prop · GN0334 · 2000-01-01 00:00:00 — Onoterade försäkringsaktiebolag och varje livförsäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst skall, utöver förvärv i de undantagssituationer som är tillåtna, få förvärva egna aktier och aktier i ett moderbolag när inte någon ersättning lämnas för förvärvet. Kommitténs förslag: Kommittén har inte behandlat frågan om ändring av bolagsrättsliga regler i försäkringsrörelselagen. Remissinstanserna har inte särskilt kommenterat dessa frågor. Vid beredningen av ärendet har och Patent- och regist- reringsverket lämnat synpunkter av teknisk karaktär. Skälen för regeringens förslag Allmänna utgångspunkter Försäkringsrörelselagen innehåller associationsrättsliga regler för försäk- ringsaktiebolag som i allt väsentligt motsvarar aktiebolagslagens regler. Så är även fallet i fråga om förvärv och överlåtelse av egna aktier och aktier i moderbolag (se 6 kap. 9 och 10 §§ försäkringsrörelselagen). De skäl som tidigare anförts för att utvidga de noterade publika aktie- bolagens möjligheter att förvärva och överlåta egna aktier är relevanta även för motsvarande försäkringsaktiebolag. Det kan bl.a. förbättra en effektiv användning av bolagets kapital, möjliggöra en bättre anpassning till aktieägarnas önskemål än vinstutdelning och ge bättre förutsättningar att genomföra en omstrukturering. Det har i det föregående också konstaterats att riskerna för kursmani- pulationer kan reduceras och att skyddet för det bundna egna kapitalet inte behöver försämras. Aktieägarnas inflytande i försäkringsaktiebolaget behöver inte heller minska (se avsnitten 5.2 och 5.3). För försäkringsaktiebolagens vidkommande krävs det att förvärv och överlåtelser av egna aktier inte inverkar menligt på skyddet för försäkringstagare och andra ersättningsberättigade på grund av försäk- ringar. Det rör sig här om samma skyddsintresse som ligger till grund för försäkringsrörelsereglerna (jfr prop. 1998/99:87 s. 145 f). Skydds- intressena är särskilt starka i livförsäkringsrörelse. Som vi närmare utvecklar i det följande kan en utvidgad möjlighet att förvärva och överlåta egna aktier förenas med försäkringstagarnas int- ressen. I några avseenden är det dock motiverat med särregler för försäk- ringsaktiebolag. I första hand gäller det en inskränkning av tillämpnings- området till vinstutdelande försäkringsaktiebolag. I övrigt kan bestämmelserna om förvärv och överlåtelse av egna aktier i noterade publika försäkringsaktiebolag i allt väsentligt utformas efter mönster från förslaget för aktiebolag i allmänhet (se vidare förslagen till ändringar i 7 kap. aktiebolagslagen). Det gäller bl.a. sättet för förvärv och överlåtelse av egna aktier, hur beslut om förvärv skall fattas, gränserna för innehav, prospektkrav m.m., egna aktiers ställning och rättsföljder vid otillåtna förvärv av egna aktier (se avsnitten 5.4-5.8 och 6). De äldre och nya bestämmelserna om försäkringsbolagens förvärv och överlåtelse av egna aktier bör - i avvaktan på det arbete som pågår inom med inriktning på att göra aktiebolagslagen tillämplig även på försäkringsaktiebolag - samlas i ett nytt kapitel i försäkrings- rörelselagen (6 a kap.). Begränsningar med hänsyn till den finansiella stabiliteten och försäkringstagarnas intressen Det är väsentligt att en utvidgad rätt att förvärva och överlåta egna aktier inte försämrar försäkringsbolagets förmåga att fullgöra åtaganden enligt försäkringsavtal. Den nya återköpsmöjligheten får inte heller innebära att rätten till återbäring för försäkringstagare och andra ersättningsberätti- gade enligt försäkringsavtal försämras (jfr liknande överväganden an- gående ombildning av icke vinstutdelande livförsäkringsbolag till vinst- utdelande bolag i prop. 1998/99:87 s. 367 369). Kravet på finansiell stabilitet och skyddet för försäkringstagarnas rättigheter säkerställs på ett grundläggande sätt redan genom de redovis- ningsregler som vi föreslår. Dessa innebär att egna aktier inte får tas upp som en tillgång i