prop · GN0360 · 2000-01-01 00:00:00 — Vidare presenterade regeringen en lägesrapport om konsumentpolitiken inom EU. Rapporten är en uppföljning av regeringens skrivelse till om konsumentpolitiken i EG (skr. 1996/97:181). I rapporten beskrivs bl.a. vad som har uppnåtts och hur regeringen arbetar vidare på det konsumentpolitiska området. 21.1 Rådsresolution om kommissionens konsumentpolitiska handlingsplan för perioden 2001 beslutade kommissionen en konsumentpolitisk handlingsplan för åren 1999 2001. I denna konstaterar kommissionen att konsumentpolitiken kommer att få allt större inflytande och att detta ställer krav på en ny mognad hos konsumenterna och deras företrädare. EG:s konsumentpolitiska huvuduppgifter blir att skapa en hög hälso- och säkerhetsnivå och att ge konsumenterna en starkare röst såväl som att fullt ut respektera deras ekonomiska intressen. Vid konsumentministerrådets möte antogs med anledning av kommissionens handlingsprogram för åren 1999 2001 en resolution vilken röstade för. Regeringen redovisade ärendet för före rådsmötet. Handlingsprogrammet belyser behovet av samordning av det konsumentpolitiska arbetet mellan medlemsstaterna inbördes och mellan medlemsstaterna och kommissionen. Genom att ta utgångspunkt i den nationella konsumentpolitiken i de olika medlemsstaterna kan viktiga synergieffekter uppnås och dubbelarbete undvikas. Det är angeläget att göra konsumenterna delaktiga på ett tidigt stadium i EG-arbetet på olika områden och även få till stånd en förbättrad dialog med dem och deras företrädare. I resolutionen understryks att kommissionen särskilt bör inrikta sitt arbete på frågor som bl.a. rör produktsäkerhet, distans- försäljning, finansiella tjänster, elektronisk handel, tvistlösning, stärkandet av konsumentorganisationernas ställning på nationell nivå och EG-nivå, livsmedelslagstiftningen och hållbara konsumtionsmönster. Från svensk sida framhölls behovet av samordning av riktlinjer för den nationella konsumentpolitiken. Vidare konstaterades att den tekniska utvecklingen skapar många möjligheter för konsumenterna. För att den inre marknaden skall kunna förverkligas fullt ut måste konsumenterna kunna lita på att produkter är säkra, att informationen är fullödig och att de kan få sin rätt prövad. Det är angeläget att finna rätt balans mellan konsumenternas och producenternas intressen. Särskild vikt måste fästas vid de socialt och ekonomiskt utsatta konsumenternas ställning. Angående frågan om en bättre integration av konsumentaspekterna i andra politikområden framfördes att när det gäller livsmedelsfrågorna krävs ett större engagemang och samarbete med t.ex. jordbruks- ministrarna från konsumentministrarnas sida. 21.2 Marknadsföring och information 21.2.1 Affärskommunikation på den inre marknaden Arbetet med uppföljningen av den grönbok om affärskommunikation som kommissionen presenterade fortsatte i den särskilda kommissionsarbetsgruppen. Affärskommunikation definieras av kommissionen som alla former av affärskommunikation riktad till konsumenter och/eller återförsäljare som syftar till att marknadsföra antingen ett företags produkter och tjänster eller ett företags profil. Expertgruppen har under fyra möten diskuterat bl.a. principfrågor om hur den inre marknaden skall kunna fungera bättre inom området affärs- kommunikation. Man har vidare koncentrerat diskussionen till sektoriella områden, såsom t.ex. prisrabatter. Expertgruppen har lämnat ett yttrande om regleringen av rabatter över gränserna inom gemenskapen. 21.2.2 Översyn av direktivet om vilseledande och jämförande reklam Kommissionen inledde en översyn av direktivet om vilseledande och jämförande reklam (97/55/EG). Avsikten är bl.a. att utöka direktivets tillämpningsområde till att omfatta även hälso- påståenden och påståenden om produkters miljöpåverkan. En särskild arbetsgrupp har därför inrättats med experter från medlemsstaterna. 