket utlänningslagen (1989:529), vari föreskrivs ansvar för den som har en utlänning i sin tjänst fastän ut- länningen inte har föreskrivet arbetstillstånd. Denna senare bestämmelse synes inte ha ändrats och omfattar således endast uppsåtliga gärningar. Enligt Lagrådets mening bör det subjektiva rekvisitet utformas på likartat sätt i utlänningslagen respektive i den nu aktuella lagen. Om ingen änd- ring övervägs av 10 kap. 1 § tredje stycket utlänningslagen bör sålunda den föreslagna ändringen inte genomföras. Lagrådet vill dessutom till- lägga att vad som anförs i remissen om ett starkt samhällsintresse av att bestämmelserna om den reglerade invandringen inte kringgås inte i sig visar att det finns ett behov av att straffbelägga även oaktsamma gär- ningar. En mera noggrann analys bör göras i det fortsatta lagstiftnings- arbetet. Förslaget till lag om ändring i lagen om begränsning av rätten att be- driva linjesjöfart på Denna lag har stiftats efter det att 1 kap. 2 § första stycket fick sin nuvarande lydelse, vilken har föranlett förslaget. Det får därför förutsättas att avsikten vid lagens tillkomst har varit att endast uppsåtliga brott skall vara straffbara (jfr prop. 1995/96:44 s. 16). Det är också svårt att se att det skulle vara aktuellt med straffsanktion för den som av oakt- samhet underlåter att göra föreskriven anmälan till , den situation som den utvidgade kriminaliseringen åsyftar enligt remissen (avsnitt 4.6). Lagrådet kan därför inte tillstyrka den föreslagna ändringen av 2 §. Förslaget till lag om ändring i sjönödskungörelsen Lagrådet har ingen erinran mot att 13 § upphävs men vill sätta i fråga om inte också 14 § bör upphävas genom lag, eftersom denna paragraf inne- håller en bestämmelse om domstol i mål om brott mot 13 § (jfr 11 kap. 4 § regeringsformen). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , och . Regeringen beslutar proposition 1999/2000:116 Subjektiva rekvisit i vissa straffbestämmelser på sjöfartsområdet. 1 Senaste lydelse av 7 § 1991:254. 2 Senaste lydelse 1991:254. 3 Senaste lydelse 1991:254. 1 Senaste lydelse 1991:256. 1 Senaste lydelse 1982:342. 2 Senaste lydelse 1975:739. 1 Senaste lydelse av 13 § 1991:272 14 § 1995:352. 1 Senaste lydelse av 7 § 1991:254. 2 Senaste lydelse 1991:254. 3 Senaste lydelse 1991:254. 1 Senaste lydelse 1991:256. 1 Senaste lydelse 1991:256. Senaste lydelse av 7 § 1991:254. 2 Senaste lydelse 1991:254. 3 Senaste lydelse 1991:254. 1 Senaste lydelse 1991:256. 1 Senaste lydelse 1982:342. Senaste lydelse 1975:739. 1 Senaste lydelse av 13 § 1991:272. 1999/2000: 1999/2000:116 Bilaga 1 1999/2000:116 Bilaga 2 1999/2000:116 Bilaga 3 1999/2000:116 Bilaga 4