prop · GN03135 · 2000-01-01 00:00:00 — Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt hur de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen kan ge studenterna erfarenheter av jämställdhetsarbete bland barn och elever. För att vidga kunskapen om jämställdhet i lärandet bör få i uppdrag att stimulera en vidareutveckling av lärarutbildningarna i detta avseende. Kommitténs förslag: Kommittén har inom ramen för sina förslag angivit jämställdhet som exempel på ett kunskapsområde som bör kunna studeras inom ramen för det allmänna utbildningsområdet. Kommittén menar att läraryrkets samhällsuppdrag, demokrati och värdegrund skall vara kända av lärarstudenten. Hur jämställdhetsfrågorna skulle kunna behandlas som ett kunskapsområde i lärarutbildningen redovisas i en bilaga (nr 6) till betänkandet. Här har professor utvecklat skälen till att jämställdhet, kön och könsteori är viktiga inslag i lärarutbildningen och också angivit metoder för hur jämställdhet skall kunna bli ett kunskapsområde i lärarutbildningen. Beträffande åtgärder för att förbättra den könsmässiga obalansen bland studenterna i lärarutbildningen hänvisas till avsnitt 9.1 Rekrytering till lärarutbildningen. Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser har efterlyst utredningens förslag till behandling av jämställdhetsfrågorna i lärarutbildningen. saknar konkreta förslag om jämställdhet och könsteori. anser att jämställdhet och könsteori skall ha en självklar plats och behandlas som kunskapsområden inom all lärarutbildning. kommun ställer frågan varför jämställdheten behandlas i en bilaga till betänkandet. beklagar att jämställdhetsfrågan har reducerats till en bilaga till betänkandet och menar att detta inte bidrar till att den sneda könsfördelningen kan brytas. föreslår att blivande lärare som en obligatorisk del av utbildningen delges den dokumenterade forskningen om flickors och pojkars olika villkor i skolan. Skälen för regeringens bedömning: Jämställdhet betonas i skollagen 1 kap. 2§ tredje st. och i samtliga läroplaner. I förskolans läroplan (Lpfö 98) framhålls att förskolan skall motverka traditionella könsmönster och könsroller. I läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) respektive läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) framhålls bl.a. att skolan aktivt och medvetet skall främja kvinnors och mäns lika rättigheter och möjligheter. har haft i uppdrag att redovisa sina erfarenheter av hur det övergripande kunskapsområdet jämställdhet förts in i undervisningen samt vilka åtgärder som har vidtagits för att undervisningen skall tillgodose både flickors eller kvinnors och pojkars eller mäns likvärdiga möjligheter till lärande. I sin redovisning av uppdraget i årsredovisning pekar myndigheten på att jämställdhetsfrågan är grundläggande för vårt samhälls- och utbildningssystem. Det är inom ramen för arbetet med de grundläggande värderingarna i vårt samhälle, dvs. inom ramen för behandlingen av värdegrundsfrågorna, som jämställdhetsfrågorna har en naturlig plats i lärarutbildningen. Dock är kunskapsnivå för låg inom flera yrkeskategorier i skolväsendet för att kunna åstadkomma en förändring av strukturen i skolan. Frågan om jämställdhet är av den karaktären att krav bör ställas på högskolan att särskilt redovisa hur man uppnår examensbeskrivningens mål. Det är viktigt att anlägga ett könsteoretiskt perspektiv på lärarutbildningsprogrammen. Vidare skall det i utbildningsplanerna för lärarutbildningsprogrammen framgå hur jämställdhetsfrågan skall behandlas så att varje student når utbildningsmålet. och högskola bör inom ramen för sin lärarutbildning kombinera studenternas behov av kunskap inom området med de utbildningar om jämställdhet och könsteori som lärosätet kan erbjuda. De centrum för genusforskning som finns inom högskolan bör här kunna utgöra en viktig resurs. Liksom för övriga kunskapsområden som berör barns och elevers förutsättningar, villkor och möjligheter kräver kunskapsområdet