prop · GN03142 · 2000-01-01 00:00:00 — När det gäller utformningen av 2 § har den föreslagna regleringen utformats med utgångspunkt i regleringen om användning av telefon och videokonferens i allmän domstol. Den föreslagna regleringen är avsedd att utgöra ett komplement till bestämmelserna om muntlig förhandling i allmän förvaltningsdomstol. När det gäller frågan i vilka måltyper användning av videokonferens i muntlig förhandling skulle kunna anses lämplig hänvisas till vad som behandlats i avsnitt 6.3.3. 3 § Bevisning får tas upp genom videokonferens 1. om det är lämpligt med hänsyn till bevisningens art och övriga omständigheter, eller 2. om bevisupptagning enligt reglerna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) skulle medföra kostnader eller olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av att bevisningen tas upp på ett sådant sätt. I paragrafen anges under vilka förutsättningar det är möjligt att ta upp bevisning genom användning av videokonferens. Användning av videokonferens vid bevisupptagning torde i första hand komma i fråga vid förhör med vittnen, men det bör även vara möjligt att höra sakkunniga med hjälp av denna teknik. Bevismedlet syn omfattas också av regleringen. Syn genom videokonferens kan tänkas komma till användning exempelvis i samband med ett sakkunnigförhör som sker genom videokonferens. De uttalanden som gjorts om i vilka situationer det är lämpligt att låta bevisupptagning ske genom telefon bör i tillämpliga delar kunna tjäna som utgångspunkt för bedömningen av om det är lämpligt att ta upp bevisning genom videokonferens (se prop. 1986/87:89 s. 220). Möjlig- heterna till värdering av bevisningen får inte bli lidande av att upptag- ningen sker genom videokonferens. Vid användning av videokonferens torde dock möjligheterna att kunna värdera bevisning typiskt sett vara bättre än vid användning av telefon. 4 § I fråga om den som kallas till muntlig förhandling genom videokonfe- rens gäller inte bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) om kallelser och förelägganden och om påföljder vid utevaro. Kallelse till muntlig förhandling genom videokonferens skall ske på det sätt som rätten finner lämpligt. Den som har kallats att delta i en muntlig förhandling genom video- konferens men som motsätter sig att delta på detta sätt, har rätt att inställa sig i rättssalen. Den som deltar i en muntlig förhandling genom videokonferens med stöd av denna lag skall anses ha inställt sig inför rätten. Av första stycket följer att bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) om förelägganden och påföljder vid utevaro inte gäller. De närmare skälen för detta har redovisats i avsnitt 6.5. Kallelse till muntlig förhandling genom videokonferens skall i stället utformas på det sätt som rätten finner lämpligt. Det krävs inte att den som skall delta uttryckligen samtycker till att delta i förhandlingen genom videokonferens. Om rätten finner att det finns förutsättningar att låta någon delta i en muntlig förhandling på detta sätt, skall domstolen kalla personen i fråga att inställa sig till den plats där den aktuella videokonferensutrustningen finns. Vid bedömningen av om det är lämpligt måste det självklart beaktas om det är sannolikt att den som enligt rättens bedömning kan delta i en muntlig förhandling genom videokonferens kommer att delta på detta sätt. Om rätten bedömer att det finns risk för att den som skall delta på detta sätt inte kommer att medverka vid en videokonferens bör man avstå från att använda denna möjlighet. I de flesta fallen kommer initiativet till deltagande genom videokonferens sannolikt att komma från parten eller den som skall höras och frågan torde då inte vålla något större problem. Som framgår av första stycket skall rätten utforma kallelsen på det sätt den finner det lämpligt. Av kallelsen bör dock framgå att den som kallats att delta i en muntlig förhandling genom videokonferens har rätt att inställa sig i rättssalen. Av andra stycket framgår att den som inte vill delta i en förhandling genom videokonferens har rätt att få inställa sig till förhandlingen på vanligt sätt. Om den som får en kallelse att inställa sig till en videokonferens föredrar att komma till domstolen bör det ankomma på honom eller henne att underrätta rätten om det. Om det kommer fram något som gör att det finns anledning för rätten att anta att någon som har kallats att delta i en muntlig förhandling genom videokonferens inte kommer att medverka, bör den dock inte förhålla sig passiv utan möjligt vidta nödvändiga åtgärder för att förhandlingen skall kunna genomföras. Av sista stycket framgår att den som deltar i en muntlig förhandling genom videokonferens med stöd av denna lag skall anses ha inställt sig inför rätten. Härav följer att den som deltar i en muntlig förhandling genom videokonferens skall anses ha inställt sig på samma sätt som om inställelsen rent faktiskt ägt rum i rättssalen. Det innebär exempelvis att en part som deltar i en muntlig förhandling genom videokonferens och inställer sig genom ett ombud i rättssalen, skall anses ha inställt sig både personligen och genom ombud inför rätten. Det innebär vidare att om en part företräds av en ställföreträdare eller ett ombud som deltar i den muntliga förhandlingen genom videokonferens så har parten inställt sig inför rätten genom ställföreträdaren eller ombudet. 