prop · GN037 · 2000-01-01 00:00:00 — kommer det tredje Östersjötoppmötet att äga rum i . 2.9 Internationella och nordiska finansieringsorgan i De multilaterala finansieringsorganens/institutionernas centrala roll i utveckling hänför sig till de gigantiska investerings- och omställningsbehov som blottlades vid avskaffandet av planekonomi i regionens östra delar. Mot bakgrund av dessa behov behövs såväl den finansieringskapacitet som den tekniska och analytiska kompetens som de multilaterala finansieringsorganen kan erbjuda. Särskilt viktig är multilateral finansiering av infrastruktur (transport och energi), av miljöinvesteringar och av strukturella reformer. Viktigt stöd lämnas också till den finansiella sektorn, dels i form av finansiering, dels i form av kompetensöverföring. Flera av institutionerna har i stigande grad engagerat sig i stöd för små och medelstora företag. Miljöinvesteringar och infrastrukturella satsningar är inte sällan så omfattande att samverkan mellan institutionerna liksom med andra, exempelvis bilaterala, finansiärer krävs. Var och en av de multilaterala finansiärerna begränsar vanligtvis sina finansiella åtaganden till en tredjedel av respektive projekts totala finansieringsbehov. Enbart gjorde de multilaterala institutionerna finansiella åtaganden gentemot och för . Dessa åtaganden hade formen av lån, investeringar, tekniskt stöd, garantier eller gåvor. Eftersom de stora institutionerna genom sin medverkan ofta sänker en investerings risknivå tillkommer för varje multilateral krona ytterligare investeringsmedel från t.ex. privata investerare. Den ökade trygghet som samfinansiering med de multilaterala finansieringsorganen innebär är särskilt betydelsefull under osäkra marknadsförhållanden. () IMF lämnade betydande makrofinansiellt stöd till de baltiska länderna, och . har bland endast mottagit lån från IMF. Inget av de andra länderna har heller någon stand-by facility . Däremot bistår IMF alltjämt med betydelsefull rådgivning inom områden såsom ekonomisk styrning, valuta- och penningpolitik, banktillsyn, nationalräkenskaper och betalningsbalans. Regelbundet genomför IMF så kallade Artikel IV- konsultationer i vilka fondens medlemsländer tar del av fondens råd i policyfrågor. Världsbanksgruppen Världsbanksgruppen omfattar for Reconstruction and Development (), () och (). och de baltiska länderna blev medlemmar i medan återupptog sitt medlemskap 1986, efter ett långt uppehåll. () svarar för övergripande analysarbete och projektfinansiering inom offentlig sektor. Banken har i transitionsländerna koncentrerat sin verksamhet till stöd för strukturreformer, investeringsfrämjande åtgärder, reducering av statens roll i ekonomin och stöd för samhällsekonomiska institutioner. har också verkat för en fungerande finansiell sektor, utbyggnad av infrastruktur, uppbyggnad av ett socialt skyddsnät, och modernisering av energisektorn. utför betydelsefullt analytiskt arbete vad gäller ländernas utvecklingsbehov. administrerar konsultfonder, dvs. bilaterala fonder för finansiering av t.ex. svenska konsulters medverkan i IBRD-finansierade projekt. verksamhet i och de baltiska länderna har tagit särskild hänsyn till behoven i samband med ländernas framtida EU- anslutning. stöd till har fokuserats till stabil makroekonomisk utveckling och främjande av den privata sektorn. Särskilt har man med stödet sökt befästa ekonomiska reformer, förbättringar inom energi och annan infrastruktur liksom införandet av miljövänlig teknologi. () IFC har som huvudsyfte att stimulera framväxt av den privata sektorn i de länder där är verksam. Någon finansiering av projekt inom offentlig sektor sker ej. Stöd till privatiseringsprojekt samt små och medelstora företag är däremot viktiga områden för IFC. I har IFC främst inrättat fonder för investering i aktiekapital, ställt ut kreditfaciliteter för investering i små och medelstora företag samt finansierat ett mindre antal projekt avseende modernisering av mindre industriella enheter. IFC främjar