jämställdhet förmåga att tänka kritiskt, självständigt och kreativt. Detta gör att den personliga mognaden har stor betydelse för hur lärarstudenten kan behandla jämställdhetsfrågan. Det är därför av största vikt att jämställdhetsfrågorna ges utrymme även i de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen. I dessa ges lärarstudenten möjlighet till en samlad insikt om hur könssystemet kommer till uttryck i skolan och i klassrummet samt i alla led av den pedagogiska processen. För att på avsett sätt uppmärksamma dessa frågor i den verksamhetsförlagda delen av utbildningen ställs stora krav på handledarna. Dessa bör därför erbjudas särskild utbildning för att handleda också i ett jämställdhets- och könsteoretiskt perspektiv. Kopplingen mellan de generella insikterna och tillämpningen är inte självklar utan måste ständigt övas och prövas. Olika former av utvecklingsarbete inom ramen för lärarutbildningen skulle här kunna ge värdefulla tillskott i utvecklingen av en jämställd förskola och skola. Även här skulle ovan nämnda centrum för genusforskning kunna utgöra en viktig resurs. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att särskilt beakta denna fråga. För ändamålet avsätter regeringen engångsvis . 11 Rektorsutbildning och utbildning i ledarskap Regeringens bedömning: bör få i uppdrag att förnya innehållet i den nuvarande rektorsutbildningen för det offentliga skolväsendet med relevant högskoleutbildning som bas. En påbyggnadsutbildning med inriktning mot utbildningsledarskap bör utvecklas. Kommitténs förslag: Kommittén föreslår att det inrättas en rektorsutbildning, vilken i likhet med den nuvarande statliga rektorsutbildningen anordnas som en uppdragsutbildning från , med högskolor som bas. Rektorsutbildningens deltagare bör erbjudas möjlighet att genomgå utbildning som leder fram till 40 högskolepoäng och utmynna i en skolledarexamen. Enligt utredningens förslag skall en skolledarexamen bygga på annan avlagd högskoleexamen samt yrkeslivserfarenhet. Utbildningen skall vara öppen även för andra än skolledare med intresse för utbildningsledarskap. Högskolorna skall uppmanas att inrätta ett nytt akademiskt ämne, utbildningsledarskap, som skall bli kärnan i den nya examen. Genom att utbildningsledarskap introduceras som ett nytt ämne vid högskolan kan det enligt kommittén utvecklas till ett självständigt forskarutbildningsämne, vilket kan försörja området med ny kunskap. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig i frågan är överlag positiva till förslaget att inrätta skolledarexamen men anser att den skall vara en utbildning i högskolans regi och inte en uppdragsutbildning. Den nuvarande statliga rektorsutbildningen bör bibehållas som en befattningsutbildning och upphandlas som en uppdragsutbildning av . förordar t.ex. en utbildning med två in- och utgångar. Dels bör finnas en statlig befattningsutbildning för nyblivna rektorer med som beställare, dels en utbildningsledarexamen på 40 poäng med högskolan som bas för rektorer och andra som vill meritera sig för ledarskap. De universitet och högskolor som uttalat sig om skolledarutbildning ställer sig bakom förslaget till en skolledarexamen men är delade i sin uppfattning till det föreslagna ämnet utbildningsledarskap. , , och stöder inte att ämnet utbildningsledarskap inrättas. Hur studierna organiseras bör varje högskola själv bestämma. och högskolorna i och stöder att ämnet utbildningsledarskap inrättas. stöder det nya akademiska ämnet utbildningsledarskap och anför att det måste utvecklas i nära samarbete med ekonomi, juridik, samhällsvetenskap och beteendevetenskap. ställer sig bakom förslaget att en ny inriktning för skolledarutbildning skall utarbetas. I en sådan utbildning bör ingå bidrag från olika kunskapsområden. kan området komma att utvecklas till ett nytt kunskapsfält med status av akademiskt ämne utbildningsledarskap. De kommuner som har yttrat sig stöder förslaget till examen för skolledare. och Falu kommuner är positiva till