prop · GN0399 · 2000-01-01 00:00:00 — Det innebär bl.a. att ett försäkringsbolag som är moderfö- retag till ett annat försäkringsföretag men dotterföretag till ett försäkringsholdingföretag skall upprätta en gruppbaserad redovisning i fråga om båda grupperna. Hur redovisningen närmare bör utformas i sådana fall kan hanteras inom ramen för myndighetsföreskrifter om redo- visningens utformning och innehåll enligt tredje stycket. Andra stycket behandlar vad den gruppbaserade redovisningen skall innehålla. Den skall enligt andra styckets första mening innehålla en rap- portering av väsentliga transaktioner som angetts i 3 §. Bestämmelsen motsvarar närmast artikel 8.2. Närmare regler om vilka transaktioner som skall rapporteras och hur de skall systematiseras bör genomföras genom sådana föreskrifter som får utfärdas enligt tredje stycket. Enligt andra stycket andra meningen skall den gruppbaserade redovis- ningen innehålla en beräkning av den ekonomiska ställningen i vissa fall. Det gäller endast i fråga om försäkringsgrupper som föreligger enligt 1 § första stycket 1 och 2. Någon sådan beräkning behöver alltså inte ingå om t.ex. försäkringsbolaget är ett dotterföretag till en bank och försäk- ringsbolaget saknar egna dotterföretag eller intresseföretag som är för- säkringsföretag. Bestämmelsen motsvarar närmast direktivets artikel 9.2 och 10.2. Enligt tredje meningen skall redovisningen i det fall ett försäkringshol- dingföretag eller visst utländskt försäkringsföretag är moderföretag upp- rättas som om moderbolaget är ett försäkringsbolag som lyder under för- säkringsdirektiven. Bestämmelsen ger uttryck för att den särskilda redo- visning och beräkning som anges i bilaga II till direktivet skall beaktas i dessa fall (se artikel 10.2). I tredje stycket införs ett bemyndigande för regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om den grupp- baserade redovisningen. Genom sådana föreskrifter möjliggörs detalj- reglerna om redovisningens utformning och innehåll. Bemyndigandet ger, tillsammans med bemyndigandet om beräkningsmetoder i 5 §, grund för att genomföra de regler i artiklarna 8-10 och bilagorna som inte före- slås genomförda genom lag. Det gäller bl.a. regeln i artikel 8.2 att försäk- ringsföretaget minst en gång skall rapportera sådana betydande inbördes lån, garantier och andra transaktioner som regleras i artikel 8.1. 7 a kap. 7 § Paragrafen ger en möjlighet för att i enskilda fall medge att en gruppbaserad redovisning inte upprättas. Inspektionen kan också tillåta att en upprättad redovisning inte behöver ges in till inspek- tionen. Bestämmelsen kan tillämpas så att delar av redovisningen inte behöver upprättas eller ges in till . Bestämmelserna motsvarar delvis regler i punkt 2.1 i bilaga I till direktivet men har ut- sträckts till att också kunna omfatta sammanställningen av transaktio- nerna med andra gruppföretag. En grundläggande förutsättning för undantaget är enligt första punkten att försäkringsbolaget omfattas av ett annat företags gruppbaserade redo- visning. Det andra företaget kan vara ett försäkringsbolag men också en understödsförening som skall upprätta gruppbaserad redovisning enligt LUF (se förslaget till ändringar i LUF). Företaget kan även vara ett ut- ländskt försäkringsföretag. Som bestämmelsen är utformad kan den också tillämpas om regleringen i något land föreskriver att ett försäk- ringsholdingföretag skall upprätta en redovisning för gruppen. Genom tillägget motsvarande sammanställning beaktas att undantag kan med- ges även om sammanställning och rapportering enligt direktivets regler skulle ha reglerats på ett delvis avvikande sätt. Enligt andra punkten skall det också kunna antas att den gruppbase- rade situationen för det försäkringsbolag som inte upprättar en gruppba- serad redovisning är tillfredsställande med hänsyn till stabilitetsprincipen och att försäkringsbolaget uppfyller det gruppbaserade kapitalkravet. Detta skulle praktiskt kunna tillgodoses t.ex. genom att bolaget lämnar en sådan försäkran som allmänna redovisningshandlingar, t.ex. årsredovisningen, som ger stöd för detta ges in. Som framhållits i ett tidigare avsnitt förutsätter ett undantag en över- enskommelse med utländsk tillsynsmyndighet om försäkringsbolaget som upprättar en gruppbaserad sammanställning är hemmahörande där. Det bör bevakas inom ramen för inspektionens dispensgivning. 