prop · GN0360 · 2000-01-01 00:00:00 — I rådets arbetsprogram för konkurrenskraftsdebatten i industrirådet, som antogs , konstateras likaså bl.a. betydelsen av en strategi för benchmarkingarbetet och en bättre samordning med innehållet i konkurrenskraftsrapporten. Vidare betonas informationssamhällets liksom tjänstesektorns betydelse för konkurrenskraften. Enligt programmet skall industriministrarna också fortsätta diskutera hur miljöfrågor och en hållbar utveckling kan integreras i industripolitiken. Vid industriministrarnas möte antogs slutsatser om benchmarking (7416/99) som innebar att medlemsstaterna och kommissionen skall fastställa praktiska åtgärder för användning av benchmarking. Slutsatserna bygger på erfarenheter från tidigare arbete där benchmarking, jämförelser, använts. En särskild grupp, , har därför inrättats i kommissionen. Gruppen skall bl.a. fungera som expert åt rådet i sådana frågor och verka för att innehållet i konkurrenskraftsrapporten och benchmarking, på olika områden samordnas. Näringspolitiska frågor diskuteras förutom i rådet även i kommissionens generaldirektörsgrupp för industrifrågor. Gruppen träffas regelbundet för att diskutera idéer, förslag och utredningsinsatser som underlag för diskussionerna i industrirådet. har gruppen bl.a. diskuterat benchmarking, utvidgningen, informations- och kommunikationsteknologi, integrering av miljö och hållbar utveckling i industripolitiken samt olika branschfrågor. Inom ramen för gemenskapens fleråriga program för små och medelstora företag i unionen (1997 2000) har en rad aktiviteter ägt rum . () har fortsatt svara på frågor från små och medelstora företag om EU och den inre marknaden. Två stora partnerskapsmässor, s.k. Europartenariat, och ca 30 branschspecifika partnerskapsmässor, s.k. Interprise, har anordnats. I , Brunn, har t.ex. ett Interprise ägt rum för företag verksamma inom läromedelsområdet. Det fleråriga programmet har genomgått en oberoende utvärdering (KOM (1999) 319 slutlig). Utvärderingen ger programmet överlag ett bra betyg; kostnadseffektiviteten är acceptabel, de största operativa aktiviteterna upplevs som väl utformade och framgångsrika, samrådet med närings- livets organisationer fungerar allt bättre etc. Programmet har dessutom 98/99 utvidgats till att omfatta , Tjecken, , , , och som deltar i de flesta av programmets olika aktiviteter. Arbetet med ett direktiv om sena betalningar vid affärstransaktioner har fortskridit. Förslaget innehåller bestämmelser om förfallodag, dröjsmålsränta och att oskäliga avtalsvillkor skall kunna jämkas eller ogiltigförklaras. På industrirådets möte intogs en gemensam ståndpunkt om direktivet. Direktivet har därefter diskuterats i som intog sin ståndpunkt (dok. 13891/99). Arbetet fortsätter för att nå en överens- kommelse mellan rådet och parlamentet. har ställt sig positivt till direktivet och aktivt arbetat för att man bl.a. på ett enkelt sätt skall kunna driva in sina fordringar och få kompensation för de kostnader man haft för att driva in dessa. publicerade kommissionen en vitbok om handel (KOM (1999) 6 slutlig). om handel tar upp ett antal frågor på gemenskapsnivå som anses ha särskild betydelse för sektorn. Till vitboken hör en handlingsplan utifrån vilken kommissionen avser att initiera ett antal aktiviteter, bl.a. en informationskampanj i syfte att göra sektorn mer uppmärksammad. På industrirådets möte antogs en handlingsplan för att främja företagaranda och konkurrenskraft (7422/99). Handlingsplanen vänder sig såväl till medlemsstaterna som till kommissionen och rådet. Åtgärderna återfinns inom en rad områden såsom t.ex. utbildning och kompetensutveckling, finansiering, FoU och offentlig förvaltning. Handlingsplanen är mycket allmän och inom flera områden uppmanas medlemsstaterna endast att undersöka möjligheterna och förutsätt- ningarna för att genomföra de åtgärder som återfinns i handlingsplanen. En första rapport om handlingsplanens genomförande väntas . har ställt sig positiv till