skolledarexamen och instämmer i att den skall vara öppen även för andra yrkesgrupper än rektorer och lärare. och kommuner anser att inrättandet av ämnet utbildningsledarskap är viktigt för att förse rektorsutbildningen med en vetenskaplig bas. och kommuner anser att kommunerna bör mer få möjlighet att påverka innehållet i den statliga skolledarutbildningen. Flera kommuner menar i likhet med kommittén att en statlig skolledarexamen inte får bli en obligatorisk behörighetsgivande utbildning för skolledare. Av intresseorganisationerna avvisar tanken på en statlig skolledarexamen eftersom rekrytering och anställning av rektorer är kommunernas ansvar. och stöder förslaget till ny skolledarutbildning men anser att det skall vara en högskoleutbildning och ej anordnas som uppdragsutbildning från . anser att utbildningen skall vara öppen för lärare som inte blivit skolledare men som vill satsa på en sådan karriär. SKOLLEDARNA anser att kommittén bort ta ett större grepp på skolledarutbildningen och att den blivande skolledaren bör ha genomgått utbildningen till skolledare innan man får tillträda sin första anställning som skolledare. Skälen till regeringens bedömning Bakgrund Utbildning av rektorer och andra skolledare har varit ett statligt ansvar . och framåt har staten tagit ansvar för olika delar av utbildning av rektorer och andra skolledare. Regeringen föreslog i proposition Ansvaret för skolan (prop. 1990/91:18) en förändrad styrning av skolan, där staten anger mål och riktlinjer som är nationellt giltiga och kommunerna svarar för att verksamheten genomförs inom de ramar och riktlinjer som och regeringen lägger fast. Den förändrade styrningen fick till följd att staten tog ansvar för en statlig rektorsutbildning. Med hänvisning till statens intresse av att skapa en nationellt likvärdig skola med utgångspunkt i gemensamma läroplaner borde det enligt föredragande statsrådet finnas en utbildning för rektorer som är likvärdig för landet. Utbildningen, benämnd den statliga rektorsutbildningen, är en uppdragsutbildning med som beställare. Utbildningen omfattar fördelade på två - . har ytterligare reformer inom skolväsendet genom nya läroplaner, kursplaner, betygssystem, kvalitetssäkringssystem samt ett nytt avtal på skolområdet kraftigt förändrat rektors och andra skolledares arbetsuppgifter och ansvarsområde. Regeringen gav därför kommittén tilläggsdirektiv med uppdrag att lämna förslag till utbildning av skolledare för det offentliga skolväsendet. Det föreligger enligt direktiven behov av en förändrad skolledarutbildning som är mer omfattande än den som ansvarar för. I direktiven anförs att staten bör ta ansvar för en utbildning som leder fram till en skolledarexamen. Rektors uppdrag Rektorernas uppdrag utgår från skollagen, skolformsförordningarna och läroplanerna. Enligt 2 kap. 2 § skollagen (1985:1100) skall det för ledningen av utbildningen i skolorna finnas rektorer. Här anges också att som rektor får bara den anställas som genom utbildning och erfarenhet har förvärvat pedagogisk insikt. Rektors uppgifter och ansvar för den mål- och resultatstyrda skolan har förtydligats genom Lpo 94 och Lpf 94 samt successiva anpassningar i skollag och skolformsförordningarna. I ett system med mål- och resultatstyrning skall rektorn som ledare och handledare i det dagliga arbetet driva på processerna mot måluppfyllelse. Rektor skall hålla sig förtrogen med det dagliga arbetet i skolan. Det åligger rektor att särskilt verka för den pedagogiska utvecklingen. Enligt läroplanerna har rektor det övergripande ansvaret för att verksamheten som helhet inriktas på att nå de riksgiltiga målen för skolan. Rektor har ansvar för att skolans mål och resultat följs upp och utvärderas i förhållande till de nationella målen, till målen i den kommunala skolplanen och till skolans lokala arbetsplan. Rektorn har ett dubbelt ansvar, dels som en följd av nationella styrdokument, dels utifrån uppgifter och ansvar som hänför sig till det kommunala