balansräkningen och att förvärv och avyttring skall redovisas direkt mot eget kapital (se vidare avsnitt 9). Ett innehav av egna aktier - som i ekonomiskt hänseende inte innebär något värde för bolaget - kommer därigenom inte att ingå i försäkringsbolagets kapital- bas. Vid en sådan redovisning kommer inte heller försäkringstagarnas rätt till s.k. villkorad återbäring, som under vissa förutsättningar kan baseras på beräknat överskott enligt redovisningen (jfr prop. 1998/99:87 s. 202 och 203), att påverkas av förvärvet. Det finns alltså inte anledning att befara att utökade möjligheter att återköpa egna aktier i försäkrings- aktiebolag kommer i konflikt med försäkringstagarnas intressen i andra avseenden än vad som rent allmänt är fallet vid vinstutdelning. För försäkringsbolag gäller särskilda bestämmelser om vinstutdelning. Vinstutdelning är endast tillåten i skadeförsäkringsbolag och i livförsäk- ringsbolag som har bestämmelser om detta i bolagsordningen (se 12 kap. 2 § försäkringsrörelselagen och prop. 1998/99:87 s. 194-199). Endast sådana försäkringsaktiebolag bör omfattas av de nya bestämmelserna om förvärv av egna aktier. De nya rörelseregler som införts för försäkringsbolagen, bl.a. principen om god försäkringsstandard och de regler som skall säkerställa en tydligare avtalsreglering av försäkringstagarnas rättigheter och skyl- digheter samt en klarare uppdelning mellan försäkringstagarnas och aktieägarnas medel, ger i övrigt en god grund för att förhindra att förvärv av egna aktier kommer i konflikt med försäkringstagarnas intressen (jfr prop. 1998/99:87 bl.a. s. 182, 191-193 och 203). Man behöver alltså inte, vilket skulle kunna vara ett alternativ, begränsa bestämmelserna till skadeförsäkringsaktiebolag. I återköpsfallen behövs inte heller - lika lite som vid vinstutdelning - något generellt tillståndsförfarande för försäkringsaktiebolag. De föreslagna bestämmelserna i aktiebolagslagen innebär att ett förvärv av egna aktier inte får komma i konflikt med den s.k. försiktig- hetsprincipen i 12 kap. 2 § aktiebolagslagen (se förslaget till 7 kap. 8 § aktiebolagslagen). För försäkringsaktiebolagen är det lämpligt att också erinra om att ett förvärv av egna aktier inte får komma i konflikt med den stabilitetsprincip som gäller för försäkringsrörelse. Den skall säkerställa att bolaget bl.a. har tillräckligt soliditet och likviditet för att fullgöra sina åtaganden mot försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade på grund av försäkringsavtal (se 1 kap. 1 a § försäkringsrörelselagen). En sådan erinran finns när det gäller minoritetsaktieägares rätt att påfordra utdelning. Bör förändringar göras i dagens bestämmelser om förvärv av egna aktier? får egna aktier och aktier i moderbolag bara förvärvas i vissa undantagssituationer, bl.a. vid förvärv av annan rörelse. Sådana aktier får innehas under högst , om de inte kan säljas utan förlust (se 6 kap. 10 § försäkringsrörelselagen). Försäkringsrörelselagen har tills förhindrat att andra livförsäkringar än fondförsäkringar meddelats av vinstutdelande bolag. Aktier i livförsäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst är speciella. De berättigar t.ex. inte till utdelning. De är därför inte föremål för omsättning av samma slag eller av samma skäl som aktier i allmänhet. När sådana aktier innehas av vinstutdelande koncerner, torde det motiveras av fördelen med att kunna tillhandahålla traditionella livförsäkringar jämsides med andra försäkringar. Det torde vara sällsynt att ett icke vinstutdelande livförsäkrings- aktiebolag förvärvar egna aktier ens i de undantagsfall där förvärv tillåts . De behov som skulle kunna motivera sådana förvärv torde kunna tillgodoses genom att förvärvet görs direkt av bolagets aktieägare. I ett icke vinstutdelande livförsäkringsaktiebolag - där rörel- sen bedrivs helt för försäkringstagarnas vinstintresse - bör som princip inte heller förekomma transaktioner motiverade av aktieägarnas särskilda intressen. Det kan därför