handlingsplanen. Inom småföretagsområdet sker också ett erfarenhetsutbyte mellan medlemsstaterna, s.k. samordnade aktiviteter. Erfarenhetsutbytet sker främst genom att stora forum anordnas i olika frågor som rör små och medelstora företag. publicerade kommissionen ett meddelande om samordnade aktiviteter i medlemsstaterna (KOM (1999) 569 slutlig). Meddelandet redovisar de åtgärder som vidtagits och ger i förekommande fall exempel på medlemsstaternas aktiviteter och andra åtgärder. har arbetet med två vitböcker om kooperativt företagande och ömsesidiga bolag inletts och förväntas antas av kommissionen . 14.2 Integration av miljöhänsyn och hållbar utveckling Vid rådets möte antogs slutsatser om hur arbetet med integrering av miljö och hållbar utveckling i industripolitiken skall genomföras. Arbetet med integrering av miljö och hållbar utveckling syftar bl.a. till att utveckla ny teknik som kan bidra både till industrins konkurrenskraft och en hållbar utveckling. En viktig förutsättning för detta är ett bra innovationssystem med goda möjligheter för introduktion av ny teknik på marknaden. Vid industrirådet antogs en rapport som sedan presenterades vid i . Vid redogjorde också kommissionen för en integrationsstrategi som skall komplettera rådets arbete. Frågan skall följas upp vid industrirådets möte och strategin i sin helhet skall vara klar till toppmötet i . 14.3 Konkurrensfrågor Kommissionen och medlemsstaterna fortsatte arbetet med att modernisera och effektivisera tillämpningen av konkurrensreglerna för att dels inrikta insatserna på bekämpning av allvarliga överträdelser, dels förbereda EU:s förestående utvidgning. Kommissionen offentliggjorde en vitbok om modernisering av tillämpningen av konkurrensreglerna (KOM (1999) 101 slutlig). I vitboken föreslås att den gällande ordningen, med anmärkningar och prövning av individuella undantag för visst samarbete mellan företag, tas bort och ersätts med ett legalundantag. Klagomål avses få ökad betydelse som grund för ingripanden. En mer aktiv roll för medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och domstolar föreslås också vid tillämpningen av . Förslaget om decentraliserad tillämpning av EG-fördragets artiklar 81 och 82 innebär att de nationella myndigheterna kommer att ta på sig en mer aktiv verkställighetsroll och att kommissionen inriktar sig på principiellt viktiga ärenden eller ärenden av stor betydelse för EU:s inre marknad. har medlemsstaterna och näringslivet lämnat synpunkter på förslaget. Kommissionen inledde 1997 arbetet med ett nytt gruppundantag för vertikala begränsningar, dvs. konkurrensbegränsande avtal mellan företag i olika handelsled. Det arbetet ledde till att industrirådet antog de ändringar som behövs i rådsförordningarna. Det nya gruppundantaget, som kommissionen antog , ger företag som inte anses ha marknadsmakt större frihet att utveckla sina distributions- former som det tydliggör vilka vertikala konkurrens- begränsningar som är förbjudna. Det nya gruppundantaget träder i kraft . Kommissionen kommer vidare att anta riktlinjer för vertikala begränsningar. Den arbetsgrupp i () som sedan organisationens första ministerkonferens i studerat frågan om sambandet mellan handel och konkurrens fortsatte sitt arbete . Inför i i fanns flera olika förslag på hur konkurrensfrågorna i fortsättningen borde hanteras i WTO. Ambitions- nivån i de olika förslagen varierade från de som önskade fortsatt analysarbete till de som, liksom EG, ville se regelrätta förhandlingar om ett multilateralt ramverk i WTO på konkurrensområdet. Seattle-mötet blev dock resultatlöst och det är därmed oklart om och i så fall hur konkurrensfrågorna i förlängningen kommer att hanteras i WTO. Vid tillämpningen av gemenskapsrättens konkurrensregler har kommissionen en central roll. Kommissionen samråder härvid med medlemsstaternas konkurrensvårdande myndigheter. mottog drygt 530 nya ärenden från kommissionen inom ramen för nämnda samrådsförfarande. Ett stort antal ärenden rörde samgåenden mellan företag. Flera av dessa anmälningar om företagskoncentrationer rörde företag med global verksamhet. I ett antal fall, bl.a. på telekommunikationsområdet, gjorde kommissionen fördjupade undersök- ningar för att utröna om samgåendet kunde leda till en dominerande ställning på de berörda marknaderna. 