prop · GN031D10 · 2000-01-01 00:00:00 — Dom- stolen slog fast att ett statligt detaljhandels- monopol för alkoholdrycker utformat och anpassat såsom det svenska Systembolaget inte stred mot artikel 37 i EG-fördraget. För svenskt vidkommande var EG-domsto- lens beslut mycket viktigt ur folkhälsopolitisk synvinkel. kritiserade dock det svenska systemet med partihandelstillstånd och menade att detta utgör ett hinder för import av alkoholdrycker från övriga medlemsstater och att villkoren för att erhålla sådana tillstånd bl.a. alltför höga avgifter och krav på lagringskapacitet inte står i proportion till syftet att skydda folk- hälsan. Med anledning av kritiken sänkte rege- ringen ansöknings- och tillsynsavgifterna samt förenklade föreskrifterna kring lager och distri- bution av alkoholdrycker. har dock i en formell underrättelse och med stöd av EG- domstolens dom i Franzénmålet riktat kritik bl.a. mot att de svenska tillsynsavgifterna för partihandlare fortfarande anses vara för höga och diskriminera utländska alkoholexportörer och försvåra framför allt för små företag att komma in på den svenska marknaden. Den formella underrättelsen innehåller även kritik mot att restauranger som har serveringstillstånd också måste ha partihandelstillstånd för att kunna importera alkoholdrycker för den egna verksam- heten samt mot att det svenska regelsystemet inte möjliggör att alkoholdrycker kan sändas som gåva från ett annat EU-land till en mot- tagare i . De viktigaste statliga insatserna Med anledning av kritiken från och har regeringen i propo- sitionen Vissa alkoholfrågor, m.m. (prop. 1998/99:134) föreslagit att nuvarande parti- handelstillstånd, som meddelas av Alkohol- inspektionen, tas bort och ersätts av det godkän- nande som skattemyndigheten ger för att man som partihandlare skall få importera punkt- skattepliktiga alkoholvaror. I propositionen före- slås också att Systembolaget skall ges en viss begränsad importrätt och att införsel av spritdrycker, vin och starköl i form av gåvoför- sändelser skall tillåtas under vissa förutsättningar. Vidare föreslås att det skall vara straffbart att bl.a. förvärva sprit eller spritdryck som är olovligt till- verkad. Bestämmelserna i lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring av alko- holdrycker föreslås bli inarbetade i alkohollagen. En särskild bestämmelse förs in i alkohollagen om att alkoholreklam inte får rikta sig särskilt till barn och ungdomar och inte heller får skildra sådana personer. I propositionen lämnar rege- ringen också förslag till nya riktlinjer för Sys- tembolagets öppethållande. Förändringarna på alkoholområdet har rest krav på nya arbetssätt och metoder som kan komplettera den nuvarande alkoholpolitiken för att förhindra en ökad konsumtion. Regeringen har därför inrättat en nationell ledningsgrupp för alkohol- och narkotikaföre- byggande insatser under socialministerns led- ning. Ledningsgruppens uppgift är att stödja ett förstärkt långsiktigt alkohol- och drogförebyg- gande arbete. Det är angeläget att med nya metoder försöka kompensera de förändringar som EU-medlemskapet medfört för den svenska alkoholpolitiken. Det handlar om insatser som direkt kan påverka människors förhållningssätt och vanor och som också ökar det individuella ansvarstagandet. Det handlar vidare om att i ökad utsträckning utveckla hållbara lokala strategier som också innebär ett ökat lokalt ansvarstagande. Detta är en omställningsprocess som kräver insatser . Ledningsgruppen har tagit initiativ till ett antal nationella projekt i syfte att stimulera en sådan utveckling (se Narkotikapolitik). För bl.a. detta ändamål har avsatts. Regeringen har också tillsatt en kommitté som skall utveckla samarbetet mellan berörda myndigheter, försäkringsbolag och olika branschorganisationer på alkoholområdet. Kommittén kallar sig Oberoende Alkohol- samarbetet (OAS). Utgångspunkten för sam- arbetet är de prioriteringar som gjorts i den nationella handlingsplanen för alkohol- och narkotikaförebyggande