prop · GN0388 · 2000-01-01 00:00:00 — I de nu nämnda situationerna kan en förening inte utgöra en ekonomisk förening enligt de förutsättningar som gäller till följd av bestämmelsen i paragrafens första stycke. Om vissa villkor enligt det nya tredje stycket är uppfyllda, kan dock föreningen i stället vara att anse som ekonomisk förening enligt sistnämnda stycke. Det första villkoret är att primärföreningen har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom att verka för att de deltar på det sätt som anges i första stycket i ekonomisk verksamhet som en eller flera andra ekonomiska föreningar bedriver . I orden främja medlem- marnas ekonomiska intressen ligger att primärföreningens verksamhet måste vara inriktad på att gynna dess medlemmar ekonomiskt, t.ex. genom att verksamheten bidrar till att medlemmarna kan ta del av eko- nomiska fördelar som samhandel med sekundärföreningen kan ge. I be- greppet verka för inbegrips att föreningen måste främja medlemmarnas samhandel med sekundärföreningen aktivt, t.ex. genom att stödja sam- handeln ekonomiskt eller genom att förmedla erbjudanden om samhandel till medlemmarna. Samhandeln med sekundärföreningen skall vara av något av de slag som framgår av första stycket 1 5. Det andra villkoret är att föreningen uppfyller ett visst tillgångskrav. Kravet uttrycks så, att föreningens tillgångar till övervägande del består av andelar i den eller de andra föreningarna , som föreningens medlem- mar således bedriver samhandel med. Med övervägande del förstås mer än hälften. Begreppet andel omfattar både insatskapital och förlags- kapital. I det fall en förening är moderförening i en koncern enligt 1 kap. 4 § är det hela koncernens kapital som skall utgöra grund för beräk- ningen. Vid beräkningen av den kooperativa andelen av tillgångarna i den medlemsfrämjande föreningen är beräkningsgrunden summan av föreningskoncernens andelar i den förening som bedriver samhandel med medlemmarna i förhållande till summan av föreningskoncernens till- gångar, allt till bokförda värden. I anslutning till vad som uttalats av en remissinstans bör framhållas att det i det nya tredje stycket till 1 kap. 1 § uppställda tillgångskravet avseende tillgångarnas beskaffenhet näm- ligen att primärföreningens tillgångar till övervägande del består av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna inte ersätter det huvudsaklighetskrav rörande primärföreningens verksamhet som följer av förarbetena till 1 kap. 1 § första stycket. Sistnämnda krav kvarstår orubbat. Det nya tredje stycket är i stället skrivet för situationen att huvudsaklighetskravet som följer av förarbetsuttalandet till första stycket inte är uppfyllt. Då gäller i stället tillgångskravet enligt det nya tredje stycket. Det tredje villkoret är att den eller de andra föreningarna som primär- föreningens medlemmar bedriver samhandel med enligt första stycket är ekonomiska föreningar. Detta innebär bl.a. att sekundärföreningen måste klara det huvudsaklighetskrav avseende sin kooperativa affärsverksamhet som uttrycks i förarbetena till första stycket. Vid bedömningen av detta enligt första stycket tillämpas även andra stycket i förekommande fall. Av det nu anförda följer den begränsningen att sekundärföreningen inte i sig får vara en medlemsfrämjande förening enligt tredje stycket. En annan sak är att sekundärföreningens verksamhet får bedrivas i ett av föreningen helägt dotterföretag, vilket anges i de redan gällande bestäm- melser som är intagna i 1 kap. 1 § föreningslagen och som till följd av de nya andra och tredje styckena är placerade som paragrafens fjärde stycke. Begränsningen motiveras av att det i förarbetena till första stycket upp- ställda huvudsaklighetskravet i fråga om affärsverksamheten måste vara uppfyllt och av att det därvid inte är lämpligt att tillåta en seriebildning av endast medlemsfrämjande föreningar. affärsverksamhet i ett av föreningen helägt dotterföretag