14.4 Statsstöd om statligt stöd syftar till att förhindra att nationella stödåtgärder till näringslivet får konkurrenssnedvridande effekter som strider mot det gemensamma intresset. Bestämmelserna om stöd till olika ändamål preciseras av kommissionen efter samråd med medlemsstaterna. Mot bakgrund av det relativt omfattande utnyttjandet av stöd inom EG strävar kommissionen efter en utformning av reglerna som bidrar till minskade totala stödvolymer och minskade risker för snedvridningar av konkurrensen. stödjer kommissionens målsättningar när det gäller minskade stödvolymer inom EU och har ställt sig bakom de ändringar som genomförts och som beskrivs nedan. beslutade kommissionen om nya riktlinjer för tillämpningen av stöd inom olika områden. Det gäller de bestämmelser som kan utnyttjas för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (EGT C 288, 9.10.1999, s. 2) samt bestämmelser om statligt stöd i form av garantier (ännu ej publicerade i EGT). I bägge fallen handlar det om en precisering av tidigare gällande bestämmelser som syftar till en förbättrad kontroll av de åtgärder som vidtas av medlemsstaterna. En viktig nyhet i regelverket för statsstöd gäller den s.k. procedur- förordning som rådet beslutade om (EGT L 83, 27.3.1999, s. 1). I denna förordning finns samlade de olika förfarande- regler som gäller för såväl kommissionens som medlemsstaternas hantering av stödärenden, såsom bestämmelser för anmälan av stöd, tidsfrister, överklagande, tredje parts rättigheter m.m. Syftet med förordningen är att öka öppenheten och rättssäkerheten som gemenskapens stödregler görs mer effektiva. Kommissionen presenterade förslag till förordningar för gruppundantag från den generella anmälningsplikten i fördragets artikel 88.3. Detta skedde med stöd av rådets förordning nr 994/98 (EGT L 142, s. 1) som beslutades och som ger kommissionen möjlighet att fastställa närmare kriterier för vissa typer av stöd som skall anses förenliga med fördraget utan att medlemsstaterna behöver invänta kommissionens prövning och godkännande. Ett samråd mellan kommissionen och medlemsstaterna påbörjades inom ramen för en för ändamålet särskilt tillsatt rådgivande kommitté. De förslag som diskuteras avser stöd till små och medelstora företag, stöd till utbildning och stöd i form av s.k. försumbart stöd. Utan att det lett till några beslut från kommissionens sida så har ett antal andra områden varit föremål för diskussioner mellan kommissionen och medlemsstaterna. Det gäller bl.a. frågan om vilka regler som skall gälla för statligt stöd inom stålindustrin när Kol- och stålfördraget upphör . Kommissionens avsikt är här att stöd till stålindustrin även fortsättningsvis skall behandlas på ett mera strikt sätt än stöd inom andra branscher. Flertalet medlemsstater inklusive har ställt sig bakom dessa tankar. Kommissionen har också presenterat förslag till särskilda riktlinjer för statligt stöd i kandidatländerna i syfte att underlätta övergången från planekonomi till marknadsekonomi. Detta är en uppföljning av en utfästelse som gjordes av i . Även här har liksom de flesta andra medlemsstater givit kommissionen sitt stöd till inriktningen av förslaget. För svenskt vidkommande har tillämpningen av statsstödsreglerna berört flera olika områden. På regionalpolitikens område har samtliga nationella stödregler setts över och justerats med hänsyn till de nya bestämmelser för regionalt stöd som kommissionen beslutat om och som träder i kraft fullt ut (EGT C 74, 10.3.1998, s. 9). har därför anmälan gjorts till kommissionen om förändringar i den geografiska utformningen av stödområden och de olika stödordningar som är kopplade till dessa. När detta skrivs har kommissionen