prop · GN0331 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1999/2000:31 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen redogörs för tillämpningen av bestämmelserna i rättegångs- balken om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt om tillämpningen av bestämmelserna i lagen (1995:1506) om hemlig ka- meraövervakning . Innehållsförteckning 1 Ärendet och dess beredning 3 2 Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning 3 2.1 Allmänt 3 2.2 Hemlig teleavlyssning 4 2.3 Hemlig teleövervakning 4 2.4 Hemlig kameraövervakning 5 3 Riksåklagarens och redovisning 5 3.1 Tillämpningen av hemlig teleavlyssning 5 3.2 Tillämpningen av hemlig teleövervakning 7 3.3 Tillämpningen av hemlig kameraövervakning 9 4 Slutsatser 11 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 13 1 Ärendet och dess beredning I enlighet med önskemål (bet. 1981/82:JuU54, rskr. 1981/82:298) redovisar regeringen hur reglerna om teleavlyssning i har tillämpats. I samband med att reglerna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning ändrades uttalades i lagstiftningsärendet (prop. 1988/89:124 s. 55) att regeringens redovisning till angående tillämpningen av bestämmelserna borde behållas och att en motsvarande redovisning beträffande hemlig teleövervakning borde lämnas. Likaså uttalades i det lagstiftningsärende som låg till grund för lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning att en redovisning av tillämpningen av bestämmelserna i den lagen också skulle lämnas (prop. 1995/96:85 s. 37). Regeringen lämnade en redogörelse till för tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt bestämmelserna i lagen om hemlig kameraövervakning (skr. 1998/99:21). Skrivelsen behandlades av (bet. 1998/99:JuU10, rskr. 1998/99:123). Regeringen lämnar nu motsvarande redogörelse för . Den bygger i huvudsak på uppgifter som Riksåklagaren och gemensamt har lämnat i en skrivelse till regeringen . 2 Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning 2.1 Allmänt Bestämmelserna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som tvångsmedel vid beivrande av brott finns i första hand i 27 kap. . Sådana bestämmelser finns även i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål, lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. samt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Bestämmelser om hemlig kameraövervakning som tvångsmedel vid beivrande av brott finns i första hand i lagen om hemlig kameraövervakning. Även lagen med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål samt lagen om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. innehåller bestämmelser i detta hänseende. För all tvångsmedelsanvändning anses gälla tre allmänna principer. De tre principerna, som anknyter till innehållet i 2 kap. 12 § regeringsformen, är ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitetsprincipen. Ändamålsprincipen innebär att en myndighets befogenhet att använda ett tvångsmedel skall vara bunden till det ändamål för vilket tvångsmedlet har beslutats. Behovsprincipen innebär att en myndighet får använda ett tvångsmedel bara när det finns ett påtagligt behov och en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. Proportionalitetsprincipen, som är lagfäst i bl.a. 27 kap. 1 § tredje stycket och 3 § första stycket 3 lagen om hemlig kameraövervakning, innebär att en tvångsåtgärd i fråga om art, styrka, räckvidd och varaktighet skall stå i rimlig proportion till vad som finns att vinna med åtgärden. 2.2 Hemlig teleavlyssning Hemlig teleavlyssning innebär att telemeddelanden som befordras till eller från ett telefonnummer, en kod eller annan teleadress, i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet (27 kap. 18 § första stycket ). För att sådan avlyssning skall få ske krävs att någon är skäligen misstänkt för ett brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Även försök, förberedelse eller stämpling till dessa brott omfattas av bestämmelsen, om gärningen är belagd med straff (18 § andra stycket). För tillstånd till hemlig teleavlyssning krävs vidare att vissa andra rekvisit är uppfyllda. Så t.ex. måste åtgärden vara av synnerlig vikt för utredningen. Tvångsmedlet kan användas både för avlyssning av telefonsamtal och för upptagning av annan telekommunikation än muntlig sådan, såsom telefax och datakommunikation. Avlyssning kan, med vissa begränsningar, ske också utanför allmänt tillgängliga telenät. 2.3 Hemlig teleövervakning Hemlig teleövervakning innebär att uppgifter i hemlighet hämtas in om telemeddelanden som har expedierats eller beställts till eller från en viss teleadress eller att sådana meddelanden hindras från att nå fram. Tvångsmedlet får enligt 27 kap. 19 § användas vid förundersökning beträffande brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , vid förundersökning beträffande narkotikabrott med enbart fängelse i straffskalan samt vid förundersökning beträffande försök, förberedelse eller stämpling till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , om sådan gärning är belagd med straff. I övrigt gäller motsvarande regler som för hemlig teleavlyssning. 