21.2.3 Övriga marknadsförings- och informationsfrågor Den nordiska ämbetsmannakommittén för konsumentfrågor vid har haft regelbundet återkommande s.k. styrgruppsmöten för behandling av bl.a. marknadsförings- och informationsfrågor . har berörda nordiska departement diskuterat genomförandet av EG-direktiv på konsumentområdet. Diskussionerna har gällt genom- förande av direktiven om förbudsföreläggande till skydd för vissa konsumenters intressen och konsumentskydd vid distansavtal samt direktivet om vissa aspekter som rör försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier. 21.3 Konsumentköp antogs och rådets direktiv /44/EG om vissa aspekter som rör försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier (EGT L 171, , s. 12). Direktivet syftar till att säkerställa en lägsta konsumentskyddsnivå vad gäller fel i konsumentvaror. Direktivet innehåller bl.a. regler om vad som är fel i en vara och om konsumentens rättigheter vid sådana fel (påföljder). Vidare skall det finnas en presumtion för ursprungliga fel om felet visar sig . Det finns också en bestämmelse om innebörden av och kraven på garantier. Bakgrunden till direktivet är att medlemsstaternas lagar skiljer sig starkt från varandra på detta område, vilket medför svårigheter inte minst i den gränsöverskridande handeln. För svenska konsumenter medför direktivet en ökad trygghet vid köp i andra EU-medlemsstater. Direktivet innebär också en generell höjning av konsumentskyddet i EG. Direktivet skall vara genomfört . 21.4 Direktivförslag om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter beslutades direktiv /7/EG om konsumentskydd vid distansavtal. Detta direktiv är inte tillämpligt på finansiella tjänster. lade kommissionen fram ett förslag om ett direktiv om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av rådets direktiv /619/EEG, 97/7/EG och 98/27/EG. Direktivförslaget syftar bl.a. till att underlätta de finansiella tjänsternas fria rörlighet och att stärka konsumentskyddet och gäller exempelvis köp av finansiella tjänster på telefon, över Internet eller liknande. Med beaktande av synpunkter som framförts bl.a. av och rådet presenterade kommissionen ett ändrat direktivförslag (KOM (1999) 385 slutlig) (se vidare om direktivets innehåll i avsnitt 10.1 Finansiella tjänster). 21.5 Produktsäkerhet 21.5.1 Översyn av produktsäkerhetsdirektivet Arbetet med översynen av produktsäkerhetsdirektivet (92/59/EEG), som har införlivats i svensk lagstiftning genom produksäkerhetslagen, fortgår inom kommissionen. Arbetsgruppen för konsumentsäkerhetsfrågor har träffats . Kommissionens rapport väntas bli klar . Översynen av direktivet syftar bl.a. till att göra marknadskontrollen mer effektiv genom att klargöra relationen mellan produktsäkerhets- direktivet och specifika direktiv, ett förenklat anmärkningssystem och förbättrat samarbete mellan medlemsstaternas tillsynsmyndigheter och mellan dessa och kommissionen. Vidare omfattar revideringen krav på producenter och distributörer att informera tillsynsmyndigheterna så snart de känner till att produkten är farlig, etablering av ett europeiskt produktsäkerhetsnätverk, en utveckling av kommissionens möjligheter att ingripa mot farliga produkter samt bildandet av en rådgivande kommitté om produktsäkerhet. ser positivt på revideringen av direktivet och såvitt nu kan bedömas även till majoriteten av de förslag till ändringar som lämnats. 21.5.2 Förbud mot leksaker och barnvårdsartiklar som innehåller vissa mjukgörare (ftalater) Kommissionen beslutade med stöd av produkt- säkerhetsdirektivet att införa ett tillfälligt förbud mot leksaker som innehåller vissa mjukgörare (ftalater) och som är avsedda att stoppas i munnen av barn . Med beslutet vill kommissionen se till att dessa produkter så fort som möjligt kommer bort från marknaden. Detta är första gången som kommissionen har utfärdat ett förbud enligt produktsäkerhetsdirektivet. införde ett motsvarande förbud. 