5 § Den som har kallats till en muntlig förhandling genom video- konferens har rätt till ersättning i enlighet med vad som sägs i förvalt- ningsprocesslagen (1971:291). Den som kallats att delta i en muntlig förhandling genom videokonferens kommer att i stället för att inställa sig till den domstol där förhand- lingen äger rum få inställa sig i en lokal där videokonferensutrustning finns. Det kommer följaktligen att kunna uppstå kostnader för den som kallas att delta i en muntlig förhandling genom videokonferens. Av denna paragraf följer att den som har kallats till en muntlig förhandling på detta sätt har rätt till ersättning i enlighet med vad som sägs i förvaltningsprocesslagen (1971:291). 6 § Utan hinder av det förbud mot fotografering som följer av 16 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får videokonferens användas i enlighet med vad som föreskrivs i denna lag. Enligt 16 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) gäller i fråga om offentlighet och ordning vid muntlig förhandling bl.a. 5 kap. 9 § i tillämpliga delar. Enligt sistnämnda lagrum är det förbjudet att fotografera i rättssalen. För att bestämmelserna i försöks- lagen inte skall stå i strid mot det så kallade fotograferingsförbudet måste dessa undantas från förbudet. Genom denna bestämmelse möjliggörs användning av videokonferensutrustning i rättssalen. Paragrafens lydelse har justerats redaktionellt i förhållande till lagrådsremissens förslag. 12.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar 14 § Om det i lag eller annan författning föreskrivs att talan skall väckas vid eller beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol, skall det göras vid en länsrätt. Ett beslut skall överklagas till den länsrätt inom vars domkrets ärendet först prövats, om det inte för ett visst slag av mål föreskrivs annat i lag eller förordning. Förekommer det vid mer än en länsrätt flera mål som har nära samband med varandra, får målen handläggas vid en av länsrätterna om det kan göras utan avsevärd olägenhet för någon part. En länsrätt får, om det finns särskilda skäl och det kan göras utan avsevärd olägenhet för någon part, lämna över ett mål till en annan länsrätt som handlägger sådana mål. Närmare föreskrifter om överlämnande av mål mellan länsrätter meddelas av regeringen. Andra stycket har ändrats så att det framgår att huvudregeln om forum i förvaltningsmål gäller, om det inte för ett visst slag av mål föreskrivs annat i lag eller förordning. Ändringen har tillkommit efter synpunkter från Lagrådet. Ändringen har behandlats i avsnitt 8.6. 12.3 Förslaget till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) 14 § Till muntlig förhandling skall kallas sökande eller klagande och den som har att svara i målet. Enskild får föreläggas att inställa sig personligen vid vite eller vid påföljd av att hans utevaro inte utgör hinder för målets vidare handläggning och avgörande. eller annan part, som enligt föreskrift i lag företräder det allmänna, får föreläggas att inställa sig vid påföljd att partens utevaro inte utgör hinder för målets vidare handläggning och avgörande. Sökande eller klagande och den som har att svara i målet får medverka per telefon i muntlig förhandling under samma förutsättningar som gäller enligt 42 kap. 10 § . Bestämmelserna i denna lag om kallelser och förelägganden och om påföljder vid utevaro gäller inte i fråga om sökande eller klagande och den som har att svara i målet, som kallas att medverka per telefon i muntlig förhandling. Andra stycket är nytt. Det ger förvaltningsdomstolen samma möjligheter att låta en part medverka per telefon i en muntlig förhandling i ett mål, som allmän domstol har möjlighet att låta en part delta i ett förberedelsesammanträde i tvistemål på det sättet enligt 42 kap. 10 § . När en part medverkar per telefon i en muntlig förhandling gäller inte förvaltningsprocesslagens (1971:291) bestämmelser om kallelser, före- lägganden och påföljder vid utevaro (jfr 42 kap. 10 § ). Genom en hänvisning i 8 § lagen (1977:729) om Patentbesvärsrätten har bl.a. 14 § förvaltningsprocesslagen motsvarande tillämpning i fråga om handläggning av mål i Patentbesvärsrätten. Detta får till följd att parter i Patentbesvärsrätten får möjlighet att medverka per telefon i en muntlig förhandling. 