även institutionsuppbyggnad inom områdena bankväsende, finansiell infrastruktur och kapital- marknad. () MIGA ställer ut garantier för exportaffärer till och från utvecklings- och transitionsekonomier. Av har endast beviljats MIGA-garantier. Europeiska investeringsbanken (EIB) EIB är och upprättades genom . Bankens viktigaste uppgift är att med långfristiga lån bidra till integration, utveckling samt ekonomisk och social sammanhållning bland medlemsstaterna. Med sin verksamhet utanför EU verkställer EIB den finansiella delen av de avtal som slutits inom ramen för den europeiska bistånds- och samarbetspolitiken. EIB:s verksamhet i de baltiska länderna och inleddes . I dessa länder och övriga kandidatländer bedriver EIB verksamhet i första hand inom ramen för ett allmänt mandat som omfattar . Utlåning under EIB:s allmänna mandat garanteras till ur EU-budgeten. Banken införde en särskild förmedlemskapsfacilitet (den s.k. finansieringsordningen för stöd inför anslutningen). Ordningen innebär en tilläggsfinansiering på . Under förmedlemskapsfaciliteten tar banken själv all risk, vilket i praktiken har inneburit att man bara lånat ut till kandidatländerna i den första gruppen. Lån till länder i den andra gruppen har istället givits inom ramen för de reguljära utlåningsmandaten. Av bankens totala verksamhet kan numera hänföras till kandidatländerna. EIB:s lån till dessa länder stöder främst infrastrukturinvesteringar i t.ex. transeuropeiska nätverk (TEN). Andra väsentliga delar av EIB:s utlåning avser miljöskydd, energi, industriell konkurrenskraft, regional utveckling samt små och medelstora företag. Bland kandidatländerna är EIB:s främsta partner. Bara beviljades lån för till . Europeiska investeringsfonden (EIF) utfärdar garantier till TEN och små och medelstora företag inom EU. Eventuellt kommer EIF:s verksamhet att utvidgas till att omfatta kandidatländerna. Nordiska investeringsbanken (NIB) NIB åtnjuter, trots sin relativt begränsade ägarkrets bestående av de fem nordiska länderna, status som multilateral IFI (). Banken finansierar investeringsprojekt och projektexport av ömsesidigt intresse för och låntagarna. Hög prioritet ges sådana investeringar som främjar ekonomiskt samarbete eller förbättrar miljön i och dess närområde, till vilket räknas , och nordvästra . Utöver långivning bedriver NIB även garantigivning. Bankens utlåning inom det nordiska närområdet omfattar tre komponenter. Dessa är Baltiska investeringslåneordningen (BIL), Miljölåneordningen (MIL) och projektinvesteringslån (). innebär långfristiga lån, , och utgör kärnan i NIB:s internationella utlåning. ges företrädesvis till låntagarlandets regering eller offentlig finansinstitution men kan även beviljas till den privata sektorn i samband med exempelvis infrastrukturinvesteringar. BIL-lånen är avsedda enkom för baltiska små och medelstora företagsinvesteringar av nordiskt intresse. Medlen har kanaliserats främst via de nationella baltiska investeringsbankerna eller i samarbete med dessa. BIL avvecklas och ersätts av . Med MIL finansieras offentliga och privata miljöprojekt i det nordiska närområdet. Projekten skall bidra till att minska miljöbelastningen i området och reducera gränsöverskridande föroreningar. Europeiska återuppbyggnads- och () grundades för att stödja omvandlingen till marknadsorienterad ekonomi och för att främja privata initiativ i Central- och länder . I bankens roll ligger också att vara katalysator för samfinansiering och direktinvestering i transitionsländerna. Bland annat genom sin medverkan i privatiseringsprocesser bidrar till att utveckla institutionella och kommersiella ramverk. skiljer sig från övriga internationella finansinstitut bland annat genom sitt politiska mandat; stöd lämnas endast till länder som erkänner från demokratisynpunkt viktiga principer såsom flerpartisystem, pluralism och marknadsekonomi. Banken är också ensam bland de multilaterala institutionerna om ett uttalat miljömandat. beviljar lån till privata och offentliga