prop · GN0360 · 2000-01-01 00:00:00 — Studien om sysselsättnings- effekter visar att projekten har hög måluppfyllelse när det gäller antal arbetstillfällen. Det finns dock en risk för en överskattning av effekterna, eftersom många projektledare redovisar även arbetstillfällen som skapats genom andra medel än strukturfondsmedlen. Endast en tredjedel av arbetstillfällena har skapats för kvinnor och ungdomar, trots att denna målgrupp är prioriterad i mål 6-programmet. Utvärderingen av projekt i gles- och landsbygden slår fast att projekt som syftar till lokal utveckling endast ger begränsade sysselsättningseffekter på kort sikt. Projekten är mer av mobiliseringskaraktär för att stödja lokalt samarbete, vilket bedöms ge effekter på . Studien visar att de kompetenshöjande åtgärderna varit framgångsrika. Enligt programmet skall det skapas 9 500 nya arbetstillfällen och enligt de slutredovisade projekten har ca 4 000 nya arbetstillfällen skapats i mål 6-området. 19.2 Gemenskapsinitiativ Av strukturfondsmedlen används för så kallade gemenskapsinitiativ som initieras av kommissionen och som omfattar insatser inom ett antal sakområden gemensamma för hela unionen. Gemenskapsprogrammen styrs på samma sätt som målprogrammen via övervakningskommittéer som följer upp och utvärderar hur programmen genomförs. Själva programdokumenten benämns operativa program. Länsstyrelserna i , , , och , har utsetts att vara utbetalande myndigheter för vissa Interreg IIA-program. omfattas av sammanlagt åtta Interreg IIA-program med syfte att stärka och utveckla det gränsregionala samarbetet mellan regioner i , , , och . De åtta programmen omfattar totalt ca från EU varav den svenska delen utgör ca . Programmen omfattar lika mycket i svensk offentlig finansiering och därutöver tillkommer privat finansiering. För de sex program som administrerar; nämligen , Ett gränslöst samarbete, Inre Skandinavia, gröna bälte, Kvarken- MittSkandia och är av programmet intecknat i beslut och utbetalt per . deltar även i två Interreg IIC program, vars syfte är att öka transnationellt samarbete över gränserna när det gäller regional utvecklingsplanering. Dessa är där delar av , , , samt de baltiska staterna, delar av och ingår samt där delar av , , , , och ingår. Adapt syftar till att genom transnationella utvecklingsprojekt underlätta för anställda att klara arbetsmarknadens förändrade krav, skapa nya arbetstillfällen och stärka företagens konkurrensförmåga. Employment har till syfte att genom transnationella utvecklingsprojekt öka jämställdheten på arbetsmarknaden samt förbättra möjligheterna till arbete för arbetshandikappade, utsatta grupper och ungdomar. Konver syftar till att bidra till ekonomisk utveckling i regioner som är starkt beroende av försvarssektorn. I ingår kommunerna . Leader II syftar till att utveckla människors initiativkraft och engagemang för att stimulera en fortsatt ekonomisk utveckling av landsbygden. Leader II genomförs i inom ramen för två operativa program, ett för mål 6-området och ett för 5b-områdena. Insatserna sker via s.k. LAG () som genomför projekt i geografiskt avgränsade områden. Pesca syftar till att främja ökad variation inom näringslivet på orter som varit starkt beroende av fiskerinäringen genom att skapa kompletterande sysselsättning för yrkesfiskare, arbetslösa fiskare samt för andra yrkeskategorier vars försörjning påverkas negativt av nedgången i fisket. Sexton kommuner inom fem områden (, ostkusten, sydkusten, samt ) berörs av initiativet. Programmet har och 1999 utvecklats bättre än . har medel för offentlig medfinansiering tillförts programmet och därmed underlättat genomförandet. har ett antal större strategiska projekt beviljats medel, bl.a. ett center för säkerhetsutbildning av yrkesfiskare. Sme vänder sig till små och medelstora företag i målområdena 2, 5b och 6. Stöd kan ges för insatser inom tre områden; marknadsutveckling, användning av ny teknik samt miljöstrategier. syftar till att angripa problem i stadsområden och förorter. I berörs endast ett par stadsdelar i kommun. Nedan visas en sammanställning över beslut och utbetalningar för övriga gemenskapsinitiativ. EU-ram Beslut i Utbetalningar i miljoner kr procent procent 1995 1999 av EU-ramen av EU-ramen Adapt 111 97 50 Employment 204 97 76 Konver 29 66 20 Leader 137 65 19 Pesca 34 40 10 SME 152 91 30 43 93 49 Totalt 710 85 44 hade av budgeten intecknats och var av EU-medlen utbetalda. 