prop · GN03119 · 2000-01-01 00:00:00 — skyldigheter att företa hamnstatskontroller regleras däremot i ovannämnda Memorandum of Understanding on och i EG-direktivet 95/21/EG om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll). Direktivet 95/21/EG har senare ändrats genom Rådets direktiv /25/EG, Kommissionens direktiv /42/EG och Kommissionens direktiv /97/EG. Genom ändringarna tar man hänsyn till ändringar som har trätt i kraft dels i några av de konventioner, som räknas upp i hamnstatskontrolldirektivets artikel 2, dels i Memorandum of Understanding on . I artikel 2 räknas även ILO- konventionen nr 147 upp. I 1998 och ändringar i direktivet 95/21/EG har dock de ändringar i konventionen nr 147, som antagit genom protokoll, ännu inte beaktats. Protokollet kan ratificeras endast av länder som eller har ratificerat konventionen nr 147. Det träder i kraft efter den dag då det ratificerats av fem medlemsstater, av vilka tre vardera har en handelsflotta med en bruttodräktighet av minst en miljon. Det framgår av avsnitt 6.2 ovan att den svenska handelsflottans bruttodräktighet överstiger två miljoner. Därefter träder protokollet i kraft för varje medlemsstat, som ratificerar det, efter den dag då ratifikationen registrerats. 7.3 Godkännande av protokollet Regeringens förslag: godkänner protokoll till konventionen (nr 147) om miniminormer i handelsfartyg : protokoll till konventionen nr 147 har remitterats till , som i sin tur inhämtat yttranden från , , , genom SAF, för mindre passagerarfartyg, genom LO, TCO, och Ledarna. anser det önskvärt att kan ratificera protokollet. Remissinstanserna: Inte någon remissinstans har framfört erinringar mot en ratifikation. motsätter sig inte att ratificerar protokollet men menar att de i tilläggsbilagan nämnda konventionerna skall antas endast i den omfattning detta kan ske utan att det menligt inverkar på möjligheten att anställa tillfälligt ombordanställda i svenskflaggade fartyg enligt den överenskommelse som träffats mellan föreningen och de sjöfackliga organisationerna. LO instämmer med , som understryker vikten av snabb ratificering av protokollet, bl.a. för att kunna tillämpa hamnstatskontroll på fartyg även från länder som inte ratificerat vare sig konventionen nr 147 eller konventionen nr 180. Ledarna ser inga hinder mot att ratificerar protokollet. Skälen för regeringens förslag: Genom protokollet utvidgas tillämpningsområdet för konventionen nr 147 och stärks stödet för en utvidgad hamnstatskontroll i viktiga avseenden. Av de två obligatoriska konventionerna i tilläggsbilagans del A är redan bundet att tillämpa konventionen nr 133 om besättningsbostäder (tilläggsbestämmelser). Om och när konventionen nr 180 träder i kraft leder detta till förpliktelser enligt protokollet även enligt den konventionen. Ovan har konstaterats att den nya lag om vilotid för sjömän, som trätt i kraft har utformats med konventionen nr 180 som förebild. Det har i det föregående (avsnitt 6.4) föreslagits att konventionen nr 180 ratificeras av . Av de fyra konventionerna i tilläggsbilagans del B är bundet att tillämpa konventionerna nr 108, 135 och 164. Huruvida har lagstiftning som i huvudsak är likvärdig med konventionen nr 166 bör ytterligare prövas. Regeringen anser att det är önskvärt att ratificerar protokollet för att därmed också bidra till dess snara ikraftträdande och det stärkta stöd för en utvidgad hamnstatskontroll som detta medför. Till ratifikationsinstrumentet bör fogas en förklaring att antar konventionerna nr 108, 135 och 164 i tilläggsbilagans del B. Convention (No. 178) concerning the Inspection of Seafarers Working and Living Conditions of the , Having been convened at by the Governing Body of the International Labour Office and having met in its Eighty- fourth Session on 8 October 1996, and Noting the changes in the nature of the industry and, as a consequence thereof, the changes in seafarers working and living conditions since the Labour Inspection (Seamen) Recommendation, 1926, was adopted, and Recalling the provisions of the Labour Inspection Convention and Recommendation, 1947, the Labour Inspection (Mining and Transport) Recommendation, 1947, and the (Minimum Standards) Convention, 1976, and Recalling the entry into force of the United Nations Convention on the of the Sea, 1982, on , and Having decided upon the adoption of certain proposals with regard to the revision of the Labour Inspection (Seamen) Recommendation, 1926, which is the first item on the agenda of the session, and Having determined that these proposals shall take the form of an international Convention for flag State implementation only; adopts, this twenty-second day of one thousand nine hundred and ninety- six, the following Convention, which may be cited as the Labour Inspection (Seafarers) Convention, 1996: PART I. SCOPE AND DEFINITIONS Article 1 1. Except as otherwise provided in this Article, this Convention applies to every seagoing ship, whether publicly or privately owned, which is registered in the territory of a Member for which the Convention is in force and is engaged in the transport of cargo or passengers for the purpose of trade or is employed for any other commercial purpose. For the purpose of this Convention, a ship that is on the register of two Members is deemed to be registered in the territory of the Member whose flag it flies. National laws or regulations shall determine which ships are to be regarded as seagoing ships for the purpose of this Convention. This Convention applies to seagoing tugs. This Convention does not apply to less than 500 gross tonnage and, when not engaged in navigation, such as oil rigs and drilling platforms. The decision as to which are covered by this paragraph shall be taken by the central coordinating authority in consultation with the most representative organizations of shipowners and seafarers. To the extent the central coordinating authority deems it practicable, after