7 a kap. 8 § Enligt paragrafen kan medge att vissa företag inte tas med i den gruppbaserade redovisningen. Bestämmelsen kan också tilläm- pas så att affärshändelserna och avtalen med företaget skall redovisas medan företaget utelämnas från den gruppbaserade beräkningen enligt 5 §. Bestämmelserna motsvarar direktivets artikel 3.3. 7 a kap. 9 § I paragrafens första stycke regleras en skyldighet att lämna den informa- tion som behövs för att försäkringsbolaget skall kunna upprätta en grupp- baserad redovisning enligt denna lag. Bestämmelserna omfattar även företag som inte står under tillsyn samt fysiska personer med vissa större innehav i försäkringsbolaget eller ett annat gruppföretag. En förutsättning för informationsplikten är att företaget eller personen ingår i samma försäkringsgrupp som det företag som skall upprätta redovisningen. Andra stycket ålägger svenska juridiska och fysiska personer en skyl- dighet att lämna sådan information som ett utländskt företag behöver för att upprätta en gruppbaserad sammanställning enligt direktivets krav. Paragrafen införlivar föreskrifter i artikel 5.2 i försäkringsgruppsdirek- tivet. Enligt artikeln skall medlemsländerna säkerställa att det inte finns något hinder mot lämnande av sådan information som behövs för den gruppbaserade tillsynen av försäkringsföretag. 7 a kap. 10 § Paragrafen innehåller regler om sekretess för den som vid fullgörande av skyldigheter enligt kapitlet får vetskap om vissa affärsförhållanden. Bestämmelserna överensstämmer, bortsett från vissa språkliga juste- ringar, med motsvarande sekretessregel i bestämmelserna om gruppbase- rad tillsyn på bankområdet [se 7 kap. 13 § lagen (1994:2004) om kapi- taltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappers- bolag]. Till skillnad från den bestämmelsen gäller sekretessen även be- fattningshavare i försäkringsbolag. Skälet för detta har behandlats i den allmänna motiveringen (se avsnitt 10). 19 kap. 4 § Första stycket innebär en rätt för att inhämta upp- gifter hos ett företag i samma försäkringsgrupp som försäkringsbolaget eller en sådan fysisk person som skall lämna uppgifter till försäkrings- bolaget. Bestämmelserna motsvarar artikel 6.1 i försäkringsgruppsdirek- tivet. Vilka företag som ingår i försäkringsgruppen framgår av 7 a kap. 1 och 2 §§. Vilka fysiska personer som skall lämna uppgifter framgår av 3 § andra stycket. Som Lagrådet påpekat bör det uttryckligen framgå av bestämmelsen att ett föreläggande att lämna information får utfärdas. Ett sådant föreläg- gande får förenas med vite enligt gällande bestämmelser i 21 kap. 2 § FRL. Andra stycket ger en möjlighet att kontrollera uppgifter som har läm- nats i en gruppbaserad redovisning hos det företag som uppgifterna be- rör. Stycket motsvarar artikel 6.2 i direktivet. Bestämmelsen är i enlighet med direktivet begränsad till företag som ingår i samma koncern som försäkringsbolaget. Tredje stycket behandlar fallet att ett svenskt företag eller fysisk person omfattas av kontrollen av ett utländskt försäkringsföretags försäkrings- grupp. Inspektionen har då samma behörighet som i fråga om ett svenskt försäkringsbolags försäkringsgrupp. Bestämmelserna motsvarar direkti- vets artikel 6.3. 19 kap. 11 § Paragrafen har kompletterats genom att underskridandet av det gruppba- serade kapitalkravet enligt 7 a kap. 4 § sanktioneras på ett liknande sätt som på individuell nivå. I fråga om överträdelser av andra föreslagna bestämmelser gäller vad som i allmänhet är föreskrivet för överträdelser av FRL. 13.