investeringsprojekt som, vid sidan av sina renodlade affärs- och bankmässiga förtjänster, också i en bredare bemärkelse bidrar till omvandling av ekonomin. Banken kan inte själv lämna mjuka lån men samverkar ofta med bidragsgivande institutioner såsom Phare/Tacis och Sida i större projekt. Flera stora miljöprojekt i har tillkommit på sådant vis. strategiska investeringar i aktiekapital har ofta gjorts dels direkt i den finansiella sektorn, dels via regionala riskkapitalfonder. EBRD-administrerade regionala fonder med betydelse för samarbetet i förmedlar riskkapital till dels baltiska, dels ryska små och medelstora företag. Vad gäller den finansiella sektorn har investerat aktivt i baltiska investerings- och affärsbanker och i flera polska affärsbanker. administrerar även program för garantigivning och handelsfrämjande ävenledes på kommersiella villkor. har även två framgångsrika affärsutvecklingsprogram. Genom programmet () får företag med 300 till 5 000 anställda kostnadsfri rådgivning som syftar till att modernisera olika aspekter av företaget. Bilateralt finansierade fonder bekostar programmet. () finansierades ursprungligen av de nordiska länderna men har tagits över av Phare. BAS-fonden bistår små baltiska företag med rådgivning för att komma till rätta med investerings- och utvecklingsfrågor, EU-anpassning och andra frågor som aktualiserats av företagen själva. Kostnaderna delas mellan fonden och företagen. bidrog till att TAM- och BAS-programmen började utnyttjas i nordvästra . administrerar även Kärnsäkerhetsfonden (NSA) som bland annat finansierat säkerhetsförbättringar och säkerhetsanalyser vid för samt Tjernobylfonden (CSF) för att finansiera en ny sarkofag över den olycksdrabbade reaktorn. har inrättat elva regionala riskkapitalfonder i valda delar av . medverkar i den regionala riskkapitalfonden för nordvästra och västra . Baltiska investeringsprogrammet (BIP) Baltiska investeringsprogrammet initierades av de nordiska finans- och ekonomiministerierna för att stödja framväxten av små och medelstora företag i de tre baltiska länderna. Programmet omfattar en rad komponenter såsom inrättande av nationella investeringsbanker samt fonder för riskkapitalsatsningar, tekniskt bistånd och långivning. Programmet skulle ha avslutats men förlängdes med en andra fas . Totalt har programmet genom finansiering av de nordiska länderna och genererat mer än i form av investeringsmedel och tekniskt stöd till de baltiska länderna. Programmets olika komponenter administreras av , NIB och Nordiska projektexportfonden (NOPEF). Programmet genomgår en successiv utfasning första år. Den sista nysatsning som görs inom programmet är ett pilotprojekt i nära samverkan med varvid en kreditfacilitet utsträcks till banker i med syfte att bevilja mikrolån till mycket småskalig näringsverksamhet. Nordiska Miljöfinansieringsbolaget (NEFCO) NEFCO är ett riskkapitalbolag som bildades av de nordiska länderna för att finansiera miljöprojekt i . Det nordiska närområdet är prioriterat. Tyngdpunkten ligger på vatten- och luftvård vilket för vårt närområde innebär projekt som leder till minskade utsläpp i tillrinningsområdet för och eller reduktion av gränsöverskridande luftföroreningar. Inom ramen för NEFCO:s ordinarie verksamhet uppträder bolaget som delägare, långivare eller garant. Ofta sker samfinansiering med andra institutioner. Minst en nordisk partner måste ingå i projektet för att NEFCO- finansiering skall vara möjlig. NEFCO förvaltar även Nordiska miljöutvecklingsfonden, som med gåvoinslag kompletterar NEFCO:s ordinarie verksamhet. NEFCO har utvecklat ett nära samarbete med NIB, EU/Phare, HELCOM och Baltic 21. Nordisk projektexportfonden (NOPEF) NOPEF utgör en del av Nordiska organisation. Fondens syfte är att stärka nordiska företags internationella konkurrenskraft genom förmånlig finansiering av projektstudier och förberedande affärsaktiviteter. Inom ramen för BIP lämnar NOPEF t.ex. förmånliga villkorslån för delfinansiering av förinvesteringsstudier. NOPEF