ansvaret. Rektorns ansvar och uppgifter hänför sig således till såväl den statliga som kommunala nivån. Aktuella översyner Rektorernas arbetsuppgifter och arbetssituation har varit föremål för uppmärksamhet från olika håll . I utvecklingsplanerna (Skr. 1996/97:112 Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning - Kvalitet och likvärdighet och Skr 1998/99:121 Utvecklingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning - Samverkan, ansvar och utveckling) behandlas rektorernas yrkesroll och arbetsuppgifter. har i ett nationellt kvalitetsgranskningsuppdrag granskat rektors roll i en decentraliserad skola. Inspektörerna pekar på ett antal problem och områden som behöver uppmärksammas och utvecklas. Inspektörerna konstaterar också att skolledarna ofta saknar grundläggande ledarutbildning. Som en följd av Statens skolverks granskningsrapport har beslutat inrätta en expertgrupp för att diskutera skolledares ansvar och befogenheter och skapa förutsättningar för ett bättre ledarskap. Expertgruppen skall redovisa sitt arbete . har regeringens uppdrag att anordna en statlig rektorsutbildning som bedrivs vid universiteten i , , och samt vid i och . Förvaltningshögskolan i har på verkets uppdrag 1998 utvärderat den statliga rektorsutbildningen i vad avser innehåll, ekonomi, jämställdhet och effekter. Utvärderingen visar på behov av översyn av rektorsutbildningen. Behov av ledarskapsutbildning i skolan Med hänsyn till dels de stora förändringar som har skett i skolan, dels det omfattande ansvar som ledningen av en skola innebär, är det regeringens bedömning att det krävs en utveckling av skolledarkompetensen. Skolledarskap har av tradition handlat om att förvalta och administrera ett befintligt system. Skolans ledarskap är i allt högre grad inriktat mot att skapa handlingsutrymme för lokal skolutveckling. Kompetens att arbeta med förändringar är betydligt viktigare . Ansvaret att utveckla en skola i enlighet med demokratins värdegrund ställer krav på att kunna verka i en mångkulturell förskola, skola och vuxenutbildning. Ledarrollen gentemot lärarna har förtydligats, både som en följd av de statliga styrdokumenten men även som en följd av gällande avtal på lärarområdet. Ändrade organisationsstrukturer i kommunerna och alltfler skolledare med annan bakgrund än traditionell skolbakgrund, t.ex. från förskoleverksamhet, har betydelse vid bedömning av grundläggande utbildningsbehov för rektorer och andra skolledare samt behovet av kompetensutveckling därutöver. Staten har ett övergripande ansvar för att garantera förutsättningar för en nationellt likvärdig skola. Rektor har som ytterst ansvarig på den lokala nivån en nyckelroll när det gäller att förverkliga statens intentioner för skolan. Rektorn är därmed en garant för kvalitén i en decentraliserad skolorganisation. Staten har anledning att ta ett särskilt ansvar för vissa delar av rektors utbildning. Många rektorer och andra skolledare kommer att avgå med pension och ett stort rekryteringsbehov föreligger. Regeringen ser gärna att rekryteringen till skolledarbefattningar breddas. För att svara mot de speciella krav som ställs på ledningen av verksamhet inom skola, och vuxenutbildning fordras en ledarskapsutbildning inriktad mot det allmänna skolväsendet. Det finns därutöver behov av utbildning för ledarskap inom många organisationer där utbildning är ett centralt inslag eller utgör den huvudsakliga verksamheten. En utbildning mot ledarskap i en utbildningsorganisation bör därför ha ett innehåll som riktar sig mot skolans olika verksamheter, men också kunna ha ett innehåll av mer allmän karaktär av intresse för andra organisationer. Det ligger i statens intresse att erbjuda rektorer, som tillträtt en befattning som rektor, utbildning för att stärka förutsättningarna för dessa att fullgöra sitt uppdrag. Några lärosäten anordnar skolledarutbildningar. Dessa ger en bred påbyggnadsutbildning med tydlig inriktning mot ledarskap för personer som vill meritera sig