2.4 Hemlig kameraövervakning Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrda TV-kameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförbara utrustningar används för optisk personövervakning vid förundersökning i brottmål, utan att upplysning om övervakningen lämnas. Förutsättningarna för att sådan övervakning skall få ske är i övrigt i huvudsak desamma som gäller för hemlig teleavlyssning. Övervakningen får endast avse sådan plats där den misstänkte kan antas komma att uppehålla sig. Lagen om hemlig kameraövervakning trädde i kraft . Vid ikraftträdandet var lagens giltighetstid begränsad till utgången av 1996. Lagens giltighetstid har sedan förlängts, nu senast till utgången av (prop. 1998/99:6, bet. 1998/99:JuU2, rskr. 1998/99:19, SFS 1998:1537). 3 Riksåklagarens och redovisning 3.1 Tillämpningen av hemlig teleavlyssning Riksåklagaren och har, som nämnts, i en skrivelse till regeringen lämnat uppgifter om tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning samt om tillämpningen av bestämmelserna i lagen om hemlig kameraövervakning . Redovisningen visar att domstol , när det gäller förundersökning avseende grova narkotikabrott, har meddelat 252 tillstånd att i hemlighet lyssna av kommunikation till eller från teleadresser som har innehafts eller använts av misstänkta personer. Som jämförelse anges nedan i diagramform antalet redovisade fall . När det gäller andra grova brott där det enligt är tillåtet att använda hemlig teleavlyssning har detta skett i 60 fall . Det har gällt förundersökningar huvudsakligen rörande mord eller försök, förberedelse och stämpling till detta brott, människorov och grovt rån. I följande diagram anges antalet redovisade fall . I två fall rörande samma förundersökning har tillstånd till hemlig teleavlyssning meddelats trots att den misstänkte varit . Av 35 § i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser för unga lagöverträdare följer att reglerna om hemlig teleavlyssning inte är tillämpliga när det gäller brott begångna av den som inte fyllt . En förundersökning rörande tillståndsgivningen är inledd. I nästa diagram anges den redovisade genomsnittliga avlyssningstiden . Siffrorna är avrundade till heltal. En jämförelse mellan 1998 och måste göras med viss försiktighet. I redovisningen har en polismyndighet räknat tidsåtgången per avlyssnat abonnemang oavsett om det varit inom ramen för samma tillstånd eller inte, medan de andra myndigheterna har räknat tidsåtgången per meddelat tillstånd. har dock myndigheterna samma beräkningsgrund, d.v.s. per tillstånd. Avlyssningstiderna varierar kraftigt. förekom fall där avlyssningstiden bara pågick i , medan den längsta tiden var och . Avlyssningen har haft betydelse för förundersökningen beträffande den misstänkte i av fallen . Den har inte gett något resultat i av fallen och i av fallen har avlyssningen avbrutits med kvarstående misstanke. I det följande diagrammet anges i hur stor utsträckning avlyssningen redovisats ha haft betydelse för förundersökningen beträffande den misstänkte. Siffrorna är avrundade till heltal. Som framgår av diagrammet är andelen fall där avlyssningen haft betydelse relativt . har det förekommit ett fall där en ansökan om hemlig teleavlyssning lämnats utan bifall av domstol. har vid sin förhandsprövning, som fullgörs på intendentnivå, inte lämnat något negativt besked (jfr prop. 1980/81:76 s. 277 f.). 3.2 Tillämpningen av hemlig teleövervakning Av Riksåklagarens och redovisning framgår att det lämnades tillstånd i 333 fall till hemlig teleövervakning. Av redovisningen framgår även att i de flesta fall där hemlig teleavlyssning beviljats har även tillstånd till hemlig teleövervakning meddelats. Av de redovisade fallen avsåg 258 fall narkotikabrott. Övriga fall avsåg främst mord, försök, förberedelse och stämpling till mord, människorov, grov misshandel, grov stöld, grovt rån samt försök, förberedelse och stämpling till grovt rån samt grov urkundsförfalskning. Som en jämförelse anges i följande diagram antalet redovisade tillstånd 1990, som redovisningen av tillämpningen av hemlig teleövervakning omfattade ett helt kalenderår. Som framgår har användningen av hemlig teleövervakning ökat . Det är främst narkotikabrotten som står för ökningen. Utöver de ovan redovisade tillstånden har det i två fall förekommit hemlig teleövervakning efter framställning från . Dessa fall avsåg medhjälp till grovt skattebrott och medhjälp till grov oredlighet mot borgenärer. I två fall har tillstånd till hemlig teleövervakning enligt meddelats för förfluten tid trots att.bestämmelser om begäran och utlämnande av uppgifter angående redan expedierade eller beställda telemeddelanden återfinns i telelagen (1993:597). Besluten har dock aldrig verkställts. I nästa diagram anges den redovisade genomsnittliga övervakningstiden . Siffrorna är avrundade till heltal. Övervakningstiderna varierar kraftigt. förekom fall där övervakningen bara pågick i , medan den längsta tiden var och . Det kan konstateras att av samma skäl som angetts i fråga om hemlig teleavlyssning kan en säker jämförelse mellan 1998 och inte göras. Av intresse är även vilken betydelse övervakningen har haft för förundersökningen beträffande den misstänkte. hade övervakningen betydelse i av fallen. Den har inte gett något resultat i av fallen och den har avbrutits med kvarstående misstanke i av fallen. I det följande diagrammet anges 1990 i hur stor utsträckning övervakningen redovisats ha haft betydelse för förundersökningen beträffande den misstänkte. Siffrorna är avrundade till heltal. har det inte förekommit något fall där en ansökan om hemlig teleövervakning lämnats utan bifall av domstol. har vid sin förhandsprövning, som fullgörs på intendentnivå, inte heller lämnat något negativt besked. 