bidrar därigenom till samarbete mellan nordiska och baltiska företag. Efterfrågan på stöd från NOPEF har ökat som inkommande projektförslag håller en allt högre kvalitet. Detta ledde till att de nordiska finansministrarna beslutade om tillförsel av ytterligare medel till NOPEF från medel som ej förbrukats för annat ändamål inom BIP. sociala utvecklingsfond sociala utvecklingsfond skapades 1956 och är äldsta multilaterala utvecklingsbank. Antalet medlemsländer är 34. Fonden finansierar primärt insatser på det humanitära planet. Åtgärder för att avhjälpa katastrofsituationer har särskild prioritet. Fonden finansierar även projekt som rör bostäder, miljöskydd, utbildning och hälsovård samt små och medelstora företags utveckling. Inom har stöd lämnats till och . Det ryska landprogrammet är det mest omfattande av alla landprogram för icke-medlemsländer. Ett 25-tal aktiviteter ingår i programmet. Huvudelementen utgörs av bidrag till makroekonomisk stabilisering, strukturella åtgärder för en effektivare resursanvändning och stöd till uppbyggnad av den rättsliga och institutionella infrastrukturen. Samarbetet mellan och de baltiska länderna har huvudsakligen skett genom organisationens särskilda med transitionsekonomierna. Samarbetet är inriktat på bl.a. jordbruk, skatter och statistik. beslutade om ett särskilt baltiskt program, som finansieras med frivilliga bidrag. är den största bidragsgivaren. Programmet består av ett antal komponenter med inriktning på analyser och policyrekommendationer bl.a. avseende regional-, arbetsmarknads-, social- och utbildningspolitik. blev medlem av . 2.10 Nordiskt-baltiskt samarbete , och har bildat det som till stor del inspirerats av det (). Därigenom drar de baltiska staterna nytta av erfarenheter från de nordiska samarbetsstrukturerna. Regelbundna möten mellan nordiska och baltiska länder äger rum enligt modellen fem plus tre för bl.a. statsministrar, utrikesministrar, försvarsministrar och samarbetsministrar. För de baltiska staterna utgör deras täta kontakter med nordiska regeringar en bekräftelse på dessa länders samhörighet med de nordiska länderna. Det nordiska ministerrådets s.k. närområdesprogram riktar sig till och nordvästra . Detta program utformas i dialog med berörda samarbetspartner. Målet med närområdesprogrammet är att bidra till stabil och demokratisk utveckling och att främja utvecklingen av en fungerande marknadsekonomi. Olika former av stipendie- och utbytesordningar är viktiga inslag i programmet. Närområdesprogrammet samt andra närområdessatsningar inom NMR:s budget uppgår till sammanlagt . Närområdesprogrammet inkluderar verksamheten vid de nordiska informationskontoren i och i . Avsikten är att närområdessatsningarna skall koncentreras till de områden där det nordiska samarbetet ger ett mervärde och bidrar till en bättre samordning med andra insatser. De nordiska finansieringsinstitutionerna har behandlats i det föregående. 2.11 Handelsfrämjande, exportfinansiering och investeringar Handelsfrämjande Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att främja handel inom , både på det handelspolitiska planet och vad gäller direkt exportfrämjande åtgärder. Handelsavdelningen vid ambassaden i har förstärkts och spelar en viktig roll som informations- och kontaktpunkt för de företag som är verksamma på den ryska marknaden. Med tanke på närheten och betydelsen av inrättades ett handelskontor i denna stad . Flera svenska näringslivsmanifestationer har ägt rum i med stöd av regeringen. Det s.k. i invigdes och är en viktig samlingspunkt för svenska intressen på det ekonomiska området. beslutade regeringen att inrätta ett handelskontor i . Detta kontor har spelat en viktig roll i den exportutveckling som har ägt rum på . inrättades ett generalkonsulat i och påföljande år etablerades dessutom ett handelskontor, som ett led i regeringens satsning på "Marknadsplats ". har regeringen beslutat om upprättande av handelskontor även i de tre baltiska staterna, vilket innebär en viktig förstärkning jämfört med tidigare förhållanden med särskilda handelsavdelningar inom ambassaderna. Även dessa kontor finansieras inom projektet . Detta program omfattar också bl.a. inrättande av ett särskilt Östersjöcentrum inom , förstärkta satsningar på s.k. affärschanssprojekt och på samverkansgrupper samt på utbildnings- och traineeverksamhet. Vidare omfattar programmet en förstärkning vid fyra regionala kontor för att kunna ge företagen kvalificerad marknadsrådgivning vid lokala exportcentra. I en internationell jämförelse har svenska företag i alltför begränsad utsträckning erhållit order vid projekt och upphandlingar som finansieras av internationella finansieringsorgan eller inom EU. Resurserna för projektbevakning har mot denna bakgrund förstärkts avsevärt , bl.a. i och i relation till i . Inom ramen för programmet Marknadsplats har särskilda åtgärder vidtagits för att öka medvetandegraden hos svenskt näringsliv om den ekonomiska potential och de ökade affärsmöjligheter som ges genom ett aktivt deltagande i internationell upphandling. Ett särskilt tidsbegränsat konsultstöd har inrättats med syfte att öka möjligheten för svenska företag att komma ifråga för leverans till projekt som finansieras av bl.a. EU och . Ett antal svenska projektexportföretag har bildat en informell samrådsgrupp benämnd Svensk Projektexport. Denna gruppering spelar en viktig roll i dialogen mellan staten och näringslivet i frågor som berör projektexport i bl.a. . Exportfinansiering direkt efter betalades en stor del av handeln med och kontant eller i förskott eller genom särskilda arrangemang, t.ex. motköpsaffärer. I takt med utvecklingen av ekonomierna på andra sidan har läget efter hand normaliserats och fungerar finansieringen av export på de baltiska staterna och på ungefär samma sätt som med flertalet andra länder. Med är situationen annorlunda, särskilt efter krisen och det ryska banksystemets sammanbrott, och det är ofta svårt eller omöjligt att finansiera export på normalt sätt via bankerna. Regeringen inrättade en särskild garantiram på . Detta gjordes i ett läge där () på grund av riskläget inte kunde bevilja garantier i sin normala verksamhet. Genom upprättandet av ramen möjliggjordes för EKN att ta större risker än vad man kunde göra i det ordinarie systemet. De övergripande målsättningarna för ramen är att bidra till utvecklingen av näringsliv och infrastruktur i de berörda länderna. Garantigivningen under ramen skall även bidra till svensk export och ett varaktigt samarbete mellan samarbetsländerna och svenska företag. I enlighet med regeringens förslag har t.o.m. avsatt för eventuella skadeförluster under de garantier som utfärdas inom den särskilda ramen. Dessa avsättningar har belastat anslaget för utvecklingssamarbete med . beslutade att utöka ramen till . I samband med denna utökning beslöts att ytterligare skulle avsättas för att täcka eventuella skadefall. Av dessa 100 miljoner har 6 miljoner reserverats . Av de avsättningar för skadefall som gjorts har utnyttjats. EKN har - inom den särskilda garantiramen utfärdat 259 garantiutfästelser till ett sammanlagt belopp om . Närmare 200 exportaffärer har kommit till stånd och resulterat i 402 garantiförbindelser till ett sammanlagt belopp om . Totalengagemanget (förbindelser och utfästelser) uppgick till . Fördelningen av engagemanget på de olika länderna inom ramen var per följande: , , , , , , , och (i bilaga 3, tabell 1 visas engagemanget inom den särskilda ramen per land). I den utvärdering som gjordes av ramen inför den särskilda propositionen om utvecklingssamarbete med gjordes en positiv bedömning av verksamheten under ramen. EKN har efterhand som riskläget förbättrats öppnat för både kort och lång garantigivning i sin normala verksamhet på de tre baltiska länderna och också varit öppen för garantigivning på . Vad gäller har läget efter krisen åter försämrats och det finns . inga möjligheter att få EKN-garantier för affärer med kredittider . Inom kom man överens