prop · GN031 · 2000-01-01 00:00:00 — Den föreslagna ordningen skall tillämpas även om värderingsenheten har ändrat storlek till följd av ägarbyte eller fastighetsbildning o.d. Vad nu sagts innebär att hyreshusens taxeringsvärden för på vanligt sätt kommer att bestämmas av basvärdena och det omräkningstal som enligt beslut har satts till 1,00. Det är endast fastighetsskatten vid taxering som kan beräknas på det lägsta av de två årens respektive taxeringsvärden. I andra sammanhang där taxeringsvärdena är av betydelse får de nya taxeringsvärdena genomslag enligt vanliga regler. 8.5.2 Sänkt fastighetsskatt för bostadshyreshus Regeringens förslag: Fastighetsskattesatsen sänks för hyreshus (bostadsdelen) vid taxering från . På bostadsdelen för hyreshus som har värdeår 1989 eller 1990 skall endast halv fastighetsskatt utgå vid samma taxering. Skälen för regeringens förslag: ekonomiska vårproposition föreslog regeringen att sänkningen av fastighetsskattesatsen för hyreshus från skulle förlängas (avsnitt 8.5.2). Lagstiftningen trädde i kraft (bet. 1998/99:FiU20, rskr. 1998/99:256, SFS 1999:636). Sänkningen från gjordes i avvaktan på de ställningstaganden som regering och riksdag kan göra med anledning av de förslag kan komma att lägga fram. Regeringen har gjort den bedömningen att fastighetsskattesatsen för hyreshus (bostadsdelen) vid taxering kan sänkas från . För hyresfastigheter med värdeår 1989 och 1990 gäller vid taxering att halv fastighetsskatt utgår. Sådana fastigheter hör till de s.k. krisårgångarna. Enligt huvudregeln gäller för dessa fastigheter vid taxering att det utgår full fastighetsskatt. Regeringen anser att för hyresfastigheter med de nämnda värdeåren skall halv fastighetsskatt utgå även vid taxering. Syftet med de nu föreslagna åtgärderna är att skapa förutsättningar för lägre hyresnivåer. Regeringens bedömning: Med hänsyn till det skattebortfall som förslaget att flytta stickåret skulle medföra bör det nu inte läggas fram några förslag Skälen för regeringens bedömning: Vid reavinstbeskattningen av fastigheter gäller särskilda regler för fastigheter som förvärvats . Som anskaffningsvärde skall användas av taxeringsvärde om inte den skattskyldige kan visa att det verkliga anskaffningsvärdet är högre. ekonomiska vårproposition aviserades att regeringen skulle återkomma med ett förslag om att flytta det s.k. stickåret till ett senare år (avsnitt 8.2.2). Frågan har beretts inom och en promemoria (dnr Fi1999/2400) i ämnet har remissbehandlats. I promemorian föreslås att den nya stickårsregeln skall ta sikte på förvärv och att anskaffningsvärdet i så fall skall anses utgöra av taxeringsvärde om inte den skattskyldige kan visa att det verkliga anskaffningsvärdet är högre. I promemorian redovisas att förslaget är förenat med visst skattebortfall. Förslaget har rönt ett blandat mottagande. Promemorian och en sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i lagstiftningsärendet. Regeringen gör den bedömningen att det med hänsyn till det skattebortfall som förslaget skulle medföra inte nu bör läggas fram något förslag om ett nytt stickår. 8.5.4 Begränsad fastighetsskatt Regeringen tillsatte en parlamentarisk kommitté, , som enligt sina direktiv (Dir. 1998:20) skall se över och utvärdera reglerna om fastighetsskatt m.m. I kommitténs uppdrag ingår att ta ställning till frågan om en undantagsreglering med sikte på fastighetsskatten i attraktiva områden. I direktiven nämns skärgårdarna på ost- och och fjällområdena. Utgångspunkten är de svårigheter för de fastboende som kan uppkomma när kapitalstarka fritidsboende driver upp taxeringsvärdena och därmed fastighetsskatten. har behandlats med förtur av kommittén som i mae 1999 avlämnade ett delbetänkande, SOU 1999:59, Begränsad fastighetsskatt. I betänkandet presenteras ett förslag till en begränsningsregel för fastighetsskatten. Förslaget tar sikte på hushåll med låga inkomster och som är bosatta i småhus med höga taxeringsvärden. Begränsningsregeln föreslås omfatta småhus på