insatser. Uppgiften är att uppmuntra olika aktörer, såsom företag, branschorganisationer, försäkringsbolag, berörda myndigheter och andra att engagera sig i arbetet mot missbruk och alkoholskador. Ett prioriterat område där samtliga inblandade har gemen- samma intressen är insatser som motverkar den illegala alkoholhanteringen, dvs. illegalt tillverkad eller insmugglad alkohol och langning till ungdomar. Här pågår en omfattande opinions- insats som planeras fortsätta och som löpande kommer att utvärderas. Kostnaden för insatsen, som för uppgick till ca , finansieras till hälften av staten och till hälften av branschorganisa- tionerna. I propositionen Vissa alkoholfrågor, m.m. (prop. 1998/99:134) lägger regeringen fram förslag till bl.a. riktlinjer för det framtida OAS- samarbetet. Avsikten är att samarbetet skall ombildas till en allmännyttig ideell förening. I syfte att samordna och effektivisera verk- samheten på alkohol- och narkotikaområdet har Statskontoret haft i uppdrag att se över myndig- hetsstrukturen på alkohol- och narkotikaområ- det utifrån en förändrad verklighet såväl centralt som regionalt. Statskontoret har överlämnat ett principiellt förslag till en ny myndighetsstruktur och ansvarsfördelning på alkohol- och narkotikaområdet. Mot denna bak- grund har en organisationskommitté tillkallats med uppgift att föreslå en ombildning av till en myndighet med tydligare uppgifter av stabskaraktär på folkhälsoområdet (dir. 1999:36). Uppgifter för den nya myn- digheten bör vara att följa utvecklingen på hela folkhälsoområdet, ta fram fakta, utarbeta nationella handlingsplaner, stå för kunskaps- försörjning och utveckling av metoder samt arbeta med underlag och utredningsuppdrag som hör samman med regeringens ledning, styrning och utvärdering av folkhälsoområdet. Alkohol- inspektionens uppgifter av övergripande tillsyns- karaktär skall också tillföras den nya myndig- heten liksom uppgifter när det gäller teknisk sprit. skall redovisa sina överväganden och förslag till regeringen . Situationen på alkoholpolitikens område krä- ver en hög grad av samordning, effektivitet och en ledningsorganisation med hög beredskap för olika varierande insatser. På ledningsgruppens initiativ har ett arbete med att revidera den nationella handlingsplanen för alkohol- och nar- kotikaförebyggande insatser påbörjats under ledning (se Nar- kotikapolitik). Ett framtidsscenarieprojekt om hur alkohol- och narkotikasituationen i kan komma att se ut har genomförts som ett av flera underlagsmaterial för revideringen av handlingsplanen. (dir. 1998:19 och 1998:52) tillsattes med uppdrag att se över vissa bestämmelser i alkohollagen samt lagen om försäljning av teknisk sprit m.m. I uppdraget ingår att kartlägga hur lagstiftningen tillämpas och huruvida erfarenheterna från tillämpningen visar att ändringar, förtydliganden eller tillägg behövs på särskilda punkter. Utredningen skall slutredovisa uppdraget till regeringen . har tillsammans med erhållit medel från för att genomföra två länderjämförande studier om alkoholproble- mens omfattning och dess hälsoeffekter samt om hur alkoholpolitiken ser ut i samtliga EU-länder. Studierna, som slutförs under det svenska ord- förandeskapet i EU , utgör ett viktigt vetenskapligt underlag för fortsatta arbete med alkoholfrågan på folkhäl- soområdet. Som ett led i förberedelserna inför det svenska ordförandeskapet har också tagit initiativ till gemensamma diskussioner med de närmast kommande ordförandeländerna i EU för att tillsammans utarbeta en EU-strategi på alkoholområdet. Vid EU:s senaste hälsominster- råd () fick starkt stöd för beho- vet av en framtida EU-strategi på alkoholområ- det. Den kommer att vara värd för () minis- terkonferens om alkohol och unga människor i som kommer att hållas i . En plan för WHO:s framtida hälsofräm- jande arbete håller på att tas fram och kommer att presenteras på konferensen. Regeringen har genom Allmänna arvsfonden beslutat om till till olika ideella organisationers barn- och