21.6 Produktansvar lade kommissionen fram en grönbok om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister (produktansvar), (KOM (1999) 396 slutlig). Syftet med grönboken är att samla in information om hur produktansvarsdirektivet (85/374/EEG) fungerar och tillämpas i praktiken och om vilka problem som finns. Genom grönboken initieras en omfattande översyn av direktivet. I grönboken uppmanas närings- idkare, konsumenter och alla andra berörda att dela med sig av sina erfarenheter beträffande vissa frågeställningar som tas upp. Dessa frågeställningar är bl.a. bevisbördans utformning, förekomsten av beloppsmässiga begränsningar av ansvaret, preskriptionstidens längd, försäkringsaspekter, egendom och skador som bör omfattas av ansvaret och leverantörens roll. Ytterligare en fråga som tas upp är om direktivet bör innehålla minimiregler, i stället för som vara ett total- harmoniseringsdirektiv. Sedan samrådet ägt rum avser kommissionen presentera en rapport . Denna kommer eventuellt att förenas med förslag till ändringar i direktivet. 21.7 Konsumenterna och miljön 21.7.1 Miljömärkning Förslaget till reviderad miljömärkesförordning behandlades i rådsarbets- gruppen för miljöfrågor , varvid i allt väsentligt vidhöll de ståndpunkter som framförts tidigare. har bl.a. framhållit betydelsen av att finna former för dels hur samarbetet och erfarenhetsutbytet mellan miljömärkningssystem på olika nivåer kan organiseras så att dessa kan dra nytta av varandra, dels hur konsument- och miljöorganisationernas möjligheter att delta i beslutsprocessen säkras. beslutades en gemensam ståndpunkt av rådet, som röstade för. Regeringen hade redovisat ärendet för . Beslutet innebär bl.a. att nationella miljö- märkningssystem kan fortleva och att dessa skall samordnas med EG:s miljömärkningssystem, bl.a. vad gäller val av produktgrupper och kriterieutveckling. Vidare skall tjänster inordnas i systemet och en särskild nämnd (EUEB) för EG:s miljömärkning inrättas. Den gemensamma ståndpunkten kommer att bli föremål för andra behandling . 21.7.2 Förslag till direktiv om konsumentinformation om bränsleekonomi vid marknadsföring av nya personbilar Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om information om bränsleekonomi vid marknadsföring av nya personbilar. Förslaget syftar till att påverka konsumenternas val i riktning mot mer bränslesnåla bilmodeller genom relevant information om bränsle- ekonomin för nya personbilar som utbjuds till försäljning eller uthyrning (leasing). Kommissionens direktivförslag i form av en minimiharmonisering överensstämmer i allt väsentligt med svenska regler, varför har ställt sig positivt till förslaget. Rådet beslutade om en gemensam ståndpunkt som röstade för. Frågan hade redovisats för . Ärendet är föremål för en andra behandling i . 22 Immaterialrätt 22.1 Upphovsrätt 22.1.1 Upphovsrätten i informationssamhället av den digitala tekniken har medfört att text, ljud och bild kan kopieras och spridas på ett helt annat sätt . Nya produkter och tjänster har skapats som snabbt och enkelt kan kopieras och spridas mellan olika länder. Mot denna bakgrund lade kommissionen fram ett direktivförslag som syftar till att anpassa upphovsrätten och närstående rättigheter till informationssamhällets förutsättningar, (KOM (97) 628 slutlig). Efter yttrande kom ett ändrat förslag från kommissionen , (KOM (1999) 250 slutlig). Förslaget avser både upphovsrätt, t.ex. rättigheter för författare, kompositörer och skapare av datorprogram, och till upphovsrätten närstående rättigheter, t.ex. rättigheter för artister, filmproducenter, skivbolag och radio- och TV-bolag. Förslaget innehåller regler som är av särskild betydelse i informationssamhället, men det är inte begränsat till sådana frågor. Innehållet avser bl.a. bestämmelser om digitala kopior, om att göra skyddade verk tillgängliga för allmänheten på t.ex. Internet, om tekniska skyddsåtgärder (t.ex. kryptering och kopieringsspärrar), samt om elektronisk information om rättigheter (s.k. digitala vattenstämplar). Förhandlingar om förslaget har pågått intensivt och det kan förväntas att rådet kommer att fatta ett beslut om en gemensam ståndpunkt . skall därefter lämna sitt andra yttrande. Direktivet borde kunna antas eller . 22.1.2 Ersättning vid vidareförsäljning av konstverk av länderna inom EU har bestämmelser som ger den konstnär som skapat ett konstverk rätt till en viss del av försäljningspriset när verket säljs vidare (följerätt). I finns sådana regler . Några länder saknar helt regler och andra har regler som inte tillämpas. Bland de länder som har regler om följerätt skiljer sig reglernas innehåll åt bl.a. vad gäller ersättningens storlek. Avsaknaden av regler i vissa länder och skillnaderna i reglernas utformning mellan länderna medför störningar i den inre marknaden. Kommissionen lade därför fram ett förslag till direktiv om upphovsmannens rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk, (KOM (96) 97 slutlig). Efter att parlamentet yttrat sig lade kommissionen fram ett reviderat förslag , (KOM (1998) 78 slutlig). Förslaget innehåller bestämmelser om vilka konstverk som skall vara föremål för följerättsersättning, vilka överlåtelser som skall omfattas, hur stor ersättningen skall vara m.m. Bland annat har ersättningens storlek och att brukskonst skall omfattas av förslaget varit viktiga frågor för . har fått gehör för sina synpunkter i dessa delar. Förhandlingarna om förslaget har präglats av att det finns ett starkt motstånd mot det i några länder. Trots att förslaget behandlats i inre marknadsrådet har inte någon gemensam ståndpunkt kunnat nås. Det är ändå möjligt att beslut om gemensam ståndpunkt kommer att kunna fattas av rådet . Ett antaget direktiv borde i så fall kunna finnas eller senast . 22.2 Patent 22.2.1 Direktiv om patentskydd för datorprogram och förordning om gemenskapspatent presenterade kommissionen en grönbok om gemenskaps- patent och patentsystemet i , (KOM (97) 314 slutlig). behandlar de brister som beror på frånvaron av gemenskapsaspekter i det europeiska patentsystemet och hindren för att införa sådana. redovisar tre huvudmål. Det första är att åstadkomma en så fullständig sammanställning som möjligt av läget vad gäller skydd för innovationer genom patentsystemet i gemenskapen. Det andra är att bedöma nödvändigheten av nya gemenskapsåtgärder eller av att anpassa nuvarande system. Det tredje huvudmålet är att analysera vilket innehåll och vilken form sådana nya åtgärder och anpassningar skulle kunna ha. genomförde kommissionen en samråds- process beträffande grönboken. I ett meddelande upplyste kommissionen om att man hade för avsikt att lägga fram ett förslag till förordning om ett gemenskapspatent. Kommissionen upplyste vidare att man ämnade lägga fram ett direktivförslag för att harmonisera medlemsstaternas lagstiftning om patenterbarhet av datorprogram. Kommissionen har försenats i arbetet med dessa förslag. Några förslag har ännu inte lagts fram. 22.2.2 Rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar antog och rådet direktiv /44/EG om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar (EGT L 213, 30.7.1998, s. 13). Direktivets syfte är tillnärmning av reglerna om patent på biotekniska uppfinningar. Bland annat anges principer för i vilka fall patent skall anses uteslutet på etiska grunder. Arbetet med direktivet pågick . förordade en stark betoning av etiska aspekter vid meddelande av patent på biotekniska uppfinningar och fick i stor utsträckning gehör för sina ändringsförslag. Direktivet skall ha genomförts . väckte talan vid om att direktivet skulle ogiltigförklaras, mål C-377/98. Som grund för talan har angivit bl.a. att felaktig rättslig grund angetts vid antagande av direktivet, att fel beslutsprocedur tillämpats vid direktivets antagande och att direktivet strider mot flera internationella åtaganden. Målet har ännu inte avgjorts. bjöd kommissionen in medlemsstaterna till ett möte för att diskutera genomförandet av direktivet. Kommissionen avser att hålla ytterligare ett möte . 