prop · GN03100 · 2000-01-01 00:00:00 — Enligt regeringens bedömning är de kommande tillståndsvillkoren om täckning i kombination med en tidsbegränsning av rätten till roaming en väl avvägd balans mellan å ena sidan intresset av att inte åstadkomma alltför höga etableringshinder och intresset av att skapa incitament till en snabb nätutbyggnad å den andra. Vid bedömning av rättighetens längd beaktas att den behövliga tiden kan variera beroende på vilket mobilsystem det är fråga om. En relativt snävt bestämd tidsgräns innebär vidare ett incitament till en snabbare utbyggnad än om tiden är längre. En sådan utgör också ett alternativ till att ha ett särskilt utbyggnadskrav i lagstiftningen som en förutsättning för roaming. Man slipper därmed att ha två parallella utbyggnadskrav, ett i tillståndsvillkoren och ett annat i lagen för den som vill få möjlighet till roaming. En ytterligare fördel är att det överlämnas till operatören att planera sin utbyggnad och inom ramen för det givna tillståndsvillkoret om täckning, vilket i vissa fall grundar sig på det åtagande operatören själv gjort i sin tillståndsansökan. Operatören kan då bedöma vilken täckning som är konkurrenskraftig när rättigheten till roaming löper ut och denne därmed kan förlita sig endast till det egna nätet för den fortsatta verksamheten. Av betydelse är också från vilken tidpunkt tiden skall beräknas. Det kan ofta dröja någon tid efter tillståndet meddelas till dess verksamheten påbörjas. Med beaktande av dessa omständigheter bör rätten till roaming lämpligen begränsas till från det tillståndet meddelas. Därmed kommer en operatör att såväl ha en rätt som en skyldighet till roaming. Liksom anser regeringen att skyldigheten till roaming bara bör gälla i områden där den berättigade operatören saknar egen täckning. Roamingmöjligheten kan i annat fall användas för att förbättra kapaciteten i det egna nätet. Detta bör komma till uttryck i lag-texten. Skyldigheten i den föreslagna lagstiftningen föreslås gälla endast tillståndshavare som efter ikraftträdandet meddelas ett tillstånd att till- handahålla mobila teletjänster eller nätkapacitet. De tre etablerade GSM-näten är uppbyggda med stöd av två olika tillstånd enligt telelagen för tillhandahållande av tjänster, dels i 900 Mhz-bandet, dels i 1800 Mhz-bandet. har därutöver tillstånd att tillhandahålla tjänster enligt den analoga NMT-standarden. Om nätoperatörerna också erhåller tillstånd att tillhandahålla mobila teletjänster eller nätkapacitet enligt UMTS eller motsvarande standard kommer meddelanden i respektive nät att förmedlas i åtminstone tre olika frekvensband. För dessa tre etablerade operatörer innebär den föreslagna regleringen att den som erhåller ett nytt tillstånd efter ikraftträdandet, exempelvis ett UMTS-tillstånd, skall tillgodose en begäran om roaming. Det framgår nedan att denna skyldighet i vissa avseenden är begränsad. Skyldigheten till nationell roaming innebär att operatören som innehar det besökta nätet skall möjliggöra för en kund hos en annan operatör att via det nätet sända och ta emot telemeddelanden. Frågan uppkommer då vilka tjänster som den besökta operatören är skyldig att erbjuda. Regeringen anser att samtliga de tjänster som en operatör erbjuder i sitt hemmanät skall kunden kunna använda även när han eller hon besöker ett annat nät i den utsträckning motsvarande tjänst också erbjuds i det besökta nätet enligt ett tillstånd som innehafts . Den operatör som är skyldig att bedriva roaming bör under utbyggnaden av ett nytt mobilsystem vara fredad från skyldigheten till roaming i sådana system. Detta innebär exempelvis att tjänster som tillhandahålls enligt kommande UMTS-tillstånd inte omfattas av roaming. En förutsättning för roaming är vidare att detta är tekniskt möjligt att åstadkomma för den besökta operatören. Som närmare utvecklas nedan föreslår regeringen att ersättningen för att upplåta sitt nät för nationell roaming skall bestämmas på marknadsmässig grund. Så