ungdomsprojekt som ligger i linje med den nationella handlingsplanen för alkohol- och narkotikaförebyggande insatser. har regeringen genom Allmänna arvsfonden tillskjutit ytterligare . Effekter av de statliga insatserna Inrättandet av den Nationella ledningsgruppen för alkohol- och narkotikaförebyggande insatser och branschsamarbetet i OAS har tillsammans med och Alkoholinspektio- nens insatser lett till en ökad aktivitet på alko- holområdet. Flera nationella projekt har initierats och ett trettiotal regionala konferenser har hållits över hela landet för att få i gång lokala aktiviteter på området. Erfarenheterna från de projekt på nationell nivå som ledningsgruppen har initierat är mycket goda. Branschsamarbetet har inneburit att nya kommunikationskanaler och kontaktytor ställts till förfogande för informa- tion i alkoholfrågan. Informationsmaterial har t.ex. kunnat spridas till samtliga livsmedelshand- lare, restaurang-, bryggeri- och försäkrings- anställda samt anställda vid berörda myndigheter m.fl. Utvärdering av de olika insatserna är inplanerade men det är ännu alltför tidigt att uttala sig om effekterna av de vidtagna åtgärderna. Regeringen bedömer dock att de insatser som genomförts har fungerat bra och varit nödvändiga för att få igång en aktiv process. Regeringen har också en hög beredskap för att vidta ytterligare åtgärder om situationen så kräver. Även på europeisk nivå har olika framgångsrika initiativ tagits och ytterligare insatser planeras för att påverka framför allt EU att lyfta upp alkoholfrågan på dagordningen. Regeringens slutsatser inträde i EU har förändrat förutsätt- ningarna för den svenska alkoholpolitiken. Målet att begränsa alkoholens skadeverkningar genom att minska den totala konsumtionen av alkohol ligger fast. EU-medlemskapet gör det dock nöd- vändigt att söka nya metoder för det före- byggande arbetet för att kunna förverkliga målet. I den nya situationen behöver samhällets olika insatser på området samordnas bättre än . Den nationella ledningsgruppens insatser är därför av stor betydelse för det fortsatta alkohol- och narkotikaförebyggande arbetet. På alkoholforskningens område behöver kon- sumtionsforskningen utvecklas och stimuleras. och narkotikaforskning vid är under uppbyggnad under ledning av Socialvetenskapliga forsknings- rådet. En föreståndarprofessur har till- satts och verksamheten har påbörjats om än i blygsam omfattning. Regeringen anser att Folk- hälsoinstitutets erfarenheter är av stort värde i det fortsatta uppbyggnadsarbetet. Även Folkhäl- soinstitutets medel för alkohol- och narkotika- forskning bör därför samordnas med den tänkta verksamheten. Narkotikapolitik Narkotikapolitiska insatser skall syfta till att begränsa tillgången och efterfrågan på narkotika. Målet för den svenska narkotikapolitiken skall enligt regeringens skrivelse En narkotikapolitisk redogörelse (1997/98:172) vara att minska nyrekryteringen till missbruk, att fler missbru- kare skall upphöra med sitt missbruk samt att tillgången på narkotika skall minska. Visionen är ett samhälle utan narkotika. Insatser och åtgärder inom narkotikapolitikens område skall baseras på kunskap om faktiska förhållanden och utvärde- ringar av effekterna av olika insatser. Narkotikaförebyggande insatser skall syfta till att stärka individens vilja och förmåga att avstå ifrån droger, med särskild uppmärksamhet på ungdomar och individer som befinner sig i riskzonen att utveckla ett missbruk. Rehabilite- ringsinsatser skall bidra till att minska missbru- kets konsekvenser för individen, närstående och samhälle. Samverkan mellan tull, polis och andra myndigheter skall utvecklas och fördjupas såväl nationellt och internationellt för att minska till- gången på narkotika. Samarbete över nationsgränserna är en förut- sättning för att komma tillrätta med ett växande globalt narkotikaproblem internationella engagemang i narkotika frågor är en integrerad del av den nationella politiken. motverkar aktivt alla försök till ned- rustning av