ännu inte fattat beslut om de föreslagna förändringarnas förenlighet med gemenskapsreglerna. På arbetsmarknadspolitikens område fattade kommissionen beslut gällande tidigare gjorda svenska anmälningar av stödformerna anställningsstöd och utbildningsstöd. Efter en omfattande prövning fastslog kommissionen, efter vissa justeringar, att åtgärderna inte utgör statligt stöd i fördragets mening. De anses istället vara s.k. generella åtgärder som är automatiska och generella till sin utformning och att de därmed inte utgör sådant selektivt stöd till enskilda företag eller branscher som avses i fördragets artikel 87.1. I övrigt kan noteras att kommissionen efter lång tids prövning av vissa stöd till svensk vindkraft beslutat att inte vidta några åtgärder. Beslutet har fattats i ljuset av dels den pågående samlade översynen av de stödformer som tillämpar för förnybar elproduktion, dels kommissionens pågående arbete med ett direktiv för sådan elproduktion (15.2). Ett antal anmälningar till kommissionen på andra områden har aktualiserats . Det gäller bl.a. stödet till svensk film- produktion inom ramen för filmavtalet för , vissa förändringar av stöd till små och medelstora företag via , förlängning av satsningen på industriella utvecklingscenter, ändringar gällande statliga bidrag till lokala investeringsprogram som ökar den ekologiska hållbarheten i samhället samt vissa projekt inom ramen för Östersjömiljarden. 14.5 Kol- och stålfrågor Fördraget om den Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) upphör och en nedtrappning av verksamheten har således inletts. De finansiella aspekterna av fördragets upphörande har behandlats . Enligt ett förslag som kommissionen lade fram 1997 skall forskningen på kol- och stålområdet fortsätta även efter 2002 och EKSG:s tillgångar och skulder, förutsatt att det är rättsligt och praktiskt möjligt, överföras till de återstående gemenskaperna. Kommissionens utredning som undersökte de rättsliga och praktiska frågeställningarna och som genomfördes ställde sig positiv till den föreslagna lösningen. Även stödde förslaget. Rådet kunde därför enas kring kommissionens förslag och därmed avgöra en för avvecklingen viktig fråga. De frågor som därefter aktualiserats inom kol- och stålområdet är utarbetandet av nya riktlinjer för statligt stöd till stålindustrin efter EKSG-fördragets upphörande samt kommissionens meddelande om stålindustrins konkurrenskraft. Dessa båda frågor skulle enligt planerna ha lyfts redan under det tyska ordförandeskapet, men bedömdes vara politiskt känsliga ärenden som inte kunde beredas vidare förrän den nya kommissionen kommit på plats. Meddelandet om stålindustrins konkurrenskraft överlämnades till rådet så sent som , varför det finska ordförandeskapet på grund av tidsbrist inte föreslog att slutsatser skulle antas inom detta område. Slutsatser förväntas istället antas under det portugisiska ordförandeskapet. Frågan om lämplig utformning av framtida riktlinjer för statligt stöd till stålindustrin inom ramen för Amsterdamfördraget hanteras i huvudsak inom ramen för kommissionens s.k. multilaterala möten, men har i viss mån rapporterats och diskuterats i . 14.6 Branschfrågor 14.6.1 Skogsnäringen antog kommissionen ett meddelande om den skogsbaserade industrins konkurrenskraft (KOM (1999) 457 slutlig). Ett av förslagen från kommissionen var att anordna ett forum för att ytterligare analysera den skogsbaserade industrins konkurrenskraft. Forumet skall inriktas på efterfrågefaktorer, hållbar utveckling och klusterbildning och arbeta för förslag till konkreta åtgärder. Detta förslag stöddes i rådets slutsatser (12158/99). Rådsslutsatserna innebär också att kommissionen regelbundet kommer att rapportera till rådet om olika initiativ som väsentligt påverkar skogsindustrins konkurrenskraft. EG:s förutvarande direktiv för handel med skogsodlingsmaterial var (66/4041/EEG). Vid de svenska medlemsskapförhandlingarna framkom det att gällande direktiv inte var acceptabelt för det