avgörs, som nämnts i avsnitt 4.1, frågan huruvida föreningens verksamhet i huvudsak är kooperativ med utgångspunkt i sekundärföreningens och dotterföretagets samlade verksamhet (prop. 1996/97:163 s. 41). I propositionen anges vidare att om föreningen inte själv bedriver någon kooperativ verksamhet dotterföretagets verksamhet således måste vara i huvudsak kooperativ. Det deltagande som avses med tredje stycket kan omfatta såväl del- tagande i en som i flera sekundärföreningars ekonomiska verksamhet. Uppdelningar av detta slag kan bero på att sekundärföreningarna sinse- mellan bedriver skilda slag av kooperativ verksamhet, exempelvis inom olika branscher. Primärföreningsmedlemmarnas deltagande i sekundär- föreningens ekonomiska verksamhet förutsätter vidare inte att dessa är medlemmar även i sekundärföreningen. Det räcker med att medlemmarna har möjlighet att delta i samhandel med sekundärföreningen. Som framgår av det anförda kan en sekundärförening ha såväl rörelse- drivande kooperativa föreningar som medlemsfrämjande föreningar som medlemmar. 11 kap. 4 § I paragrafen har införts en ny likvidationsgrund. Bestämmelsen innebär att, om en medlemsfrämjande förenings tillgångar enligt balansräkningen för närmast föregående räkenskapsår till övervägande del består av annat än andelar i sekundärföreningen, rätten skall på anmälan av registre- ringsmyndigheten förordna att föreningen skall träda i likvidation. Bestämmelsen har motiverats i avsnitt 4.1.2. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser I bestämmelsernas första punkt anges att lagen träder i kraft . Föreskrifterna i 11 kap. 4 § skall dock tillämpas i sin äldre lydelse till utgången av . I fråga om tillgångskravet i 1 kap. 1 § tredje stycket föreningslagen är det befogat med en övergångstid för de föreningar som behöver vidta åtgärder för att svara mot vad som krävs. En treårig sådan tid framstår som rimlig. Av dessa skäl anges i andra punkten att intill utgången av en förening som vid lagens ikraftträdande var registrerad som ekonomisk förening och som har ett sådant ändamål som anges i 1 kap. 1 § tredje stycket skall anses som ekonomisk förening även om den inte uppfyller i 1 kap. 1 § tredje stycket angivet krav på att föreningens till- gångar till övervägande del skall bestå av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna. Det kan inte uteslutas att det vid ikraftträdandet förekommer oregistre- rade föreningar som motsvarar kriterierna för en ekonomisk förening i de nya andra och tredje styckena i 1 kap. 1 §. Som regel torde sådana före- ningar ha varit att anse som ideella föreningar och har då under vissa förutsättningar haft rättskapacitet, trots att de inte har varit registre- rade. Såsom ekonomiska föreningar får de emellertid rättskapacitet först i och med registreringen. För att förhindra att föreningarna i och med ikrafträdandet förlorar sin rättskapacitet har det i tredje punkten tagits in en bestämmelse om att de behåller rättskapaciteten i , trots att de inte är registrerade. 7.2 Lagen om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 2 kap. 1 § I paragrafen finns en lista med begrepp, termer och uttryck som finns i inkomstskattelagen (19991229). Om en term eller ett uttryck används i mer än två sammanhang med samma innebörd, bör termen eller uttrycket finnas med i listan (jfr prop. 1999/2000:2, Del 2, s. 18). Termen medlemsfrämjande förening har därför lagts till. 24 kap. 14 § Ändringen innebär att en medlemsfrämjande förening inte kan vara ett förvaltningsföretag. Ändringen är motiverad av önskemålet att undvika regelkonflikter. 19 § Ändringen innebär att en medlemsfrämjande förening alltid beskattas för insatsutdelning från en kooperativ förening. 39 kap. 21 a § Paragrafen är ny och innehåller en definition av begreppet medlems- främjande förening. 22 och 23 §§ Motiven för ändringarna framgår av avsnitt 4.2. 