narkotikakontrollen. Tillstånd och utveckling Tillgången till och efterfrågan på narkotika ökar i hela världen. är den största produ- centen av syntetiska droger. som pro- duktionen av illegal narkotika ökar blir den ille- gala handeln med narkotika alltmer välorgani- serad och svårare att bekämpa. Det finns knappt någon skillnad mellan renodlade kon- sument- och producentländer. Där det finns narkotika, där växer också missbruket. Narkotika i olika former förekommer i prak- tiskt taget hela landet. Mellan av den vuxna befolkningen uppger i regelbundet återkommande undersökningar att de under sin livstid prövat narkotika. Cannabis är det ojämförligt vanligast förekommande pre- paratet, både bland ungdomar och vuxna. Amfetamin har dominerat det intravenösa missbruket. Heroinmissbruket i är relativt litet. har det dock rapporterats om tendenser till ett ökat missbruk av rökheroin. Tillgången på ecstasy och LSD, som ökade , har stabiliserats . Från flera länder i kommer rapporter om en positivare inställning till droger bland ungdomar och en ökning av missbruket. Samma tendens finns också i . Andelen ungdo- mar som prövat narkotika var under större delen av för att första hälft successivt öka till . Därefter har det inte skett någon ökning totalt sett. Andelen ungdomar som uppger att de inte har prövat narkotika men haft lust att göra det har ökat något , men ligger fortfarande på en låg nivå. Uppgifterna om en ny öppenhet att experimentera med droger bekräftas av personal och organisationer som verkar bland ungdomar. Drogliberala budskap får emellertid fortfarande mycket litet stöd bland ungdomar i åldern 15 . I en undersökning av det tunga narkotika- missbrukets omfattning uppskattades antalet tunga missbrukare till mellan 14 000 och 19 000. , när en motsvarande kartlägg- ning genomfördes fann man 10 000 14 000 tunga missbrukare. Enligt , , som genomfört undersökningarna inträffade nyre- kryteringen till gruppen tunga missbrukare huvudsakligen och . Enligt CAN pekar flera av de indi- katorer som används för att uppskatta det tunga missbruket på att missbruket har ökat . De viktigaste statliga insatserna har ett särskilt ansvar för narkotikaprevention. Institutet följer konsum- tions- och skadeutvecklingen, fördelar stöd till lokalt förebyggande arbete samt stödjer forsk- ning och utvärdering inom området. Institutet har disponerat extra medel för stöd till drogförebyggande verksamhet, utöver de utvecklingsmedel som finns i myndighetens ordinarie budget. Institutet hade drygt 100 lokala projekt i organisationslivet, vartill kommer ett 50-tal projekt av liknande karaktär som får stöd under två eller . svarar för tillsyn samt uppföljning och utvärdering av förebyggande insatser och vård och behandling inom samt stöder metodutvecklingen inom området. Läns- styrelserna förfogar över 50 miljo- ner kronor för utveckling av alkohol- och narkotikaförebyggande öppenvårdsinsatser. Som tidigare nämnts (se Alkoholpolitik) finns under socialministerns ledning en nationell led- ningsgrupp med uppgift att samordna och stödja ett förstärkt långsiktigt alkohol- och drogföre- byggande arbete. I syfte att pröva nya metoder för att stärka unga människors vilja och förmåga att avstå från narkotika och skjuta upp alkohol- debuten har ledningsgruppen tagit initiativ till ett antal projekt av nationellt intresse. En gemensam utgångspunkt är att aktivt söka engagera ungdomarna själva och utgå ifrån deras egna erfarenheter och uppfattningar. Regeringen dis- ponerar för alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder att användas bl.a. i detta arbete. Ledningsgruppen står bakom bl.a. Drugsmart, ett alkohol- och narkotikapolitiskt forum på internet. Drugsmart, som startade , vänder sig främst till yngre tonåringar samt deras lärare med information och kommunika- tion om alkohol och narkotika. Genom att öka kunskapen samt tillåta och stimulera till debatt i för många ungdomar väsentliga existentiella frå- gor om droger och droganvändning skall ung- domarna