prop · GN0394 · 2000-01-01 00:00:00 — Expone- ringar skall bestämmas på sätt som anges i 5 kap. Vid beräkning av kapitalkrav för kreditrisker skall tillgångar och åtaganden tas upp till de värden som föreskrivs i 3 kap. 1 §. Vid beräkning av kapitalkrav för marknadsrisker skall reglerna i 4 kap. 2 8 §§ eller 9 § tillämpas. Exponeringar skall bestämmas på sätt som anges i 5 kap. 7 kap. 16 § Beslut som meddelar med stöd av 12 § får överkla- gas hos kammarrätten. Andra beslut som inspektionen meddelar enligt denna lag får överklagas hos länsrätten. Pröv- ningstillstånd krävs vid överkla- gande till kammarrätten av läns- rättens avgörande. Andra beslut som inspektionen meddelar enligt denna lag får överklagas hos länsrätten. Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid över- klagande till kammarrätten av länsrättens avgörande. får bestämma att ett beslut om föreläggande skall gälla . 17 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, skall meddela närmare föreskrifter om 1. hur kapitalbasen skall beräk- nas enligt 2 kap. 6 och 7 §§, 2. vilka poster som får räknas till kapitalbasen enligt 2 kap. 8 § och omfattningen av dessa samt vilka icke likvida tillgångar som skall räknas av från kapitalbasen enligt samma paragraf, 1. villkor för att räkna in poster i kapitalbasen och räkna av poster från densamma enligt 2 kap. 6 § respektive 7 §, omfattningen av dessa poster och hur kapitalbasen i övrigt skall beräknas enligt samma paragrafer, 2. vilka poster som får räknas in i kapitalbasen enligt 2 kap. 8 § och omfattningen av dessa samt vilka icke likvida tillgångar som skall räknas av från kapitalbasen enligt samma paragraf, 3. beräkning av kapitalkraven enligt 3 kap. 1 och 2 §§, 4. vilka poster som skall ingå i handelslagret enligt 4 kap. 1 § och om- fattningen av dessa, 5. beräkning av kapitalkraven enligt 4 kap. 2 8 §§, 5. beräkning av kapitalkraven enligt 4 kap. 2 7 §§, 6. hur exponeringarna skall värderas vid beräkningen av ett instituts exponeringar enligt 5 kap. 1 och 3 §§, 7. hur konsolidering skall ske och hur kapitalbasen skall beräknas en- ligt 6 kap. 6 9 §§, 8. innehållet, utformningen och omfattningen av den redovisning eller information som skall lämnas enligt 5 §, 9. omfattningen och fullgörandet av rapporteringsskyldigheten enligt 11 §. Denna lag träder i kraft . I fråga om överklagande av beslut som har meddelats före ikraft- trädandet gäller 7 kap. 16 § i dess äldre lydelse. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 2. lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren och hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen Förslagen innebär att de sekretessbrytande bestämmelserna i 14 kap. 1 - 3 § sekretesslagen inte får tillämpas i strid med ett mellanstatligt avtal avseende vissa nya kategorier av information. Beträffande 8 kap. 5 § innebär förslaget endast en mindre utvidgning av området. Genom en ändring i 9 kap. 3 § sekretesslagen skärptes skattesek- retessen på samma sätt som föreslås. Avsikten var att möjliggöra att svenska myndigheter i större utsträckning skulle kunna få del av infor- mation som var sekretessbelagd i utlandet (prop. 1987/88:41 s. 14 ff). Behov av denna skärpta sekretess ansågs för det dåvarande föreligga endast på skatteområdet; andra myndigheter hade inte visat på något större behov av starkare sekretesskydd för utländska uppgifter inom sina respektive verksamhetsområden. En förutsättning angavs vara att sekre- tessåtagandet gentemot utländsk stat skulle finnas i ett av god- känt avtal, eftersom det annars skulle ligga i regeringens hand att åstad- komma sekretesskyddet. (A. prop. En motsvarande reglering in- fördes senare i 8 kap. 5 § avseende (prop. 1991/92:113, bl.a. s. 132) och i 8 kap. 6 § avseende bl.a. tillsynen på konkurrensområdet (prop. 1992/93:120, bl.a. s. 13 ff). I det förstnämnda fallet ansågs att sekretesskyddet under vissa förutsättningar borde ut- sträckas till uppgifter som erhållits enligt avtal som inte godkänts av , nämligen sådana som ingåtts med stöd av bemyndigande en- ligt 10 kap. 3 § regeringsformen och som alltså avsett fråga där den mel- lanstatliga överenskommelsen inte krävt medverkan. Ytterli- gare bestämmelser av likartat slag finns i 7 kap. 14 § och 8 kap. 24 § sekretesslagen. Effekten av regleringen är bl.a. att information som en skattemyndighet erhåller från en utländsk skattemyndighet kan användas i taxeringsförfa- randet hos den svenska myndigheten men inte t.ex. i ett skattebrottmål som tar sikte på samma taxering, och denna effekt torde ha varit avsedd. Informationen kan emellertid inte heller användas i en förvaltnings- domstolsprocess efter överklagande. För att det skall kunna ske fordras att förbehåll därom görs i avtalet med den utländska myndigheten. Ett i förarbetena anfört alternativ är att vända sig till den utländska myndig- heten och försöka få tillstånd till att lämna uppgifterna vidare (prop. 1987/88:41 s. 20). Det framstår som sannolikt att beslut som stöds på sådan utländsk infor- mation som avses med de föreslagna bestämmelserna kan bli överkla- gade. På samma sätt som i de övriga hänseenden där denna skärpta sek- retess införts synes det angeläget att den myndighet som ingår avtalet om informationsmottagandet beaktar behovet att föra informationen vidare vid överklagande av myndighetens beslut i den ordning som gäller därom. De nu föreliggande förslagen ansluter emellertid till en ordning som tillämpats i ett flertal fall och föranleder inte annat än detta påpe- kande. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag Förslaget innehåller i nästan alla väsentliga frågor bemyndiganden för regeringen att meddela föreskrifter i ämnet. Av motiveringen framgår att avsikten dock är att föreskrifterna i realiteten skall beslutas av Finans- inspektionen. Trots detta sägs inte i de föreslagna bestämmelserna att subdelegation skulle vara tillåten. Vid föredragningen inför Lagrådet påpekades att en generell rätt för regeringen att till vidaredelegera rätten att meddela föreskrifter redan finns i lagen i en bestämmelse i 7 kap. 18 § andra stycket. Där föreskrivs att regeringen får bemyndiga att meddela sådana föreskrifter och fatta sådana beslut som enligt lagen ankommer på regeringen. Denna bestäm- melse har funnits i lagen tillkomst. Frågan är om bestämmelsen i 7 kap. 18 § andra stycket kan anses ha tillämpning också på nya bemyndiganden som förs in i lagen genom senare lagändringar. Enligt 8 kap. 11 § regeringsformen kan , om den bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter i ett visst ämne, därvid medge att regeringen överlåter åt förvaltningsmyndighet eller kommun att meddela bestämmelser. Ordalydelsen vittnar om att riksda- gens medgivande till subdelegation skall ske i samband med att bemyn- digandet ges för regeringen. Se härtill och , grundlagar och tillhörande författningar med förklaringar, 1980, s. 191. Avsikten med bestämmelsen torde bl.a. vara att beträffande varje bemyndigande skall beredas tillfälle att överväga om en subdelega- tion till en myndighet kan anses lämplig. Den här påpekade bristen i de föreslagna bemyndigandena kan mycket lätt avhjälpas genom att orden ", efter regeringens bemyndigande, " fogas till ettvart bemyndigande. Det kan för övrigt nämnas att bemyndigandet i 7 kap. 17 §, vilket också föreslås bli föremål för ändring, innehåller just detta ordval trots bestämmelsen i 7 kap. 18 § andra stycket. Möjligen kan det tyckas onödigt och närmast vara ett utslag av överdriven formalism att göra dessa ändringar i förslaget, efter- som det av motiveringen ändå klart framgår att skall besluta föreskrifterna. En olägenhet är dock att om 7 kap. 18 § andra stycket skulle anses vara tillämplig på de föreslagna bemyndigandena inte kan hindra en subdelegation till utan att besluta en uttrycklig regel som förbjuder en dylik delegation. Det skulle med andra ord inte vara tillräckligt att underlät att nämna möjligheten till subdelegation i bemyndigandet för regeringen. Bestämmelsen i 8 kap. 11 § regeringsformen kräver för subdelegation från regeringen till en förvaltningsmyndighet eller en kommun inte uttryckligen förordningens form, men denna används ändå regelmässigt. Vad gäller den nu aktuella lagen finns i förordningen om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag ett stort antal vidaredelegationer till . Flertalet av de i lagråds- remissen föreslagna bemyndigandena kommer att finnas i lagrum som redan anges i förordningen (ett undantag är bemyndigandet i 5 kap. 