19.3 Den nya programperioden 2006 Den nya programperioden för startar och pågår t.o.m. . Förhandlingarna mellan stats- och regerings- cheferna avslutades (se avsnitt 3.2.4). Rådet beslutade om de förordningar som skall gälla för den nya programperioden. Antalet målområden skall minska till tre och antalet gemenskapsinitiativ till fyra. kommer sammanlagt att ta emot ca (priser) från strukturfonderna, vilket motsvarar ca . För del omfattar det nya mål 1-området nuvarande mål 6- området samt ett särskilt program för kustområdena i , och . För programperioden 2006 har mål 1-området tilldelats varav avser kustområdet. Mål 1-programmet omfattar även mål 3-åtgärder, landsbygdsinsatser och strukturåtgärder inom fisket i mål 1-området. Regeringen lämnade ett uppdrag till länsstyrelserna i mål 1- regionen att utarbeta ett förslag till program. Ett sådant avlämnades till regeringen och regeringen överlämnade sedan förslag till utvecklingsplan till kommissionen . Programmet väntas bli godkänt av kommissionen . Med utgångspunkt från de kriterier som fastställts i rådets förordning (nr 1260/99/EG) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna har regeringen lämnat ett förslag till vilka områden i som skall ingå i mål 2 till kommissionen, som senare kommer att fastställa vilka områden i som kommer att ingå i mål 2. Förslaget innebär att hela eller delar av , , , , , , , , , , och samt öar i nuvarande mål 5b Skärgården kommer att omfattas. har informerats om förslaget. För mål 2-områdena har tilldelats för sjuårsperioden (inklusive områden som får stöd ). Regeringen lämnade uppdrag till mål 2-regionerna att utarbeta förslag till program. Uppdragen skall redovisas . Regeringen utsåg länsstyrelserna i och att vara förvaltningsmyndigheter för respektive mål 1- område enligt den definition av uppgiften som anges i artikel 9n i rådets förordning (nr 1260/99/EG) om allmänna bestämmelser för struktur- fonderna. Vid förvaltningsmyndigheterna kommer det att inrättas en strukturfondsdelegation med ledamöter från samtliga län i respektive mål 1-område. Delegationen skall ledas av chefen för förvaltnings- myndigheten och i övrigt bestå främst av företrädare för de andra länsstyrelserna, landstingen, kommunerna och arbetsmarknads- myndigheterna. Huvudprincipen är att förvaltningsmyndigheterna skall vara utbetalningsansvariga myndigheter för respektive program. får därmed det fulla ansvaret för genomförandet av programmet. Det ansvar som de centrala verken har i nuvarande programperiod för utbetalning av medel från , flyttas därmed över till de länsstyrelser som utses till förvaltningsmyndigheter. För vissa stöd inom jordbruk och fiske kommer länsstyrelserna samt och att vara beslutande instans. och kommer att vara utbetalningsansvariga myndigheter för dessa stöd. För insatsområdet för samer kommer att vara beslutande instans. Regeringen avser att inrätta en i princip liknande organisation för mål 2-områdena som för mål 1-områdena. Regeringen avser att tillsätta övervaknings- kommittéer för de olika målprogrammen, i vilka skall ingå representanter från centrala, regionala och lokala myndigheter, arbetsmarknadens parter samt vissa andra organisationer. Mål 3, som är ett s.k. horisontellt mål, har tilldelats för programperioden. Regeringen lämnade ett uppdrag till en särskild utredare att utarbeta ett förslag till program. Regeringens programförslag för mål 3 överlämnades till kommissionen . För genomförandet av mål 3 beslutade regeringen att inrätta en ny myndighet inom (). Myndighetens namn skall vara rådet för Europeiska socialfonden i , Svenska , och dess chef utses av regeringen. Svenska skall vara förvaltningsmyndighet för mål 3-programmet. Rådet skall ha ett centralt sekretariat och regionala enheter i berörda län. AMS skall även fortsättningsvis vara den myndighet som svarar för utbetalning av EU-medel inom mål 3. Gemenskapsinitiativen Interreg III, Leader+, Equal och har tilldelats totalt för sjuårsperioden. Kommissionens riktlinjer för gemenskapsinitiativen väntas antas , varefter programarbetet kan påbörjas. 