prop · GN03145 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:145 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Det har uppmärksammats att det finns andra företag än banker som sysslar med betalningsöverföring men som, till skillnad från bankerna, inte omfattas av bestämmelserna i lagen (1993:768) om åtgär- der mot penningtvätt (penningtvättslagen). I denna proposition föreslås därför att penningtvättslagen utvidgas till att omfatta alla företag som yr- kesmässigt ägnar sig åt betalningsöverföring. För att uppnå syftet föreslås att valutaväxlingslagen (1996:1006) även skall gälla för företag som äg-nar sig åt betalningsöverföring. I likhet med vad som gäller för va-lutaväxlingsrörelse blir då företag som ägnar sig åt betalningsöverföring skyldiga att anmäla sin verksamhet till för registre-ring. Genom att penningtvättslagen gäller för verksamhet som enligt va-lutaväxlingslagen kräver anmälan till kommer pen-ningtvättslagen att gälla för all yrkesmässig betalningsöverföring. Det föreslås att huvuddelen av valutaväxlingslagens bestämmelser skall gälla för betalningsöverföring. Det rör sig om bestämmelser om skyldighet att lämna upplysningar, möjligheter för att ingripa genom att meddela förelägganden samt bestämmelser om överklaganden och avgifter. Valutaväxlingslagens bestämmelser om konsumentskydd föreslås dock inte gälla för betalningsöverföring. För att tydliggöra att valutaväxlingslagen också utvidgas till betalningsöverföring föreslås att lagens rubrik ändras till lagen om valutaväxling och betalningsöverföring. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 4 2 Lagtext 5 2.1 Förslag till lag om ändring i valutaväxlingslagen (1996:1006) 5 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt 7 2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 8 2.4 Förslag till lag om ändring i prisinformationslagen (1991:601) 10 3 Ärendet och dess beredning 11 4 Nuvarande ordning 12 4.1 EG-direktivet mot penningtvätt 12 4.2 Förslag till utvidgning av EG-direktivet mot penningtvätt 12 4.3 Internationella åtaganden 13 4.3.1 Narkotikabrotts- och förverkandekonventionerna 13 4.3.2 Financial Action Task Force on money laundering (FATF) 13 4.3.3 Arbete inom FN 13 4.4 Penningtvättslagen 14 4.5 Valutaväxlingslagen 15 4.6 Lagen om betalningsöverföringar 16 5 Vad är betalningsöverföring? 18 6 Lagstiftning om betalningsöverföring och penningtvätt 19 6.1 Penningtvättslagens tillämpningsområde 19 6.2 Definition av betalningsöverföring 21 6.3 Lagteknisk lösning 21 6.4 Närmare utformning av lagen 22 6.5 Konsumentskydd 25 7 Ikraftträdande 26 8 Ekonomiska effekter 27 9 Författningskommentar 28 9.1 Förslaget till lag om ändring i valutaväxlingslagen (1996:1006) 28 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt 30 9.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 30 9.4 Förslaget till lag om ändring i prisinformationslagen (1991:601) 30 Bilaga 1 Remissinstanser som har yttrat sig över promemorian Penningtvätt och betalningsöverföring 31 Bilaga 2 Lagrådsremissens lagförslag 32 Bilaga 3 Lagrådets yttrande 38 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 39 Rättsdatablad 40 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i valutaväxlingslagen (1996:1006), 2. lag om ändring i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt, 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 4. lag om ändring i prisinformationslagen (1991:601). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i valutaväxlingslagen (1996:1006) Härigenom föreskrivs att rubriken till valutaväxlingslagen (1996:1006) samt 1 4 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Valutaväxlingslag (1996:1006) Lag (1996:1006) om valutaväxling och betalningsöverföring 1 § I denna lag avses med valutaväxlingsrörelse yrkesmässig handel med utländska sedlar och mynt samt resecheckar utställda i utländsk valuta. I denna lag avses med valutaväxlingsrörelse: yrkemäs- sig handel med utländska sedlar och mynt samt resecheckar utställda i utländsk valuta, betalningsöverföring: yrkesmässig överföring av pengar för annans räkning, företag: juridisk eller fysisk person som driver valutaväxlingsrörelse eller ägnar sig åt betalningsöverföring. 2 § Företag som driver valutaväxlingsrörelse i väsentlig omfattning skall anmäla verksamheten till . Anmälan behöver inte göras av företag som avses i 2 § första stycket 1 4 lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt. Företag som driver valutaväxlingsrörelse i väsentlig omfattning eller ägnar sig åt betalningsöverföring skall anmäla verksamheten till . Anmälan behöver inte göras av företag som avses i 2 § första stycket 1 4 och 6 lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt. skall föra ett register över de företag som har anmält verksamhet enligt första stycket. 