22.3 Bruksmodellskydd Alla medlemsstater utom , och har lagstiftning om bruksmodellskydd. En bruksmodell är en registrerad rättighet som ger rättsinnehavaren ensamrätt till enklare uppfinningar. För att få ett sådant skydd måste uppfinningen bl.a. vara ny och ha en viss s.k. uppfinningshöjd. De närmare förutsättningarna för att få bruksmodellskydd varierar mellan de stater som erbjuder sådant skydd. lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om tillnärmning av de rättsliga ordningarna för bruksmodellskydd för uppfinningar (KOM (97) 691 slutlig). Syftet med direktivförslaget är att de nationella lagstiftningarna skall närmas till varandra så att en enklare uppfinning skall kunna få samma skydd inom hela gemenskapen. De stater som saknar regler om bruksmodellskydd skall införa sådana. Direktivförslaget anses vara särskilt viktigt för små och medelstora företag. Det undergick parlamentets första behandling. Parlamentet ställde sig i huvudsak positivt till förslaget, men hade några synpunkter på dess utformning. Kommissionen lade därefter, på grundval av parlamentets synpunkter, fram ett reviderat förslag, (KOM (99) 309 slutlig). Arbetsgruppen fortsatte sitt arbete med förslaget. Viktiga frågor vid den fortsatta behandlingen av förslaget är bl.a. hur kravet på uppfinningshöjd skall utformas och skyddstidens längd. 22.4 Varumärken meddelade dom i mål C-355/96, . KG mot Hartlauer Handelsgesell- schaft mbH. Målet gällde tolkningen av artikel 7.1 i rådets första direktiv /104/EEG av om tillnärmningen av medlems- staternas varumärkeslagar. Domstolens dom innebär ett förtydligande av vad som gäller vid parallellimport av varor som under ett varumärke förts ut på marknaden i ett land utanför EES. Enligt domen skall en varumärkesinnehavare kunna hindra sådan import till ett EES-land. förbereds en ny bestämmelse i varumärkes- lagen (1960:644) som överensstämmer med artikel 7.1 såsom denna tolkats av . Bestämmelsen beräknas träda i kraft . Regeringen verkar för att få till stånd en ändring inom EU så att parallellimport blir tillåten även från länder utanför EES. har vid samråd enhälligt ställt sig bakom regeringens hållning. har tillåtit sådan parallellimport. 22.5 Mönsterskydd 22.5.1 Direktiv om mönsterskydd Mönsterskydd är ett immaterialrättsligt skydd för varors utseende (design) när det gäller rent funktionell formgivning men även utsmyck- ningar och ornament. inledde kommissionen ett arbete för att dels närma medlemsstaternas lagstiftning om mönsterskydd till varandra, dels skapa ett gemensamt registreringssystem. antog och rådet direktiv /71/EG om mönsterskydd (EGT L 289, 28.10.1998, s. 28). Direktivets syfte är tillnärmning av medlemsstaternas lagar om mönsterskydd vad gäller de bestämmelser som har störst inverkan på den inre marknadens funktion. Direktivet skall ha genomförts . Kommissionen avser att bjuda in medlemsstaterna till ett möte för att diskutera genomförandet av direktivet. 22.5.2 Förslag till förordning om gemenskapsmönster lämnade kommissionen ett ändrat förslag till en förordning om gemenskapsmönster, (KOM (1999) 310 slutlig). Den föreslagna förordningen innebär att ett gemensamt system för registrering av mönster inrättas. Genom en enda ansökan till en gemenskapsmyndighet skall ett mönsterskydd som gäller i samtliga medlemsstater kunna fås. De nationella systemen för registrering av mönster skall finnas kvar även , bl.a. för dem som önskar få mönsterskydd i endast en eller vissa medlemsstater. De materiella bestämmelserna i den föreslagna förordningen som rör registrerade gemenskapsmönster har samma innehåll som de materiella bestämmelserna i direktivet. I förslaget finns dessutom även bestämmelser om skydd för oregistrerade gemenskaps- mönster vilka inte har någon motsvarighet i direktivet. påbörjade rådsarbetsgruppen för mönsterskydd sin behandling av förslaget. förväntas yttra sig över förslaget . 