prop · GN03102 · 2000-01-01 00:00:00 — De får heller inte överstiga kommunens självkostnader. Omsorgstagaren måste också förbehållas tillräckliga medel för sina personliga behov, det s.k. förbehållsbeloppet. Vidare anges att kommunen skall försäkra sig om att omsorgstagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt försämrad ekonomisk situation till följd av ett avgiftsbeslut. beslutade om nationella mål för äldre- politiken. Målen omfattar inte enbart vård och omsorg för äldre utan de flesta områden i samhället, som är av betydelse för äldres livssituation, såsom demokrati och inflytande, bostäder, kommunikationer m.m. I målen anges att äldre skall: - kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, - kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, - bemötas med respekt samt, - ha tillgång till god vård och omsorg. I de fall de nationella målen avser vård och omsorg, överensstämmer de med bestämmelser i och HSL som rör verksamhet med inriktning mot äldre. Måluppfyllelse och kvalitet Det bedrivs mycket bra äldreomsorg i många kommuner och många äldre som är i behov av vård och omsorg erhåller sådan med god kvalitet. Det är mycket ovanligt med vanvård, övergrepp och grava underlåtelser. Det finns däremot rapporter som visar att äldre inte har tillgång till service, vård och omsorg som de behöver och att det finns brister i kvaliteten i olika avseenden. sammanfattande bedömning av utvecklingen inom äldreområdet ger en delvis motsägelsefull bild. Allt färre får hemhjälp från kommunens äldreomsorg och insatserna har alltmer koncentrerats till de allra äldsta och de med störst behov av vård och omsorg. Minskningen av tycks ha skett utan att alternativ har byggts upp. I större utsträckning hänvisas äldre till att köpa sig tjänster på marknaden eller att anhöriga får ta ett allt större ansvar. Äldre med en bättre ekonomisk situation köper i ökad utsträckning hjälp på marknaden medan äldre med begränsade ekonomiska resurser främst erhåller hjälp från anhöriga. Resultatet av studier som försökt belysa konsekvenserna av minskade hjälpinsatser, har dock inte visat på några stora grupper av äldre som far illa. Det finns däremot enskilda äldre vars livskvalitet minskat som en följd av minskade hjälpinsatser. har kommunerna genomfört lokala undersökningar av kvaliteten inom äldreomsorgen. Det finns dock inga mått på nationell nivå som visar hur kvaliteten i vården och omsorgen om de äldre utvecklats . Den officiella socialtjänststatistiken har genomgått stora förändringar både vad gäller struktur och innehåll. Jämförelser bör därför göras med stor försiktighet. Statistiken för visar att andelen äldre totalt som erhåller hjälp i ordinärt och i särskilt boende fortsätter att minska. Den förändrade statistiken medför att fördelningen mellan de som får hjälp i ordinärt boende respektive särskilt boende är osäker. Det förefaller dock vara så att det sker en minskning i både det ordinära och det särskilda boendet. har i uppföljningar inom äldreomsorgen kunnat visa att täckningsgraden för vård och hjälpinsatser minskat , vilket till stor del förklaras av att kommunerna prioriterar hårdare bland hjälptagarna. Insatserna koncentreras alltmer till de allra äldsta och de med störst behov av hjälp. Ädelreformen och de senaste årens strukturförändringar inom sjukhusvården har lett till ett ökat tryck på kommunernas äldreomsorg och den öppna hälso- och sjukvården. Kommunernas ekonomiska situation har inneburit svårigheter att tillgodose de ökade behov av vård och omsorg som dessa förändringar medfört. Trots att kommunernas ekonomi förbättrats något är det fortfarande många kommuner som har svårigheter att fullt ut tillgodose de äldre kommuninvånarnas behov av vård- och omsorgsinsatser av god kvalitet i såväl ordinärt som särskilt boende. I bilaga 8 till /2000, Kommer det att finnas en hjälpande hand?, redovisas att minskningen av andelen äldre som erhåller vård och hjälp inom äldreomsorgen 1995 har varit större än