3 § Bestämmelser om skyldighet för företag som driver valutaväxlings- rörelse i väsentlig omfattning att medverka till att förhindra penningtvätt finns i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt. Bestämmelser om skyldighet för företag som driver valutaväxlingsrörelse i väsentlig omfattning eller ägnar sig åt betalningsöverföring att medverka till att förhindra penningtvätt finns i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt. 4 § Företag som driver valutaväxlingsrörelse skall tydligt informera om tillämpade växelkurser och avgifter samt tillhandahålla avräkningsnota som anger företagets namn, köp- respektive säljkurs samt avgifter. I lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet finns bestämmelser om konsumentskydd m.m. vid sådana överföringar. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Bestämmelserna i denna lag gäller företag som driver 1. bankrörelse och annan verksamhet som består i att från allmänheten låna upp medel och att lämna krediter, 2. livförsäkringsrörelse, 3. verksamhet av det slag som beskrivs i 1 kap. 3 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 4. verksamhet som står under tillsyn och som huvudsakligen består i att utföra en eller flera av de verksamheter som anges i 3 kap. 1 § 2 13 lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet, 5. verksamhet som kräver anmälan till enligt valutaväxlingslagen (1996:1006), samt 5. verksamhet som kräver anmälan till enligt lagen (1996:1006) om valutaväxling och betalningsöverföring, samt 6. verksamhet av det slag som beskrivs i 1 § lagen (1989:508) om försäkringsmäklare. Lagen gäller endast sådan mot kunder inriktad verksamhet som avses i första stycket och som bedrivs från ett fast driftställe i . Bestämmelser om uppgiftsskyldighet för vissa andra företag finns i 9 a §. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 1999/2000:94 Föreslagen lydelse 8 kap. 5 § Sekretess gäller i statlig myndighets verksamhet, som består i tillståndsgivning eller tillsyn med avseende på bank- och kreditväsendet, värdepappersmarknaden eller försäkringsväsendet, för uppgift om 1. affärs- eller driftförhållanden hos den som myndighetens verksamhet avser, om det kan antas att han lider skada om uppgiften röjs, 2. ekonomiska eller personliga förhållanden för annan, som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som myndighetens verksamhet avser. I ärende hos statlig myndighet om innehav av 1. aktier i bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag, värdepappersbolag eller försäkringsaktiebolag, 2. andelar i medlemsbank eller kreditmarknadsförening, eller 3. aktier eller andelar i börs, auktoriserad marknadsplats eller clearingorganisation gäller sekretess för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller inte för beslut av myndigheten och inte heller för uppgift som erhållits från annan myndighet om uppgiften inte är sekretessbelagd där. Sekretess gäller vidare i statlig myndighets verksamhet, som består i övervakning enligt insiderlagen (1990:1342), övervakning enligt lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument eller kontroll enligt valutaväxlingslagen (1996:1006), för sådan uppgift om enskilds ekonomiska eller personliga förhållanden, vilken på begäran har lämnats av någon som är skyldig att lämna uppgifter till myndigheten. Rör uppgiften den uppgiftsskyldige gäller dock sekretess endast om denne kan antas lida skada eller men om uppgiften röjs och sekretess inte motverkar syftet med uppgiftsskyldigheten. Sekretess gäller vidare i statlig myndighets verksamhet, som består i övervakning enligt insiderlagen (1990:1342), övervakning enligt lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument eller kontroll enligt lagen (1996:1006) om valutaväxling och betalningsöverföring, för sådan uppgift om enskilds ekonomiska eller personliga förhållanden, vilken på begäran har lämnats av någon som är skyldig att lämna uppgifter till myndigheten. Rör uppgiften den uppgiftsskyldige gäller dock sekretess endast om denne kan antas lida skada eller men om uppgiften röjs och sekretess inte motverkar syftet med uppgiftsskyldigheten. Sekretess gäller, i den mån har godkänt avtal härom med främmande stat eller mellanfolklig organisation, hos myndighet i verksamhet som avses i första tredje styckena för sådan uppgift om affärs- eller driftförhållanden och ekonomiska eller personliga förhållanden som myndigheten erhållit enligt avtalet. Samma sekretess gäller hos , i den mån regeringen föreskriver det, om inspektionen från utländsk myndighet eller utländskt organ erhållit uppgifter enligt annat avtal. Föreskrifterna i 14 kap. 1 3 §§ får inte i fråga om denna sekretess tillämpas i strid med avtalet. Regeringen kan för särskilt fall förordna om undantag från sekretessen enligt första stycket 1, om den finner det vara av vikt att uppgiften lämnas. Utan hinder av sekretess får uppgift enligt första stycket lämnas till en börs om uppgiften behövs för att börsen skall kunna fullgöra sina uppgifter enligt lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet eller annan författning. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 2.4 Förslag till lag om ändring i prisinformationslagen (1991:601) Härigenom föreskrivs att 3 § prisinformationslagen (1991:601) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 §1 Särskilda föreskrifter om information till konsumenter finns i konsumentkreditlagen (1992:830), konsumentförsäkringslagen (1980:38), valutaväxlingslagen (1996:1006) lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och lagen (2000:274) om konsumentskydd vid distansavtal och hemförsäljningsavtal. Särskilda föreskrifter om information till konsumenter finns i konsumentkreditlagen (1992:830), konsumentförsäkringslagen (1980:38), lagen (1996:1006) om valutaväxling och betalningsöver- föring och lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och lagen (2000:274) om konsumentskydd vid distansavtal och hemförsäljningsavtal. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning Med penningtvätt förstås åtgärder som företas i syfte att dölja eller om- sätta vinsten från brottslig verksamhet. Administrativa bestämmelser av- seende penningtvätt finns i lagen (1993:768) om åtgärder mot penning- tvätt (penningtvättslagen), vilken trädde i kraft . Däri- genom tillskapades ett system för att hindra att det finansiella systemet utnyttjas för penningtvätt. trädde valutaväxlingslagen (1996:1006) i kraft. Fö- retag som driver valutaväxlingsrörelse skall enligt den lagen anmäla verksamheten till . Verksamheten omfattas av pen- ningtvättslagens bestämmelser. har, såväl nationellt som internationellt, uppmärk- sammats att det finns en risk för att företag som ägnar sig åt betalnings- överföring utnyttjas för penningtvätt. Penningtvättslagen gäller för sådan betalningsöverföring som äger rum inom ramen för bankernas eller andra finansiella instituts verksamhet. I en promemoria utarbetad inom (Penningtvätt och betalningsöverföring) behandlas frågan om även annan betalnings- överföring bör omfattas av penningtvättslagen. Promemorian har remiss- behandlats. En förteckning över de remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 1. Remissyttrandena finns tillgängliga i lag- stiftningsärende (dnr Fi2000/650). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Ett par redaktionella ändringar i lagförslagen har gjorts. Regelverket mot penningtvätt utgörs av ett EG-direktiv, av internationella åtaganden och av svensk lagstiftning. I det följande ges en beskrivning av dessa regelverk. Den svenska lagstiftningen mot penningtvätt bygger dels på straffrättsliga bestämmelser i 9 kap. , dels på penningtvättslagen, vilken kan karaktäriseras som en administrativ lagstiftning. Förslagen i propositionen får inga effekter på den straffrättsliga lagstiftningen. Med hänsyn till att förslagen anknyter till valutaväx-lingslagen och lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet beskrivs även dessa lagar i det följande. 4.1 EG-direktivet mot penningtvätt antog ett direktiv om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (91/308/EEG). Direktivet gäller för samtliga länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). har genomfört direktivet genom penningtvättslagen. Om kreditinstitut och finansiella institut utnyttjas för penningtvätt kan detta, enligt direktivet, allvarligt äventyra sundheten och stabiliteten i instituten och minska allmänhetens förtroende för hela det finansiella systemet. Om inte åtgärder för samordning på gemenskapsnivå vidtas kan de som tvättar pengar, för att underlätta sin brottsliga verksamhet, komma att försöka dra nytta av den frihet för kapitalrörelser och den frihet att tillhandahålla finansiella tjänster som hör till det finansiella området. 