7.3 Lagen om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter 2 kap. 25 a § I propositionen föreslås en avdragsbegränsning för insatsränta när det gäller sådana föreningar som avses i 1 kap. 1 § tredje stycket lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. En bestämmelse om uppgiftsskyldighet behövs för att underlätta skatteförvaltningens bedömning av avdragsrätten. Sammanfattning av promemorian Arbetsgruppens uppgift har varit att utreda frågan om registrering skall medges enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen) av s.k. medlemsfrämjande föreningar. Dessa bedriver inte själva eller till huvudsaklig del affärsverksamhet men deras med- lemmar deltar i kooperativ verksamhet som bedrivs av annan ekonomisk förening. Kooperativ samverkan har starka traditioner i svenskt näringsliv. De grenar av svensk kooperation som är mest omfattande är främst kon- sumentkooperationen, lantbrukskooperationen och bostadskooperationen. Konsumentkooperationen består av konsumentföreningar, OK-före- ningar och , . I fråga om organisationsformen förekommer fortfarande den gamla s.k. originära modellen med en lokalt förankrad konsumentförening, primärförening. Modellen innebär att kon- sumentföreningen äger och driver affärsverksamheten (butikerna). Före- ningen äger i sin tur andelar i KF som är sekundär förening. KF har där- vid traditionellt svarat för varuanskaffning och annat stöd till primärföre- ningen. har dock en rad primärföreningar överfört sin affärsverksamhet till KF och drivs övervägande delar av konsumentkooperationens detaljhandel i , således inom ramen för sekundärföreningen. Detta innebär att ägandet och den koope- rativa verksamheten skiljs åt i skilda juridiska personer. Syftet med denna omvandling är främst att skapa effektivitetsvinster genom storskalighetseffekter och synergifördelar, och att möjliggöra nog stora samt bärkraftiga investeringar för att uppnå detta. Grundläggande för denna utveckling får anses vara behovet av att öka konkurrenskraften gentemot andra aktörer på marknaden. Omstruktureringen innebär en förändrad rollfördelning inom kon- sumentkooperationen. De konsumentföreningar som strukturerat om sin organisation svarar som tidigare för medlemsverksamheten och för rela- tionerna till medlemmarna. Individuellt är medlemmarna anslutna till dessa primärföreningar som mottagit deras insatskapital. Affärsverksam- heten bedrivs i betydande omfattning av KF direkt, eller indirekt genom dotterbolag till . Föreningarna och deras medlemmar utövar sitt in- flytande över affärsverksamheten via ägandet i KF. Den nya organisa- tionsformen innebär en fördelningsform i vilken medlemsverksamheten, relationerna till medlemmarna och ägandet till andelar i sekundärföre- ningen ligger i primärföreningen. I denna modell utövas affärsverksam- heten direkt eller indirekt i sekundärföreningen i vilken primärföreningen är medlem och med vilken medlemmarna i primärföreningen bedriver samhandeln. Den nämnda organisationsformen kan kallas för fördel- ningsmodellen. I betänkandet Attityder och lagstiftning i samverkan (SOU 1996:31) redovisade Företagskooperativa utredningen sin syn på frågan om regist- rering av medlemsfrämjande föreningar. Dess bedömning var att då gällande rätt torde innebära att en förening som ändrade inriktning och inte längre huvudsakligen bedrev samhandel med medlemmarna skulle upplösas; jfr 11 kap. 4 § 4. föreningslagen. Utredningen ansåg emellertid att lagstiftningen inte borde hindra en utveckling med övergång till för- delningsmodellen. För att åstadkomma detta måste lagstiftningen ändras så att även föreningar som inte själva bedrev samhandel med sina med- lemmar fick registreras som ekonomiska föreningar. Utredningen före- slog att en förening skulle få registreras som ekonomisk förening även om den inte bedrev samhandel med medlemmarna, under förutsättning att föreningen hade till syfte att främja medlemmarnas samhandel med en eller flera andra