nordliga skogsbruket. Därför fick och en övergångsperiod fram till . Syftet var att det skulle vara möjligt att utarbeta modernare EG-regler. Efter svenskt initiativ tillsatte kommissionen en expertgrupp för att ta fram ett förslag till nytt direktiv. En svensk representant ingick i expertgruppen. beslutade kommissionen att anta ett direktivförslag. Förslaget innebär bl.a. att vi liksom kan använda skogsfrö utan krav på genetisk överlägsenhet och utan bindning till specifikt utvalda frötäktsbestånd. Även våra moderna testmetoder är accepterade. antogs direktivet (99/8990/EG) av rådet. Det skall tillämpas fr.o.m. . 14.6.2 Varvsindustrin om likvärdiga konkurrensvillkor för varvsindustrin träffades , men har ännu inte ratificerats av alla stater. har det diskuterats mellan parterna att låta överenskommelsen träda i kraft utan som part. har situation i varvsindustrin i världen diskuterats särskilt med anledning av utvecklingen i . Vid rådsmötet antogs slutsatser som bl.a. innebär att kommissionen skall ta kontakt med för att komma tillrätta med den snedvridna konkurrensen. 14.6.3 Återvinningsindustrin Kommissionen publicerade ett meddelande om återvinningsindustrins konkurrenskraft (KOM (1998) 463 slutlig). antog vid sitt möte slutsatser bl.a. om att bilda det forum som kommissionen föreslår i meddelandet. Vidare poängterar rådet återvinningens växande betydelse för att främja en hållbar utveckling. Återvinningens ekonomiska betydelse och bidrag till europeisk konkurrenskraft understryks också i slutsatserna. Rådet ser meddelandet som ett viktigt exempel på strävandena att integrera miljöpolitik och industripolitik. har ett forum för återvinningsindustrin () bildats. Inom forumet skall kommissionens förslag till åtgärder diskuteras. Forumet har ett brett deltagande av offentliga och privata intressenter. Forumet skall bedöma om det är möjligt och meningsfullt att inrätta ett permanent organ ett europeiskt återvinningscentrum. Inom forumet har fyra arbetsgrupper bildats: diagnos och statistik, marknadens utveckling och marknadsstandarder, innovation och forskning och reglerande åtgärder. Ett utkast av slutrapporten presenterades av kommissionen för synpunkter. Ett avslutande forum kommer att hållas då rapporten förväntas antas. 14.7 Turism Rådet antog slutsatser om turism och syssel- sättning som bl.a. pekar på turistnäringens roll som sysselsättnings- skapare. En arbetsgrupp på hög nivå bildades och presenterade gruppen sina slutsatser och rekommendationer om turism och sysselsättning. Vid industrirådet presenterade kommissionen ett meddelande baserat på högnivågruppens rapport. Vid inremarknadsrådet antogs slutsatser om turism och sysselsättning baserade på kommissionens meddelande. Kommissionen skall lämna en rapport om uppföljningen av slutsatserna till rådet . 15 är inget gemensamt politikområde i EG. Fördraget har inte något specifikt avsnitt som behandlar energi. De gemensamma åtgärder som finns på energiområdet har framför allt utvecklats inom ramen för den inre marknaden och på basis av EG-fördragets artiklar om transeuropeiska nät (TEN). 15.1 Den inre marknaden för energi 15.1.1 Den inre marknaden för el Rådet antog direktivet om gemensamma regler för den inre marknaden för el (96/92/EG). Enligt direktivet skall medlemsstaterna ha genomfört direktivet i nationell rätt . Vid energirådsmötet presenterade kommissionen en lägesrapport om genomförandet i nationell rätt och sin andra rapport om behovet av harmonisering. En viktig slutsats är att nästan alla medlemsstater kommer att gå längre och snabbare fram med att öppna sina marknader än vad som krävs enligt direktivet. Detta möjliggör för fler slutförbrukare att välja elleverantör. Genomförandet enligt direktivet är dock inte det sista steget i arbetet med att skapa en inre marknad för el. Direktivet lägger grunden för avregleringen av 15 nationella elmarknader, men för att åstadkomma en gränsöverskridande marknad för el krävs bl.a. system för gräns- överskridande handel som