4.2 Förslag till utvidgning av EG-direktivet mot penningtvätt föreslog (KOM 1999 352 slutlig) att penningtvättsdirektivet skall skärpas. behandlade vid ett särskilt möte i frågor rörande brottsbekämpning och penningtvätt. I slutsatserna från mötet understryker rådet vikten av att direktivförslaget antas . Kommissionen föreslår bl.a. att det tydligt anges att växlingskontor, företag som ägnar sig åt betalningsöverföring (överföringskontor, enligt den svenska språkversionen) och investeringsföretag omfattas av direktivet. Direktivet, som föreslås träda i kraft (artikel 3 i förslaget), förhandlas i en rådsarbetsgrupp. Allmänt sett har ställt sig positivt till den föreslagna skärpningen av direktivet. 4.3 Internationella åtaganden 4.3.1 Narkotikabrotts- och förverkandekonventionerna På det straffrättsliga området finns ett internationellt samarbete mellan rättsvårdande organ. Samarbetet regleras i konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (narkotikabrotts- eller ). Narkotikabrottskonventionen har undertecknats och ratificerats av (prop. 1990/91:127, bet. 1990/91:JuU32, rskr., 1990/91:323). Vidare har inom upprättats en konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott (förverkande- eller Strasbourgkonventionen). Konventionen innehåller regler om internationellt samarbete vid brottsutredningar och vid förverkande av brottsligt förvärvade tillgångar och brottsverktyg. Konventionen har undertecknats och ratificerats av (prop. 1995/96:49, bet. 1995/96:JuU10, rskr. 1995/96:59). Sedan beslutade att med verkan fr.o.m. återkalla en förklaring till artikel 6 (dnr Ju1999/2704/L5) gäller konventionen fullt ut i såvitt avser dess bestämmelser om penningtvättsbrott. 4.3.2 Financial Action Task Force on money laundering (FATF) Financial Action Task Force on money laundering (FATF), som bildades , är det världsledande organet när det gäller internationell samverkan mot penningtvätt. Totalt är 26 stater och två organisationer anslutna till FATF. har sedan starten deltagit i FATF:s arbete. FATF har utfärdat 40 rekommendationer om penningtvätt som syftar till att förbättra de nationella rättssystemen samt förstärka det finansiella systemets roll och det internationella samarbetet. har beaktat , men eftersom dessa till stor del överensstämmer med det av genomförda EG-direktivet har de inte föranlett särskild lagstiftning. 4.3.3 Arbete inom FN Inom FN pågår arbete med att förhandla fram en konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet. Bestämmelser om penningtvätt kan komma att få en framskjuten plats i konventionen. Vidare har UNDCP (United Nations International Drug Control Programme) diskuterat penningtvättsfrågor och vid Generalförsamlings 20:e extramöte den 8 antogs en handlingsplan mot penningtvätt. Handlingsplanens underliggande budskap är att de 40 rekommendationer som FATF utarbetat skall betraktas som vägledande av alla stater, också av dem som inte är medlemmar i . 4.4 Penningtvättslagen EG-direktivet om penningtvätt har genomförts i genom penningtvättslagen, som trädde i kraft (prop. 1992/93:207, bet. 1992/93:JuU37, rskr. 1992/93:375). Betydande ändringar i lagen trädde i kraft (prop. 1998/99:19, bet. 1998/99:JuU8, rskr. 1998/99:134). Enligt 1 § avses med penningtvätt sådana åtgärder med avseende på egendom som har förvärvats genom brott som kan medföra att denna egenskap hos egendomen döljs, att den brottslige får möjlighet att undandra sig rättsliga påföljder eller att återskaffandet av egendomen försvåras samt sådana åtgärder som innefattar förfogande över och förvärv, innehav eller brukande av egendomen. Med penningtvätt avses även åtgärder med annan egendom än som sagts, om åtgärderna är ägnade att dölja att någon har berikat sig genom brottslig gärning. Detta innebär att lagen även omfattar skattebrott och tullbrott. Lagen omfattar enligt 2 § företag som driver bankrörelse, livförsäkringsrörelse, värdepappersrörelse, valutaväxlingsrörelse, verksamhet enligt lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet samt verksamhet som bedrivs enligt lagen (1989:508) om försäkringsmäklare. Enligt 3 § får företag som omfattas av lagens tillämpningsområde inte medvetet medverka vid transaktioner som kan utgöra penningtvätt. Företag som omfattas av lagens tillämpningsområde skall enligt 4 § kräva att kunden legitimerar sig när en affärsförbindelse inleds. Därmed avses ett affärsförhållande av mer stadigvarande slag och exempelvis inte att en person vid ett enstaka tillfälle växlar sedlar eller mynt. Identitetskontroll skall alltid utföras vid transaktioner som överstiger . Detsamma gäller om transaktionen inte överstiger detta belopp men kan antas ha samband med en annan transaktion och tillsammans med denna överstiger beloppet. Om summan inte är känd för en transaktion skall identiteten kontrolleras så snart summan överstiger det angivna värdet. Identitetskontroll