stödjas i valet av en drogfri livsstil. Drugsmart hade under sitt första år drygt en miljon besökare. Ett annat initiativ är projektet , som drivs med Svenska Kommunförbun- det som huvudman i ett 25-tal kommuner. Inom projektet, som startade , engageras ungdomar i det drogförebyggande arbetet. Pro- jektet avslutas , men verksamheten kom- mer att fortsätta under en eller två deltagande kommuners ledning. Syftet är att pröva och sprida fungerande modeller för lokalt förankrat arbete med och av ungdomar. I syfte att öka kunskapen hos ungdomar i arbetslivet om hur alkohol och narkotika påver- kar individen och arbetsplatsen, bl.a. vad gäller säkerhet och den egna hälsan, genomför Riks- alna som är ett samarbetsorgan mellan arbets- marknadens parter, ett tre-årigt projekt på arbetsplatser med många ungdomar. Projektet syftar till att stödja och stärka ungdomarnas vilja och förmåga att hjälpa och stötta varandra samt att ha beredskap för tidig upptäckt på arbets- platserna. Kunskapen om det tunga missbrukets utveck- ling samt missbruksutvecklingen i marginalise- rade grupper är bristfällig. () genomför därför på ledningsgruppens uppdrag ett drygt treårigt projekt som syftar till att undersöka det tunga narkotikamissbrukets omfattning och utveckling och att därvid särskilt uppmärksamma utvecklingen i sociala marginal- grupper. En central del i , som studien kallas, är en omfattande studie av det tunga missbruket i de tre storstäderna. Som grund för det förstärkta drogförebyg- gande arbete som regeringen beslutade om låg en nationell handlingsplan. påbörjades, på uppdrag av nationella lednings- gruppen och under ledning, ett arbete med att revidera handlings- planen. Omkring 30 kommuner är involverade i arbetet, som kommer att utmynna i en handbok i drogförebyggande arbete som skall spridas och användas i det lokala arbetet med dessa frågor. trädde lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor i kraft. Lagen ger möjlighet till kontroll av varor som, utan att vara narkotika, medför fara för människors liv eller hälsa och som används för att uppnå berus- ning eller annan påverkan. Narkotikadefinitio- nen i narkotikastrafflagen ändrades för att den klart skall täcka alla de varor som anses vara narkotika. Från skall svampar som innehåller ämnena psilocyn och psilocybin anses vara narkotika enligt nar- kotikastrafflagen, om svamparna är framodlade eller om de har torkats eller på annat sätt beretts. arbetar en särskild (dir. 1998:18) med uppgift att utvärdera narkotikapolitiska insatser . Kommissionen skall lägga förslag till effektivisering av narkotika- politiken. Kommissionen har börjat sitt arbete med att se över behovet av information om narkotikautvecklingen, lagstiftningen inom om- rådet, narkotikarelaterad dödlighet samt ungdomar och droger. Uppdraget skall redovisas före utgången av . FN spelar en central roll i det internationella samarbetet mot narkotikan. är en av de största bidragsgivarna till FN:s narkotika- kontrollprogram UNDCP. Vid FN:s General- församlings särskilda möte 1998 antogs ett internationellt doku- ment om efterfrågedämpande åtgärder. har deltagit i utarbetandet av en handlingsplan för hur denna deklaration skall genomföras. deltar också aktivt i sam- arbetsrupp för narkotikafrågor, den s.k. Pom- pidougruppen. har bl.a. medverkat med finansiering och genomförande av ett utbild- nings- och träningsprogram för personal verk- samma inom förebyggande arbete och vård och behandling i som avslu- tades . deltar också i upp- följningsprojektet som startar . Genom medlemskapet i EU har fått tillgång till ett utökat europeiskt samarbete kring narkotikafrågorna. inrättades ett särskilt varningssystem för nya syntetiska droger inom EU. Systemet syftar till tidig upptäckt av nya droger på den illegala marknaden och en gemensam analys av dessa drogers farlighet. rapporterar för del till varningssystemet. är nationella enhet för det arbete med informationsutbyte inom narkotikaområdet som är uppbyggt kring det