är icke diskriminerande. Hinder mot en gränsöverskridande handel såsom avgifter, standarder, flaskhalsar m.m. har diskuterats i den s.k. Florens-processen där nationella tillsynsmyndigheter och systemoperatörer m.fl. deltar. Vid energirådsmötet antog rådet slutsatser som stöd för kommissionens arbete med genomförandet av den inre marknaden för el. Bl.a. skall kommissionen till rådsmötet , om inga betydande framsteg har gjorts på frivillig väg, lämna förslag på reglering eller andra lämpliga åtgärder. För svenskt vidkommande har det endast krävts en mindre komplettering i ellagen för att genomföra direktivet samt utfärdande av vissa regerings- och myndighetsföreskrifter. Upprättandet av den inre marknaden för el anses vara särskilt viktigt för att öka effektiviteten vid produktion, överföring och distribution av el. Detta uppnås som försörjningstryggheten och den europeiska ekonomins konkurrens- förmåga stärks och skyddet av miljön respekteras. 15.1.2 Den inre marknaden för gas Ett direktiv om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas beslutades av ministerrådet . Direktivet skall genomföras och bygger på samma principer som ligger till grund för elmarknadsdirektivet (tillgång till nätet, ömsesidighet, subsidiaritet och gradvis öppnande av marknaden), men beaktar de särskilda villkoren för naturgasmarknaden. Direktivet innehåller gemensamma regler för överföring, distribution, leverans och lagring av naturgas. Vidare fastställs regler för naturgassektorns organisation och funktion samt för tillträde till marknaden samt drift av systemen. Vid rådsmötet presenterade kommissionen en rapport rörande harmoniseringskrav på den inre marknaden för gas. I rapporten görs en sammanställning av olika problemområden, men innehåller inga slutsatser eller förslag. Eftersom direktivet ännu inte genomförts är erfarenheterna begränsade. Kommissionen har aviserat en ny rapport . I rapporten fastställs att direktivet lägger grunden för avregleringen av 15 nationella gasmarknader, men att mycket arbete återstår för att åstadkomma en inre marknad för gas. En grupp som skall behandla genomförandet av direktivet i medlemsstaterna har bildats. Gruppen, som består av representanter för medlemsstaterna och kommissionen, avses träffas i . Därutöver planerar kommissionen att ha bilaterala över- läggningar med medlemsstaterna samt kandidatländerna. Regeringen avser att lämna en proposition till med inriktningen att gasmarknadsdirektivet skall vara genomfört i en ny svensk gasmarknadslagstiftning som skall gälla fr.o.m. . lämnade Värme- och gasmarknadsutredningen sitt slutbetänkande om genomförande av gasmarknadsdirektivet i svensk lagstiftning till regeringen. Utredningens slutbetänkande har remissbehandlats. Efter lagrådets hörande kommer en proposition att lämnas till . 15.1.3 Integration av miljöhänsyn och hållbar utveckling Vid rådsmötet hölls en riktlinjedebatt i avsikt att ge politisk vägledning inför sammanställningen av energiministrarnas andra rapport om en strategi för hållbar utveckling på energiområdet till toppmötet . Efter behandling i rådskonstellationen för energi har energiministrarnas vid rådsmötet godkänt en rapport med en strategi inklusive en tidtabell samt en grupp indikatorer i enlighet med uppdraget från de senaste mötena inom . Strategin skall komplettera aktiviteter på nationell och regional nivå. Energiministrarna understryker i rapporten vidare att arbetet för hållbar utveckling är en pågående process som ställer krav på kontinuerlig utveckling utifrån de erfarenheter som görs. Energiministrarna avser att fortlöpande följa upp verkställandet av strategin och inbjuder kommissionen att presentera rapporter . 15.2 Förnybara energikällor Kommissionen har i ungefär aviserat att man avser att överlämna ett förslag till rådet om hur den förnybara elproduktionens tillträde till den inre marknaden för el skall regleras. Rådet har vid ett antal tillfällen uppmanat kommissionen att överlämna ett sådant förslag till rådet.