behöver dock inte utföras beträffande företag som omfattas av lagens tillämpningsområde enligt 2 § första stycket, om företaget är hemmahörande inom EES. Detsamma gäller om transaktionen görs till ett konto som tillhör någon vars identitet har kontrollerats enligt denna lag. Identitetskontroll skall enligt 7 § alltid ske, oavsett beloppets storlek, om det kan antas att en transaktion utgör penningtvätt. Vid bedömningen av om transaktionen är av sådant slag skall dess art och omfattning beaktas, men även andra omständigheter som t.ex. kundens uppträdande. Med transaktionens art avses sättet på vilket transaktionen genomförs och med omfattningen beloppets storlek. Enligt 9 § första stycket skall företagen granska alla transaktioner som skäligen kan antas utgöra penningtvätt och anmäla tveksamma transaktioner till eller den polismyndighet som regeringen bestämmer. Regeringen har inte beslutat om någon särskild polismyndighet. I praktiken har anmälningarna gjorts till Finanspolisen. Om anmälan sker skall företaget enligt förbudsregeln i 3 § avstå från att utföra transaktionen. Skyldigheten att lämna uppgifter enligt 9 § bryter tystnadsplikten i bl.a. 1 kap. 10 § bankrörelselagen (1987:617), dvs. bestämmelsen om banksekretess. När upplysningar lämnas med stöd av lagen skall detta nämligen enligt 10 § inte betraktas som brott mot någon sekretessregel, om den som lämnade uppgiften hade anledning att räkna med att uppgifterna borde lämnas. Om ett företag lämnar uppgifter enligt 9 § första stycket skall även andra företag som avses i 2 § lämna de uppgifter för utredningen om penningtvätt som myndigheten begär. Enligt 9 a § skall den som yrkesmässigt bedriver handel med antikviteter, konst, ädelstenar, metaller, skrot eller transportmedel, förmedling av fastigheter eller bostadsrätter eller också lotteri- eller spelverksamhet på begäran av eller den myndighet som regeringen bestämmer lämna de uppgifter som myndigheten anser vara av betydelse vid utredning om penningtvätt. Enligt 11 § får företaget inte röja för kunden eller någon utomstående att det rapporterat misstanke om penningtvätt eller att polisen genomför en undersökning. Företaget skall enligt 13 § ha rutiner till förhindrande av att företaget utnyttjas för transaktioner som har samband med brottsliga förvärv. Företaget skall svara för att de anställda får information och utbildning för ändamålet. har genom föreskrifter och allmänna råd angett vilka rutiner som skall följas och vilken information och utbildning som skall tillhandahållas. I 14 § föreskrivs att den skall dömas till böter som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet åsidosätter gransknings- eller uppgiftsskyldighet enligt 9 §, eller bryter mot meddelandeförbudet i 11 §. 4.5 Valutaväxlingslagen Valutaväxlingslagen trädde i kraft (prop. 1995/96:216, bet. 1996/97:NU5, rskr. 1996/97:11). Det huvudsakliga syftet med lagen är att företag som bedriver valutaväxlingsrörelse skall omfattas av bestämmelserna om penningtvätt. Detta åstadkoms genom att penningtvättslagen gäller för verksamhet som kräver anmälan till enligt valutaväxlingslagen. I 1 § definieras begreppet valutaväxlingsrörelse. Med sådan rörelse avses yrkesmässig handel med utländska sedlar och mynt samt resecheckar utställda i utländsk valuta. Enligt 2 § skall företag som driver valutaväxlingsrörelse i väsentlig omfattning anmäla verksamheten till . Anmälan behöver inte göras av företag som avses i 2 § första stycket 1 4 penningtvättslagen. för ett register över de företag som har anmält verksamhet enligt första stycket. I 3 § finns en erinran om att bestämmelserna i penningtvättslagen gäller för företag som driver valutaväxlingsrörelse i väsentlig omfattning. Bestämmelser om konsumentskydd finns i 4 och 5 §§. Det sägs där att företag som driver valutaväxlingsrörelse tydligt skall informera om tillämpade växelkurser och avgifter samt tillhandahålla avräkningsnota som anger företagets namn, köp- respektive säljkurs samt avgifter. Om ett företag som driver valutaväxlingsrörelse inte lämnar sådan information skall marknadsföringslagen (1995:450) tillämpas. Informationen i fråga skall därvid anses vara sådan information av särskild betydelse från konsumentsynpunkt som avses i 4 § andra stycket marknadsföringslagen. Företag som har anmält sin verksamhet enligt 2 § skall på begäran lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att inspektionen skall kunna kontrollera att penningtvättslagen följs. Om ett företag driver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 § utan att ha gjort anmälan, skall enligt 7 § förelägga det att göra anmälan.