både småhusenheter och lantbruksenheter. Regeln innebär att uttaget av fastighetsskatt under vissa förutsättningar begränsas så att den inte överstiger en viss andel av hushållsinkomsten. Kommittén har valt att redovisa två olika modeller. Den ena har getts en generell utformning och föreslås gälla alla hushåll som uppfyller vissa villkor. Den andra modellen är regional och bygger på att man först fastställer inom vilka områden begränsningsregeln överhuvudtaget skall kunna tillämpas. Avgörande är den genomsnittliga taxeringsvärdenivån och den genomsnittliga inkomstnivån inom området. Inom ett sådant område kan begränsningsregeln tillämpas av de fastighetsägare som uppfyller villkoren avseende hushållets inkomster och taxeringsvärdet på det egna småhuset. Remisstiden för delbetänkandet går ut . Regeringen kommer därefter att ta ställning i frågan 8.6 Energi- och trafikskattefrågor 8.6.1 Jordbrukets energibeskattning Regeringens förslag: Jordbruket ges från samma reduktion av energi- och koldioxidskatten som industrin f.n. har. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har tidigare i regeringsförklaringen och ekonomiska vårproposition uttalat sig för att jordbruket skall ges villkor som är likvärdiga med andra näringars. Regeringen avser att i vårpropositionen 2000 lägga fram ett förslag om att jordbruket skall få tillämpa samma skattereduceringar som finns för tillverkningsindustrins förbrukning av el och bränslen för uppvärmning, dvs. att ingen energiskatt tas ut och att koldioxidskatten är nedsatt till hälften. Förändringarna avses träda i kraft . Regeringens förslag: I enlighet med vad som angavs ekonomiska vårproposition tas ytterligare ett steg i en skatteväxling genom att energiskatten på dieselolja höjs med per liter, energiskatten på el höjs med per kWh och produktionsskatten på kärnkraftsel höjs med per kWh från . Den särskilda skatten på kärnkraftsel görs om till en effektskatt. Omläggningen avses äga rum . Skälen för regeringens förslag: Regeringen redovisade i vårpropositionen att den delade bedömning att den ökade miljörelateringen av skattesystemet bör fortsätta. återkommer därför regeringen med förslag om höjda energiskatter på dieselolja och el. För produktionsskatten på kärnkraft föreslås också en höjning av skatteuttaget. Avsikten är att till vårpropositionen 2000 återkomma till med förslag om en omläggning av skatten så att den tas ut med kärnkraftverkets termiska effekt som grund. Som ett nytt steg i den ökade miljörelateringen av skattesystemet föreslås att energiskatten på dieselolja höjs med per liter (per m3) och att energiskatten på el höjs med per kWh. Dieselskattehöjningen kan bidra till att minska de miljöskadliga utsläppen på så sätt att försäljningen av dieselolja minskar. Detta gäller all användning, dvs. såväl i personbilar som inom transportsektorn i övrigt. Detta underlättar möjligheterna att nå kväveoxidmålet. har i en rapport, Vad blir konsekvenserna för miljö och hälsa av en ökad andel dieselbilar i den svenska bilparken?, dnr M98/1689/7, visat att dieselpersonbilar i vissa avseenden är sämre för miljön än bensinbilar. De har betydligt högre utsläpp av kväveoxider, partiklar och cancerframkallande ämnen. En viktig styreffekt av denna skattehöjning kan således bli minskade utsläpp av dessa ämnen. Utsläppen av koldioxid är dock normalt mindre från dieselbilar. Regeringen har för avsikt att följa effekterna av skattehöjningen med avseende på miljöpåverkan och konkurrenskraften för jordbruket, åkerinäringen och näringslivet i övrigt. En skattehöjning på el ger incitament till en ökad hushållning och bidrar till energieffektivisering. Ändringarna föreslås träda i kraft . Regeringen föreslår också att den särskilda produktionsskatten på kärnkraftsel skall höjas som ett led i skatteväxlingen. Skatten bör höjas med per kWh och i likhet med höjningen av energiskatten bör den träda i kraft . Skatten bör vidare omformas från den nuvarande rörliga skatten som baseras på energiproduktionen till