consulting the representative organizations of fishing owners and fishermen, the provisions of this Convention shall apply to commercial fishing . In the event of any doubt as to whether or not any ships are to be regarded as engaged in commercial operations or commercial fishing for the purpose of this Convention, the question shall be determined by the central coordinating authority after consulting the organizations of shipowners, seafarers and fishermen concerned. For the purpose of this Convention: (a) the term central coordinating authority means ministers, government departments or other public authorities having power to issue and supervise the implementation of regulations, orders or other instructions having the force of law in respect of inspection of seafarers working and living conditions in relation to any ship registered in the territory of the Member; (b) the term inspector means any civil servant or other public official with responsibility for inspecting any aspect of seafarers working and living conditions, as well as any other person holding proper credentials performing an inspection for an institution or organization authorized by the central coordinating authority in accordance with Article 2, paragraph 3; (c) the term legal provisions includes, in addition to laws and regulations, arbitration awards and collective agreements upon which the force of law is conferred; (d) the term seafarers means persons who are employed in any capacity on board a seagoing ship to which the Convention applies. In the event of any doubt as to whether any categories of persons are to be regarded as seafarers for the purpose of this Convention, the question shall be determined by the central coordinating authority after consulting the organizations of shipowners and seafarers concerned; (e) the term seafarers working and living conditions means the conditions such as those relating to the standards of maintenance and cleanliness of shipboard living and working areas, minimum age, articles of agreement, food and catering, crew accommodation, recruitment, manning, qualifications, hours of work, examinations, prevention of occupational accidents, care, sickness and injury benefits, social welfare and related matters, repatriation, terms and conditions of employment which are subject to national laws and regulations, and freedom of association as defined in the Freedom of Association and Protection of the to Organise Convention, 1948, of the . ORGANIZATION OF INSPECTION Article 2 1. Each Member for which the Convention is in force shall maintain a system of inspection of seafarers working and living conditions. The central coordinating authority shall coordinate inspections or partly concerned with seafarers working and living conditions and shall establish principles to be observed. The central coordinating authority shall in all cases be responsible for the inspection of seafarers working and living conditions. It may authorize public institutions or other organizations it recognizes as competent and independent to carry out inspections of seafarers working and living conditions on its behalf. It shall maintain and make publicly available a list of such institutions or organizations. Article 3 1. Each Member shall ensure that all ships registered in its territory are inspected at intervals not exceeding three years and, when practicable, annually, to verify that the seafarers working and living conditions on board conform to national laws and regulations. If a Member receives a complaint or obtains evidence that a ship registered in its territory does not conform to national laws and regulations in respect of seafarers working and living conditions, the Member shall take measures to inspect the ship as soon as practicable. In cases of substantial changes in construction or accommodation arrangements, the ship shall be inspected within three months of such changes. Article 4 Each Member shall appoint inspectors qualified for the performance of their duties and shall take the necessary steps to satisfy itself that inspectors are available in sufficient number to meet the requirements of this Convention. Article 5 1. Inspectors shall have the status and conditions of service to ensure that they are independent of changes of government and of improper external influences. Inspectors provided with proper credentials shall be empowered: (a) to board a ship registered in the territory of the Member and to enter premises as necessary for inspection; (b) to carry out any examination, test or inquiry which they may consider necessary in order to satisfy themselves that the legal provisions are being strictly observed; (c) to require that deficiencies are remedied; and (d) where they have grounds to believe that a deficiency constitutes a significant danger to seafarers health and safety, to prohibit, subject to any right of appeal to a judicial or administrative authority, a ship from leaving port until necessary measures are taken, the ship not being unreasonably detained or delayed. Article 6 1. When an inspection is conducted or when measures are taken under this Convention, all reasonable efforts shall be made to avoid a ship being unreasonably detained or delayed. If a ship is unreasonably detained or delayed, the shipowner or operator of the ship shall be entitled to compensation for any loss or damage suffered. In any instance of alleged unreasonable detention or delay, the burden of proof shall lie with the shipowner or operator of the ship. PENALTIES Article 7 1. Adequate penalties for violations of the legal provisions enforceable by inspectors and for obstructing inspectors in the performance of their duties shall be provided for by national laws or regulations and shall be effectively enforced. Inspectors shall have the discretion to give warnings and advice instead of instituting or recommending proceedings. REPORTS Article 8 1. The central