för anställning som rektor eller skolledare i det allmänna skolväsendet. En befattningsutbildning Enligt regeringens bedömning bör även fortsättningsvis erbjuda en utbildning till i första hand nyutnämnda rektorer och ledare för de verksamheter som omfattas av läroplanerna Lpfö 98, Lpo 94 och Lpf 94. Den bör på uppdragsbasis kunna utgöra en del av lärosätenas påbyggnadsutbildningar med inriktning mot utbildningsledarskap. Befattningsutbildningen ger staten möjligheter att klargöra för de nya rektorerna och motsvarande vilket uppdrag de har med avseende på ledningen av skolan och dess utveckling samt vilka krav som ställs på förskolan, skolan och vuxenutbildningen i ett demokratiskt samhälle. Utbildningen skall bidra till att utveckla den kompetens hos cheferna som gör dem skickade att garantera en kvalitetsmässigt likvärdig verksamhet. Denna verksamhet skall vila på läroplanernas värdegrund och bedrivas i enlighet med skollag och skolförordning. Utbildningen skall vara ett stöd för rektorernas arbete i såväl den egna skolan som i samverkan med politiskt ansvariga och lokal förvaltning. Enligt regeringen är det viktigt att rektorer och motsvarande genomgår utbildning i nära anslutning till befattningstillträdet. Att driva en verksamhet som har en så tydlig samhällsuppgift som skolan har, kräver förmåga till teoretisk reflektion över den egna verksamheten utifrån egna och andras erfarenheter. Att i tal och skrift kunna kommunicera skolans uppdrag, process och resultat är en viktig del av skolledarkompetensen. Kravet på skolledare att möta omvärldsförändringar innebär att skolledare måste ha kunskap om skolans samhälleliga funktion. Häri ligger självfallet att bevaka att skolans arbete med integration och mångfald bedrivs på ett sätt som överensstämmer med läroplanens värdegrund. Kunskap om förskolans, skolans och vuxenutbildningens roll och uppdrag och det ansvar som ligger på dess företrädare är väsentligt. Avsikten är att utbildningen skall ha ett innehåll som betonar kunskap om samt motiveringarna för skolans nationella mål och uppdrag, för skolans styrning för skolutveckling som ett lokalt ansvar, för uppföljning, utvärdering och kvalitetsredovisning och för konsekvenser för skolverksamheten av skolans mål och värdegrund. En påbyggnadsutbildning för ledarskap i en utbildningsorganisation verksamma skolledare, lärare och annan pedagogisk personal som är intresserade av att meritera sig för ledarskap finns det i högskolan ett stort utbud av ledarskapsutbildningar. Vid några lärosäten bör utvecklas en ledarskapsutbildning med inriktning mot utbildningsorganisationer, t.ex. skolan. Det är värdefullt att skolledare och motsvarande har tillägnat sig kunskap om ledarskap, skolan som samhällsinstitution och förändringar som påverkar en organisations uppdrag m.m. innan de tillträder anställning som skolledare. Lärare kan också ha intresse av att skaffa sig goda kunskaper om ledarskap för att leda utbildningsverksamhet och därmed få insikt om hur ledarskap kan utövas i förhållande till arbetslaget. Regeringen föreslår att den nuvarande påbyggnadsutbildningen med tydlig inriktning mot ledarskap i en utbildningsorganisation utvecklas vidare inom högskolan. Regeringen avser att ge några lärosäten ett särskilt uppdrag att intensifiera detta arbete. Lärosäten som bedriver antingen forskning eller har erfarenheter av rektorsutbildning eller annan ledarskapsutbildning bör ha goda förutsättningar att utveckla denna ledarskapsutbildning. Det ankommer på högskolan att närmare utforma innehåll och omfattning av utbildningen. Den förslagna påbyggnadsutbildningen bör införas stegvis. Regeringen förutsätter att noga följer och utvärderar både innehåll och omfattning av påbyggnadsutbildningen. För en utveckling av innehållet i den föreslagna utbildningen är det angeläget att bygga upp forskningskompetens och forskningsverksamhet för ledarskapsutbildningar. Kommittén har föreslagit att ett nytt akademiskt