ekonomiska föreningar och föreningens tillgångar ute- slutande eller så gott som uteslutande bestod av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna. Ytterligare framhöll utredningen att det i ett flertal av de ekonomiska föreningar som inte längre bedrev samhandel med medlemmarna, men som skulle kunna fortsätta sin kooperativa verksamhet inom ramen för en sådan medlemsfrämjande ekonomisk förening som utredningen lämnade förslag om, fanns betydande tillgångar i form av aktier eller fastigheter. För att underlätta övergången till den nya organisationsstrukturen var det enligt utredningens uppfattning väsentligt att tillgångarna utan beskatt- ning kunde tillskjutas som medlemsinsats till den ekonomiska föreningen i vilken den kooperativa samhandeln med medlemmarna bedrevs. Utred- ningen föreslog lagändringar i detta syfte. Förslaget om registrering av medlemsfrämjande föreningar vann en ganska bred direkt anslutning vid remissbehandlingen. Inte någon av- styrkte förslagets huvudinriktning. Regeringens ställningstagande innebar att en förening som bedrev hela sin kooperativa verksamhet i ett av föreningen helägt dotterföretag skulle kunna registreras som ekonomisk förening. Däremot förklarade sig regeringen anse att det då inte fanns skäl för att utvidga förutsättningarna för registrering ytterligare, dvs. beträffande medlemsfrämjande föreningar. Därvid tillade regeringen att frågan eventuellt skulle komma att tas upp till diskussion i Kooperativa rådet. KF m.fl. har i framställning föreslagit att regist- rering av medlemsfrämjande förening skall möjliggöras genom tillägg i 1 kap. 1 § föreningslagen. Vidare omfattar förslaget ändringar i skattelag- stiftningen som innebär att det införs en uttrycklig bestämmelse om att uttagsbeskattning inte skall ske om en ekonomisk förening som insatskapital i en eller flera andra ekonomiska föreningar tillskjuter tillgångar och föreningens till- gångar efter tillskottet till huvudsaklig del består av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna, att en kooperativ förening vid beräkningen av avdragsutrymmet för sådan kooperativ utdelning som är skattefri hos mottagaren får beakta även samhandeln med andra än medlemmar, och att avdragsrätten för insatsränta begränsas. Arbetsgruppen bedömer att de effektivitetssträvanden som utgör grun- den för de aktuella omstruktureringarna är befogade från ekonomiska utgångspunkter och är till nytta för medlemmarna. Om den ändrade roll- fördelning som utvecklingen tvingat fram kan bedömas som godtagbar från föreningsrättsliga utgångspunkter, bör rättslig klarhet skapas om att det är möjligt att ha en organisation där ägandet och den kooperativa verksamheten kan läggas i olika föreningar, utan att primärföreningen därmed förlorar sin juridiska status som ekonomisk förening. I så fall bör den rättsliga oklarheten undanröjas genom ett förtydligande av 1 kap. 1 § föreningslagen. Karaktäristiskt för begreppet ekonomisk förening är att den har till syfte att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom i huvudsak ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar. En medlems- främjande förening uppfyller formellt inte dessa krav, eftersom den inte själv bedriver affärsverksamhet som medlemmarna kan delta i. Ser man emellertid till primärföreningens ändamål och kopplar samman detta med sekundärföreningens verksamhet i vilken den förra föreningens med- lemmar deltar är den totala bilden i väsentliga avseenden en annan. Oav- sett den formella placeringen av affärsverksamheten syftar totaliteten till, och utgör en organisation för, att genom ekonomisk verksamhet som primärföreningens medlemmar deltar i genom samhandel främja deras ekonomiska intressen. Organisationen sedd i sin helhet kan uppfylla samtliga krav som ställs på en ekonomisk förening. Medlemmarna i primärföreningen kan dock inte utöva kontroll över affärsverksamheten på samma direkta sätt som när