prop · GN03100D2 · 2000-01-01 00:00:00 — 45 Antal långtidsarbetslösa (högst) 50 000 53 217 52 997 Antal långtidsinskrivna3 (högst) 75 0004 79 7285 71 745 Ungdomsgarantierbjudande (%) 100 87 97 1 Detta mål skulle uppnås fjärde kvartalet 1999. 2 sattes inte något mål. 3 Avser antal långtidsinskrivna . 4 Vid slutet av 1999. 5 sattes inte något mål. En studie visar emellertid att av arbetsgivarna anser att de inte får tillräckligt många sökande inom utsatt tid till yrken där det krävs högskoleutbildning. Störst är problemet när det gäller vårdpersonal, lärare och tekniska yrken. Samma svårigheter finns dock för vissa hantverksyrken och industriplatser. Enligt en undersökning från beror arbetsgivarnas rekryteringsproblem till viss del på överdrivna kvalifikationskrav. Konjunkturberoende program Omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska programmen minskade bl.a. till följd av att anslagen har reducerats i samband med konjunkturuppgången. I genomsnitt var knappt 135 000 personer i arbetsmarknadsprogram , vilket kan jämföras med drygt 165 000 personer 1998. Detta motsvarar en nedgång från till av arbetskraften. Den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen prioriterades 1999 bl.a. för att avhjälpa bristen på arbetskraft inom vissa yrkesområden. Enligt råder det brist på bl.a. lärare och sjuksköterskor, men även inom data, teknik och vissa tillverknings- och konstruktionsyrken. Årsgenomsnittet för arbets- marknadsutbildning ökade från 42 000 till 45 000 personer . Den speciella IT-satsningen som går under benämningen SwIT utökades och omfattade i genomsnitt 3 000 personer . Andelen personer som fått arbete efter yrkesinriktad utbildning har successivt förbättrats , från till . Sämst är resultaten för utbildningar inom yrken där det normalt krävs eftergymnasial utbildning, exempelvis tekniska utbildningar och utbildningar inom datavetenskap. Kvinnor som deltagit i yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning har haft lättare än män att finna arbete. Detta gäller generellt oavsett utbildningsinriktning, även för utbildningar dominerade av män. gjordes flera förändringar i de arbetsmarknadspolitiska programmen i syfte att förenkla regelverket. infördes arbetspraktik, som successivt ersatte arbetslivsutveckling (ALU) och arbetsplatsintroduktion (API). Särskilt introduktions- och uppföljningsstöd () tillkom för personer i behov av yrkesinriktad rehabilitering, vilket i genomsnitt omfattade omkring 200 personer. Andelen långtidsarbetslösa i de arbetsmarknadspolitiska programmen har ökat. Årsmedeltalet för långtidsarbetslösa 1999 är emellertid något lägre än året innan (jämför tabell 2.3). En förändring av rutinerna för registrering på kategorier av arbetslösa har medfört att fler personer än tidigare räknas som långtidsarbetslösa. Förstärkt anställningsstöd infördes fr.o.m. som komplement till det all- männa anställningsstödet. Anställningsstöden syftar till att stimulera anställning av långtids- arbetslösa personer som har svårigheter att få ett reguljärt arbete. Allmänt anställningsstöd kan lämnas för person som varit långtidsarbetslös och inskriven på arbetsförmedlingen . Stödet som ges till arbetsgivaren motsvarar av lönekostnaden (maximalt per dag) . Förstärkt anställningsstöd kan lämnas vid anställning av person som varit inskriven vid arbetsförmedlingen som arbetslös eller deltagit i arbetsmarknadspolitiska program . Ursprungligen var kravet 36 månaders arbetslöshet eller sysselsättning i program. motsvarar stödet av lönekostnaden (maximalt per dag) och av lönekostnaden (maximalt per dag). har allmänt anställningsstöd omfattat i genomsnitt 9 700 personer , av vilka sedan erhållit anställning utan subvention. har genomsnittstalen varit 3 900 personer med allmänt anställningsstöd och 2 600 personer med förstärkt anställningsstöd. Fram t.o.m. mars har omkring 7 000 personer anställts med förstärkt anställningsstöd. Långtidsinskrivna Antalet långtidsinskrivna minskade med omkring 20 000 personer och kom att omfatta 83 000 personer. Minskningen mot- svarar en femtedel av det totala antalet långtidsinskrivna 1998. Av dem som var inskrivna som arbetssökande vid arbetsförmedlingen och saknade arbete eller deltog i program , hade knappt hälften (260 000) varit inskrivna , knappt var tredje (168 000) och drygt var femte (121 000) . Den genomsnittliga inskrivningstiden för arbets- sökande utan arbete eller i program ökade . Att en person är inskriven som arbetssökande innebär dock inte att per- sonen behöver vara arbetslös , exempelvis kvarstår vissa personer som inskrivna även om de får ett arbete , ett deltidsarbete eller deltar i program av kortvarig omfattning. Tillfälliga anställningar Antalet tillfälliga anställningar har ökat . Andelen tillfälliga anställningar i relation till det totala antalet anställningar har ökat från 1999. En orsak till ökningen av tillfälliga anställningar är den snabba strukturella omvandlingen av ekonomin. Merparten av visstidsanställningarna har dock med tiden övergått i fasta anställningar när konjunkturen förbättrats. Undersökningar visar att de flesta som har en tillfällig anställning vill ha en fast anställning. Tillfälliga anställningar kan för arbetslösa dock vara ett viktigt led i processen att varaktigt etablera sig på arbetsmarknaden. Anställningsformen överenskommen visstidsanställning är ett exempel på en åtgärd med bl.a. syftet att underlätta anställningar hos små och medelstora företag. Personer med utomnordisk bakgrund Invandrare från länder utanför har särskilt stora svårigheter på arbetsmarknaden. ökade arbetslösheten kraftigt både för utomnordiska invandrare utan svenskt medborgarskap och för utomnordiska invandrare med svenskt medborgarskap. sjönk såväl sysselsättningen som arbetskraftsdeltagandet i båda dessa grupper. har arbetslösheten bland invandrare minskat (diagram 2.2). Enligt statistik minskade antalet utomnordiska invandrare som var arbetslösa eller sysselsatta i arbetsmarknads- politiskt program . Den senaste tidens utveckling tyder på att invandrarnas situation håller på att förbättras, vilket bl.a. är en följd av den starkare konjunk- turen. Arbetslöshetstalen för utomnordiska medborgare är dock fortfarande fyra gånger högre än talen för svenskfödda och för utom- nordiska invandrare med svenskt medborgarskap är arbetslöshetstalen så stora. Diagram 2.2 Relativa arbetslöshetstal för personer med utomnordiskt respektive svenskt medborgarskap 1990-1999 Procent har personer födda utanför haft ungefär samma utbildningsnivå som personer med svensk bakgrund. Tabell 2.4 visar att utbildningsnivån för invandrade män ligger i nivå med svenska mäns utbildning. Tabell 2.4 Åldersstandardiserad utbildningsnivå för män födda i respektive utomlands Procentuell fördelning Grundskola Gymnasium Högskola Forskar- utbildning Födda i 37,3 38,8 18,0 0,76 Utrikes födda 0,89 Invandrat ò 1976 1,33 Anm.: Åldersstandardisering innebär att hänsyn tagits till att utrikesfödda är yngre än de som är födda i . Icke åldersstandardiserad statistik visar att både andelen med enbart grundskola och andelen med högskoleutbildning är något högre för personer födda utomlands i jämförelse med dem som är födda i . Källa: Bilaga 6 till /2000 Svårigheter för utomnordiska invandrare att få arbete beror på flera faktorer. Exempelvis har strukturomvandlingen medfört höjda kunskaps- krav som kraven på kulturell anpassning och kunskaper i svenska ökat, vilket kan försvåra möjligheterna för nyanlända invandrare att få arbete. Introduktionen av nyanlända invandrare är central för deras framtida förutsättningar på arbetsmarknaden. Liksom för långtidsarbetslösa svenskar kan det vara svårt att komma in på arbetsmarknaden efter en längre tids arbetslöshet, varför särskilt anpassade åtgärder kan behövas. Se vidare avsnitt 4.1 om de särskilda insatserna för att öka sysselsättningen bland invandrare. Bland invandrarna finns en arbetskraftsresurs som inte tas tillvara. Det är av stor vikt att invandrarna kommer in på arbetsmarknaden, bl.a. med tanke på att på