europeiska narkotikacentret i (). kommer en av huvudpunkterna i arbetet vara att utveckla indikatorer som skall göra det möjligt att bättre jämföra utvecklingen i de olika länderna vad gäller narkotikakonsumtion, dess negativa effek- ter, behandling och förebyggande arbete. Detta är en verksamhet som kräver medverkan från en rad myndigheter utöver t.ex. , och . Effekter av de statliga insatserna De statliga insatserna har varit inriktade på att hålla tillbaka missbruket samt upprätthålla en negativ attityd till användningen av narkotika. Även om det i vissa ungdomsgrupper finns ten- denser till ökad erfarenhet av och en mer tilll- låtande inställning till droger visar tillgängliga undersökningar att en överväldigande majoritet av svenska folket inte befattar sig med någon form av narkotika. Det finns en bred folklig och politisk uppslutning kring en restriktiv narko- tikapolitik. Någon legaliseringsdebatt liknande den som bedrivs i flera andra europeiska länder förekommer inte i . Regeringens slutsatser Trots rapporter om ett ökat experimenterande med droger i ungdomsgrupper och rapporter om ändrade attityder till narkotika är narkotikamiss- brukets omfattning i relativt begränsat, både i jämförelse med och i ett inter- nationellt perspektiv. Det finns dock anledning att ta utvecklingen på allvar. Genomgripande politiska, tekniska, ekonomiska och sociala för- ändringar har starkt påverkat eller förändrat till- varon för stora grupper människor som toleransen mot narkotika har ökat på många håll i världen. Risken att ett nyfiket experimen- terande med droger skall leda till ett mer per- manent bruk som leder till ett beroende kan inte negligeras. Tillgången till narkotika i samhället är god och priserna relativt låga. Olika undersökningar pekar på att fler unga prövar eller vill pröva narkotika och att nyrekryteringen till tungt missbruk tycks ha ökat. Sammantaget innebär utvecklingen att förebyggande insatser samt rehabilitering skall ha fortsatt hög prioritet. Det är både fråga om generella förebyggande insatser för ungdomar för att stärka motståndet mot droger samt riktade insatser och intervention bland ungdomar som löper särskilt stor risk att utveckla missbruk och beroende. Utvecklingen kommer också av allt att döma kräva stärkta insatser för att tillgodose rehabiliteringsbehovet hos en liten grupp etablerade och socialt belas- tade missbrukare. FN:s narkotikakonventioner utgör en stabil grund för det internationella samarbetet och den internationella kontrollen av narkotika. Genom samarbete inom både FN och EU har polis och tull förbättrat sina möjligheter att begränsa utbudet av narkotika. bör även fortsätt- ningsvis ha en framträdande roll i det internatio- nella samarbetet. Detta samarbete är utom- ordentligt betydelsefullt, inte minst mot bak- grund av den pågående europeiska integrationen och de genomgripande förändringarna i . skall inom ramen för sitt uppdrag lägga förslag som skall stärka internationella arbete. Utgångspunkten är att narkotikaproblemet är globalt till sin karaktär och därför kräver ett vittgående inter- nationellt samarbete för att kunna få en lösning. Vård av missbrukare Målet är att åstadkomma en social omsorg av god kvalitet med effektiv resursanvändning som tillgodoser den enskilde individens behov av stöd och bistånd i samband med missbruksproblem. skall arbeta för att förebygga och motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel och därvid ägna särskild uppmärksamhet åt insatser för barn och ungdom. Den enskilde missbrukaren skall av aktivt erbjudas den hjälp och den vård som han behöver för att komma ifrån sitt missbruk. Tillstånd och utveckling Ansvaret för vården av missbrukare vilar främst på och . ansvarar för den långsiktiga vården och andra stöd och hjälpinsatser medan sjukvården främst svarar för avgiftning och vård till personer med psykiska komplikationer till följd av missbruk. (SiS) ansvarar för tvångsvården av vuxna missbrukare och ungdo- mar med behov av särskild tillsyn.