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar Genom de nya bestämmelserna i 26 a-26 h och 71 a §§ LUF genomförs bestämmelserna i för understödsföre- ningar. Bestämmelserna innebär att vissa nya rörelseregler uppställs för understödsföreningar som är moderföretag i en försäkringsgrupp, dvs. har dotterföretag eller intresseföretag som är försäkringsföretag. Genom ändringarna åläggs sådana understödsföreningar ett uttryckligt lagkrav på god kontroll av transaktioner med andra företag inom försäkringsgruppen (se 26 c §). Föreningen åläggs också en skyldighet att upprätta en grupp- baserad redovisning som omfattar sådana väsentliga transaktioner samt en beräkning av understödsföreningens ekonomiska ställning med hänsyn till andra företag inom försäkringsgruppen (se 26 d och 26 e §§). En försäkringsgrupp enligt LUF kommer i praktiken att föreligga endast om föreningen har ett dotterföretag eller intresseföretag som är ett svenskt försäkringsaktiebolag. Detta förhållande beror på att under- stödsföreningarnas verksamhet begränsas till . Om försäkrings- aktiebolaget har egna dotterföretag eller intresseföretag som är försäk- ringsföretag, skall bolaget i sin tur upprätta en gruppbaserad redovisning enligt FRL. Denna redovisning skall beakta affärshändelser och avtal samt inbördes finansiering med understödsföreningen som moderföretag (se föreslagna 7 a kap. 1 § första stycket 1). De ändringar som föreslås i LUF är i huvudsak av samma slag som föreslås för försäkringsbolag i FRL. Vissa skillnader föreligger dock. I FRL föreslås vissa bestämmelser för den händelse att försäkringsbo- laget är ett dotterföretag (jfr bl.a. 7 a kap. 1 § första stycket 2 och 3 FRL). Som framhållits i den allmänna motiveringen kan en understödsföre- ningen i praktiken inte vara föremål för ett sådant andelsinnehav att den utgör ett dotterföretag. Regler för sådana fall har därför inte införts i LUF. Detta påverkar bl.a. bestämmelserna om när en försäkringsgrupp föreligger (se 26 a §). Det innebär också att en understödsförening inte kan omfattas av ett överordnat moderföretags gruppbaserade redovisning. Någon motsvarighet till 7 a kap. 7 § FRL om undantag från skyldighet att upprätta gruppbaserad redovisning föreslås därför inte i LUF. Till skillnad från FRL föreslås inte något särskilt gruppbaserat kapi- talkrav för understödsföreningar (se föreslagna 7 a kap. 4 § FRL). An- ledningen till detta är att det för understödsföreningar saknas när- mare bestämmelser om individuellt kapitalkrav av motsvarande slag som i 1 kap. 8 a § FRL. Viss andra skillnader i förhållande till 7 a kap. FRL föreligger. Dessa skillnader behandlas i anslutning till berörda paragrafer. I första stycket slås fast i vilka situationer en försäkringsgrupp föreligger enligt LUF. Bestämmelsen motsvarar i sak 7 a kap. 1 § första stycket 1. För att en försäkringsgrupp skall föreligga skall understödsföreningen inneha minst ett dotterföretag eller intresseföretag som är ett försäkrings- företag. I andra stycket definieras dotterföretag och intresseföretag genom en hänvisning till motsvarande definitioner i FRL (se förslaget till 1 kap. 9 b, 9 e och 9 f §§ FRL). Även bestämmelsen om att ett innehav av eller mer av röster eller kapitalet alltid skall jämställas med ett intresseföretagsinnehav skall gälla enligt LUF (se förslaget till 7 a kap. 1 § andra stycket FRL). Paragrafen behandlar vilka företag som också skall ingå i en försäkrings- grupp i de fall en sådan föreligger enligt 1 §. Den motsvarar delvis 7 a kap. 2 § FRL. Skillnaderna i förhållande till FRL motiveras av att bestämmelser om understödsföreningar som dotterföretag ansetts obe- hövliga (jfr 26 a §). Paragrafen innebär att understödsföreningen åläggs ett uttryckligt lagkrav att ha god kontroll av de ekonomiska effekterna av affärshändelser och avtal med andra företag inom försäkringsgruppen samt med ägare som har ett kvalificerat innehav eller en nära förbindelse med sådana