25 § Rätten får förordna om förhör med vittne eller sakkunnig. Sådant förhör äger rum vid muntlig förhandling. Förhöret får hållas under ed. Om förhör gäller 36 kap. 1 18 och 20 23 §§ samt 40 kap. 9 11, 14, 16 och 20 §§ i tillämpliga delar. Vittne och sakkunnig får medverka per telefon i muntlig förhandling under samma förutsättningar som gäller enligt 43 kap. 8 § fjärde stycket . Bestämmelserna i denna lag om kallelser och före- lägganden och om påföljder vid utevaro gäller inte i fråga om vittne och sakkunnig, som kallas att medverka per telefon i muntlig förhandling. I andra stycket har införts bestämmelser om hörande av vittne och sakkunnig per telefon. Bestämmelserna överensstämmer i allt väsentligt med reglerna i 43 kap. 8 § fjärde stycket angående allmän domstols möjlighet att ta upp bevisning per telefon vid huvudförhandling i tvistemål. Den som kallats att medverka per telefon i en muntlig förhandling omfattas inte av förvaltningsprocesslagens (1971:291) bestämmelser om kallelser, förelägganden och påföljder vid utevaro (jfr 43 kap. 8 § ). 32 § Om domstolen finner att en dom eller ett beslut innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av domstolens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende, får domstolen besluta om rättelse. Har domstolen av förbiseende underlåtit att fatta ett beslut som skulle ha meddelats i samband med ett avgörande, får domstolen komplettera sitt avgörande från det att avgörandet vann laga kraft. En komplettering senare än efter det att avgörandet meddelades får dock ske endast om en part begär det och ingen annan part motsätter sig kompletteringen. Innan beslut om rättelse eller komplettering fattas, skall parterna även i annat fall än som avses i andra stycket andra meningen ha fått tillfälle att yttra sig, om det inte är obehövligt. Beslutet skall om möjligt antecknas på varje exemplar av den dom eller det beslut som rättas eller kompletteras. Paragrafen innehåller regler om rättelse och komplettering av domar och beslut. I första stycket har lagtexten anpassats till den lydelse som motsvaran- de bestämmelser i har (se 17 kap. 15 § och 30 kap. 13 § ). I förhållande till lagrådsremissens lagförslag har första stycket justerats något språkligt. Andra stycket har i enlighet med vad som anförts i avsnitt 9.2 ändrats så att den tid inom vilken komplettering kan ske utsträckts från det att avgörandet vann laga kraft. För att rätten inte skall ha möjlighet att på eget initiativ komplettera ett avgörande, som parterna har accepterat och inrättat sig efter, då det kanske saknas en realistisk möjlighet att överklaga detta i dess helhet, förutsätter en komplettering senare än efter det att avgörandet meddelades initiativ av en part. Det kan finnas fall då någon annan part finner skäl att motsätta sig en sådan komplettering. Sådan part har därför, om en komplettering skulle bli aktuell senare än efter det att avgörandet meddelades, getts möjlighet att hindra detta. Utnyttjas denna möjlighet är den första parten hänvisad till att överklaga, om tiden inte har gått ut för detta, och i annat fall att begära resning. Ändringarna i andra stycket har föranlett ett förtydligande i tredje stycket. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag har tredje stycket justerats något språkligt. 12.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring 49 § Beslut av en arbetslöshetskassa i ärenden om rätt till ersättning enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om inte annat följer av lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt. Behörig länsrätt är den inom vars domkrets det första beslutet i saken har fattats. Vid prövning av överklagande av länsrättens beslut i mål som avses i första stycket skall nämndemän ingå i kammarrätten, om nämndemän deltagit i länsrätten. Ändringen i första stycket är föranledd av att Regeringsrätten i rättsfallet RÅ 1997 ref. 13 vid tillämpningen av den allmänna forumregeln i 14 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar funnit att beslut av arbetslöshetskassa med lokal administration skall överklagas till länsrätten i det län där kassans styrelse har sitt säte, och inte till länsrätten i det län där lokalkontoret är beläget. De närmare skälen bakom förslaget att behörig länsrätt vid prövning av ett överklagande av en arbetslöshetskassas beslut om rätt till arbetslöshetsersättning, är den länsrätt inom vars domkrets det första beslutet i saken har fattats har behandlats i avsnitt 8.6. 