om en nedskrivning av offentliga utlandsskuld . För svensk del avskrevs därmed en fordran på uppgående till . kvarstår en fordran på som uppgår till . Inom ramen för har de flesta ingått en överenskommelse om statsstödd exportfinansiering (konsensus- överenskommelsen). Parterna i denna överenskommelse har överenskommit att inga mjuka krediter (bundna u-krediter) får beviljas till de baltiska staterna, och . Syftet med detta förbud har varit att undvika en osund konkurrens med subventionerade krediter i samband med affärer till dessa och andra länder i . Konsensus-överenskommelsen innehåller numera bestämmelser också om garantiinstitutens premiesättning vad gäller politiska risker. Utländska direktinvesteringar med dess 100 miljoner konsumenter öppnar stora möjligheter för ett närmare ekonomiskt samarbete samt ökad handel och investeringar. Enligt de senaste beräkningarna () nådde de utländska direktinvesteringarna i , , , och rekordnivåer ca . Detta motsvarar mer än hälften () av de totala utländska direktinvesteringarna i (inkl. ). Tabell 1:2, Utländska direktinvesteringar i vissa länder i 1992- 1999 Värde i miljoner US dollar Netto inflöden beräknat i betalningsbalansen Land 1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998(a) 1999(b) 1 000 Källa: , "Transition Report Update", (a) uppskattning (b) prognos Tabell 1:3, Utländska direktinvesteringar i vissa länder i 1989- 1998 Netto inflöden beräknat i betalningsbalansen FDI = Foreign direct investment A Ackumulerat inflöde av FDI (miljoner USD) A Ackumulerat inflöde av FDI per capita (USD) Inflöde av FDI per capita Inflöde av FDI som procent av BNP (%) Land 1989-98(a) 1989-98(a) 1997 1998(a) 1997 1998(a) 1 584 634 206 80 9,3 3,2 1 563 422 89 257 3,4 9,2 15 066 389 79 171 2,2 4,5 8 801 60 25 7 0,8 0,3 Källa: , "Transition Report Update", (a) uppskattning 1998 investerade svenska företag för ca i ovan nämnda länder. De svenska investeringarna var störst i (2,), följt av (2,) och (2,). har därmed de totala svenska direktinvesteringarna i regionen ökat med närmare 35 gånger från ca 1993. I som helhet dominerade de svenska direkt- investeringarna i (77,). De svenska företagen investerade för ca i och för ca i . Totalt sett var 1998 den största mottagaren av utländska direktinvesteringar i , främst till följd av vissa större affärer. Inflödet uppgick till ca , varav ca härrörde från (från och Merita- Nordbanken-affärerna), från () samt från (5,). Anställda i svenska dotterbolag har antalet anställda i svenska dotterbolag i , i synnerhet , ökat kraftigt. Ökningen har varit som störst i där antalet anställda ökat från ca 2 000 till ca 11 100 personer, följt av från ca 400 till ca 8 300 och från ca 800 till ca 5 900 personer. I dominerar de anställda i industriföretag medan tjänstesektorn dominerar i . Gemensam marknadsföring av stora potential för utländska investeringar står i fokus för verksamheten vid Invest in (). För att öka samarbetet mellan de investeringsfrämjande myndigheterna och organisationerna i inleddes en dialog mellan länderna för att utarbeta en gemensam marknadsföring av regionen. Genom att synliggöra regionen och dess investeringspotential ökar möjligheterna för varje enskilt land att attrahera fler utländska investeringar. erbjuder i detta sammanhang unika möjligheter som bas för etablering av regionala huvudkontor och distributionscentra i regionen, vilket redan uppmärksammats av företag i flera länder, även i . En intensiv marknadsföring kommer att ske också av i syfte att bl.a. locka till sig utländska investeringar. Ett särskilt projekt, "of a Region", har lanserats med medverkan av de danska och svenska regeringarna för att främja detta syfte. 2.12 Vänortskontakter, decentraliserat samarbete, Interreg Förändringarna i våra östra grannländer åren kring 1990 väckte till liv samma folkligt förankrade vilja hos svenska kommuner, enskilda organisationer och regioner som en gång låg bakom våra vänortsinsatser för de krigsdrabbade nordiska grannländerna efter .