kallad seamless handover, dvs. att förbindelsen inte bryts vid överkoppling mellan eget nät och det nät som utnyttjas för roaming, bör också omfattas av roamingskyldigheten om det är tekniskt möjligt att införa funktionen. Erbjuder den besökta operatören samma tjänster föreligger således inga hinder. Om emellertid den besökta operatören inte tillhandahåller en viss tjänst i sitt nät finns heller ingen omedelbar skyldighet för den operatören att erbjuda tjänsten till kunder hos en annan operatör som via roaming utnyttjar nätet. Parterna kan dock via förhandlingar komma överens om att även en sådan tjänst skall erbjudas och vilka villkor för detta som i sådana fall skall gälla. I det fall operatören som innehar det besökta nätet erbjuder sina kunder vissa tjänster som operatören vars kunder via roaming besöker det nätet inte erbjuder, finns ingen skyldighet för den besökta operatören att erbjuda de besökande kunderna dessa tjänster. , och anser att skyldigheten att upplåta sitt nät för roaming endast bör föreligga i det fall överkapacitet råder. Europolitan pekar bl.a. på att det förslag om tillgång till nätkapacitet som regeringen lämnat i proposition 1999/2000:57 om ökad konkurrens på mobiltelemarknaden endast gäller i det fall överkapacitet finns. Vidare understryker bolagen att nätoperatörerna kan tvingas bygga ut sina nät för att tillmötesgå en begäran om nationell roaming. Regeringen anser att skyldigheten att upplåta sitt nät för roaming skall gälla . Det finns skillnader mellan det förslag om till- gång till nätkapacitet som lämnades i prop. 1999/2000:57 och föreliggande förslag. Det förstnämnda förslaget riktar sig till tjänsteleverantörer som inte har tillgång till ett eget mobilt telenät och följaktligen inte själv kan välja att bygga ut sitt nät. Störst efterfrågan uppkommer därför rimligen i de områden och på de tider då trafiken i näten är som störst. Eftersom upplåtelse av nätkapacitet enligt det förslaget innebär att en viss mängd kapacitet ständigt eller under vissa bestämda tider skall stå till förfogande uppkommer frågan om sådan kapacitet redan finns tillgänglig eller om det krävs kapacitetsinvesteringar. Föreliggande förslag riktar sig till nätoperatörer vars nät är under uppbyggnad. Det är rimligen så att en ny operatör väljer att inleda utbyggnaden av det egna nätet i de områden där trafikunderlaget är som störst. Trafiken som genereras via roaming får därför en annan geografisk fördelning än den fördelning operatörens egna kunders trafik har. Ett avtal om nationell roaming garanterar inte en viss mängd kapacitet för den operatör vars kunder utnyttjar roaming. I den mån tillgänglig kapacitet i nätet inte antas vara tillräcklig för att möta den ökade trafikmängd som kan bli följden av ett avtal om roaming blir detta föremål för förhandlingar mellan parterna. Som närmare utvecklas nedan föreslås skyldigheten att sluta sådana avtal ske på marknadsmässiga villkor. Nationell roaming bör följaktligen kunna genomföras under för båda parter gynnsamma villkor. Kan den besökta operatören visa att kraven på roaming innebär att investeringskostnaderna ökar bör dessa kostnader återspeglas i de villkor parterna kommer överens om. Frågan om överkapacitet har ett nära samband med frågan om operatörernas rätt att prioritera sina egna kunder i nätet framför kunder som använder nätet via roaming. Om egna kunder har samma prioritet som gästande kunder så har dessa samma möjlighet att utnyttja tjänsten. Om nätoperatören har rätt att prioritera sina kunder framför de gästande kunderna kommer de sistnämnda regelmässigt att få sämre tillgänglighet med stor trafikanhopning. Regeringen anser att en sådan situation avsevärt skulle försvåra möjligheterna att sluta avtal om natio-nell roaming vilket i sin tur skulle försämra chanserna till nyetableringar. Rätten till nationell roaming bör därför avse lika prioritet. Det bör således ankomma på varje nätinnehavare att erbjuda villkor som är ickediskriminerande