vad som är motiverat av en förbättrad hälsa hos de äldre. Knappt hälften av minskningen skulle kunna motiveras med en minskad andel äldre i behov av hjälp. Innehållet i har ändrat karaktär. Såväl som länsstyrelserna har i uppföljningar kunnat konstatera att kommunerna blivit allt mer restriktiva med att ge hjälp med serviceinsatser såsom städning, tvätt, inköp av dagligvaror samt matlagning. har det inkommit en skrivelse till regeringen från en länsstyrelse om att det finns några få kommuner som tillhandahåller serviceinsatser, i såväl ordinärt boende som i särskilt boende, först efter prövning av den enskildes ekonomiska situation. Förändringarna inom äldreomsorgen och i synnerhet inom under har påverkat äldre kvinnor i behov av hjälp i ungefär samma omfattning som äldre män. Däremot har förändringen fått påtagliga konsekvenser för kvinnors vardag och välbefinnande. De är de äldre kvinnorna samt döttrarna och svärdöttrarna som i högre utsträckning än de äldre männen och sönerna kompenserar bortfallet av insatser för make/maka eller (svär)förälder. Den redovisade utvecklingen tyder på att det är tveksamt när det gäller måluppfyllelsen avseende § 6 f SoL. Kommunerna erbjuder inte äldre med behov av bistånd i form av hjälp i hemmet eller i särskilda boendeformer sådan hjälp och sådant boende med samma täckningsgrad som . Denna bild bekräftas också av uppföljningar som genomförts av länsstyrelserna och . Därmed torde även måluppfyllelsen med avseende på 10 och 20 §§ SoL om kommunernas ansvar för att erbjuda den enskilde hemtjänst m.m. samt särskilda boendeformer för äldre med behov av särskilt stöd ha försämrats. Även möjligheterna för äldre att bo självständigt under trygga former med respekt för deras självbestämmande och integritet enligt 19 § SoL kan ha påverkats negativt när omfattningen av de kommunala hjälpinsatserna minskar. Rätten att ansöka om bistånd i en annan kommun uppföljning av äldres rätt att ansöka om bistånd i form av särskilt boende och hemtjänst i en annan kommun omfattar endast . Detta medför att det är svårt att dra några säkra slutsatser av resultatet. Av och sjukas rätt att flytta samt rapporter från några länsstyrelser framgår att kommunerna anser att det är svårt att göra en rättssäker bedömning med utgångspunkt i enbart skriftliga handlingar om den sökande. Både antalet ansökningar om flyttning till annan kommun och antalet ansökningar som bifallits har ökat efter ändringen i socialtjänstlagen. Trots detta har inte andelen personer som erhållit plats förändrats. Orsaken till detta är att många kommuner har en brist på platser i särskilt boende. Ansökningarna är inte jämnt fördelade mellan kommunerna, utan ett stort antal har inkommit till några få kommuner och där medfört stor efterfrågan på platser i särskilt boende. Enligt 73 § SoL gäller beslut om bl.a. bistånd . Att inte verkställa ett beslut är således inte förenligt med gällande lagstiftning. Privata entreprenörer och specialiserad biståndshandläggarfunktion Enligt undersökningar har det skett två stora organisatoriska förändringar inom äldreomsorgen . För det första har det blivit allt vanligare att kommunerna överlåter drifts- ansvaret till privata entreprenörer. Ungefär hälften av landets kommuner anlitade privata entreprenörer . 1999 har andelen äldre som erhöll vård och omsorg från en privat entreprenör ökat från till . Det är vanligare med privata entreprenörer inom det särskilda boendet jämfört med . För det andra har kommunernas förvaltningsorganisation att det är vanligast med en specialiserad biståndshandläggarfunktion som är skild från det faktiska utförandet av beviljade insatser. Bidragande till denna utveckling kan vara den ökade andelen privata entreprenörer, eftersom myndighetsutövning inte får läggas ut på entreprenad. Boendestandarden i det särskilda boendet har det gjorts vissa förändringar av statistiken avseende boendestandarden inom det särskilda boendet. Detta innebär att det inte är möjligt att jämföra resultatet . Regeringen gör dock bedömningen att boendestandarden inom det särskilda boendet fortsätter att förbättras. Intresset för det statliga stimulansbidraget till äldrebostäder har varit mycket stort. /2000 hade beslut fattats omfattande hela anslaget, dvs. och ett stort antal ansökningar kommer att avslås p.g.a. medelsbrist. De flesta beslut avser ombyggnad av befintliga bostäder i det särskilda boendet och en mindre del nybyggnation. Att bostäderna uppfyller vissa minimikrav på boende- standard är en förutsättning för att bidrag skall kunna beviljas. När det gäller förekomst av flerbäddsrum i det särskilda boendet konstaterar regeringen att andelen var störst i storstäderna och att den var hög även i glesbygds- och landsbygdskommuner. Sammantaget gör regeringen bedömningen att måluppfyllelsen ökar när det gäller kommunens skyldighet att enligt 20 § SoL bl.a. verka för att äldre får goda bostäder i det särskilda boendet. Variationen mellan kommuner avseende boendestandarden i det särskilda boendet är dock stor. Stöd till anhöriga I en undersökning som genomfört uppger nära två tredjedelar av landets kommuner att de tagit särskilda initiativ avseende tillägget i socialtjänstlagen om att kommuner bör ge stöd till anhöriga som vårdar äldre. De vanligaste formerna av anhörigstöd är växelvård, dagverksamhet och ekonomiskt stöd. I de fall kommunerna har angivit att de prioriterat stöd till en viss grupp är det främst anhöriga till personer med demenssjukdom. Att ge möjlighet till avlösning samt satsning på utbildning för anhöriga anges som de mest angelägna åtgärderna i det fortsatta arbetet med att utveckla stödet till anhöriga. För att få del av det statliga stimulansbidraget för utveckling av stöd till anhöriga 2001 skall kommunerna redovisa en handlingsplan för . hade 250 kom- muner inkommit med en sådan. Av handlingsplanerna framkommer att det är vanligt att kommunerna erbjuder korttidsboende, växelvård och dagvård. vill kommunerna satsa på ett mer individuellt anpassat stöd. I rapporten för anhöriga redovisas den undersökning som låtit genomföra avseende anhörigas upplevelser av dagvård som stöd och avlösning. Resultatet visar att dagvården verkar passa bättre för anhöriga som sammanbor med vård- tagaren än för anhöriga som inte bor tillsammans med denne. Förebyggande och hälsofrämjande arbete Intresset för förebyggande och hälsofrämjande arbete för äldre har ökat i kommuner och landsting . Detta har märkts bl.a. genom det stora intresset för regeringens försöksverksamhet med uppsökande verksamhet bland äldre samt i det stora antalet intresseanmälningar för stimulansbidrag inom äldrepolitiken för projekt inom området hälso- främjande och förebyggande insatser riktade till äldre. Detta skulle kunna tyda på att måluppfyllelsen med avseende på 5, 7, och 20 §§ SoL om kommunernas uppsökande verksamhet har ökat , dock från en mycket låg nivå. Kvalitetsutveckling Enligt 7a § SoL skall vara av god kvalitet och kvaliteten i verksamheten skall fortlöpande och systematiskt utvecklas och säkras. har genomfört en nationell kartläggning av kvalitets- arbetet 1998 som redovisas i rapporten i . Resultatet visar att i nästan hälften av landets kommuner fanns det en dokumenterad kvalitetspolicy för hela och/eller delar av äldreomsorgen. I av dessa kommuner var beslutet om kvalitetspolicyn politiskt förankrat. Ungefär hälften av landets kommuner hade avsatt särskilda medel för att bedriva kvalitets- arbete och genomföra utvärderingar inom äldreomsorgen. Av samtliga kommuner använde nära en tredjedel ett kvalitetssäkringssystem . I en femtedel av kommunerna hade man tidigare provat att använda ett kvalitetssäkringssystem men av dessa hade slutat använda dem. gav ut allmänna råd för hur kvalitetsarbetet i kommunerna bör bedrivas och följas upp. Rapporter från länsstyrelserna och visar att många kommuner påbörjat utvecklingen av ett systematiskt kvalitetssäkringsarbete inom äldreomsorgen. Att utveckla rutiner för att stärka den