en fast skatt som baseras på den termiska effekten hos kärnkraftsreaktorerna. I regeringens proposition (prop. 1996/97:84) En uthållig energiförsörjning, uttalades bl.a. att produktionsskatten på kärnkraft kan medföra snedvridningar i elproduktionssystemet. Eftersom de rörliga kostnaderna påverkas av den nuvarande skatten snedvrids den kostnadsmässiga rangordningen av elproduktionsanläggningarna med ett sämre resursutnyttjande som följd. Ändrade produktionskostnader i någon del av systemet får genomslag på utnyttjandet av hela produktionskapaciteten. Detta kan motverkas genom en övergång till en fast skatt som utgår oberoende av produktionsnivån. Skatten skall utformas så att den begränsar störningar i driften av kärnkraftverk. En övergång kan också bidra till den del produktionsskatten övervältras på elkonsumenterna på en marknad som dock i tilltagande grad avregleras och kännetecknas av ökad konkurrens till att störningarna i konsumentledet minskar. Höjningarna inom energiskatteområdet finansierar reducerad skatt för satsningar på kompetensutveckling i arbetslivet. 8.6.3 Fordonsskatt för tunga bussar Regeringens förslag: Fordonsskatten för dieseldrivna tunga bussar skall höjas. Skatten viktdifferentieras på samma sätt som redan sker för tunga lastbilar. Det innebär att bussarna indelas i olika skatteklasser beroende på vikt och antalet axlar. Utredningens förslag: har i sitt slutbetänkande, Bilen, miljön och säkerheten SOU 1999:62, lämnat förslag på den närmare utformningen av en höjning av fordonsskatten för tunga bussar. Utredningen föreslår att en höjning av fordonsskatten för tunga bussar endast bör omfatta dieseldrivna bussar. Fordonsskatten för dessa bussar bör viktdifferentieras på samma sätt som för tunga dieseldrivna lastbilar. Enligt utredningen bör bussarna indelas i olika skatteklasser beroende på om de har två, tre eller fyra eller flera axlar. Vidare kan storleken på en höjning av fordonsskatten, med vissa mindre justeringar, bestämmas utifrån beräkningar av (). Bakgrunden till regeringens förslag: Regeringen har i proposition 1997/98:56, Transportpolitik för en hållbar utveckling, bedömt att fordonsskattesystemet för tunga bussar, dvs. bussar med skattevikter över , bör omarbetas för att ta hänsyn till de externa kostnaderna som busstrafiken medför. Regeringen uttalade att skattesystemet borde utformas på samma sätt som fordonsskatten för tunga lastbilar, dvs. med olika skatteklasser beroende på vikt och axelkonfiguration. En omarbetning av skattesystemet borde, enligt regeringen, ske utifrån de beräkningar som gjorts av . har beslutat i enlighet med propositionen i denna del (bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266). Skälen för regeringens förslag: anser att det kan ifrågasättas om en höjning av fordonsskatten skall omfatta både bensin- och dieseldrivna bussar. Regeringen delar denna åsikt. Avgörande för en bedömning om en höjning av fordonsskatten skall omfatta både bensin- och dieseldrivna bussar bör vara om busstyperna kan jämställas i beskattningshänseende. Det kan konstateras att det finns vissa olikheter mellan diesel- respektive bensindrivna bussar. Energiskatten för bensin är högre än för dieselolja. Vidare har bensindrivna bussar en högre bränsleförbrukning än dieseldrivna bussar. Körsträckorna är dessutom ofta längre för dieseldrivna bussar än för de bensindrivna bussarna. Sammantaget anser därför regeringen att en höjning endast bör ske av fordonsskatten för dieseldrivna bussar. Det har inte framkommit skäl för att välja någon annan viktdifferentiering för tunga dieseldrivna bussar än den som gäller för tunga dieseldrivna lastbilar, dvs. Däremot bör vissa förändringar göras av indelningen i olika skatteklasser beroende på antalet axlar. För tunga lastbilar med anordning för påhängsvagn eller annan draganordning finns två skatteklasser. Till en klass förs tvåaxlade lastbilar, medan lastbilar med tre eller flera axlar hänförs till en annan klass. De flesta bussar är visserligen