ifrågasättas om förvärv av egna aktier eller aktier i moderbolag över huvud taget bör tillåtas i livförsäkringsbolag som inte får dela ut vinst. Om förvärv och överlåtelse skall tillåtas kan en förkortning av treårsfristen vara relevant. Det saknas emellertid underlag för att nu inskränka bestämmelserna om förvärv av egna aktier eller av aktier i moderbolag i undantags- situationerna. Sådana frågor får i stället bedömas inom ramen för tillsyn enligt de allmänna rörelsereglerna, bl.a. prin- cipen om god försäkringsstandard i 1 kap. 1 a § försäkringsrörelselagen. Mot denna bakgrund bör även redovisningsreglerna utformas med beaktande av att förvärv av egna aktier skulle kunna bli aktuella i livförsäkringsaktiebolag som inte får dela ut vinst (se författnings- kommentaren till 5 kap. 2 § ÅRFL). I likhet med vad vi förordat i fråga om aktiebolagslagen föreslår vi inte några större förändringar i försäkringsrörelselagens bestämmelser om förvärv av egna aktier eller av aktier i moderbolaget i undantags- situationerna. Bestämmelsen bör dock, på samma sätt som aktiebolags- lagens regler, kompletteras med det fall att förvärvet sker utan att någon ersättning utgått från bolaget. Sådana förvärv kan inte i sig strida mot försäkringstagarnas intressen. För noterade publika aktiebolag som omfattas av aktiebolagslagen skall det inte längre krävas att aktier som förvärvats i undantags- situationerna avyttras, om innehavet ryms inom den tillåtna tioprocents- gränsen (se avsnitt 5.10). Motsvarande bör gälla för noterade skade- försäkringsbolag och livförsäkringsbolag som får dela ut vinst. Vissa övriga frågor För försäkringsaktiebolagen föreligger, utöver vad som anförts, vissa särförhållanden som motiverar särskilda regler jämfört med andra aktiebolag. För försäkringsaktiebolag behövs det inte någon sådan bestämmelse om likvidationsplikt som föreslås i 13 kap. 4 a § aktie- bolagslagen. Detta hänger samman med att försäkringsrörelselagen saknar bestämmelser om lägsta tillåtna aktiekapital (se prop. 1994/95:70 s. 120). Vissa mindre avvikelser i förhållande till aktiebolagslagen är också motiverade i några andra fall. Sådana frågor kommenteras närmare i författningskommentarerna till berörda bestämmelser (se vidare 6 a kap. 4, 5 och 21 §§ försäkringsrörelselagen). 8.2 Egna aktiers ställning enligt vissa rörelseregler Regeringens bedömning: Det behövs inte några särskilda bestämmelser om egna aktiers ställning i kapitaltäckningssammanhang. Kommitténs förslag: Kommittén har inte behandlat dessa frågor. Remissinstanserna: Vissa remissinstanser har tagit upp frågan om egna aktiers ställning vid vinstutdelning m.m. (se avsnitt 6). Skälen för regeringens bedömning: Egna aktiers ställning enligt kapitaltäckningsreglerna Det är väsentligt att en utvidgad rätt att förvärva och överlåta egna aktier inte försämrar kreditinstitutens och värdepappersbolagens finansiella stabilitet. De redovisningsregler som föreslagits innebär att egna aktier inte får tas upp som en tillgång i balansräkningen och att förvärv och avyttring skall redovisas direkt mot eget kapital (se vidare avsnitt 9.5). Ett innehav av egna aktier - som i ekonomiskt hänseende inte innebär något värde för bolaget - kommer således inte att ingå i ett kreditinstituts eller värdepappersbolags kapitalbas. Detta överensstämmer med mot- svarande ordning för försäkringsbolag (jfr avsnitt 8.1). Ett kreditinstituts och värdepappersbolags förvärv av egna aktier kommer att reducera det egna kapitalet och därmed också institutets kapitalbas. De risker som institutet får ta t.ex. kreditrisker liksom storleken på institutens aktieinnehav ställs i många fall i relation till institutets kapitalbas. Risktagandet kan alltså behöva anpassas till den reducerade kapitalbasen. Till detta kommer att det finns en nedre gräns som kapitalbasen inte får underskrida. Institutet måste självfallet ta hänsyn till dessa bestämmelser när de förvärvar egna aktier. För- hållandena är dock i princip inte