enskildes rättssäkerhet samt förbättrad informationsöverföring mellan olika personalgrupper är två områden som varit föremål för ett mer systematiskt kvalitetsarbete. Äldreuppdraget har regeringens uppdrag att 2000 följa utvecklingen inom äldreområdet, det s.k. Äldreuppdraget. I Årsrapporten redovisas några områden som särskilt är i behov av utveckling. Som exempel ges brukarinflytande vid både handläggning av ärenden samt vid utförande av insatser, att det vid bedömning av vård- och omsorgsbehov behövs en allsidig och sammanvägd bild av såväl medicinska som sociala behov, att kvarboende inte får bli ett påtvingat alternativ samt att läkarinsatser inom äldreomsorgen måste säkras. framför också att äldre med psykiska besvär, äldre reumatiker och äldres tandhälsa inte har uppmärksammats i tillräcklig omfattning. Vidare har funnit att vården i livets slutskede är bristfällig. bild är att kommunerna inte lyckats förbättra kvaliteten i dessa avseenden nämnvärt trots att många av dessa kvalitetsbrister länge har varit kända. bör beaktas att kommunerna i allmänhet är mycket medvetna om bristerna i äldreomsorgen och många arbetar aktivt på att förbättra situationen. Det sker bl.a. genom olika typer av försöks- och utvecklingsarbeten, delvis finansierade med statliga medel. Fördelningsanalys I en bilaga till budgetpropositionen för (prop.1999/2000:1 bilaga 4) redovisas en fördelningsanalys avseende effekter av subventionerade offentliga individuella tjänster. Resultatet visar följande för de äldre: * Subventioner av tjänster omfördelar främst från förvärvsaktiv ålder till i livet. * Äldre med låg ekonomisk standard utnyttjar äldreomsorgen mer än äldre med högre standard. Subventionerna stödjer äldre med sämre ekonomi som också har en sämre hälsa. * Kvinnor får något högre subventioner än män, vilket förklaras till stor del med att äldre kvinnor ofta lever ensamma. Avgifter inom äldreomsorgen genomförde en rikstäckande enkätundersökning när det gäller taxor inom vård och omsorg om äldre. Resultatet visar bl.a. att det fortfarande finns stora brister när det gäller kommunernas skyldighet att, med avseende på bestämmelserna i 35 § SoL, garantera den enskilde ett förbehållsbelopp. Det tillägg i 35 § socialtjänstlagen som trädde i kraft , och som innebär att kommunerna är skyldiga att bevaka att make/maka/sammanboende inte får en oskäligt försämrad ekonomisk situation när den andre parten flyttar till särskilt boende eller på annat sätt erhåller omfattande omsorg, har enligt fått liten genomslagskraft. Var tredje kommun uppger att de vidtagit eller planerar åtgärder med anledning av lagändringen. Två tredjedelar av kommunerna svarar att de inte vidtagit några åtgärder eller att åtgärderna inte behövdes. En granskning av de sistnämnda kommu- nernas gällande avgiftssystem visar att hälften tillämpar den för makarna mest ogynnsamma metoden. slutsats är att avgifterna inom äldreomsorgen inte följer lagstiftningens krav i majoriteten av landets kommuner. Det gäller dels kommunernas skyldighet att garantera den enskilde ett förbehållsbelopp, dels kommunernas skyldighet att bevaka att make/maka inte får en oskäligt försämrad situation när den andre parten t.ex. flyttar till ett särskilt boende. Kostnader Beräkningen av kostnadsutvecklingen inom äldreomsorgen försvåras av att den nationella statistiken över den kommunala sektorn t.o.m. inte särredovisar kostnader för omsorger om äldre respektive funktionshindrade. Kostnaderna för vård av och omsorg om äldre och funktionshindrade i kommunerna (kostnaderna = bruttokostnaderna - interna intäkter - försäljning till kommuner och landsting samt - intäkter från RFV avseende statlig ersättning för personlig assistans enligt ) uppgick till ca . Av kostnaderna beräknas tre fjärdedelar avse äldre och en fjärdedel funktionshindrade. ingår inte färdtjänst i kostnaderna eftersom den är en insats enligt socialtjänstlagen. Se vidare avsnitt 6.2. redovisar de offentliga utgifterna för äldre (exkl. pensioner) till