i förhållande till vad denne tillämpar för sin egen verksamhet och, om det finns flera andra tillståndshavare, är konkurrensneutrala i förhållandet mellan dessa. Se vidare författningskommentaren. Eventuell roaming med lägre prioritet är dock en förhandlingsfråga där ersättningen rimligen anpassas därefter. Av det anförda framgår att för att syftet med förslaget skall uppfyllas krävs att skyldigheten att tillgodose en begäran om nationell roaming gäller och med lika prioritet. Regeringen föreslår att priser och andra villkor för nationell roaming skall bestämmas på marknadsmässig grund. Ett viktigt skäl för detta är att överenskommelser om nationell roaming så långt möjligt bör ingås utan ingripande av myndigheter. Ett annat viktigt skäl är att den föreslagna skyldigheten inte skall utgöra en ekonomisk börda för nätoperatörerna. Detta skulle i sin tur kunna innebära en konkurrensnackdel för dessa i förhållande till nytillkommande operatörer i stället för att bara jämna ut konkurrensförhållandena. Ersättningen kan därför inte baseras på kostnaderna såsom förordas av och . Regeringen vill emellertid understryka att det inte är ett marknadsmässigt slutkundpris det är fråga om. I stället avses ett pris som är marknadsmässigt i grossistledet. Marknadsmässiga villkor innebär att en skälig avkastning på gjorda och framtida investeringar beaktas. Operatören måste ha möjlighet att erhålla en skälig ersättning för kostnader och eventuella kapacitetshöjande investeringar som blir nödvändiga för att bibehålla servicenivån i nätet eller liknande. Som regeringen understrukit ovan bör eventuella ökade investeringskostnader återspeglas i de villkor parterna kommer överens om, givet att nätinnehavaren kan påvisa att utnyttjandet av roaming leder till sådana ökade kostnader. Vid bedömning av underlag för fördelning av kostnader bör ledning kunna hämtas t.ex. från områden där mobilnätsoperatörer sluter avtal som innebär ett åtagande gällande en stor mängd trafik. För att en mobilnätsoperatör skall kunna erbjuda exempelvis en storkund ett konkurrens- kraftigt pris, som medger en god lönsamhet, krävs en bedömning av vilka kostnader som är förknippade med tillhandahållandet av den efterfrågade kapaciteten. Undantag från skyldigheten till roaming bör i vissa fall kunna medges om det finns särskilda skäl. Ett sådant undantag kan gälla permanent eller för en begränsad tid. Ett undantag kan också vara begränsat i andra avseenden, det kan t.ex. meddelas för en viss tjänst. Det kan förekomma mobilteleverksamheter som i grunden inte har ett kommersiellt syfte och vars tillkomst är baserat på att ett kommunikationsbehov skall tillgodoses för en begränsad krets av användare. Det finns ingen sådan tillståndspliktig verksamhet etablerad i . Ett eventuellt framtida nationellt offentligt mobilradionät för nödtjänster skulle dock kunna tänkas falla inom denna kategori. Ett sådant nät skulle kunna drivas antingen av ett offentligt ägt nätbolag, eller genom att tjänsten upphandlas av en privat nätoperatör. Oavsett ägar- och driftform bör ett sådant nät inte omfattas av skyldigheten. Det finns även andra omständigheter som kan medföra att en tillståndshavare bör undantas från den föreslagna skyldigheten. En sådan kan vara att telenätets driftsäkerhet skulle äventyras av att begäran tillgodoses. En förutsättning för att roaming skall fungera är vidare att det finns terminaler på marknaden som har radiogränssnitt som kan utnyttja båda näten. Saknas teknik för att kunna tillhandahålla tjänsten är det inte rimligt att en begäran om roaming skall tillgodoses. Övriga frågor: I 58 § första stycket telelagen framhålls ett antal frågor som tillsynsmyndigheten skall ägna särskild uppmärksamhet åt vid sin tillsyn. Dessa är att avtal om samtrafik och om upplåtelse och sammankoppling av nätkapacitet träffas i enlighet med lagen och meddelade tillståndsvillkor samt åt att användningen av num-merkapacitet sker enligt fastställda nummerplaner. I