företag. Bestämmelserna överensstämmer delvis med 7 a kap. 3 § FRL. Till skillnad från den paragrafen föreslås inga bestämmelser om ägare med kvalificerat innehav eller nära förbindelser i understödsföreningen. Det beror på att understödsföreningar knappast kan vara föremål för sådana ägarinnehav. Till skillnad från 7 a kap. 3 § FRL föreskrivs att kontrollen skall vara så god att föreningens förmåga att fullgöra förpliktelser mot försäkrings- tagarna inte får äventyras. Därmed ansluts till det allmänna krav på fond- bildning som gäller enligt 23 § tredje stycket LUF. Paragrafen behandlar beräkningen av understödsföreningens gruppbase- rade ställning. Bestämmelserna motsvarar i sak den föreslagna 7 a kap. 5 § FRL. I paragrafen framhålls särskilt att understödsföreningen skall beräkna en gruppbaserad kapitalbas och en gruppbaserad solvensmargi- nal enligt samma bestämmelser som gäller för det gruppbaserade kapital- kravet enligt 7 a kap. 4 § första stycket FRL. Som Lagrådet påpekat bör av bestämmelsen framgå att avvikelser från principen om proportionellt beaktande av dotterföretag och intresseföretag är befogade i vissa fall. Motivet för bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11. Första stycket innebär att en sådan understödsförening som anges i 26 a § skall upprätta en gruppbaserad redovisning som beaktar andra företag i försäkringsgruppen. Enligt andra stycket skall redovisningen, på motsvarande sätt som en gruppbaserade redovisning enligt FRL, omfatta väsentlig affärshändelser och avtal mellan understödsföreningen och andra företag som ingår i gruppen (se 26 c §). På samma sätt skall redovisningen innehålla en be- räkning av den ekonomiska ställningen med hänsyn till situationen i andra företag inom gruppen (se 26 d §). Bestämmelserna motsvarar före- slagna 7 a kap. 6 § FRL med den skillnad att regler saknas för det fall att understödsföreningen skulle vara ett dotterföretag (jfr 26 a §). I tredje stycket finns ett bemyndigande att meddela föreskrifter om redovisningens utformning och innehåll av motsvarande slag som före- slagits i FRL. Paragrafen motsvarar 7 a kap. 8 § FRL. Paragrafen, som reglerar uppgiftsskyldighet till den understödsförening som skall upprätta en gruppbaserad redovisning, motsvarar 7 a kap. 9 § FRL. Paragrafen, som reglerar tystnadsplikt, motsvarar 7 a kap. 10 § FRL. Paragrafen, som är ny, reglerar vissa befogenheter för Finansinspektio- nen gentemot företag som ingår i samma försäkringsgrupp som en under- stödsförening (jfr författningskommentaren till 19 kap. 4 § FRL). Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. OCH RÅDETS DIREKTIV nr 98/78/EG av om extra tillsyn över försäkringsföretag som in- går i en försäkringsgrupp OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenska- pen, särskilt artikel 57.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1 , med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2 , i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget3 , och av följande skäl: Enligt rådets första direktiv /239/EEG av om sam- ordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring4 och rådets första direktiv (79/267/EEG) av om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva direkt liv- försäkringsrörelse5 skall försäkringsföretagen upprätthålla en solvens- marginal. Enligt rådets direktiv /49/EEG av om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring samt om ändring av direktiven /239/EEG och 88/357/EEG6 och rådets direktiv /96/EEG av om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt livför- säkring och om ändring av direktiven /267/EEG och 90/619/EEG7 skall rätten att etablera och driva försäkringsrörelse vara underkastad en enda officiell auktorisation, som ges av myndigheterna i den medlemsstat där försäkringsföretaget har sitt huvudkontor (hemlandet). En sådan auktorisation ger företaget rätt att bedriva verksamhet inom hela gemen- skapen med stöd