7 §). Vid föredragningen inför Lagrådet framfördes att om det lagrum vari ett föreslaget bemyndigande skulle komma att ingå redan fanns upptaget i förordningen något nytt beslut av regeringen om subdelegation inte skulle behövas. Denna lagstiftningsteknik skulle med andra ord innebära att ett beslut om subdelegation som en gång fattats skulle komma att omfatta även framtida bemyndiganden. En konsekvens härav är också att skulle få besluta föreskrifter så snart lagändringarna med bemyndiganden för regeringen trätt i kraft; något mellankommande beslut av regeringen om subdelegation skulle inte vara erforderligt. Med det ovan sagda har Lagrådet velat peka på att den lagstiftningsteknik som är avsedd att komma till användning kan sättas ifråga i vissa hänseenden, bl.a. beträffande frågan om bestämmelsen i 8 kap. 11 § regeringsformen kommer att ges en korrekt tillämpning. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden, , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1999/2000:94 Moderniderade kapital- täckningsregler m.m. Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Sekretesslag (1980:100) Lag (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kredit- institut och värdepappers- bolag 3 kap. 1 §, 4 kap. 2, 6 och 8 §§, 5 kap. 4 och 6 §§, samt 8 kap. 1 3 §§. Jfr rådets första direktiv /780/EEG av om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (EGT L 322, 17.12.1977 s. 30, Celex 377L0780) senast ändrat genom och rådets direktiv /33/EG av om ändring av artikel 12 i rådets direktiv /780/EEG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, artiklarna 2, 5, 6, 7 och 8 och bilagorna II och III till rådets direktiv /647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut och artikel 2 och bilaga II till rådets direktiv /6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (EGT L 204, 21.07.1998 s. 29, Celex 398L0033). Lagen omtryckt 1992:1474. Senaste lydelse 1998:264. Senaste lydelse 1995:532. 1 Jfr rådets direktiv /647/EEG av om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (EGT L 386, 30.12.1989 s. 14, Celex 389L0647) senast ändrat genom och rådets direktiv /32/EG av om ändring, som särskilt gäller panträtt i fast egendom, av rådets direktiv /647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (EGT L 204, 21.07.1998 s. 26, Celex 398L0032), och och rådets direktiv /33/EG av om ändring av artikel 12 i rådets direktiv /780/EEG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, artiklarna 2, 5, 6, 7 och 8 och bilagorna II och III till rådets direktiv /647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut och artikel 2 och bilaga II till rådets direktiv /6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (EGT L 204, 21.07.1998 s. 29, Celex 398L0033), samt rådets direktiv /6/EEG av om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (EGT L 141, 11.06.1993 s. 1, Celex 393L0006) senast ändrat genom och rådets direktiv /31/EG av om ändring av rådets direktiv /6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (EGT L 204, 21.07.1998 s. 13, Celex 398L0031), och och rådets direktiv /33/EG av om ändring av artikel 12 i rådets direktiv /780/EEG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, artiklarna 2, 5, 6, 7 och 8 och bilagorna II och III till rådets direktiv /647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut och artikel 2 och bilaga II till rådets direktiv /6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (EGT L 204, 21.07.1998 s. 29, Celex 398L0033). 2 Senaste lydelse 2000:42. 3 Senaste lydelse 1995:1598. 4 Senaste lydelse 2000:42. 5 Senaste lydelse 1995:1598. 6 Senaste lydelse av tidigare 7 kap. 17 § 1995:756. 7 Senaste lydelse tidigare 7 kap. 18 §. 8 Senaste lydelse tidigare 7 kap. 18 §. Lagen omtryckt 1992:1474. Senaste lydelse 1998:264. Senaste lydelse 1995:532. Senaste lydelse 2000:42. 1 Senaste lydelse 1995:1598. Senaste lydelse 2000:42. Senaste lydelse 1995:1598. Senaste lydelse 1995:756. 1999/2000:94 Bilaga 1 1999/2000:94 Bilaga 1 1999/2000:94 Bilaga 2 1999/2000:94 Bilaga 2 1999/2000:94 Bilaga 3 1999/2000:94 Bilaga 3 1999/2000:94 Bilaga 4 1999/2000:94 Bilaga 4 1999/2000:94 Bilaga 5 1999/2000:94 Bilaga 5 1999/2000:94 Bilaga 6 1999/2000:94 Bilaga 6 1999/2000:94 Bilaga 7 1999/2000:94 Bilaga 8