förarbetena uttalas att myndigheten givetvis kommer att behöva ägna sig även åt andra uppgifter än de som nämns i denna paragraf. Den inbördes prioriteringen av de olika uppgifterna får göras av myndigheten inom ramen för de övergripande syftena med regleringen. Det förhållandet att dessa frågor togs upp i paragrafen betingades av den generellt stora betydelse som dessa frågor har (prop. 1992/93:200 s. har föreslagit att även roaming skall vara en prioriterad uppgift i enlighet med denna paragraf. Enligt regeringen bör förevarande bestämmelse ses mot bakgrund av de särskilda förhållanden som rådde vid telelagens tillkomst. Lagen var den första heltäckande teleregleringen i och myndigheten var nybildad. Det kunde därför finnas anledning att för myndigheten framhålla vissa frågor som borde ägnas särskild uppmärksamhet vid tillsynen. Dessa skäl är inte längre hållbara. Om paragrafen tillförs alltför många frågor låt vara av stor betydelse förlorar dessutom paragrafen snart sitt syfte. Mot denna bakgrund finns det skäl att närmare överväga om bestämmelsen bör ut-mönstras ur lagen. Det bör dock ske i annat sammanhang efter sedvanligt remissförfarande. I avvaktan härpå bör myndighetens förslag i denna del inte genomföras. Enligt 58 § andra stycket telelagen skall när en tvist om tillämpningen av lagen uppkommer skyndsamt undersöka för- hållandena och enligt huvudregeln medla mellan parterna. I 59 § föreskrivs att myndigheten kan bestämma när förhandlingar om vissa frågor skall vara avslutad. Om förhandlingarna inte avslutas inom den utsatta tiden är myndigheten skyldig att medla. Denna bestämmelse infördes som ett led i genomförandet av samtrafikdirektivet (97/33/EG). I avvaktan på den nära förestående översynen av gemenskapsregleringen inom tele- området framstår det som lämpligast att inte nu utvidga denna bestämmelse utöver vad som följer av direktivet. har vidare föreslagit att tillsynsmyndigheten i händelse av tvist ges befogenhet att på ansökan av någon av parterna föreskriva vad som skall gälla mellan parterna, i den utsträckning det behövs för att skyldigheten enligt 23 b § skall efterlevas. En sådan befogenhet har tillsynsmyndigheten redan nu vid tvist om ett flertal frågor enligt telelagen. Med hänsyn till den kritik som Lagrådet framförde mot motsvarande förslag till tvistlösning vid upplåtelse av mobil nätkapacitet enligt den föreslagna 23 a § (prop. 1999/2000:57) gick regeringen inte vidare till med förslaget i den delen. Det finns inte skäl att i detta ärende göra en annan bedömning. Såsom uttalades i den förra propositionen kan regeringen emellertid komma att återkomma till frågan i annat sammanhang efter ytterligare övervägande. Författningskommentar: 23 b § Paragrafen är ny. Skälen för förslaget har behandlats i tidigare avsnitt. De begrepp som används i första stycket finns definierade i 1 §. Jfr också författningskommentaren till 23 a § i prop. 1999/2000:57. Av övergångsbestämmelserna framgår att skyldigheten enligt förevarande bestämmelse bara tillämpas på tidigare tillståndshavare om denne beviljas ytterligare ett tillstånd efter ikraftträdandet. I andra meningen begränsas i vissa avseenden den skyldighet att bedriva roaming som följer av första meningen. Den gäller bara under förutsättning att den andre tillståndshavaren innehaft tillstånd ett eller flera i högst . För vissa tillståndshavare beräknas emellertid tiden på annan grund, se övergångsbestämmelserna och kommentaren till dessa. Skyldigheten omfattar vidare inte områden där den roamingberättigade tillståndshavaren har täckning med eget telenät. Vilka tjänster som omfattas av roaming framgår av punkterna 3 och 4. Om det är fråga om en tjänst med liknande teknisk funktion som båda tillståndshavarna tillhandahåller omfattas den av skyldigheten under den ytterligare förutsättningen att det är en tjänst som den operatör som är skyldig att bedriva roaming tillhandahåller enligt ett tillstånd som innehafts . I paragrafens andra stycke