EU:s statistiska organ, , enligt det s.k. ESSPROS-systemet. Utgifterna avser nettokostnader, dvs avgifter från hushåll och eventuella intäkter från försäljning ingår inte. Utgifterna för , inklusive färdtjänst, uppgick till (priser). Det innebär en ökning med . De offentliga utgifterna för äldreomsorgen har med undantag för utgjort ungefär lika stor andel av BNP 1997. Av de offentliga utgifterna utgör ersättning till privata vårdgivare. Tabell 4.1 Offentliga utgifter (exkl. pensioner) för äldre 1997 har utgifterna för äldreomsorg ökat fördelat per invånare som de minskat per invånare . Detta förklaras huvudsakligen av att antalet äldre inte förändrats nämnvärt , medan antalet äldre fortsatt att öka som utgifterna ökat med . Prestationer Vård och hjälp totalt Som nämnts har statistiken avseende vård av och omsorg om äldre för har förändrats jämfört , vilket innebär att jämförelser mellan åren i vissa avseenden inte är möjliga och i andra fall får göras med stor försiktighet. Antal äldre totalt som erhåller hjälp av kommunens äldreomsorg 1998 Ovanstående redovisning för utgår från statistik för , kompletterat med skattade uppgifter om antalet personer inom landstingens långvård/geriatrik (2 700 platser), antalet korttids- boende inom det särskilda boendet för äldre (6 800 platser) samt antalet med enbart hemsjukvård i ordinärt boende. Antalet äldre totalt som erhåller vård och omsorg inom äldreomsorgen har fortsatt att minska . Enligt ovanstående tabell har antalet i ordinärt boende minskat med 100 personer medan minskningen i särskilt boende uppgår till 5 300 personer. redovisar en tänkbar förklaring till dessa siffror. Flera kommuner har rapporterat att man antingen avvecklat platser i särskilt boende, i första hand service- lägenheter, eller att man redovisar alla servicelägenheter som ordinärt boende. Enligt gällande lagstiftning är servicelägenhet en form av särskilt boende. fick av samtliga personer vård och omsorg inom äldreomsorgen. Motsvarande andel var och andelen . Jämfört med har andelen äldre med vård och hjälp minskat med ca en fjärdedel. Det är främst bland de yngre pensionärerna som andelen med vård och omsorg minskat mest. Även andelen pensionärer som erhåller hjälp har minskat trots en utbyggnad av vård och omsorg. Däremot har antalet äldre som erhåller hjälp ökat kraftigt. Andelen personer med hjälp i det ordinära boendet har successivt minskat . Mycket tyder på att det finns ett visst samband mellan möjligheten att erhålla hjälp i det ordinära boendet och efterfrågan på platser i det särskilda boendet. Trots olikheter vad gäller täckningsgrad för hjälp i ordinärt boende och hjälp i särskilt boende har det för alla kommuner varit en gemensam utvecklingstrend mot en allt lägre andel hjälpmottagare i ordinärt boende. I ungefär hälften av landets kommuner är det fler personer som erhåller hjälp i särskilt boende än i ordinärt boende. Behoven av hjälpinsatser påverkas av skillnaderna i medellivslängd mellan män och kvinnor. De flesta män som behöver hjälp får det av hustrun medan de flesta kvinnor får hjälp från kommunens äldreomsorg och anhöriga. Det är dubbelt så många kvinnor som män som får hjälp från kommunens äldreomsorg. Även om man relaterar de som erhåller vård och omsorg till antalet män och kvinnor i befolkningen visar till- gängliga uppgifter att kvinnor i högre utsträckning än män får del av den offentliga äldreomsorgen. Detta kan förklaras av att det dels finns betydligt fler ensamboende kvinnor än män i högre åldrar, dels att andelen med hjälp från anhöriga och vänner är mindre bland ensamboende kvinnor än män. Även bland sammanboende äldre finns könsskillnader när det gäller vem som ger hjälp. En gift kvinna som behöver hjälp, får i större utsträckning än en gift man, hjälp av kommunens äldreomsorg och anhöriga utanför det egna hushållet. En gift kvinna med en man i behov av hjälp däremot har ofta hela om- sorgsansvaret. Variationen mellan kommunerna beträffande andelen