20 Miljö EG:s miljöpolitik skall bidra till att bevara, skydda och förbättra miljön, skydda människors hälsa, utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt samt främja åtgärder på internationell nivå. Amsterdamfördraget trädde i kraft och innebär en viktig utveckling av de grundläggande principerna för skyddet av miljön. Hållbar utveckling slås fast som ett övergripande mål för alla politikområden i EG. har fyra miljörådsmöten och två informella möten hållits. På det tyska informella rådsmötet behandlades produktorienterad miljöpolicy och revidering av EG:s kemikaliepolicy. Det finska informella mötet förberedde slutsatserna på miljöområdet till i genom att behandla ämnet utmaningar för EG:s miljöpolitik inför ett nytt sekel. Det gångna årets miljöarbete har, liksom övriga områden för samarbete, karaktäriserats av turbulens med anledning av Europeiska kommissionens avgång och vidare har val till och den nya kommissionens tillträdande inneburit förändringar. Flera viktiga frågor blev liggande under det halvår när kommissionen avgått. Arbetet har intensifierats med den nya miljökommissionären som vunnit förtroende. Alternativa färdmedel fick mycket uppmärksamhet när och kommissionens president sågs cykla på under en bilfri dag som arrangerades av kommissionen . 20.1 Utvecklingen på de av prioriterade områdena 20.1.1 Hållbar utveckling och sektorsintegration av miljöhänsyn Genom Amsterdamfördraget har målet om hållbar utveckling skrivits in i EG- och Unionsfördragen (artikel 2 i respektive fördrag) och en förstärkning av principen om integrering av miljöhänsyn inom olika politikområden (artikel 6 i EG-fördraget). På svenskt initiativ vid i i 1997 beslöts att man skulle utarbeta en strategi för att integrera miljöhänsyn. har antagit ett antal slutsatser med syfte att stärka principerna om hållbar utveckling och viktigare policyförslag från kommissionen skall åtföljas av en bedömning av förslagens miljöeffekter. I 1998 beslöts att de olika ministerråden skall upprätta strategier för att integrera miljöhänsyn. Transport-, energi- och jordbruksområdet uppmanades att inleda 1998. pekades den inre marknaden, industri och utvecklingsbistånd ut som ytterligare tre politikområden. drev en aktiv linje i samtliga sektorsråd och de svenska prioriteringarna fick ett stort genomslag vid Europeiska rådets möten. har även allmänna rådet, fiskerådet och fått i uppdrag att ta fram sektorsstrategier. Miljöministrarna ställde sig bakom ett antal slutsatser vid rådsmötet i om hållbar utveckling och integration av miljöhänsyn. Slutsatserna innehöll ett betydelsefullt underlag inför mötet med i . I rapporterade sex rådskonstellationer, nämligen transport, energi, jordbruk, industri, inre marknaden och bistånd om dels miljömål, dels en tidsplan för att rapportera om integrationen av miljö. Arbetet med att ta fram en motsvarande strategi för , allmänna rådet och fiskerådet skall påbörjas . I antog stats- och regeringscheferna slutsatser om de nio sektorsrådens rapportering som skall ske på det planerade toppmötet i under det svenska ordförandeskapet och uppmanade rådet slutföra arbetet med indikatorer och tidsplanering. I slutsatserna föreslogs också bl.a. att kommissionen skall presentera ett förslag till en övergripande EG-strategi för hållbar utveckling till toppmötet i samt lägga fram ett förslag till ett sjätte miljöhandlingsprogram . Det framfördes önskemål av bl.a. att det i syfte att övervaka framstegen bör utvecklas indikatorer för miljötillståndet, sektorsintegration och hållbar utveckling. har varit pådrivade för att få dessa slutsatser antagna. 