23 Utbildning 23.1 syftar till att främja kvalitet och en europeisk dimension i all utbildning. Det startade och avslutades i sin första etapp . Av den totala budgeten om fick delprogrammet för högre utbildning drygt hälften och delprogrammet Comenius för skolan . Övriga medel gick till övergripande åtgärder som språkprogrammet Lingua, olika nätverk och program för informations- och erfarenhetsutbyte samt distans- och vuxenutbildning och till kompletterande åtgärder. har varit framgångsrikt i , där flertalet svenska universitet och högskolor medverkar och alla ämnesområden finns representerade. Sedan startade har mer än 15 000 studenter erhållit Erasmusstipendier för utlandsstudier; antalet utländska Erasmus- stipendiater som studerat i har varit drygt 13 000. Till detta skall läggas alla de studenter som deltar i organiserat Erasmusutbyte utan särskilt stipendium. har också lyckats väl i Comenius, där vart tredje projekt samordnas av svenska skolor, och i Lingua, där står för mer än en tiondel av projekten. Kommissionen presenterade en rapport om genomförandet 1995 1997 och inledde arbetet med den slutrapport om den första programetappen som skall finnas . I runda tal har givit en miljon studenter, 90 000 lärare och 220 000 elever möjlighet till rörlighet och utbyten och nästan 30 000 utbildnings- anordnare har kunnat delta i olika nätverk för gränsöverskridande samarbete. 23.2 har samma löptid som och skall bidra till genomförandet av en gemensam yrkesutbildningspolitik. Budgeten för den första programetappen var för stöd till åtgärder för att förbättra både grund- och vidareutbildningen och kompetens- utvecklingen i företag, inklusive åtgärder för bättre språkkunskaper, kunskapsutveckling och innovation samt informationsutbyte. Kommissionen skall presentera en utvärdering av den första programetappen på grundval av rapporter från medlemsstaterna. framhåller i sin rapport, som överlämnades till kommissionen , att programmet varit onödigt komplicerat att administrera men haft mycket positiva effekter. I har intresset varit särskilt stort för de transnationella praktik- och utbytesprojekten, som omfattat över 2 500 elever i grundläggande yrkesutbildning, studenter och unga arbetstagare. Av de 232 projekt som beviljats EG- stöd har gymnasieskolor stått för flertalet. Antalet beviljade utvecklings- projekt har varit omkring 15, motsvarande andel av verksamhetsanslaget. 23.3 Utbildningprogrammen avslutades förhandlingarna om det förslag till förlängning av utbildningsprogrammen som kommissionen presenterade föregående år. Genom ett nära samarbete med kunde rådet än planerat fatta beslut om den andra etappen av . Det för parlamentet och rådet gemensamma beslutet om den andra etappen av krävde i stället förlikning mellan institutionerna, bl.a. om budgeten. kunde dock en överens- kommelse träffas, som utbildningsministrarna godkände vid rådsmötet . Den andra programetappen genomförs t.o.m. med en total budget om för och för . Programmen skall som ge stöd till nätverk och partnerskap mellan utbildningsanordnare, gemensamma projekt samt rörlighet och utbyten. Genomförandebestämmelserna har dock förenklats väsentligt och ansvaret för verksamhetsbeslut i större utsträckning lagts på medlemsstaterna. Programmen har också fått en enklare och enhetligare struktur och verksamheter skall fortsättningsvis kunna genomföras även över programgränserna, något som fäst stor vikt vid. Det gemensamma långsiktiga målet skall vara att främja livslångt lärande, aktivt medborgarskap och anställbarhet. I det nya ges vuxenutbildning, inom ramen för den nya åtgärden vars utformning haft stort inflytande över, status av eget insatsområde vid sidan av och Comenius. Av den årliga budgeten skall få , Comenius och . I skall av årsbudgeten anslås till rörlighetsprojekt och ungefär lika mycket till utvecklingsprojekt. har starkt bidragit till att alla verksamheter i den andra programetappen kommer att vara öppna för alla åldersgrupper. Administrationen av det svenska deltagandet i överfördes till för utbildning och kompetensutveckling, som administrerat övriga delar av samt . Myndigheten bytte namn till Internationella programkontoret för utbildningsområdet.