3.3 Tillämpningen av hemlig kameraövervakning Av Riksåklagarens och redovisning framgår att det lämnades tillstånd till hemlig kameraövervakning i 45 fall. Av dessa avsåg 38 grova narkotikabrott. Övriga fall avsåg grov mordbrand, grovt rån samt medhjälp eller förberedelse till detta brott. Den genomsnittliga tiden för hemlig kameraövervakning var . Motsvarande siffror var . Även här får jämförelser göras med viss försiktighet. Tiden varierade i de enskilda fallen . Det kan även noteras att kameraövervakningen i några fall inte gick att verkställa på grund av tekniska problem. Den hemliga kameraövervakningen har enligt redovisningen haft betydelse för förundersökningen beträffande den misstänkte i av fallen. Övervakningen har inte gett något resultat i av fallen och de fall där åtgärden avbrutits med kvarstående brottsmisstanke utgjorde . Av diagrammet nedan framgår hur övervakningen har påverkat förundersökningen beträffande den misstänkte som lagstiftningen varit i kraft. 4 Slutsatser Av redovisningen framgår att tvångsmedlen, i likhet , främst har använts i förundersökningar där det funnits misstankar om organiserad eller annars omfattande handel med narkotika. Huvudsyftet har fortfarande varit att avslöja den mera omfattande narkotikasmugglingen till och försäljningen av narkotika inom landet. Regeringen konstaterar att antalet teleavlyssningar på grund av misstanke om grov narkotikabrottslighet har ökat avsevärt , då möjligheten att ingripa med detta tvångsmedel infördes för den typen av brottslighet. Antalet tillstånd har pendlat mellan 214 och 333. har dock antalet tillstånd sjunkit från 333 till 252 . Den totala andelen fall av hemlig teleavlyssning där åtgärden har haft betydelse för förundersökningen har varit relativ under 1990- talet. Med undantag så har andelen varit mellan . Regeringen konstaterar att den totala mängden beslagtagen cannabis och ecstasypreparat i ökade jämfört med föregående år. amfetamin, cannabis och drygt 21 000 ecstacypreparat togs i beslag 1998. Särskilt oroväckande är den kraftiga ökningen av mängden beslagtagen heroin, från till drygt . Även antalet gjorda beslag av heroin ökade markant. I likhet med de senaste årens skrivelser konstaterar regeringen att läget på narkotikaområdet är djupt oroande och att hemlig teleavlyssning kommit till användning i ett stort antal utredningar av sådana brott. Vidare har en relativt omfattande avlyssning skett på grund av misstankar om bl.a. mord och grovt rån. Det kan konstateras att hemlig teleavlyssning även har varit framgångsrik och haft betydelse för den brottsbeivrande verksamheten. Det kan därför inte komma i fråga att avstå från hemlig teleavlyssning i kampen mot narkotikabrottslighet och annan grov brottslighet. Även när det gäller hemlig teleövervakning har åtgärden i första hand använts vid förundersökningar rörande narkotikabrott. Antalet tillstånd har ökat kraftigt . Det kan till stor del förklaras med att praxis utvecklats dithän att ansökningar om tillstånd till hemlig teleavlyssning ofta kombineras med en ansökan om tillstånd till hemlig teleövervakning. Orsaken till det kan vara att användandet av mobiltelefoner och andra kommunikationsvägar, t.ex. dator och fax, ökar. Detta har fått negativa konsekvenser vad gäller effektiviteten och resultatet av den hemliga teleavlyssningen varför hemlig teleövervakning får större betydelse. Den hemliga kameraövervakningen har visat sig vara ett värdefullt och personalbesparande komplement i polisens spaningsarbete. Spaning har kunnat utföras i situationen där det annars inte skulle ha varit möjligt. Enligt vad som redovisats har den hemliga kameraövervakningen genomförts med hänsyn tagen till ovidkommande personers integritet. Sammanfattningsvis konstaterar regeringen att samtliga ovan nämnda tvångsmedel har visat sig vara värdefulla hjälpmedel i kampen mot den grova, organiserade, brottsligheten. är det mycket viktigt att noga följa utvecklingen när det gäller såväl hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning som hemlig kameraövervakning. Den årliga redovisningen från Riksåklagaren och ger en värdefull inblick i hur reglerna tillämpas och om förändringar . Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning har varit föremål för översyn och i betänkandet Buggning och andra hemliga tvångsmedel (SOU 1998:46) finns förslag till vissa förändringar i regelsystemet. Bland annat förslås att regler om hemlig teleövervakning ändras så att tillstånd kan meddelas även för förfluten tid. På grundval av förslagen i betänkandet kommer en proposition att överlämnas till . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 1999/2000:31 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål