prop · GN0382 · 2000-01-01 00:00:00 — Sker t.ex. en överlåtelse av en fastighet före ikraftträdandet, som innebär att en återföring skall ske enligt nuvarande 9 kap. 5 §, bör äldre bestämmelser i t.ex. 9 kap. 3 och 4 § om avdragsrätt för ny ägare gälla även om avdrags- rätten inte inträder förrän efter ikraftträdandet. De nya bestämmelserna om konkurs bör tillämpas i det fall konkurs- beslut meddelas efter ikraftträdandet. Regeringens förslag: Lagändringarna i mervärdesskattelagen och följdändringarna till dessa skall träda i kraft . Skatteplikt för upplåtelse av terminalanläggning skall dock börja tillämpas . Ändringen i bestämmelserna om underprisöverlåtelser i 23 kap. 16 § IL skall träda i kraft , men tillämpas på överlåtelser . Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att lagarna skall träda i kraft . Remissinstanserna: har hemställt om att förslaget om övertagande av jämkningsskyldighet bör träda i kraft möjligt. har begärt att förslaget om skatteplikt för upplåtelse av terminalanläggning skall börja gälla . Skälen för regeringens förslag: Det förslag till ändringar av jämk- ningssystemet som föreslås av regeringen är mycket komplext. Be- stämmelserna har samband med varandra på ett sätt som gör det mycket svårt att bryta ut någon del av systemet att börja gälla före övriga be- stämmelser. Det nya regelsystemet är också i stora delar olikt det som gäller. Det är därför nödvändigt att skattemyndigheterna och fastighets- ägarna får tillräckligt med tid att mellan riksdagsbeslut och ikraftträdande anpassa sig till den nya regleringen. kan tidigast under sen- anta de nya bestämmelserna. Ett ikraftträdande är därför inte lämpligt. Reglerna bör istället träda i kraft vid en se- nare tidpunkt, förslagsvis . För ett ikraftträdande talar den omständigheten att den nya inkomstskattelagen, som trätt i kraft , skall börja tillämpas vid taxering. De justeringar som bör göras inkomstskatterättsligt med anled- ning av förslagen kan då göras direkt i inkomstskattelagen utan mellan- period med ändringar i kommunalskattelagen. SJ har begärt att förslaget till införande av skatteplikt vid upplåtelse av terminalanläggning bör träda i kraft . Skälet till detta är att de omstruktureringar som krävs för att SJ skall kunna upplåta anläggningarna till andra trafikoperatörer redan har påbörjats. Praktiska skäl talar för att ikraftträdandet av denna bestämmelse i 3 kap. 3 § första stycket sker som ändringarna i andra stycket i samma paragraf. Regeringen föreslår istället att den föreslagna regeln i 3 kap. 3 § första stycket 12 skall ges tillämplighet redan från . 7.9 Följdändringar Regeringens förslag till ändringar i ML medför behov av följdändringar i bl.a. skattebetalningslagen, inkomstskattelagen och konkurslagen. Dessa ändringar behandlas i författningskommentaren. Regeringen avser att återkomma med förslag om korrigeringar av in- komstbeskattningen med anledning av de ändrade jämkningsreglerna och reglerna om retroaktivt avdrag för ingående skatt med sikte på ett ikraft- trädande som dessa regler träder i kraft. 8 Ekonomiska konsekvenser Enligt regeringens mening innebär förslagen förenklingar vid den prak- tiska och administrativa hanteringen av den frivilliga skattskyldigheten. Även om förenklingarna inte når den nivå som utredningen föreslagit bör vissa besparingar kunna ske i form av frigjorda resurser, i vart fall sedan skattemyndigheterna tillämpat de nya rutinerna . Dessa resur- ser kan användas för förbättrad kontroll av verksamheten. Ett av regeringens förslag innebär att det, om särskilda skäl föreligger, skall vara möjligt för en fastighetsägare att bli frivilligt skattskyldig redan medan en byggnad avsedd för uthyrning uppförs eller genomgår omfattande till- eller ombyggnad. Detta förslag innebär att den ingående skatten på byggnaden blir avdragsgill än som gäller . I vilken mån detta också leder till någon förskjutning av inbetalningarna av mervärdesskatt är dock osäkert. Nuvarande regler innebär nämligen att fakturering av en byggnads- eller anläggningsentreprenad får anstå till dess slutfaktura ställs ut, vilket enligt 13 kap. 14 § ML gäller som en huvudregel också då betalning sker i förskott eller a conto. De periodiseringseffekter som kan uppstå på grund av förslaget i denna del är svåra att beräkna, men förväntas endast ge upphov till försumbara budgetmässiga konsekvenser för staten och den offentliga sektorn. Ett annat av regeringens förslag, som också innebär den största förändringen av systemet kring den frivilliga skattskyldigheten, är att återbetalningsreglerna slopas och ersätts av jämkningsregler. Detta för- slag väntas inte ge upphov till några budgetmässiga konsekvenser för staten eller den offentliga sektorn. Inte heller ger övriga förslag några sådana konsekvenser. Konsekvenserna för fastighetsägarnas del av den föreslagna regle- ringen består främst av minskade hanterings- och administrationskostna- der. I detta ligger även förenklingar av systemet som underlättar för fas- tighetsägarna att kunna följa reglerna. Sistnämnda är av särskilt betydelse för de mindre fastighetsägarnas möjligheter att hantera systemet. En första förenkling som föreslås är att även en mervärdesskattegrupp skall ges möjlighet registrera sig för fastighetsuthyrning. Förändringar inom gruppen kommer härigenom inte att påverka skattskyldigheten vil- ket innebär förenklingar för de företag som ingår i gruppen. Vidare slopas krav på ansökan i samband med överlåtelser av fastig- heter som omfattas av frivillig skattskyldighet, om den nye fastighets- ägaren tänker fortsätta att bedriva uthyrningsverksamheten i samma om- fattning som den tidigare. Eftersom skattskyldigheten övergår automa- tiskt i och med tillträdesdagen riskerar den nye fastighetsägaren inte att försitta någon ansökningstid. De problem som kan uppkomma på grund av att den nye fastighetsägaren debiterar mervärdesskatt på hyrorna, utan att känna till att han är tvungen att ansöka om skattskyldig- het, försvinner härigenom. Den största förenklingen ger dock slopandet av ett av de båda systemen för att korrigera ingående skatt. tvingas en fastighetsägare som omfattas av frivillig skattskyldighet att hantera två system för korrigering av ingående skatt. föreslås att det s.k. återföringssystemet slopas för att fullt ut ersättas av jämkningsregler. I återföringssystemet krävs att den tidigare fastighetsägaren återför och betalar in till staten all ingående skatt som denne dragit av. Om den tidigare ägaren betalar in skatten i rätt tid kan förvärvaren återfå skatten med stöd av ett av den tidigare ägaren utfärdat intyg. Denna hantering upphör helt i det föreslagna systemet. Inom jämkningsreglerna föreslås istället att en möjlighet till överföring av jämkningsskyldighet införs. Detta innebär att det i normalfallen av fastighetsöverlåtelser inte kommer att krävas någon särskild åtgärd av fastighetsägarna som beror på mervärdesbeskattningen. Förutom besparingar i hanteringskostnader innehåller förslaget också vissa delar som kan ge fastighetsägarna ekonomiska fördelar genom ökad möjlighet till skattskyldighet och ökad avdragsrätt. Således föreslås en utvidgad rätt till skattskyldighet under ny-, till- eller ombyggnad av en fastighet, vilket minskar fastighetsägarnas likviditetsförluster då fastigheten ännu inte ger några intäkter. Dessutom föreslås att även uthyrning till utländska företagare och till tredjehandshyresgäster skall kunna omfattas av frivillig skattskyldighet. Slutligen utökas rätten att retroaktivt återfå ingående skatt som inte kunnat dras av en fastighet uppförts. 9 Författningskommentarer 9.1 Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 2 kap. 7 § I tredje stycket har tillagts att uttagsbeskattning av andra fastigheter som utgör tillgång i byggnadsrörelse, än sådana som utgör lagertillgångar, skall ske endast till den del fastigheten inte används i en verksamhet som medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning av ingående skatt. Tjänsterna skall således inte betraktas som uttag av tjänst till den del de hänför sig till lokaler som fastighetsägaren använder t. ex. som drifts- byggnader för sin byggnadsrörelse. Som framgått av avsnitt 7.2.2 tilläm- pas bestämmelsen i praktiken redan på detta sätt. 3 kap. 3 § I paragrafens första stycke införs en ny punkt 12 med den innebörden att upplåtelse av terminalanläggning för buss- och tågtrafik skall vara skattepliktig. Undantaget behandlas i avsnitt 7.6. För att det inte skall råda någon tveksamhet om att det endast är upplåtelse till trafikoperatörer som skall omfattas anges detta uttryckligen. Bestämmelsen är således inte avsedd att träffa de delar av terminalanläggningar som hyrs av näringsidkare som bedriver annan skattepliktig verksamhet, exempelvis uthyrning till innehavare av pressbyråkiosker, restauranger, boklådor etc. För denna uthyrning gäller, liksom , reglerna om frivillig skattskyldighet. Naturligtvis är inte heller regeln avsedd att träffa trafikanternas ersättning till trafikoperatören. Dessa tjänster är som helhet att betrakta som resetjänster. Förändringen i andra stycket är främst föranledd av att fastighetsägaren nu skall ges rätt att låta den frivilliga skattskyldigheten omfatta uthyrning även till utländska företagare som har rätt till återbetalning mervärdesskatt i , dvs. uthyrning till dem som omfattas av 10 kap. 1 § ML (se vidare avsnitt 7.1.7). Tillägget ett konkursbo eller en sådan mervärdesskattegrupp som avses i 6 a kap är en följd av att regeringen nu vill förtydliga att även dessa subjekt skall ges möjlighet att hyra ut skattepliktigt (se vidare kommentaren till 9 kap. 1 § samt avsnitt 7.1.1. och 7.3.7) I andra stycket har också förts in en hänvisning till bestämmelsen i 10 kap. 6 § i fråga om vilken uthyrning den frivilliga skattskyldigheten kan omfatta. Hänvisningen som tidigare fanns införd i fjärde stycket medför rätt för fastighetsägaren att låta den frivilliga skattskyldigheten även omfatta uthyrning till utländska beskickningar, karriärkonsulat i och vissa internationella organisationer. Ändringen är endast en redigering och medför ingen ändring i materiellt hänseende. Ändringen i tredje stycket 1 innebär att den frivilliga skattskyldigheten utökas till att omfatta även uthyrning till tredjehandshyresgäster. Andra- handshyresgäster kommer således att i fortsättningen kunna ansöka enligt 9 kap. 1 § om att bli frivilligt skattskyldiga för sin uthyrning (se vidare avsnitt 7.1.1). Den nya bestämmelsen i tredje stycket 3 ger en fastighets- ägare, ett konkursbo och en mervärdesskattegrupp möjlighet att vara fri- villig skattskyldig då en byggnad uppförs eller ge- nomgår omfattande byggnadsåtgärder. Det krävs dock att den uthyr- ningsverksamhet som skall bedrivas i fastigheten är avsedd att ske till hyresgäster som bedriver verksamhet som medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1, 6, 9, 11 eller 12 §. Dessutom upp- ställs i föreslagna 9 kap. 2 § särskilda krav som skall vara uppfyllda för att skattskyldighet skall kunna beviljas (se vidare kommentaren till 9 kap. 2 §). I förhållande till Lagrådets förslag till lagtext har av systematiska skäl införts orden helt eller delvis för att det klart skall framgå att även en del av en fastighet kan omfattas av frivillig skattskyldighet en byggnad uppförs eller genomgår till- eller ombyggnad. Se vidare kommentaren till avsnitt 7.1.2. Ändringen i fjärde stycket är en följd av att det nuvarande fjärde stycket utgått och bestämmelsen istället förts in i andra stycket. 6 kap. 5 § Paragrafen har upphävts. Den kan anses överflödig eftersom en hän- visning till 9 kap. redan finns intagen i 1 kap. 2 § andra stycket. 8 kap. 1 § Ändringarna är föranledda av att 9 kap. 3 § har fått ändrad lydelse. De särskilda bestämmelserna om avdrag vid frivillig skattskyldighet har in- förts i föreslagna 9 kap. 8 §. I upplysande syfte har tillagts att även sär- skilda jämkningsregler som avser den frivilliga skattskyldigheten finns i 9 kap. 8 kap. 2 § I paragrafen reglernas vad som utgör ingående skatt. Ett nytt tredje stycke har införts i paragrafen. Detta föranleds av de nya bestämmelserna om möjlighet för vissa förvärvare av fastigheter, bostadsrätter eller hyresrät- ter att överta överlåtarens rättighet och skyldighet att jämka avdrag för ingående skatt. I dessa fall skall den skatt, som en förvärvare vid t.ex. ändrad användning måste jämka, anses som ingående skatt och motsvara överlåtarens ingående skatt på utgifter för ny-, till- eller ombyggnad på fastigheten, bostadsrätten eller hyresrätten. I fjärde stycket har hänvisningen i första punkten till 9 kap. 3 § tagits bort på grund av att reglerna om avdrag för tidigare återförd skatt upphör att gälla. Den nya hänvisningen till 9 kap. 8 § andra stycket 2 avser det fallet då en skattskyldig förvärvar en nyuppförd fastighet som är belastad med mervärdesskatt på grund av att den tidigare ägaren inte varit skattskyldig under uppförandet. Den nye ägaren ges i dessa fall en av- dragsrätt för den mervärdesskatt som belastar fastigheten. Den skatt som den nye ägaren får avdrag för blir genom bestämmelsen att anse som en ingående skatt som den nye ägaren kan bli tvungen att jämka vid en senare ändrad användning eller avyttring. Enligt en ny punkt 3 i fjärde stycket skall skatt på skattepliktiga uttag som avses i en ny bestämmelse i 4 § första stycket 6 utgöra ingående skatt. Det är här fråga om fastighetsägare som i sin byggnadsrörelse till- fört en fastighet tjänster genom uttag som är skattepliktiga enligt 2 kap. 7 § och som övergår till att använda fastigheten i en annan verksamhet som medför skattskyldighet. Genom att behandla skatten på uttagen som ingående skatt läggs grunden för den avdragsrätt som föreskrivs i 4 § första stycket 6 och för jämkning. Se vidare kommentarerna till de sist nämnda bestämmelserna och avsnitten 7.2.2. och 7.2.3. 8 kap. 4 § I paragrafen har införts en ny punkt 6. Bestämmelsen ger en fastighets- ägare en lagstadgad möjlighet att få avdrag för eller återbetalning av skatt som han tidigare redovisat på grund av uttag, om han börjar använda fas- tigheten i en verksamhet som ger rätt till avdrag eller återbetalning. Be- stämmelsen kommenteras närmare i avsnitt 7.2.2. även föreslagna 8 kap. 2 § fjärde stycket 3. 8 kap. 5 § Ändringen är föranledd av bestämmelsen i den nya 20 §. Se vidare kom- mentaren till den bestämmelsen. 8 kap. 19 § I tillägget föreskrivs att en med faktura jämförlig handling även krävs i det fall då en ny ägare medges skattskyldighet för uthyrning av fastighet och därigenom har rätt att dra av den skatt som den tidigare ägaren be- talat men inte dragit av. Den nye ägaren måste styrka sin avdragsrätt med en sådan handling. De uppgifter som skall framgå av handlingen framgår av 11 kap. 5 d §. 8 kap. 20 § Förvärvaren skall enligt 8 a kap.11 14 §§ i vissa fall överta överlåtarens rättigheter och skyldigheter att jämka dennes ingående skatt. Eftersom förvärvaren enligt dessa bestämmelser har rätt att jämka även skatt som överlåtaren inte kunnat göra avdrag för skall förvärvaren styrka sitt av- drag med en av överlåtaren utfärdad handling som avses i 11 kap. 9 §. Trots att förvärvaren inte avser att göra något avdrag vid för- värvet krävs att denne innehar handlingen i sin redovisning för att kunna fullgöra jämkning vid en eventuell framtida ändring av skattskyldigheten eller en överlåtelse av fastigheten. 8 a kap. Kapitlet är nytt och innehåller regler om jämkning av avdrag för in- gående skatt, bl.a. motsvarande de bestämmelser som finns intagna i 8 kap. 16 a 16 f §§. Lydelsen av dessa bestämmelser med hänvisning till paragrafer finns i vänsterspalten i lagtextförslaget. 8 a kap. 1 § Avser bestämmelser som förts över från 8 kap. 16 a § första och fjärde styckena. I bestämmelsen som finns intagen i första stycket har orden som gjorts tagits bort för att markera att bestämmelsen även gäller i det fall då något avdrag tidigare inte gjorts men får göras på grund av att an- vändningen ändras. Vidare har ordet avyttras bytts ut mot överlåts därför att bestämmelserna även gäller vid benefika överlåtelser. Se vidare avsnitt 7.3.5. De övriga bestämmelserna i den upphävda 8 kap. 16 a § har tagits in i 2 §. 8 a kap. 2 § Avser bestämmelser som förts över från 8 kap. 16 a § andra och tredje styckena. Som närmare redogjorts för i avsnitt 7.3.2 föreslås ändringar i bestäm- melserna om vad som skall anses som investeringsvaror. De viktigaste förändringarna är att bestämningen av vilka fastigheter som utgör inves- teringsvaror ändras och att beloppsgränserna uttrycks på annat sätt . Eftersom omsättning av fastigheter är undantagen från skatteplikt är det endast då ny-, till- eller ombyggnad gjorts som jämkning kan komma i fråga. Fastighetens anskaffningskostnad saknar däremot betydelse för jämkningsreglernas tillämpning. Bestämmelsen som finns intagen i första stycket 2 har ändrats för att bättre avspegla detta förhållande. Det är visserligen själva fastigheten som utgör en investeringsvara och vars avyttring eller ändrade användning medför att jämkningsreglerna blir tillämpliga, men det är endast då ny-, till- eller ombyggnad av fastigheten har skett och en förändring i användning eller ägande sker från åtgärdernas färdigställande som eventuella avdrag för ingående skatt skall jämkas. 1994/95:57 Mervärdesskatten och EG framgår (sid. 188) att skälet till den nuvarande regleringen är att en fastighet vid avyttring kan vara belastad med mervärdesskatt vid exempelvis upp- förande av byggnad. Även sådan skatt är emellertid att betrakta som mer- värdesskatt på nybyggnadskostnader varför en särskild reglering inte är nödvändig. Förvärv av byggnadsmaterial m.m. likställs i detta hänseende med upphandling av en tjänst som utförs av byggnadsföretag. Genom att bestämmelserna om återföring slopas och helt ersätts av jämkningsregler, kommer avdrag som gjorts för driftkostnader och andra löpande kostnader som inte är att betrakta som ny-, till- eller ombygg- nadskostnader inte att ge upphov till krav på återbetalning eller jämkning. En fastighet upphör att vara en investeringsvara då förflutit från det att ny-, till- eller ombyggnad utförts. Även beloppsgränserna har ändrats. Det är inte längre anskaffnings- kostnadens storlek som avgör om en vara är en investeringsvara utan storleken av den ingående skatt som hänför sig till varan. För att skapa enhetlighet har beloppsgränserna ändrats i samtliga fall. Någon höjning av beloppsgränsen såvitt avser maskiner, inventarier och liknande an- läggningstillgångar i bestämmelsen som återfinns i första stycket 1 är inte avsedd. (Bortsett från att ändringen av ordet överstiger till uppgår till minst ger en kronas högre belopp.) Skatten har beräknats utifrån en normalskattesats om . För fastigheter under första stycket 2 höjs dock beloppet som sådant. Mervärdesskatt om motsvarar vid en normalskattesats ett anskaffningsvärde om . Skälet till detta är att korrige- ringstiden för fastigheter ändras från 6 till . Om inte en ändring av beloppet görs medför den ändrade korrigeringstiden att jämkning skall ske även i fall då den årliga jämkningen består av endast mindre belopp. I den nya bestämmelsen i första stycket 3 föreskrivs att även fastigheter som i byggnadsrörelse har tillförts tjänster som utgör skattepliktiga uttag skall anses som investeringsvaror. Detta gäller emellertid endast i två fall dels då en fastighet har överlåtits till någon som har rätt till avdrag för skatt som överlåtaren varit skyldig att redovisa på grund av uttag, dels då en fastighetsägare övergår från att använda en fastighet i byggnadsrörelse till att använda den i en annan verksamhet och ges rätt att dra av tidigare erlagd skatt för uttag. När fastighetens användning ändras (4 § första stycket 1) eller överlåtelse sker (4 § första stycket 5) skall den ingående skatt som fastighetsägaren dragit av enligt 8 kap. 4 § 4 och 6 jämkas. Beloppsgränsen är i detta fall kopplad till den avdragna skatten som motsvarar den skatt på uttag som redovisats av fastighetsägaren i byggnadsrörelsen. I detta belopp ingår också, i motsats till vad som gäller för övriga fastigheter, mervärdesskatt som belöper på kostnader för reparation och underhåll. Liksom tidigare gäller dock enligt 5 § första stycket 1 att en ändring av användandet av en investeringsvara inte skall medföra jämkning av av- dragen ingående skatt om ändringen föranleder uttagsbeskattning. Denna bestämmelse har enligt prop. 1994/95:57 tillkommit för att dubbel- beskattning skall undvikas i det fall då t. ex en maskin förs över från en skattepliktig till en skattefri verksamhet. Detta medför såvitt gäller fas- tigheter att någon jämkning inte skall ske t.ex. i de fall då uttagsbeskatt- ning enligt 2 kap. 2 § 3 kan komma ifråga på grund av att en fastighet överförs från en användning i byggnadsrörelsen till en användning i skattefri verksamhet. I den nya bestämmelsen i första stycket 4 föreskrivs att även bostads- rätter och hyresrätter är att betrakta som investeringsvaror om bostads- rättshavaren eller hyresgästen har tillfört en disponerad lokal varor och tjänster som hänför sig till ny-, till- eller ombyggnad. Liksom överlåtelse av fastigheter är överlåtelse av bostadsrätter och hyresrätter undantagen från skatteplikt. Överlåtelsen i sig medför således att jämkningsreglerna blir tillämpliga endast om ny-, till- eller ombyggnad har gjorts som är att hänföra till bostadsrätten eller hyresrätten. Jämkningsskyldig i dessa fall är hyresgästen eller bostadsrättshavaren. Se vidare kommentaren till 3 §. När det gäller frivillig skattskyldighet som upphör finns i 9 kap. 13 § en särskild bestämmelse om fördelning av jämkningsskyldigheten i de fall då både fastighetsägaren och hyresgästen tillfört lokalen ny-, till- eller ombyggnad. I en ny bestämmelse i andra stycket regleras det fallet att flera åtgärder på en fastighet har färdigställts under ett beskattningsår. Om skatten på varje åtgärd eller på någon eller några av dem understiger krävs att åtgärderna läggs samman för att inte vissa investeringar skall falla utanför jämkningsbestämmelserna. Även i det fall då flera åtgärder skett på en bostadsrätt eller en hyresrätt skall dessa åtgärder läggas sam- man, dock inte med de åtgärder som fastighetsägaren har tillfört enligt första stycket 2 och 3. En bostadsrättshavare eller en hyresgäst kan dock komma att bli jämkningsskyldig även för mindre belopp som denne till- fört en fastighet, nämligen på grund av regleringen i 9 kap. 13 §. Se vidare kommentaren till den bestämmelsen och kommentaren till 8 a kap. 3 §. Av den nya bestämmelsen i tredje stycket följer att verksamhets- tillbehör vid tillämpningen av jämkningsreglerna inte skall anses utgöra fastighet. Skatten på dessa tillbehör skall istället jämkas enligt reglerna för maskiner, inventarier och liknande anläggningstillgångar. Detta inne- bär bl.a. att jämkning kan komma ifråga vid en fastighetsförsäljning, trots att fastigheten inte tillförts några sådana varor eller tjänster som avses i första stycket 2, nämligen om verksamhetstillbehör ingår i fastigheten och den ingående skatten på anskaffningskostnaden för någon av dessa överstiger . Se vidare avsnitt 7.3.2. 8 a kap. 3 § I paragrafen anges de bestämmelser i jämkningsreglerna som gäller fas- tigheter och som även skall gälla hyresrätter och bostadsrätter. De anger när och hur jämkning skall ske. Bestämmelserna gäller dock endast under förutsättning att hyresrätten eller bostadsrätten är att anse som en investe- ringsvara enligt 2 § 4, dvs. att hyresgästen eller bostadsrättshavaren till- fört lokalen ny-, till- eller ombyggnad och skatten på dessa uppgår till . Det är hyresgästen eller bostadsrättshavaren som skall jämka i dessa fall.