annorlunda än när kapitalbasen minskas genom vinstutdelning. Några särskilda bestämmelser om egna aktier i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värde- pappersbolag kan därför inte anses erforderliga. Egna aktiers ställning vid ägarprövning För finansiella företag finns, utöver regler om lägsta kapitalbas, flera rörelseregler vars tillämpning beror på hur stor andel av aktierna eller rösterna som någon har. Det kan vara fråga om kreditinstitutets eget innehav eller dess aktieägares. Tillämpningen kan påverkas såväl av det finansiella företagets förvärv av egna aktier som av tredje mans förvärv av egna aktier. Vid tillämpningen av dessa bestämmelser kommer den allmänna princip som föreslås komma till uttryck i 1 kap. 7 § aktiebolagslagen och 1 kap. 9 d § försäkringsrörelselagen att gälla, dvs. att bolagets innehav av egna aktier beaktas genom att rösterna reduceras. Det gäller dock inte om annat uttryckligen följer av bestämmelsen i fråga eller annars klart framgår av sammanhanget. För en aktieägare kan ett finansiellt företags förvärv av egna aktier få betydelse enligt de s.k. ägarprövningsreglerna (7 kap. 10 14 b §§ och 9 kap. 3 § bankrörelselagen, 2 kap. 3 § och 3 kap. 2 2 e §§ försäkrings- rörelselagen, 2 kap. 1 § och 6 kap. 3 a 3 h §§ lagen om värdepappers- rörelse samt 2 kap. 1 § och 5 kap. 11 15 b §§ lagen om finansierings- verksamhet). Reglerna ställer upp särskilda krav på ägare som har ett kvalificerat innehav i, eller en nära förbindelse med, ett finansiellt företag. Med innehav avses ett direkt eller indirekt ägande i ett företag om innehavet representerar eller mer av kapitalet eller av samtliga röster eller annars möjliggör ett väsentligt inflytande över företaget. Med nära förbindelse avses bl.a. innehav, direkt eller indirekt, av minst en femtedel av kapital eller röstetalet i ett annat företag. Lämpligheten hos de ägare som har ett kvalificerat innehav av aktier prövas första gången i samband med prövningen av ansökan om tillstånd för företaget att driva finansiell verksamhet, t.ex. bankrörelse. Därefter görs en lämplighetsprövning vid ett direkt eller indirekt förvärv av aktier i företaget som medför att förvärvarens sammanlagda innehav utgör ett kvalificerat innehav. Detsamma gäller ett förvärv som innebär att ett kvalificerat innehav ökar så att det uppgår till eller överstiger 20, av aktiekapitalet eller röstetalet för samtliga aktier eller så att institutet blir ett dotterbolag. Om den som har ett kvalificerat innehav av aktier utövar eller kan antas komma att utöva sitt inflytande på ett sätt som motverkar vissa närmare krav på verksamheten i företaget, kan ingripa med sanktioner. Inspektionen kan också ingripa mot den som har nära förbindelse med ett finansiellt företag och som försvårar en effektiv tillsyn av företaget. Frågan uppkommer om reglerna måste justeras med hänsyn till förslagen i detta sammanhang. Ägarprövningsreglerna avser, som framgått, bara direkta eller indirekta förvärv av aktier eller andelar. När ett bolag förvärvar egna aktier ökar visserligen de övriga aktieägarnas kapitalandel och inflytande över bolaget, eftersom de aktier som tillhör bolaget inte kan företrädas vid bolagsstämman. Dessa förändringar omfattas dock inte av ägarpröv- ningsreglerna på så sätt att ägarens lämplighet skall prövas enbart till följd av bolagets förvärv av egna aktier. Ett finansiellt företagsinnehav av egna aktier skall dock tillmätas betydelse vid bedömningen av hur stort innehav en befintlig ägare faktiskt har. Enligt vår mening innebär redan gällande bestämmelser att företagets innehav av egna aktier skall beaktas vid bedömningen av inspektionens möjlighet att ingripa mot en ägare som har ett kvalificerat innehav och som utövar eller kan antas komma att utöva sitt inflytande på ett sätt som motverkar en utveckling av verksamheten i strid mot de närmare krav som rörelsereglerna ställer upp. Bestämmelsernas anknyt- ning till utövandet av inflytande innebär i praktiken också