tvåaxlade, men antalet tre- och fyraxlade bussar förväntas öka. I likhet med föreslår därför regeringen att bussarna delas in i tre olika skatteklasser beroende på om de har två, tre eller fyra eller flera axlar. beräkningar av storleken på fordonsskatten för tvåaxlade bussar visar att erforderlig skattehöjning varierar i de skilda viktintervallen. Som exempel kan nämnas att höjningen i intervallet 12 000 till beräknats till medan höjningen i intervallet 13 000 till beräknats till . För det fall dessa beräkningar skulle ligga till grund för en höjning av fordonsskatten skulle skatteskalan stiga brant från 13 000 till för att sedan plana ut och återgå till en mer jämn stigning vid . Skatteskalorna bör dock inte stiga alltför brant i viktintervallerna. Regeringen föreslår därför, i likhet med , att skatteskalan för tvåaxlade bussar utjämnas i intervallet 13 000 till och i övrigt utformas i enlighet med beräkningar. För treaxlade bussar omfattar beräkningar inte bussar i de lägre viktintervallerna. Regeringen anser emellertid att för bussar med en relativt låg skattevikt kan förhållandet mellan tvåaxlade och treaxlade bussar antas vara detsamma som förhållandet mellan motsvarande tvåaxlade respektive tre- eller fleraxlade lastbilar. Med anledning härav bör fordonsskatten för treaxlade bussar med skattevikt från 3 501 till beräknas med utgångspunkt från fordonsskatten för tvåaxlade bussar, justerat med ledning av skillnaden i fordonsskatten för motsvarande tvåaxlade och tre- eller fleraxlade lastbilar. För skattevikter i intervallet 13 001 till bör skatteskalan utjämnas så att den vid skattevikten är i nivå med beräkningar. För fyraxlade bussar har beräknat vad fordonsskatten bör uppgå till såvitt avser skattevikter från 24 000 till . För skattevikter från 3 501 till bör fordonsskatten beräknas på samma sätt som för treaxlade bussar. Skatteskalorna för treaxlade och fyr- eller fleraxlade bussar sammanfaller därför i dessa viktintervaller. Bussar med fyra eller flera axlar har dock lägre externa kostnader vid högre vikter. Från bör därför skatteskalorna skiljas åt och skattesatsen för bussar med fyra axlar eller fler föreslås vara lägre än den skattesats som skall utgå för treaxlade bussar med motsvarande vikt. Vid skattevikten bör skatteskalan vara i nivå med beräkningar. De nya reglerna föreslås träda i kraft . 8.6.4 Lättnad i beskattningen av miljövänliga bilar Regeringens bedömning: En skattelättnad kan införas i trafikbeskattningen för alla bilar i miljöklass 1. Regeringen har ekonomiska vårproposition föreslagit att en skattelättnad skall införas i trafikbeskattningen för lätta bilar som uppfyller de framtida avgaskraven i EG:s direktiv /69EG om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon och om ändring av direktiv /220 EEG (EGT L 350, 28.12.98, s. 1, Celex 398L0069). De framtida skärpta kraven på utsläpp av avgaser för lätta bilar i det nämnda direktivet har införlivats i bilavgasförordningen som nya krav för miljöklass 1 och 2. Enligt direktivet kan en skattelättnad införas för personbilar och, under förutsättning att den skattegrundande vikten inte överstiger , lätta lastbilar från och för övriga lätta bilar från . Regeringen föreslår att en skattelättnad om införs , med retroaktiv verkan från , för personbilar samt lätta lastbilar med en skattegrundande vikt om högst som uppfyller de nya avgaskraven i miljöklass 1. Från kan även övriga lätta bilar i miljöklass 1 omfattas av en skattelättnad. Finansiering av en sådan skattelättnad skall enligt regeringens uppfattning ske inom trafikbeskattningen. I enlighet med direktivet kommer skattelättnadsbeloppet att behöva minskas till när avgaskraven i miljöklass 2 blir obligatoriska för alla nya bilar. Den föreslagna skattelättnaden ersätter den nu gällande femåriga befrielsen från fordonsskatt för bilar i den tidigare miljöklass 1 som därmed skall upphöra att gälla från . De bilar som fått en sådan skattebefrielse är dock befriade från fordonsskatt till dess att befrielsen upphör . Eftersom avgaskraven för lätta bilar i den nya miljöklass 2 blir obligatoriska bedömer regeringen att en skattelättnad för dessa har mycket begränsad miljöeffekt. Mot denna bakgrund föreslår inte regeringen någon skattelättnad för dessa fordon. 