20.1.2 Kampen mot försurning Vid anslutningsförhandlingarna var försurningen en av fyra prioriterade miljöfrågor. På svenskt initiativ presenterade kommissionen en strategi för att bekämpa försurningen. Det långsiktiga målet i kommissionens förslag till strategi är att utsläppen av försurande ämnen skall minskas så att kritiska belastnings- gränser, dvs. gränserna för vad naturen tål, inte överskrids någonstans i unionen. I strategin föreslås också ett konkret delmål, vilket syftar till att minska arealen med oskyddade ekosystem . Kommissionen föreslog i sitt meddelande ett antal åtgärder för att upp- nå delmålet. Det viktigaste förslaget är ett direktiv som anger nationella tak för utsläpp av de försurande ämnena svaveldioxid, kväveoxider och ammoniak (KOM (1999) 125 slutlig). Andra förslag är ratificering av svavelprotokoll, direktiv för att begränsa svavelhalten i tung eldningsolja, revidering av direktivet om utsläppsbegränsningar från stora förbränningsanläggningar (KOM (1998) 415), förslag till åtgärder som medlemsstaterna kan vidta mot utsläpp från sjöfarten inom ramen för Internationella sjöfartsorganisationen , där och hela eller delar av föreslås bli områden där lägre svavelhalter i marin bunkerolja skall gälla (KOM (1999) 128). Rådet har ställt sig bakom kommissionens förslag till utformning av strategin genom att anta rådsslutsatser. Kommissionen har sedan arbetat vidare med förslagen. Det pågående arbetet med förslagen i försurningsstrategin Kväveoxider och flyktiga organiska ämnen bidrar både till försurning och att marknära ozon bildas. Kommissionen har också arbetat med en strategi för marknära ozon. Det förslag till direktiv med nationella utsläppstak som kommissionen har arbetat med har kompletterats med att inkludera tak för flyktiga organiska ämnen. På detta sätt erhålls de mest kostnadseffektiva åtgärderna för att minska dessa två miljöproblem. Kommissionens förslag till takdirektiv presenterades . Förhandlingarna i rådet (miljö) påbörjades under det finska ordförande- skapet och fortsätter under det portugisiska ordförandeskapet. välkomnar kommissionens förslag och anser att takdirektivet utgör en mycket central åtgärd i kampen mot försurning och marknära ozon. Förslaget om revidering av direktiv /609/EEG om begränsning av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar presenterades av kommissionen och behandlingen i miljörådet påbörjades under det tyska ordförandeskapet och fortsatte under det finska ordförandeskapet. Ambitionen var att anta en gemensam stånd- punkt vid miljöministermötet , men svårighet att enas i frågan om befintliga anläggningar (sådana som var i drift ) skall omfattas av direktivet eller inte medförde att frågan nu kommer att övergå till det portugisiska ordförandeskapet. har tillsammans med ett flertal andra medlemsstater, arbetat för att befintliga anläggningar skall omfattas av direktivet. klarade svenska förbränningsanläggningar de krav som kommissionen föreslagit för nya anläggningar. 20.1.3 Vissa planer och program skall miljöbedömas Förhandlingar om nytt direktiv om miljöbedömningar antog rådet enhälligt en gemensam ståndpunkt om ett förslag till direktiv om bedömning av vissa planers och programs inverkan på miljön. Förslaget syftar till att åstadkomma obligatoriska bedömningar av miljökonsekvenserna av planer och program som kan antas medföra betydande miljökonsekvenser. Miljöbedömningarna avses bidra till en mer öppen planering och till målet en hållbar utveckling. Direktivförslaget gäller de planer och program som upprättas av myndigheter och antas av dessa eller via lagstiftning. Planerna och programmen skall vara sådana som antingen anger förutsättningarna för framtida tillståndsprövningar för de projekt som anges i direktivet om miljökonsekvensbeskrivningar (85/337EEG och 97/11EG) eller sådana som bestämts kräva en bedömning enligt artikel 