ämne, utbildningsledarskap, inrättas. Regeringen menar emellertid att inrättandet av nya ämnen är ett ansvar för högskolan och att det redan inom en rad skilda ämnen finns kunskap som bör ingå som en vetenskaplig bas i en ledarutbildning inom området. Övrigt Högskolorna bör utforma påbyggnadsutbildningarna så att de öppnar för deltagare med olika förutsättningar och behov. Regeringen anser det angeläget att utbildningarna erbjuds som deltidsstudier och genom distansundervisning för att ge möjligheter att genomgå utbildningarna så brett som möjligt. Statens intresse av att erbjuda utbildningar av ovan nämnt slag bör kompletteras med andra utbildningsinsatser, som arbetsgivarna bör vara ansvariga för, såsom rekryterings- och introduktionsutbildningar, mentorskap och återkommande kompetensutvecklingsinsatser. Befattningsutbildningen för rektorer och den akademiska påbyggnadsutbildningen samt kommunala introduktions- och rekryteringsutbildningar och andra kompetensutvecklingsinsatser bör kunna kombineras på olika sätt. Regeringen förutsätter att kommunerna utnyttjar de möjligheter till utbildning av skolledare och andra som härmed ställs till förfogande och t. ex. använder hela eller delar av utbildningarna i samband med rekrytering av personal eller i personalförsörjningen i övrigt 12 Utvärdering Regeringens bedömning: Regeringen avser att utvärdera genomförandet av lärarutbildningsreformen. Skälen för regeringens bedömning: Den omfattande förnyelse av lärarutbildningen som regeringens förslag innebär påverkar hela utbildningssektorn mycket kraftigt. Förstärkningen av den vetenskapliga basen, den ändrade strukturen i utbildningen, förlängningen av lärarutbildningen samt den ökade andelen verksamhetsförlagd utbildning är viktiga förändringar. Förnyelsen ställer stora krav på universitet och högskolor att ge studenterna stor frihet att långt in i utbildningen välja inriktningar och specialiseringar. Kraven på samarbete mellan lärosätena för att tillgodose studenternas önskemål ökar. Universiteten och högskolorna kan i sina grundutbildningskurser integrera de redan verksamma lärare som kommer till högskolan för kompetensutveckling. Tyngdpunkten i styrningen av lärarutbildningen koncentreras till det särskilda organet för lärarutbildning inom lärosätet. Detta får en betydelsefull roll på varje lärosäte. Utvecklingen av denna funktion och dess variation mellan lärosätena måste dock ligga inom ramen för högskolans uppgift att utbilda lärare för en nationellt likvärdig skola av hög kvalitet. Det samarbete mellan högskolorna som förslaget till en förnyad lärarutbildning förutsätter kommer att medföra olika effekter för skilda lärosäten. Regeringen har i avsnitten 7 och 9 pekat på behovet av utvärdering av dels hur forskningsresurserna utvecklas, dels hur rekryteringen och antagningen utvecklas med den föreslagna strukturen. Ovanstående frågor, tillsammans med den stora förändringskraft som finns i högskolans lärarutbildningar, gör att regeringen finner det befogat att noga följa utvecklingen av reformen. Regeringen avser därför att initiera en grundlig utvärdering av genomförandet av reformen. I det sammanhanget skall även effekter av reformen på kommuner och partnerskolor belysas. 13 Genomförande och ekonomiska konsekvenser Regeringen har i det föregående lämnat förslag till en ny lärarutbildning (kap. 5) samt förslag rörande lärares kompetensutveckling (kap. 6), forskningsstrategi för lärarutbildningen (kap. 7), styrning av lärarutbildningen (kap. 8), rekrytering, studieorganisation och antagning (kap. 9) samt vissa särskilda frågor som aktualiserats med anledning av översynen av lärarutbildningen (kap. 10) och rektors- och ledarskapsutbildning (kap. 11). Ett genomförande av reformen beräknas kunna påbörjas i högskolan fr.o.m. . Den föreslagna förlängningen av delar av lärarutbildningen och omstruktureringen av lärarutbildningen kommer att innebära ökade kostnader liksom satsningen på utbildningsvetenskaplig forskning och forskarutbildning.