8.6.5 Övriga punktskattefrågor Regeringen avser att i anslutning till budgetpropositionen föreslå att enhetliga energiskattesatser för gasol, metan och naturgas införs motsvarande de nivåer som tas ut för respektive bränsle när det används för uppvärmning samt att den övergångsvis gällande begränsningsregeln avseende energibeskattningen för kalk- och cementbranscherna m.m. förlängs . Regeringen avser även att återkomma med förslag om korrigeringar av miljö- klassystemet för bensin och dieselolja med anledning av ett EG-direktiv. I samband därmed kommer en ny miljöklass för bensin att föreslås. Avsikten är att de differentierade skattesatser som finns för dessa miljöklasser skall justeras . 8.7 Andra förslag i särpropositioner I detta avsnitt redovisas kortfattat innehållet i andra propositioner på skatteområdet som lämnas och som har budgetpåverkan för . Förmånsbeskattning av miljöbilar I en särskild proposition (prop. 1999/2000:6), som överlämnas till som budgetpropositionen, föreslår regeringen att beskattningen av s.k. miljöbilar skall lindras, om bilen används som förmånsbil av en anställd. Med en miljöbil förstås en bil som helt eller delvis körs på ett miljövänligare drivmedel än bensin eller dieselolja eller med elektricitet. En sådan bil har ett nybilspris som överstiger nybilspriset för en motsvarande bensin- eller dieseldriven bil. Därigenom blir förmånsvärdet för miljöbilen högre än det förmånsvärde som åsätts en motsvarande, konventionellt driven bil. Förslaget innebär att det förmånsvärde som skall påföras den anställde beräknas till ett belopp som motsvarar förmånsvärdet för en motsvarande bil som drivs konventionellt. Finansieringen av en sådan skattelättnad skall ske inom ramen för trafikbeskattningen. Den föreslagna ändringen underlättar introduktionen av miljöbilar på marknaden. Förslaget har aviserats i årets ekonomiska vårproposition (prop. 1998/99:100 s 168). Öresundsförbindelsen Regeringen avser att senare lägga fram en proposition om att belägga avgifter för trafik över bro eller genom tunnel mellan och annat land med mervärdesskatt. Det innebär att mervärdesskatt kommer att tas ut på de avgifter som skall betalas för passage över Öresundsförbindelsen. Beskattningsåtgärderna utgör en anpassning till de regler som gäller inom EU och som redan infört. Eftersom förbindelsen till viss del ligger i och till viss del i , skall endast en del av avgiften beskattas i . Beräkningarna i budgetpropositionen grundas på antagandet att av avgiften kommer att beskattas i . Regeringen avser att ingå en överenskommelse med danska regeringen som bl.a. skall reglera hur stor del av avgiften som skall beskattas i respektive land. Vidare skall av- talas om vissa förenklingar avseende hanteringen av mervärdesskatten. Den aviserade propositio- nen kommer att lämnas till efter det att denna överenskommelse ingåtts. Dröjsmålsränta vid för sen betalning av tull Av artikel 232 i förordning (EEG) nr 2913/92 (tullkodexen) framgår att dröjsmålsränta skall tas ut vid för sen betalning av tull. Enligt 30 § tullagen (1994:1550) skall om tull och annan skatt eller avgift som tas ut vid import inte betalas i rätt tid dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift. Såväl som företrädare för näringslivet har framfört att tillämpningen av räntesatserna i lagen om dröjsmålsavgift leder till att dröjsmålsavgift ibland tas ut med oskäligt höga belopp, särskilt vid korta dröjsmål. Detta är särskilt kännbart för småföretagen. har i en framställning till regeringen som genom beslut (Dnr Fi 98/1418) överlämnades till hemställt om att dröjsmålsräntan i stället skall beräknas enligt 19 kap. 8 § skattebetalningslagen. har i sitt slutbetänkande SOU 1999:54 En ny tullag föreslagit en sådan ändring. Utredningen menar att en på så sätt beräknad ränta skulle framstå som rimligare och påpekar också fördelen med att dröjsmålsräntan vid för sen betalning av tull och annan skatt eller avgift som tas ut vid import skulle komma att beräknas enligt samma bestämmelser som kostnadsräntan vid för sen betalning av exempelvis mervärdesskatt vid omsättning inom landet. Regeringen delar bedömning och finner det angeläget att den föreslagna ändringen kommer till stånd. 