har intagits en bestämmelse om att en begäran enligt första stycket skall tillgodoses på villkor som är icke- diskriminerande i förhållande till vad tillståndshavaren tillämpar för sin egen verksamhet och, om det finns flera andra tillståndshavare, är konkurrensneutrala i förhållandet mellan dessa. Ett krav på konkurrensneutrala villkor innebär att tillståndshavaren inte utan saklig grund får särbehandla vissa konkurrenter, dvs. gynna eller missgynna någon konkurrent i förhållande till hur andra behandlas. Om det sker utan objektivt godtagbara skäl kan detta komma att snedvrida förutsättningarna för konkurrens mellan operatörerna. Vidare krävs att villkoren är icke- diskriminerande i förhållande till vad tillståndshavaren tillämpar för sin egen verksamhet. Om villkoren till sin utformning eller tillämpning innebär att den roamingberättigade operatören eller dess abonnenter behandlas mindre fördelaktigt än exempelvis de egna abonnenterna kan en diskriminering föreligga. Enligt tredje stycket kan tillsynsmyndigheten bevilja undantag från skyldigheten enligt första stycket. Detta har behandlats ovan. I fjärde stycket behandlas den situationen att flera juridiska personer inom samma koncern har beviljats tillstånd. Dessa skall anses som en tillståndshavare vid tillämpning enligt denna paragraf. Koncernbegreppet finns definierat i aktiebolagslagen (1975:1385). 64 § Med den föreslagna ändringen blir det klargjort att tillsynsmyndighetens beslut enligt varje föreskrift som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol och inte enbart enligt en föreskrift meddelad av regeringen. Övergångsbestämmelserna I enlighet med vad regeringen tidigare anfört föreslås skyldigheten i 23 b § bli tillämplig endast för den som beviljas ytterligare ett tillstånd efter ikraftträdandet. Denna skyldighet gäller dock bara under förutsättning bl.a. att den andre tillståndshavaren innehaft tillstånd i högst . De tre befintliga tillståndshavarna meddelades sina första tillstånd enligt telelagen . De har emellertid sedan långt och längre än bedrivit tillståndspliktig verksamhet med stöd av tillstånd enligt äldre föreskrifter och av övergångsbestämmelser meddelade vid lagens tillkomst. Det saknas därför skäl att den föreslagna regleringen skall ge dem möjlighet till roaming. I övergångsbestämmelserna bör därför tas in en föreskrift om att skyldigheten enligt 23 b § inte gäller gentemot tillståndshavare som vid ikraftträdandet har bedrivit tillståndspliktig verksamhet . 5.4.21 Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar B1 I statsbudgeten finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på . Regeringens förslag: Anslaget B1 ökas med . Skälen för regeringens förslag: För att genomföra den i inledningen till förslaget till tilläggsbudget beskrivna tekniska justeringen ökas anslaget B1 . B10 Arealersättning och djurbidrag m.m. I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på 1 . Vidare har regeringen ett bemyndigande att ingå ekonomiska förpliktelser på högst 3 . Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att ifråga om ramanslaget B10 Areal- ersättning och djurbidrag m.m. besluta om stöd som inklusive tidigare gjorda åtaganden innebär utgifter på högst 4 . Skälen för regeringens förslag: har bemyndigat regeringen att godkänna stöd som innebär utgifter på högst 3 . Bemyndigandet avser utbetalning av arealersättning för om ca 3 . Vad gäller djurbidragen utbetalas dessa som en förskottsbetalning i slutet av det aktuella stödåret och resterande slutbetalning sker efter stödåret. De utestående förpliktelserna 2000 uppskattas till . Mot bakgrund av detta bör regeringen bemyndigas att besluta om arealbidrag och djurbidrag som innebär utgifter på högst 4 . C1 I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på . Regeringens förslag: Anslaget C1 ökas med . Finansieringen sker genom att anslaget F3 Kostnader för livsmedelsberedskap minskas med . Skälen för regeringens förslag: pågår ett arbete