12.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor 95 § Beslut av en arbetslöshetskassa i ärenden om rätt till medlemskap enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Behörig länsrätt är den inom vars domkrets det första beslutet i saken har fattats. Vid prövning av överklagande av länsrättens beslut i mål som avses i första stycket skall nämndemän ingå i kammarrätten, om nämndemän deltagit i länsrätten. Ändringen i första stycket är, liksom ändringen i 49 § första stycket lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, föranledd av Regeringsrättens rättsfall RÅ 1997 ref. 13, se vidare författningskommentaren till nämnda bestämmelse ovan samt vad som anförts i avsnitt 8.6 om de närmare skälen för den föreslagna ändringen. Lagförslag i promemorian och telefonkonferens i allmän förvaltningsdomstol, m.m. 1 Förslag till lag om försöksverksamhet med videokonferens i allmän föreskrivs följande. 1 § Vid handläggningen av mål i de allmänna förvaltningsdomstolar som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bestämmer, får videokonferens användas på försök i enlighet med vad som föreskrivs i denna lag. 2 § Sökande eller klagande och den som har att svara i målet får delta i muntlig förhandling i allmän förvaltningsdomstol genom videokonferens 1. om det är lämpligt med hänsyn till ändamålet med partens inställelse och övriga omständigheter, eller 2. om den muntliga förhandlingen annars skulle medföra kostnader eller olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av att parten inställer sig i rättssalen. 3 § Bevisning får tas upp genom videokonferens 1. om det är lämpligt med hänsyn till bevisningens art och övriga omständigheter, eller 2. om bevisupptagning enligt reglerna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) skulle medföra kostnader eller olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av att bevisningen tas upp på ett sådant sätt. 4 § I fråga om den som kallas till muntlig förhandling genom videokon- gäller inte bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) om kallelser och förelägganden och om påföljder vid utevaro. Kallelse till muntlig förhandling genom videokonferens skall ske på det sätt som rätten finner lämpligt. Den som har kallats att delta i en muntlig förhandling genom video- konferens men som motsätter sig att delta på detta sätt, har rätt att inställa sig i rättssalen. Den som deltar i en muntlig förhandling genom videokonferens med stöd av denna lag skall anses ha inställt sig inför rätten. 5 § Den som har kallats till en muntlig förhandling genom videokon- har rätt till ersättning i enlighet med vad som sägs i förvaltnings- processlagen (1971:291). 6 § Utan hinder av vad som följer av 16 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) om förbud mot fotografering får videokonferens användas i enlighet med vad som föreskrivs i denna lag. Denna lag träder i kraft och gäller till utgången av . 2 Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs att 14, 25 och 32 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 § Till muntlig förhandling skall kallas sökande eller klagande och den som har att svara i målet. Enskild får föreläggas att inställa sig personligen vid vite eller vid påföljd av att hans utevaro inte utgör hinder för målets vidare handläggning och avgörande. eller annan part, som enligt föreskrift i lag företräder det allmänna, får föreläggas att inställa sig vid påföljd att partens utevaro inte utgör hinder för målets vidare handläggning och avgörande. Sökande eller klagande och den som har att svara i målet får delta i muntlig förhandling per telefon under samma förutsättningar som gäller enligt 42 kap. 10 § rätte- gångsbalken. Bestämmelserna i denna lag om kallelser och före- lägganden och om påföljder vid utevaro gäller inte i fråga om den som kallas att delta i muntlig förhandling per telefon. 25 § Rätten får förordna om förhör med vittne eller sakkunnig. Sådant förhör äger rum vid muntlig förhandling. Förhöret får hållas under ed. Om förhör gäller 36 kap. 1 18 och 20 23 §§ samt 40 kap. 9 11, 14, 16 och 20 §§ rättegångs- balken i tillämpliga delar. Rätten får förordna om förhör med vittne och sakkunnig. Sådant förhör äger rum vid muntlig förhandling. Förhöret får hållas under ed. Om förhör gäller 36 kap. 1 18 och 20 23 §§ samt 40 kap. 9 11, 14, 16 och 20 §§ rättegångs- balken i tillämpliga delar. Vittne och sakkunnig får delta i muntlig förhandling per telefon under samma förutsättningar som gäller enligt 43 kap. 8 § fjärde stycket . Bestäm- melserna i denna lag om kallelser och förelägganden och om påfölj- der vid utevaro gäller inte i fråga om den som kallas att delta i muntlig förhandling per telefon. 