att förhållandet skall vara av viss varaktighet för att inspektionen skall ingripa. Enligt vår mening har ägarprövningsreglerna en tillfreds- ställande utformning som ger möjlighet att beakta de finansiella före- tagens innehav av egna aktier. Någon ändring i reglerna är därför inte nödvändig. Egna aktiers ställning i placeringssammanhang Även i andra fall än de nämnda får den allmänna principen att räkna bort egna aktier betydelse. Följande fall kan nämnas. I 2 kap. 15 a § bankrörelselagen finns en bestämmelse som begränsar en banks innehav av s.k. placeringsaktier dels i förhållande till bankens kapitalstyrka, dels i förhållande till röstetalet i det bolag där placeringen görs. En liknande situation kan uppkomma för värdepappersfonders innehav av aktier. Enligt 19 § lagen (1990:1114) lagen om värdepappersfonder får en värdepappersfonds innehav av aktier från en och samma emittent inte överstiga av röstvärdet för samtliga av emittenten utfärdade aktier. Om ett fondbolag förvaltar flera värdepappersfonder, gäller röstvärdebegränsningen det sammanlagda innehav som fonderna har. I 2 kap. 17 § bankrörelselagen, 3 kap. 7 § lagen om värdepappers- rörelse och 3 kap. 10 § lagen om finansieringsverksamhet finns bestäm- melser om s.k. jävskrediter. Där föreskrivs att institutet inte på andra villkor än sådana som det normalt ställer upp får lämna kredit till en närmare angiven jävskrets. I denna krets finns andra aktieägare än staten med ett aktieinnehav som motsvarar av hela aktie- kapitalet. Sammanfattningsvis kan nuvarande bestämmelser om placeringsaktier och jävskrediter kvarstå oförändrade. 9 Redovisning av egna aktier 9.1 Skall egna aktier redovisas som tillgång? Regeringens förslag: Egna aktier skall inte få tas upp som tillgång i balansräkningen. Kommitténs förslag: Kommittén har inte lämnat något förslag i denna del. Remissinstanserna: Några remissinstanser, däribland och , har efterfrågat en reglering av hur förvärv och överlåtelse av egna aktier skall behandlas i redovisningen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Synpunkter vid remissmötet: Promemorians förslag har inte mött några invändningar. Bakgrund: Om publika aktiebolag får en förhållandevis vidsträckt möjlighet att förvärva och överlåta egna aktier, aktualiseras frågan om hur egna aktier skall redovisas. Behovet av ytterligare lagregler måste bedömas mot bakgrund av de regler om redovisning av egna aktier som redan finns, de krav som EG-rätten ställer och den internationella utvecklingen i denna fråga. Olika länders lagstiftning intar olika synsätt i frågan. I EG:s fjärde bolagsrättsliga direktiv (rådets direktiv, 78/660/EEG, av om årsbokslut i vissa bolagsformer) lämnas två alternativ vad gäller redovisning av egna aktier (jfr artiklarna 8, 9 och 10). Det ena alternativet är att redovisning sker i balansräkningen på tillgångssidan. I så fall skall ett motsvarande belopp som bolaget inte får förfoga över tas upp som en reserv på passivsidan (se artikel 22.1 b i EG:s andra bolagsrättsliga direktiv). Utgångspunkten för denna redovisningsmetod är uppenbarligen att aktierna anses ha ett värde för bolaget som skall uppskattas enligt direktivets bestämmelser. Det andra alternativet är att aktierna över huvud taget inte redovisas som tillgång i balansräkningen. Gällande svensk rätt motsvarar det senare av dessa båda alternativ; aktierna skall visserligen tas upp i balansräkningen men åsätts inget värde (se 4 kap. 14 § årsredovisningslagen). Bland internationella redovisningsnormer torde f.n. uttalanden från () ha störst betydelse. Inom finns en akutgrupp () som vid behov gör uttalanden i redovisningsfrågor. I ett sådant uttalande, 16, uttalas att egna aktier skall redovisas i balansräkningen som ett avdrag från eget kapital. I noterna skall förvärvet av egna aktier redovisas som en förändring i eget kapital. Upplysning om storleken på avdraget från eget kapital skall anges i balansräkningen eller i noterna. När aktierna avyttras, skall eventuell