verksamheten bedrivs inne i primärföre- ningen. Mot detta får ställas bl.a. de mycket betydande ekonomiska för- delar som tudelningen skapar för dem. De ytterligare omständigheter som arbetsgruppen främst funnit vägande kan kort sammanställas på följande sätt: Det är angeläget att föreningsrörelsen kan vidta strukturella och organisatoriska förändringar av det aktuella slaget. För den medlemsfrämjande verksamheten ter sig associationsformen ideell förening eller bolag inte naturlig. Ett för före- ningsrörelsen betydande behov har framträtt av att inom sig, och som ett led i den samlade organisationen, få inrymma medlemsfrämjande före- ningar som på uttrycklig rättslig grund kan vara registrerade som ekono- miska föreningar. Argument som anförts om rätten till självbestämmande i fråga om att organisera arbetsfördelningen har vidare en saklig tyngd. Det är också angeläget att olika associationsformer så långt möjligt ges likvärdiga verksamhetsvillkor. Till detta kommer att statsmakterna redan tagit ett viktigt principiellt första steg i denna fråga genom införandet av dotterföretagsregeln som grundas just på en helhetssyn och tar sin ut- gångspunkt i den samlade verksamhetens art (jfr prop. 1996/97:163 s. 41). De nu redovisade argumenten för att genomföra en reform med den huvudinriktning som Företagskooperativa utredningen enhälligt föreslog har, sammantagna, enligt arbetsgruppens mening en betydande styrka. I ett läge av detta slag, och med den belysning frågan har fått genom arbetsgruppens arbete, kan gruppen inte urskilja betänkligheter av sådan art som bör hindra en reform på denna punkt. Arbetsgruppen anser därför att en ändring bör göras i 1 kap. 1 § föreningslagen så att det skapas en klar rättslig grund för att kunna registrera en medlemsfrämjande förening som ekonomisk förening, dvs. att rättsligt acceptera fördelningsmodellen fullt ut. I fråga om den närmare utformningen delar arbetsgruppen inte Före- tagskooperativa utredningens bedömning att det bör gälla ett krav på att den medlemsfrämjande föreningens tillgångar uteslutande eller så gott som uteslutande består i andelar i den eller de andra ekonomiska före- ningarna. Gruppen kan inte se vägande skäl för att ställa upp en starkare restriktion i fråga om just en medlemsfrämjande förening än som skulle ha gällt om affärsverksamheten hade bedrivits inne i nämnda förening. Utredningsförslaget skulle vidare skapa negativa ekonomiska effekter för medlemsfrämjande föreningar utan att för den skull föra med sig någon fördel från allmän synpunkt. Arbetsgruppen föreslår mot denna bakgrund att det i 1 kap. 1 § före- ningslagen förs in en ny bestämmelse. I denna föreskrivs att en ekonomisk förening även får ha till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom deras deltagande på sätt som anges i första stycket 1 5 i en eller flera andra ekonomiska föreningars ekonomiska verksamhet, om föreningens tillgångar till huvudsaklig del består av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna. Nya bestämmelser om uttagsbeskattning började gälla . Arbetsgruppen bedömer att det är möjligt att med stöd av de nya reglerna omstrukturera kooperativ verksamhet utan att det uppkommer omedelbara skattekonsekvenser. Den eventuella osäkerhet som kan före- ligga i det enskilda fallet motiverar enligt gruppens mening inte att det i en lagstiftning som börjat gälla, och som avses ha generell räck- vidd, införs särskilda regler för företagsomstruktureringar just i fråga om ekonomiska föreningar. Arbetsgruppen anser att det är motiverat att ändra 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt på sådant sätt att en sekundärförening kan få göra avdrag för kooperativ utdelning till medlemmar i en förening som i sin tur är medlem i den först nämnda föreningen. Till medlemmar- nas omsättning med sekundärföreningen räknas även deras omsättning med föreningens helägda dotterföretag. Slutligen gäller det förslaget