8.8 Finansiella effekter m.m. Den inkomstberäkning för som redovisas i kapitel 6 och bilaga 1 baseras förutom på bedömningar av den ekonomiska utvecklingen m.m. även på de förslag till förändrade skattteregler som presenteras i denna proposition och i ett antal propositioner som överlämnas med budgetpropositionen, eller, i ett fall, . I detta avsnitt redovisas de olika förslagens offentlig-finansiella effekter och innebörden av förslagen i de övriga propositionerna. Fokusering sker på de förslag som påverkar statsbudgetens saldo för . Tidsperspektivet är dock förlängt genom att förslag med budgeteffekter för och framåt redovisas. Budgeteffekterna redovisas i tabell 8.5. Redovisade effekter är av olika slag. Först anges bruttoeffekterna (räknat på helår) dock med undantag för de åtgärder som har en temporär karaktär som beskriver den statiskt beräknade effekten av åtgärden utan beaktande av eventuella indirekta effekter. Därefter redovisas kalenderårseffekterna för statsbudgeten och för den offentliga sektorn. Redovisningen sker i kassamässiga termer vilket innebär att att olika slag av uppbördsförskjutningar i skatte- och avgiftsuttaget har beaktats. Därigenom kan effekten för ett enskilt år inkludera flöden av skatter och avgifter som avser inkomster från ett . Vid bedömningen har hänsyn också tagits till olika slag av indirekta effekter på andra skattebaser och på offentliga utgifter. Slutligen redovisas varaktiga nettobudgeteffekter för den offentliga sektorn av de olika förslagen. Avvikelser mellan varaktiga effekter och olika årseffekter kan bero bl.a. på fördröjd övervältring av vissa skatter på andra skattebaser. Vid temporära åtgärder utgörs den varaktiga effekten av räntan på nuvärdet av framtida saldoförändringar. 8.8.1 Förslag i budgetpropositionen Förslaget om ett första steg i en inkomstreform innehåller bl.a. en kompensation för uttag av allmän pensionsavgift. Den beräknade nettobudgetförsvagningen av denna åtgärd uppgår till som utgör nettot av en skattereduktion om motsvarande av allmän pensionsavgift för , en p.g.a den begränsade avdragsrätten för pensionsavgiften motverkande ökning av kommunalskatteinkomsterna med och av samma skäl en ökning också av statlig inkomstskatt med . För blir den kassamässiga belastningen för stat och offentlig sektor något mindre p.g.a. uppbördsförskjutningar. Inkomstförstärkningen för kommunsektorn regleras genom minskade statsbidrag till kommuner och landsting vilket innebär att statsbudgetens saldo förstärks med . Uppjusteringarna av skiktgränserna för uttag av statlig inkomstskatt ger en budgetförsvagning om . Som har kommenterats är 1,4 miljarder av detta belopp hänförligt den uppjustering som sker för att antalet personer i de olika inkomstskikten ej skall påverkas. Resterande del med en budgetbelastning på beror på att den nedre skiktgränsen justeras upp ytterligare för att minska andelen individer som betalar statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster. Förlängningen av tillfälliga skattereduktion till att avse även beräknas ge en budgetförsvagning på . Den kassamässiga belastningen blir något lägre på grund av förskjutningar i uppbörden. Dessa belopp har tidigare redovisats ekonomiska vårproposition och redovisas inte därför i tabell 8.5. redovisas budgetbelopp för en förlängning genom åtgärder med likvärdig inriktning. Förslaget om att det fasta beloppet vid beskattningen av förvärvsinkomster om även skall tillfalla kommunerna för beräknas försvaga såväl statsbudget som offentlig sektor med detta år.