lite riskerar att få arbetskraftsbrist till följd av en åldrande befolkning. Ungdomar Den starkare konjunkturen har förbättrat situationen för ungdomar på arbetsmarknaden. Enligt minskade antalet arbetslösa 20-24-åringar från 74 000 till 57 000, vilket motsvarar en minskning från av befolkningen i denna åldersgrupp. Även för ungdomar mellan minskade arbetslösheten. För denna grupp minskade arbetslösheten från 19 000 till 15 000 personer. Arbetskraftsdeltagandet för 18-19- åringar är mycket lågt, eftersom de flesta studerar. Liksom för vuxna med utomnordisk bakgrund har även ungdomar med utländsk bakgrund problem att etablera sig på arbetsmarknaden. För ungdomar med utländsk bakgrund är risken att bli arbetslös större än för ungdomar med svensk bakgrund, även när kunskaperna i svenska och andra skolämnen är identiska. Att problemen för ungdomar med utländsk bakgrund är stora även för dem som gått i svensk skola, visar att det finns behov av de särskilda åtgärder som regeringen planerar. Regionala skillnader Den gynnsammaste arbetsmarknadsutvecklingen återfinns i storstads- och universitetsregionerna och i delar av , medan arbetsmarknaden utvecklats sämre i skogslänen. Enligt var i genomsnitt av arbetskraften i öppet arbetslösa eller i arbetsmarknadspolitiskt program 1999, vilket kan jämföras i och i , och . Arbetslöshetssiffrorna har dock sjunkit i samtliga län utom , även om minskningen i och var marginell. Den största nedgången i arbetslöshetstal ägde rum i Väster- bottens, och , där nedgången var . När delas in i regioner blir det tydligt att arbetslösheten är högst och sysselsättningen lägst i landets norra delar (tabell 2.5). Arbetslösheten har dock minskat kraftigt i mellersta . Tabell 2.5 Regional utveckling av arbetslöshet och sysselsättning, årsgenomsnitt 1998 och 1999 Arbetslöshet % av arbetskraften Sysselsättning % av befolkningen 1998 1999 1998 1999 Hela riket 6,5 5,6 77,1 78,6 5,0 3,8 81,5 83,5 6,9 6,0 75,3 77,2 och öarna1 5,4 4,9 81,5 82,1 7,6 6,6 73,8 75,1 6,4 5,4 77,2 78,6 8,0 7,5 74,6 75,9 Mellersta 7,5 6,4 74,8 75,9 8,1 7,8 74,1 74,0 Anm.: Arbetslösheten beräknas som andelen arbetslösa av samtliga personer i arbetskraften () i respektive region. Sysselsättningen beräknas som andelen sysselsatta av samtliga personer i befolkningen i åldrarna i respektive region. Sysselsättningen avser samtliga sysselsatta och är ej jäm- förbar med sysselsättningsgraden som avser andel reguljärt sysselsatta. 1 Denna region innehåller län med mycket stora skillnader i arbetslöshet och sysselsättning. De län som hade låg arbetslöshet 1980 har också låg arbetslöshet . Denna bild består även om hänsyn tas till förekomsten av arbetsmarknadspolitiska program. De bestående skillnaderna i relativ arbetslöshet skulle kunna bero på att arbetskraftens rörlighet mellan olika regioner är låg eller på att vissa regioner har ett överskott på arbetskraft med utbildning eller erfarenhet som inte efterfrågas och att anpassning via nyinvesteringar i humankapital tar tid. Med tanke på att skillnaderna i arbetslöshet ter sig så stabila över är det dessutom troligt att skillnaderna i arbetslöshet till stor del bottnar i t.ex. olikheter i befolknings- och industristruktur, avstånd, livsmiljö samt naturtillgångar. 3 Sysselsättningssamarbetet inom EU Regeringen fäster stor vikt vid att sysselsättningsfrågan ges en framskjuten position i EU:s arbete. Ett starkt europeiskt samarbete kan stödja de nationella ansträngningarna i kampen mot arbetslösheten. Den nya avdelningen om sysselsättning i Amsterdamfördraget innebär både en ökad ambition i bekämpningen av arbetslösheten och en förstärkt samordning av sysselsättningspolitiken. Samordningen av sysselsättningspolitiken skall ske på grundval av gemensamma riktlinjer för sysselsättningen (artikel 128) och bygger på erfarenheterna från den multilaterala övervakningen av den ekonomiska politiken. Liksom tidigare ligger huvudansvaret för sysselsättnings- och arbets- marknadspolitiken på de enskilda medlems- staterna. Vid toppmötet i