6 eller 7 i direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (92/43/EEG). Allmänheten, berörda miljömyndigheter och berörda medlemsstater skall kunna ge synpunkter på miljöbedömningen och resultaten skall tas i beaktande vid antagandet av planerna och programmen. Direktivet om miljökonsekvensbeskrivningar av projekt har haft stor betydelse och lett till att projektens miljökonsekvenser numera ges ordentlig uppmärksamhet. Behovet av miljöbedömningar även i tidigare steg i planeringen av projekten ledde till att kommissionen lade fram ett första förslag till direktiv om miljöbedömningar av vissa planer och program. förde efter sin första behandling fram omfattande synpunkter . Kommissionen lade därefter fram ett ändrat förslag . Detta har behandlats i rådets miljöarbetsgrupp under det tyska och finska ordförandeskapet. Förslaget och de svenska ståndpunkterna har behandlats vid samråd med och och med miljö- och jordbruksutskottet och och med och . är positivt till ett direktiv på området och ser det som ett viktigt instrument i vår strävan att främja en hållbar utveckling. ansåg att det förslag som lades fram vid rådsmötet till stora delar kunde accepteras. Det förslag som antogs vid rådsmötet avviker i vissa avseenden från kommissionens förslag. Kommissionen har förklarat att den inte kan ställa sig bakom den gemensamma ståndpunkten eftersom den anser att räckvidden för direktivet inskränkts alltför mycket. När den gemensamma ståndpunkten formellt antagits översänds den till Europa- parlamentet för en andra behandling enligt medbeslutandeförfarandet. 20.1.4 Kretsloppsanpassning och resurseffektivisering Fortsatt arbete med "Policy" (IPP) initierade kommissionen arbetet med en "Policy" eller IPP som det vanligen förkortas. Konsultfirman genomförde en studie om IPP på uppdrag av kommissionen. Studien följdes upp med ett seminarium om IPP . Vid seminariet deltog flera olika aktörer, däribland representanter för näringslivet. deltog med representanter från industri, myndigheter och . prioriterade arbetet med en IPP under sitt ordförandeskap i EU dels genom informella kontakter med övriga medlemsstater, dels genom att ta upp IPP-frågan som en av två huvudpunkter vid det informella miljöministermötet i den 6 . Miljöministrarna var eniga om att arbetet med en IPP bör fortsätta och uppmanade kommissionen att presentera en grönbok i ämnet före årets utgång. Europeiska kommissionen har aviserat att arbetet med grönboken är försenat och att den kommer att presenteras . har varit pådrivande i arbetet. Nya och reviderade direktiv på kretslopps- och avfallsområdet antog rådet direktiv /31/EG om deponering av avfall. Direktivet innebär att avfall som deponeras måste vara förbehandlat och att medlemsstaterna skall fastställa en plan för att minska mängden organiskt material som deponeras. Direktivets bestämmelser ligger i linje med svensk policy på området. Medlemsstaterna skall ha genomfört direktivet senast efter dess ikraftträdande dvs. antog rådet en gemensam ståndpunkt om ett förslag till nytt direktiv om förbränning av avfall. Det nya direktivet kommer att ersätta de två befintliga direktiven om förbränning av avfall. Direktiv- förslaget innebär en uppdatering, skärpning och komplettering av kraven i nu gällande direktiv för förbränning av kommunalt avfall samt en utvidgning av tillämpningsområdet till att omfatta i princip allt icke- farligt avfall. Förslaget innebär bl.a.: Skärpta krav för utsläpp till luft av stoft, tungmetaller, saltsyra, fluorväte och svaveldioxid. Skärpning av kraven när det gäller halten kolmonoxid i rökgaserna. Införande av krav för utsläpp till luft av dioxiner och furaner, kväveoxider och organiska ämnen. Införande av utsläppskrav för vattenföroreningar. antog rådet en gemensam ståndpunkt om ett förslag till nytt direktiv om uttjänta fordon. Förslaget har översänts till parlamentet för en andra behandling. Förslaget syftar bl.a. till att förhindra uppkomsten av avfall från fordon och till att