32 § Beslut, som innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av domstolens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende, får rättas av dom- stolen. Om domstolen finner att ett avgörande innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av domstolens eller någon annans skrivfel, räknefel eller liknande förbiseende, får domstolen besluta om rättelse. Har domstolen av förbiseende underlåtit att fatta ett beslut som skulle ha meddelats i samband med ett avgörande, får domstolen komplettera sitt avgörande i det hänseendet från det att avgörandet meddelades. Har domstolen av förbiseende underlåtit att fatta ett beslut som skulle ha meddelats i samband med ett avgörande, får domstolen komplettera sitt avgörande från det att avgöran- det vann laga kraft. En komplette- ring senare än efter det att avgörandet meddelades får dock ske endast om en part begär det och annan part inte motsätter sig kompletteringen. Om det inte är obehövligt, skall parterna få tillfälle att yttra sig innan rättelse eller komplettering sker Innan beslut om rättelse eller komplettering fattas, skall parterna även i annat fall än som avses i andra stycket andra meningen ha fått tillfälle att yttra sig, om det inte är uppenbart obehövligt. Beslutet skall om möjligt anteck- nas på varje exemplar av det avgörande som rättas. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över promemorian och telefonkonferens i allmän förvaltningsdomstol, m.m. Yttranden har avgetts av ombudsmän, för , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i , Länsrätten i , Domstols- verket, , , , , i , , , och Sammanslutningen för Juridiska Byråer. har beretts tillfälle att yttra sig men har avstått från att avge yttrande. Lagförslag i promemorian En särskild forumregel för arbetslöshetsförsäkringsmål 1 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Härigenom föreskrivs att 49 § lagen (1997:238) om arbetslöshets- försäkring skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 49 § Beslut av en arbetslöshetskassa i ärenden om rätt till ersättning enligt denna lag överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om inte annat följer av lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt. Beslut av en arbetslöshetskassa i ärenden om rätt till ersättning enligt denna lag får överklagas hos den länsrätt inom vars domkrets det första beslutet i ärendet har fattats, om inte annat följer av lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt. Vid prövning av överklagande av länsrättens beslut i mål som avses i första stycket skall nämndemän ingå i kammarrätten, om nämndemän deltagit i länsrätten. Denna lag träder i kraft . Beslut som meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser. 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor Härigenom föreskrivs att 95 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 95 § Beslut av en arbetslöshetskassa i ärenden om rätt till medlemskap enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut av en arbetslöshetskassa i ärenden om rätt till medlemskap enligt denna lag får överklagas hos den länsrätt inom vars domkrets det första beslutet i ärendet har fattats. Vid prövning av överklagande av länsrättens beslut i mål som avses i första stycket skall nämndemän ingå i kammarrätten, om nämndemän deltagit i länsrätten. Denna lag träder i kraft . Beslut som meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser. Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över promemorian En särskild forumregel för arbetslöshetsförsäkringsmål Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i län, Länsrätten i , , Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO), Tjänstemännens Central- organisation (TCO), i (LO) och . Länsrätten i har beretts tillfälle att avge yttrande men har avstått från att yttra sig. Lagrådsremissens lagförslag Regeringen har följande förslag till lagtext. 1 Förslag till lag om försöksverksamhet med videokonferens i allmän föreskrivs följande. 1 § Vid handläggningen av mål i de allmänna förvaltningsdomstolar som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bestämmer, får videokonferens användas på försök i enlighet med vad som föreskrivs i denna lag. 2 § Sökande eller klagande och den som har att svara i målet får delta i muntlig förhandling i allmän förvaltningsdomstol genom videokonferens 1. om det är lämpligt med hänsyn till ändamålet med partens inställelse och övriga omständigheter, eller 2. om den muntliga förhandlingen annars skulle medföra kostnader eller olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av att parten inställer sig i rättssalen.