antogs de slutsatser om riktlinjer för sysselsättning som gäller och antogs sysselsättningsriktlinjerna av rådet. Vid det extra toppmöte som hölls i slogs det fast att ett av unionens övergripande mål skall vara full sysselsättning. har aktivt bidragit till att detta mål lyfts fram. Rådets rekommendation till medlemsstaterna Mot bakgrund av den årliga granskningen av medlemsstaternas sysselsättningspolitik kan rådet enligt artikel 128 avge rekommendationer till medlemsstaterna. Möjligheten för rådet att avge sådana icke-bindande rekommendationer användes 1999 och kan ses som en direkt följd av Amsterdamfördragets ikraftträdande. Enligt rekommendationerna bör vidta åtgärder för att minska skatte- bördan med tyngdpunkt på låginkomsttagare, samt av jämställdhetsskäl utreda på vilket sätt könsuppdelningen i olika sektorer och yrkes- kategorier kan minskas. har tagit till sig kommissionens och rådets rekommendationer och tar dessa i beaktande när sysselsättnings- politiken utformas. Riktlinjerna 2000 I förhållande till riktlinjerna har endast marginella revideringar och tillägg gjorts. Den tidigare beslutade strukturen bestående av fyra huvudområden, de s.k. fyra pelarna ligger fast: att förbättra anställbarheten, utveckla företagar- andan, uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsförmåga samt stärka jämställdhetspolitiken. Inom varje område finns ett antal riktlinjer som anger vad länderna bör göra och i vissa fall finns konkreta mål som länderna skall sträva efter att uppnå. Här kan nämnas de tre övergripande målen på EU-nivå: att ge alla ungdomar och vuxna en ny start innan de varit arbetslösa i samt öka andelen arbetslösa i aktiva åtgärder till . Jämfört med riktlinjerna har vissa tillägg gjorts. Bland annat har vikten av att utbilda elever och lärare i IT-kunskap och att främja elevers tillgång till datorer och Internet lyfts fram. Även arbetsförmedlingens roll i att främja en god matchning på arbetsmarknaden har betonats. Regeringen har välkomnat att rikt- linjerna inte nämnvärt reviderats och välkomnar särskilt inriktningen på att arbetskraftens anställbarhet måste främjas genom aktiva åtgärder, med betoning på utbildning och kompetensutveckling och att detta prioriteras framför passivt kontantstöd. uppfyller i de flesta fall de mål och intentioner som riktlinjerna ger uttryck för. I flera fall är regeringens ambition mer långtgående än vad riktlinjerna anger. Förändringar har även genomförts inom de områden som omnämnts i Europeiska rådets rekommendationer till . Fortsatt arbete Riktlinjerna ligger till grund för ut- arbetandet av uppdaterade nationella handlings- planer i medlemsstaterna. Handlingsplanerna kommer att granskas i ministerrådet och av kommissionen för att sedan bli underlag till den gemensamma rapporten om sysselsättning och nya riktlinjer . Ett viktigt inslag i EU:s samarbete är att studera medlemsländernas framgångar och misstag. Informations- och erfarenhetsutbyte mellan länderna innebär förbättrade möjligheter att minska arbetslösheten. Regeringen kommer att verka för att samarbetet på sysselsättningsområdet följs upp och stärks, bl.a. på grundval av slutsatserna från det extra toppmötet om sysselsättning som avhölls i . 4 Regeringens förslag ekonomiska vårproposition Det starka förtroendet för den ekonomiska politiken med låga och stabila priser och överskott i de offentliga finanserna skapar förut- sättningar för en utveckling med hög tillväxt, stigande sysselsättning och sjunkande arbets- löshet. ekonomiska vårproposition föreslår regeringen ett antal åtgärder som skall bidra till att denna utveckling befästs och blir uthållig. 