med att via satellit övervaka fiskefartyg. Det satellitbaserade övervakningssy- stemet för fiskerikontroll omfattar ca 100 svenska fiskefartyg. För att kunna vidmakthålla och anpassa systemet till EU:s och omvärldens krav krävs fortsättningsvis medel för drift, underhåll och utveckling av nuvarande system. För myndighetens verksamhet bör anslaget C1 höjas med . Finansiering sker genom att anslaget F3 Kostnader för livsmedelsberedskap minskas med motsvarande belopp. D1 Främjande av rennäring m.m. I statsbudgeten finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på . Något bemyndigande för regeringen att ingå ekonomiska förpliktelser har inte begärts. Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att , ifråga om ramanslaget D1 Främjande av rennäringen m.m., fatta beslut om stöd som inklusive tidigare gjorda åtaganden innebär utgifter på högst . Anslaget får även användas för kostnader för medlare i tvister mellan samebyar och jordbrukare när det gäller skadeersättning vid renbetning på . Skälen för regeringens förslag: Delar av anslaget medfinansierar EU-projekt för utveckling av rennäringen. kommer beslut att fattas om medfinansiering som innebär utbetalningar från anslaget med ca . Mot bakgrund av detta bör regeringen bemyndigas att besluta om medfinansiering som, inklusive tidigare gjorda åtganden, innebär utgifter på högst . Regeringen anser att medlare bör kunna utses för att medla i tvister mellan samebyar och jordbrukare om skadeersättning för renbetning på . Regeringen avser att senare besluta om närmare bestämmelser om medlingsverksamheten. Kostnaden för verksamheten bör enligt regeringens uppfattning finansieras från anslaget D1 Främjande av rennäringen m.m. Kostnaderna som beräknas till , ryms inom anslaget. G3 Skogs- och jordbrukets forskningsråd: Forskning och kollektiv forskning I statsbudgeten finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på . Regeringens förslag: Anslaget G3 Skogs- och jordbrukets forskningsråd: Forskning och kollektiv forskning ökas med . Finansiering sker genom att anslaget B8 Miljö-, struktur- och regionala åtgärder minskas med . Skälen för regeringens förslag: Regeringen avsatte för åren 1997 1999 av de s.k. revalveringsmedlen för ett forskningsprogram för ekologisk jordbruks- och trädgårdsproduktion. Skogs- och jordbrukets forskningsråd uppdrogs att planera och genomföra forskningsprogrammet. Regeringen framhöll som skäl för detta bl.a. att genom en kraftfull satsning på forskning och utveckling kommer ytterligare ett steg mot ett ekologiskt anpassat samhälle som dessutom befrämjar en mångfacetterad arbetsmarknad. Mot bakgrund av regeringens ambition att av jordbruksarealen fram skall ställas om till ekologisk produktion är det angeläget att forskningsprogrammet om ekologisk jordbruks- och trädgårdsproduktion får en uppföljning. anslag bör därför höjas med för forskning om ekologiskt lantbruk. Finansiering sker genom att anslaget B8 Miljö-, struktur- och regionala åtgärder minskas med motsvarande belopp. 5.4.22 Utgiftsområde 24 Näringsliv A1 : Förvaltningskostnader I statsbudgeten finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på . Regeringens förslag: Anslaget A1 : Förvaltningskostnader ökas med . Finansiering sker genom att anslaget A3 Stöd till kooperativ utveckling minskas med . Skälen till regeringens förslag: Stödet till kooperativ utveckling fördelades tidigare genom beslut av regeringen. I budgetpropositionen anmäldes att beslut om stödet i fortsättningen skulle fattas av . Förvaltningsmedel kom dock inte att anvisas . Detta behöver göras och anslaget A1 : Förvaltningskostnader bör därför ökas med . En motsvarande minskning görs av anslaget A3 Stöd till kooperativ utveckling. A5 geologiska undersökning: Geologisk undersökningsverksamhet m.m. I statsbudgeten finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag på . Regeringens förslag: Anslaget A5 geologiska undersökning: Geologisk undersökningsverksamhet m.m. ökas med .