vinst eller förlust inte resultatföras. Mottagen ersättning skall endast redovisas som en förändring i eget kapital. I uttalandet hänvisas också till IAS 1.74(a)(vi) som föreskriver att anskaffningskostnaden för egna aktier kan redovisas antingen i balansräkningen eller i noterna. Det får ske på flera olika sätt. Ett alternativ är att de totala kostnaderna tas upp som en egen justeringspost i eget kapital. Ett annat är att aktiekapitalet minskas med aktiernas nominella värde som ett eventuellt över- eller underpris för aktierna redovisas som en justeringspost i exempelvis balanserad vinst eller förlust. Ett tredje alternativ är att alla poster i eget kapital reduceras proportionellt med anskaffningsvärdet för aktierna. Skälen för regeringens förslag: Som ovan har nämnts innehåller EG:s fjärde bolagsrättsliga direktiv två alternativa redovisningsmetoder. Det ena alternativet innebär att aktierna tas upp som tillgång i balans- räkningen. Alternativet förutsätter uppenbarligen att aktierna tas upp till ett värde och värderas enligt de värderingsregler som finns i direktivet. Denna redovisningsmetod framstår dock som tveksam, eftersom den ger intrycket av att det sammanlagda egna kapitalet i bolaget är detsamma före som efter förvärvet, trots att förvärvet har inneburit en minskning av tillgångarna utan att bolaget har tillförts något reellt värde. Bilden av det egna kapitalet blir alltså felaktig, något som i sin tur kan leda till att nyckeltalsberäkningar slår fel. Till detta kommer att metoden sannolikt inte är förenlig med 16. Detta uttalande förutsätter att förvärv av egna aktier kommer till synes i en minskning av eget kapital. Det nu behandlade alternativet bör alltså inte väljas. Den nuvarande svenska redovisningsmetoden, där aktierna tas upp som tillgång men utan något värde, har inte samma nackdelar som den nämnda modellen. Metoden kan sägas ha ett mera begränsat syfte, nämligen att lämna upplysning om att företaget innehar egna aktier. Det slaget av information kan dock lika väl lämnas genom en upplysning i not eller i förvaltningsberättelsen. Den svenska metoden stämmer dessutom mindre väl överens med EG:s fjärde bolagsrättsliga direktiv. Direktivet innehåller inte någon särskild föreskrift om att egna aktier kan tas upp som tillgång utan att åsättas något värde. Det synes i stället bygga på tanken att ett innehav av egna aktier om det över huvud taget tas upp på balansräkningens tillgångssida skall behandlas som vilket aktie- innehav som helst och följaktligen åsättas ett värde och bli föremål för värdejusteringar när så behövs. Vi anser därför att övervägande skäl talar för den andra redovisningsmetoden som kommer till synes i direktivet, d.v.s. innehav av egna aktier tas över huvud taget inte upp på balansräkningens tillgångssida. Att bolaget innehar egna aktier bör i stället komma till uttryck i en särskild upplysning i förvaltningsberättelsen (se vidare avsnitt 9.2 och 9.3; se dock avsnitt 9.5 om sådana innehav som enligt lagen om värdepappersrörelse får ske för att underlätta rörelsen). Balansräkningsschemat i bilaga 2 till årsredovisningslagen bör därför justeras på så sätt att posten Egna aktier utgår. Vidare bör bestämmelsen i 4 kap. 14 § första stycket årsredovisningslagen om att egna aktier inte får tas upp till något värde ersättas av en bestämmelse om att egna aktier inte får tas upp som tillgång. 9.2 Hur skall betalningar i samband med förvärv och överlåtelse av egna aktier redovisas? Regeringens förslag: Utbetalningar och inbetalningar till bolaget i samband med förvärv och överlåtelser av egna aktier skall inte resultatföras utan föras direkt mot fritt eget kapital och inte påverka bundet eget kapital. Kommitténs förslag: Kommittén har inte uttalat sig i denna fråga. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Synpunkter vid remissmötet: Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Skall betalningar i samband med förvärv och överlåtelser av egna aktier resultatföras?