4.1 En offensiv för tillväxt och rättvisa Åtgärder för att sänka arbetslösheten Målet om fyra procents öppen arbetslöshet skall nås . Regeringen föreslår därför en rad åtgärder som primärt syftar till att ytterligare pressa tillbaka arbetslösheten och öka sysselsättningen. För det första skall de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna i än högre grad inriktas på åtgärder som ökar förutsättningarna för långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna att komma tillbaka i reguljär sysselsättning. För det andra byggs det s.k. förstärkta anställningsstödet ut. Det förstärkta anställningsstödet för arbetsgivare som anställer personer som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen , har varit framgångsrikt. I vårpropositionen 2000 föreslår därför regeringen en ökning av stödet till arbetsgivare som anställer en person som varit arbetslös . Vidare har regeringen föreslagit (prop. 1999/2000:98) att ett förstärkt särskilt anställningsstöd införs för arbetsgivare som anställer personer som är eller äldre och varit arbetslösa . För det tredje införs en aktivitetsgaranti i hela riket för personer som varit arbetslösa . beslutade regeringen att starta ett pilotprojekt med aktivitetsgaranti vid fyrtio arbetsförmedlingar i riket. Aktivitetsgarantin byggs nu ut för att omfatta hela riket (prop. 1999/2000:98). Basen i aktivitetsgarantin är organiserade jobbsökaraktiviteter på heltid. För det fjärde tydliggörs kraven på aktivitet i arbetslöshetsförsäkringen. Åtgärder för att öka sysselsättningen En ökad sysselsättning och ett högt arbetskraftsutbud är viktigt för den långsiktiga välfärdspolitiken. Regeringen arbetar aktivt för att andelen reguljärt sysselsatta skall stiga till 2004. Arbetslöshetsförsäkringen reformeras i syfte att stärka dess roll som omställningsförsäkring. En mer strukturerad sökprocess skapas med hjälp av utvecklade individuella handlingsplaner och kravet på att den arbetssökande ska vara aktiv förtydligas. Rundgången mellan öppen arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska åtgärder bryts. Förändringar sker av de krav som ställs för att deltidsarbetslösa skall få ersättning. Vidare stärks arbetsförmedlingens kontrollfunktion och tillsynsroll. Regeringen avser att återkomma med förslag till . I syfte att ytterligare höja sysselsättningen föreslår regeringen att ett stegvist införande av allmän förskola och maxtaxa inom barnom- sorgen påbörjas . ges barn till arbetssökande rätt till förskoleverksamhet. införs en maxtaxa och en övre gräns för avgiften som andel av hushållens inkomster. Rätt till barnomsorg för barn till föräldrar som är föräldralediga med yngre syskon införs . En allmän förskola för 4- och 5-åringar införs från . För att stimulera arbetskraftsdeltagandet högt upp i åldrarna avser regeringen att föreslå lagstiftning som innebär att ingen tvingas att sluta sin anställning . ges i uppgift att öka övergångarna från anställning med lönebidrag till osubventionerad anställning. Syftet är att frigöra utrymme för fler arbetshandikappade att få ett fotfäste på arbetsmarknaden genom anställning med lönebidrag. Anslaget för särskilda åtgärder för arbetshandikappade förstärks också för att deras ställning på arbetsmarknaden ska kunna stärkas. Arbetsmarknadens framtida behov behöver i högre grad beaktas inom utbildningspolitiken. I syfte att minska risken för flaskhalsar och brister inom vissa yrkesgrupper ges i uppdrag att analysera hur högskolornas utbildningsutbud i ökad utsträckning ska kunna svara mot arbetsmarknadens behov. Särskild prioritet skall ges åt att analysera de naturvetenskapliga och tekniska utbildningarna. Dessutom skall Statskontoret kartlägga och göra en genomgång av befintliga studier om kvalitetsjämförelser inom utbildningsväsendet och arbetsförmedlingarnas verksamhetsområde. Utvecklingen visar på ökad ohälsa. Detta är allvarlig i både ett ekonomiskt och mänskligt perspektiv. Ökad ohälsa påverkar arbetskraftsutbudet och sysselsättningen. En arbetsgrupp tillsätts för att ta fram en handlingsplan för att minska ohälsan. En översyn av bl.a. sjukpenning, rehabiliteringspenning, arbetsskadeförsäkring, tillsynen över arbetsmiljön och förtidspension skall ske. ges ytterligare medel för att kunna motarbeta ökningen av antalet långtidssjuka. ges i uppdrag att fortsätta sprida erfarenheter från forskningsprojektet om tillväxt och utveckling avseende lärande