pensionärer med vård och omsorg av samtliga ålderspensionärer är fortfarande stor men minskar . Vård och hjälp i ordinärt boende Statistiken för visar en liten minskning av andelen äldre som erhåller hjälp i ordinärt boende. Mot bakgrund av bl.a. den ovan nämnda förskjutningen i redovisningen mellan ordinärt och särskilt boende görs bedömningen att det främst är i ordinärt boende som minskningen fort- sätter. Variationen mellan kommunerna när det gäller andelen äldre med hjälp i ordinärt boende är stor. I den kommun där flest äldre har hjälp i ordinärt boende uppgår andelen till 17 personer av 100 . Motsvarande andel i den kommun med lägst andel uppgår inte ens till 2 personer av 100. Spridningen har dock minskat . Hemtjänsttimmar Den förändrade statistiken avseende hemtjänst innebär att det inte är möjligt att göra fullständiga jämförelser . Det går dock att utläsa att en majoritet av de äldre med vård och hjälp i ordinärt boende erhåller hjälp mindre än . Ökningen av andelen äldre med hjälp mer än fortsätter. Det gäller såväl andelen som . Bland de kvinnor respektive män i åldersgruppen 65 som erhåller hjälp är det lika stora andelar som erhåller hjälp mer än . I åldersgruppen är motsvarande siffror något högre för kvinnorna än för männen. Mer än hälften av dem som erhöll vård och hjälp i ordinärt boende fick hjälp och/eller söndag. av de äldre fick hjälp och/eller natt . Resultatet av en enkätundersökning som genomfört visar att kommunerna inte för någon detaljerad statistik avseende vård och omsorg och nätter, t.ex. över hur någon får hjälp . Vård och omsorg i särskilt boende Antalet platser i särskilt boende ökade något 1995 enligt statistik. Därefter minskade antalet platser något fram för att sedan minska kraftigt . Som tidigare redovisats har flera kommuner under detta år avvecklat platser i särskilt boende, främst servicelägenheter. Tänkbara orsaker till denna utveckling är ekonomiska motiv, att de boende inte har tillräckligt omfattande behov av vård och omsorg eller att det särskilda boendet inte uppfyller krav på tillgänglighet eller tillgång till personal dygnet runt. Uppgifterna tyder på att andelen äldre som erhåller vård och omsorg i det särskilda boendet inte förändrats i någon större omfattning . När det gäller andelen äldre i särskilt boende är variationen mellan kommunerna fortfarande stor. Det minskade antalet platser inom hälso- och sjukvården utöver förändringarna i samband med Ädelreformen har också lett till att de som bor i ett särskilt boende har ett betydligt större vårdbehov än de som erhöll vård och omsorg i ålderdomshem och sjukhem . har gjort särskilda bearbetningar av statistiken avseende förekomsten av flerbäddsrum i det särskilda boendet med utgångspunkt i gängse kommungruppsindelning. Resultatet visar att kommungruppen storstäder har den högsta andelen i flerbädds- rum och att även glesbygdskommuner och landsbygdskommuner har en hög andel personer i flerbäddsrum jämfört med medelvärdet. Kommun- grupperna förortskommuner, större städer och medelstora städer har den lägsta förekomsten av boende i flerbäddsrum. Den tidigare beskrivna avvecklingen av servicelägenheter får effekter på statistiken rörande boendestandarden i det särskilda boendet, då det är de fullvärdiga bostäderna som försvinner ur statistiken. Dagverksamhet statistik för omfattar uppgifter om deltagande i dagverksamhet. Med dagverksamhet avses här behovs- prövat stöd enligt socialtjänstlagen och/eller hälso- och sjukvårdslagen, i form av behandling och rehabilitering till personer med t.ex. åldersdemens, psykiskt funktionshinder samt personer i övrigt med behov av behandling och rehabilitering. I hela riket deltog knappt 51 500 personer i dagverksamhet . gjordes drygt 113 000 besök. Korttidsboende 1997 har statistik avseende personer i särskilt boende omfattat såväl permanent boende som korttidsboende. Antalet korttidsboende ökade . ingår korttidsboende inte i statistiken för särskilt boende, utan redovisas separat.