av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster. De behöriga myndigheterna i hemländerna skall ansvara för tillsynen av att försäkringsföretagens ekonomi är sund, vilket bland annat innebär kontroll av deras solvens. Den extra tillsynen över försäkringsföretag som ingår i en försäkrings- grupp skall göra det möjligt för de myndigheter som ansvarar för tillsy- nen över ett försäkringsföretag att göra en mer välgrundad bedömning av dettas finansiella situation. Denna extra tillsyn bör beakta vissa företag som inte är föremål för tillsyn enligt gemenskapsdirekti- ven. Detta direktiv innebär emellertid inte i något hänseende att med- lemsstaterna är skyldiga att utöva tillsyn över vart och ett av dessa före- tag för sig. På en gemensam försäkringsmarknad konkurrerar försäkringsföretagen direkt med varandra och reglerna om kapitalkrav bör således vara likvär- diga. Det bör därför inte helt överlåtas på medlemsstaterna att avgöra vilka kriterier som skall tillämpas när den extra tillsynen utformas. Gemenskapens intressen tjänas bäst av att gemensamma grundläggande regler antas eftersom snedvridning av konkurrensen därigenom undviks. Det är viktigt att undanröja vissa existerande skillnader mellan de natio- nella lagstiftningarna i fråga om tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp. Genom det valda tillvägagångssättet åstadkommes den viktiga, nödvändiga och tillräckliga harmonisering som krävs för att uppnå ett ömsesidigt erkännande av tillsynsmetoderna på detta område. Detta direktiv syftar bland annat till att skydda försäkringstagarnas intressen. Vissa bestämmelser i detta direktiv innehåller miniminormer. Hemlan- det kan meddela bestämmelser som innebär att högre krav ställs på de försäkringsföretag som auktoriseras av landets egna behöriga myndighe- ter. I direktivet föreskrivs extra tillsyn över alla försäkringsföretag med ägarintresse i åtminstone ett försäkringsföretag, ett återförsäkringsföretag eller ett försäkringsföretag i tredje land samt extra tillsyn på olika sätt över alla försäkringsföretag, vars moderföretag är ett försäkringsholding- bolag, ett återförsäkringsföretag, ett försäkringsföretag i tredje land eller ett försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet. Huvudprincipen för försäkringstillsynen är alltjämt att de behöriga myndigheterna utövar tillsyn över enskilda försäkringsföretag. Det är nödvändigt att göra en beräkning av jämkad solvens för försäk- ringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp. De behöriga myndigheterna inom gemenskapen tillämpar olika metoder för att beakta effekterna på ett försäkringsföretags finansiella ställning av att ingå i en försäkringsgrupp. Detta direktiv tillhandahåller tre metoder för denna beräkning. Principen att dessa metoder är likvärdiga från tillsynssynpunkt är godtagen. Ett försäkringsföretags solvens kan, i det fall det rör sig om ett försäk- ringsföretag som är dotterföretag till ett försäkringsholdingbolag, ett återförsäkringsföretag eller ett försäkringsföretag i tredje land, påverkas av de finansiella resurserna i den grupp som försäkringsföretaget ingår i och av fördelningen av de finansiella resurserna inom gruppen. De behö- riga myndigheterna bör ges möjlighet att utöva extra tillsyn och att vidta lämpliga åtgärder mot det berörda försäkringsföretaget när dess solvens äventyras eller riskerar att äventyras. De behöriga myndigheterna bör ha tillgång till all information som är relevant för att utöva extra tillsyn. Samarbete bör inledas mellan de myn- digheter som ansvarar för tillsyn över försäkringsföretag och de myndig- heter som ansvarar för tillsyn över annan finansiell verksamhet. Transaktioner inom gruppen kan påverka ett försäkringsföretags finansiella ställning. De behöriga myndigheterna bör kunna utöva allmän tillsyn över vissa av dessa transaktioner inom gruppen och vidta lämpliga åtgärder mot försäkringsföretaget om dess solvens äventyras eller riskerar att äventyras. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I detta direktiv avses med a) försäkringsföretag: ett företag som har fått officiell auktorisation enligt artikel 6 i direktiv /239/EEG eller artikel 6 i direktiv /267/EEG, b) försäkringsföretag i tredje land: ett företag som, om det hade sitt säte i gemenskapen, skulle behöva auktorisation i enlighet med artikel 6 i direktiv /239/EEG eller artikel 6 i direktiv /267/EEG, c) återförsäkringsföretag: ett företag, som varken är ett försäkringsföretag eller ett försäkringsföretag i tredje land, och vars huvudsakliga verksam- het är att acceptera sådana risker som överlåts av ett försäkringsföretag, ett försäkringsföretag i tredje land eller andra återförsäkringsföretag, d) moderföretag: ett moderföretag enligt definition i artikel 1 i direktiv /349/EEG1 samt alla företag som, enligt de behöriga myndigheternas bedömning, utövar ett bestämmande inflytande över ett annat företag, e) dotterföretag: ett dotterföretag enligt definitionen i artikel 1 i direktiv /349/EEG samt alla företag över vilka, enligt de behöriga myndighe- ternas bedömning, ett moderföretag utövar ett bestämmande inflytande. Ett dotterföretag till ett dotterföretag skall också anses som ett dotterfö- retag till det moderföretag som är överordnat dessa företag, f) ägarintresse: ägarintresse enligt artikel 17 första meningen i direktiv /660/EEG2 eller direkt eller indirekt innehav av av rösterna eller kapitalet i ett företag, g) företag med ägarintresse: ett företag som antingen är moderföretag eller ett annat företag som har ägarintresse, h) anknutet företag: ett företag som antingen är ett dotterföretag eller också ett annat företag som är föremål för ägarintresse, i) försäkringsholdingbolag: ett moderföretag vars huvudsakliga verksam- het består i att förvärva och ha ägarintresse i dotterföretag, vilka enbart eller huvudsakligen är försäkringsföretag, återförsäkringsföretag eller försäkringsföretag i tredje land, och där minst ett av dotterföretagen är ett försäkringsföretag, j) försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet: ett annat moderfö- retag än ett försäkringsföretag, ett försäkringsföretag i tredje land, ett återförsäkringsföretag eller ett försäkringsholdingbolag, som har minst ett försäkringsföretag bland sina dotterföretag, k) behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som enligt lag eller annan författning har behörighet att utöva tillsyn över försäkringsföretag. Tillämplighet av den extra tillsynen över försäkringsföretag Utöver de bestämmelser i direktiv /239/EEG och direktiv /267/EEG som innehåller regler om tillsyn över försäkringsföretag skall medlemsstaterna meddela föreskrifter om extra tillsyn över försäk- ringsföretag med ägarintresse i minst ett försäkringsföretag, ett återför- säkringsföretag eller ett försäkringsföretag i tredje land, på det sätt som anges i artiklarna 5, 6, 8 och 9. Varje försäkringsföretag vars moderföretag är ett försäkringsholding- bolag, ett återförsäkringsföretag eller ett försäkringsföretag i tredje land skall på det sätt som anges i artiklarna 5.2, 6, 8 och 10 vara underkastat extra tillsyn. Varje försäkringsföretag vars moderföretag är ett försäkringsholding- bolag med blandad verksamhet skall på det sätt som anges i artiklarna 5.2, 6 och 8 vara underkastat extra tillsyn. Omfattning av den extra tillsynen Utövande av extra tillsyn i enlighet med artikel 2 skall inte i något hänseende innebära att de behöriga myndigheterna är skyldiga att utöva en tillsynsfunktion gentemot enskilda försäkringsföretag i tredje land, enskilda försäkringsholdingbolag, enskilda försäkringsholdingbolag med blandad verksamhet eller enskilda återförsäkringsföretag. Den extra tillsynen skall omfatta - företag som är anknutna till försäkringsföretaget, - företag med ägarintresse i försäkringsföretaget, - företag som är anknutna till företag med ägarintresse i försäkringsföre- taget, och som avses i artiklarna 5, 6, 8, 9 och 10.