nätverk. Särskilda insatser skall göras för orter som berörs av försvarsnedläggningar. Insatser föreslås i syfte att öka bostadsbyggandet. Ett investeringsbidrag för byggande av studentbostäder införs. Insatser för att öka sysselsättningen bland invandrare En rad åtgärder föreslås för att skapa bättre möjligheter för invandrare att etablera sig på arbetsmarknaden. De kompletterande utbildningarna av arbetslösa invandrare med utländsk utbildning inom hälso- och sjukvård, läraryrken samt teknik och naturvetenskap förstärks. Det är ett led i att bättre ta till vara den arbetskraftsresurs som finns i landet och avhjälpa de brister som finns inom dessa utbildningskategorier. Skräddarsydd vårdutbildning för arbetslösa invandrare med kunskaper i svenska men med ett annat modersmål, ger tvåspråkig personal till primärvård och äldreomsorg. Valideringen av utländsk yrkeskompetens skall öka. Fyra pilotprojekt med valideringsverksamhet pågår och skall vara slutförda . En försöksverksamhet med alternativ platsförmedling införs. Etnisk och kulturell mångfald inom offentlig förvaltning och privata företag kommer att stimuleras, bl.a. för personer med erfarenhet eller utbildning inom samhällsvetenskap, ADB, juridik eller ekonomi. För invandrare som startar och driver småföretag skall rådgivningen utvecklas. Vidare skall svensk- undervisning och introduktion av nyanlända förbättras. Åtgärder på utbildningsområdet En välutbildad befolkning är en grundförut- sättning för att skapa tillväxt, välfärd och utveckla demokratin i samhället. God utbildning ökar också möjligheterna för individen att stärka sin position på arbetsmarknaden. Det är därför angeläget att alla ges goda möjligheter till utbildning och kompetensutveckling i takt med utvecklingen i samhället och på arbetsmarknaden. Förutom de åtgärder för minskad arbetslöshet och ökad sysselsättning som nämnts föreslås följande åtgärder inom utbildningsområdet. avsätts medel för ca 46 000 platser i och ca 12 000 platser i den kvalificerade yrkesutbildningen. För att säkerställa tillgången på högutbildad arbetskraft föreslår regeringen att ytterligare avsätts till nya högskole- platser och studiemedel . Forskning och utveckling lägger grunden för att utveckling ska vara långsiktigt konkurrenskraftig. föreslår regeringen en fortsatt förstärkning av anslagen för forskning med . 4.2 Förbättrade villkor för företagande En ökad sysselsättning inom den privata sektorn är av stor vikt för att öka tillväxten. En ökad privat sysselsättning ökar också skatteintäkterna och därmed förbättras förutsättningarna för att utveckla välfärden. För att främja syssel- sättningen inom den privata sektorn har ett flertal åtgärder genomförts för att förbättra villkoren för företagande. Många av åtgärderna har varit särskilt riktade mot små och medelstora företag. Exempel på åtgärder som genomförts är sänkta arbetsgivaravgifter, lättnader i ägarbeskattningen genom vissa förändringar av utdelnings- och reavinstbeskattningen, möjligheter att kvitta underskott i nystartad näringsverksamhet mot inkomst av tjänst, rätt till tjänstledighet för att starta eget företag, möjlighet att beräkna arbetslöshetsersättning på en bakomliggande inkomst från anställning i stället för företagsverksamhet och ett treårigt program för småföretagsutveckling, förnyelse och tillväxt. presenterade dessutom regeringen ett antal åtgärder som syftar till att förenkla för småföretagen. Flera av dessa åtgärder följer förslagen i Småföretagsdelegationens betänkanden. En särskild regelförenklingsgrupp, SimpLex, har inrättats inom . En grupp bestående av entreprenörer och företagare, , har knutits till och möts regelbundet för att diskutera aspekter kring företagandets villkor. Vidare har en statssekreterargrupp inrättats med särskilt ansvar för regelförenklingsarbetet. Regeringen har också beslutat om en för- ordning för myndigheterna som innebär att en konsekvensanalys av nya reglers effekter för små företags villkor skall göras innan förändringarna genomförs (SFS 1998:1820).