främja åter- användning och återvinning av fordon och deras komponenter. Förslaget innehåller regler om kostnadsfri inlämning av uttjänta fordon, och producenterna åläggs ett visst ekonomiskt ansvar. Det innehåller även regler om utfasning av vissa tungmetaller, specifika återanvändnings- och återvinningsmål samt krav på miljömässigt godtagbar hantering på bilskrotningsanläggningarna. Stora delar av förslaget överensstämmer med den svenska lagstiftningen på området. Enligt direktiv /62/EG om förpackningar och förpackningsavfall skall de nivåer som anges för återvinning och materialutnyttjande i direktivet revideras. Beslut om nya nivåer skall fattas av rådet och parlamentet . Kommissionen har presenterat ett förslag till revidering av direktivet. Förslaget skall diskuteras i verkställighetskommitten för genomförandet av direktivet och kommer därefter att överlämnas till rådet för vidare behandling. Revision av miljömärkning och EMAS antog rådet en gemensam ståndpunkt om ett förslag till reviderad förordning (EEG) nr 880/92 om miljömärkning. Förslaget sändes över till parlamentet för en andra behandling. Revideringen innebär att nationella miljömärkningssystem kan fortleva. Nationella miljömärkningssystem skall samordnas med EU:s miljö- märkningssystem, bl.a. vad gäller val av produktgrupper och kriterie- utveckling. Vidare skall tjänster inordnas i systemet och en särskild nämnd (EUEB) för EG:s miljömärkning inrättas. På miljörådet fattades beslut om en gemensam ståndpunkt när det gäller den reviderade förordningen (EEG) nr 1836/93 om frivilligt deltagande för industriföretag i gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (EMAS). Direktivförslaget kommer att överlämnas till för en andra behandling i enlighet med medbeslutandeförfarandet. EMAS har fungerat för industriföretag . När den nuvarande EMAS-förordningen utarbetades ansågs det vara nödvändigt att se över reglerna . Kommissionens förslag till ny förordning har behandlats i rådsarbetsgruppen . Översynen har bl.a. inneburit att man har utökat området inom vilket EG:s miljöstyrningssystem kan tillämpas. Enligt den nya förordningen skall alla organisationer med betydande direkta och indirekta miljöeffekter kunna registreras, liksom nu sker i . Kopplingen mellan EMAS och andra internationella standarder inom området för miljörevision har också stärkts i och med att standarden ISO 14001 tas in som bilaga till förordningen. Det reviderade förslaget syftar även till att öka de anställdas deltagande och att synliggöra företagens deltagande i EMAS genom att en ny EMAS-symbol införs. har drivit att EMAS-symbolen inte skall få användas på produkter för att undvika sammanblandning med miljömärkningen samt att redovisningen skall uppdateras . har fått gehör för dessa synpunkter. 20.1.5 Översyn av reglerna om genetiskt modifierade organismer Ändrat direktiv om avsiktlig utsättning i miljön av GMO Genetiskt modifierade organismer (GMO) regleras huvudsakligen genom två direktiv, dels om innesluten användning av genetiskt modifierade mikroorganismer (90/219/EEG, ändrat genom direktiv /81/EG) och dels om avsiktlig utsättning i miljön av genetiskt modifierade organismer (90/220/EEG). Användning av GMO i livsmedelssammmanhang regleras av EG:s förordning (258/97) om nya livsmedel och nya livsmedels- ingredienser. gjordes en översyn av direktivet 90/220/EEG i syfte att effektivisera de administrativa procedurer och riskbedömningar som följer av direktiven, utan att göra avkall på säkerheten för miljö och hälsa. Arbetet med att ändra direktiv /220/EEG påbörjades . Gemensam ståndpunkt antogs av rådet den 24 . Under förhandlingarna drev framgångsrikt fram en rad förbättringar. skall den riskbedömning som krävs omfatta såväl direkta och indirekta som omedelbara och fördröjda effekter av aktiviteter i miljön med GMO. Ett uppföljningsprogram för de GMO som släpps ut på marknaden krävs för att bekräfta den riskbedömning som gjorts och för att kunna upptäcka eventuella oväntade effekter.