om en avdragsbegränsning för insatsut- delning. Syftet är att endast sådant kapital som arbetar direkt i den kooperativa verksamheten skall enkelbeskattas. Detta skall åstadkommas genom att en medlemsfrämjande förening endast medges avdrag för in- satsränta i motsvarande mån som föreningen mottagit utdelning på in- satskapital som är placerat i den förening med vilken den medlems- främjande föreningens medlemmar samhandlar. En ekonomisk förening kan bedriva såväl kooperativ som icke koope- rativ verksamhet. Avdragsrätten för insatsränta är inte begränsad till vinsten av den kooperativa verksamheten. Insatsutdelning till en med- lemsfrämjande förening, som sedan kan slussas vidare till föreningens medlemmar, kan således vara finansierad av icke kooperativ verksamhet. Avdragsbegränsningens betydelse ligger emellertid inte här utan i att den avskär den medlemsfrämjande föreningens möjligheter att med avdrags- rätt dela ut vinster som har uppkommit i icke kooperativ verksamhet som föreningen bedriver. Enligt arbetsgruppens mening kan det vara befogat att införa en avdragsbegränsning. Enligt arbetsgruppens förslag träder lagändringarna i kraft . Promemorians lagförslag Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap 1 §1 En ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmarnas eko- nomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar 1. som konsumenter eller andra förbrukare, 2. som leverantörer, 3. med egen arbetsinsats, 4. genom att begagna föreningens tjänster, eller 5. på annat liknande sätt. En ekonomisk förening får även ha till ändamål att främja med- lemmarnas ekonomiska intressen genom deras deltagande på sätt som anges i första stycket 1 5 i en eller flera andra ekonomiska före- ningars ekonomiska verksamhet, om föreningens tillgångar till huvudsaklig del består av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna. En ekonomisk förenings verksamhet får bedrivas i ett av föreningen helägt dotterföretag. För en ekonomisk förening är utmärkande att den uppfyller särskilda villkor i fråga om rätten till medlemskap, rösträtt och överskottsutdel- ning. Om detta föreskrivs i 3, 7 och 10 kap. Denna lag träder i kraft . En ekonomisk förening med ett ändamål som anges i 1 kap. 1 § andra stycket och som vid lagens ikraftträdande inte uppfyller där angivet krav på att föreningens tillgångar till huvudsaklig del skall bestå av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna skall uppfylla kravet. Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt Härigenom föreskrivs att 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig in- komstskatt2 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 mom3 Har en kooperativ före- ning av vinsten av den kooperativa verksamheten lämnat rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda köp eller försäljningar, medges avdrag för denna utdelning. Om en förening har medlemmar som får skattefri utdelning enligt 3 § 7 mom. första stycket och det inte är fråga om endast enstaka sådana medlemmar, medges föreningen avdrag med högst ett belopp mot- svarande av statslåne- räntan vid utgången av november andra året före taxeringsåret mul- tiplicerad med summan av med- lemmarnas omsättning med före- ningen. En kooperativ förening har också rätt till avdrag för utdelning som lämnas i förhållande till in- betalda insatser enligt lagen (1987:667) om ekonomiska före- ningar. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser medges emel- lertid inte avdrag till den del det utdelade beloppet tillfaller någon som enligt 7 § 8 mom. inte är skattskyldig för utdelningen. Avser denna del av utdelningen högst av utdelningen på annat än förlagsinsatser är dock utdelningen i sin helhet avdragsgill. 8 mom. Har en kooperativ före- ning av vinsten av den kooperativa verksamheten lämnat rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda köp eller försäljningar, medges avdrag för denna utdelning.