coordinating authority shall maintain records of inspections of seafarers working and living conditions. It shall publish an annual report on inspection activities, including a list of institutions and organizations authorized to carry out inspections on its behalf. This report shall be published within a reasonable time after the end of the year to which it relates and in any case within six months. Article 9 1. Inspectors shall submit a report of each inspection to the central coordinating authority. One copy of the report in English or in the working language of the ship shall be furnished to the of the ship and another copy shall be posted on the ship s notice board for the information of the seafarers or sent to their representatives. In case of an inspection pursuant to a major incident, the report shall be submitted as soon as practicable but not later than one month following the conclusion of the inspection. PART V. FINAL PROVISIONS Article 10 This Convention supersedes the Labour Inspection (Seamen) Recommendation, 1926. Article 11 The formal ratifications of this Convention shall be communicated to the Director- General of the International Labour Office for registration. Article 12 1. This Convention shall be binding only upon those Members of the whose ratifications have been registered with the Director-General of the International Labour Office. It shall come into force 12 months after the date on which the ratifications of two Members have been registered with the Director- General. Thereafter, this Convention shall come into force for any Member 12 months after the date on which its ratification has been registered. Article 13 1. A Member which has ratified this Convention may denounce it after the expiration of ten years from the date on which the Convention first comes into force, by an act communicated to the Director-General of the International Labour Office for registration. Such denunciation shall not take effect until one year after the date on which it is registered. Each Member which has ratified this Convention and which does not, within the year following the expiration of the period of ten years mentioned in the preceding paragraph, exercise the right of denunciation provided for in this Article, will be bound for another period of ten years and, thereafter, may denounce this Convention at the expiration of each period of ten years under the terms provided for in this Article. Article 14 1. The Director-General of the International Labour Office shall notify all Members of the of the registration of all ratifications and denunciations communicated by the Members of the Organization. When notifying the Members of the Organization of the registration of the second ratification, the Director-General shall draw the attention of the Members of the Organization to the date upon which the Convention shall come into force. Article 15 The Director-General of the International Labour Office shall communicate to the Secretary- General of the United Nations, for registration in accordance with Article 102 of the Charter of the United Nations, full particulars of all ratifications and acts of denunciation registered by the Director-General in accordance with the provisions of the preceding Articles. Article 16 At such times as it may consider necessary, the Governing Body of the International Labour Office shall present to the General a report on the working of this Convention and shall examine the desirability of placing on the agenda of the Conference the question of its revision in whole or in part. Article 17 1. Should the Conference adopt a new Convention revising this Convention in whole or in part, then, unless the new Convention otherwise provides - (a) the ratification by a Member of the new revising Convention shall ipso jure involve the immediate denunciation of this Convention, notwithstanding the provisions of Article 13 above, if and when the new revising Convention shall have come into force; (b) as from the date when the new revising Convention comes into force, this Convention shall cease to be open to ratification by the Members. This Convention shall in any case remain in force in its actual form and content for those Members which have ratified it but have not ratified the revising Convention. Article 18 The English and French versions of the text of this Convention are equally authoritative. konvention (nr 178) om tillsyn av sjömäns arbets- och levnadsförhållanden Internationella arbetsorganisationens allmänna konferens, som har sammankallats till av styrelsen för och samlats där till sitt åttiofjärde möte, beaktar sjöfartsnäringens förändrade karaktär och därav följande förändringar i sjöfolkets arbets- och levnadsförhållanden sedan 1926 års rekommendation om tillsyn av sjöfolks arbetsförhållanden antogs, erinrar om bestämmelserna konvention och rekommendation om arbetsinspektion, rekommendation om arbetsinspektion (gruvdrift och transport) och konvention om miniminormer i handelsfartyg, erinrar om att havsrättskonvention av trädde i kraft , har beslutat att anta vissa förslag om revidering av rekommendation om sjöfolks arbetsförhållanden, en fråga som utgör den första punkten på mötets dagordning, har fastställt att dessa förslag skall ta formen av en internationell konvention för uteslutande tillämpning av flaggstaten, och antar denna den tjugoandra dagen år nittonhundranittiosex följande konvention, som kan kallas konvention om tillsyn av sjömäns arbets- och levnadsförhållanden. DEL I. TILLÄMPNINGS- OMRÅDE OCH DEFINITIONER Artikel 1 1. Om inte annat föreskrivs i denna artikel skall denna konvention tillämpas på varje sjögående fartyg, vare sig det är i offentlig eller privat ägo, som är registrerat inom en medlemsstats territorium för vilken konventionen har trätt i kraft, vilket i handelssyfte används för transport av last eller passagerare eller nyttjas för något annat kommersiellt ändamål. I denna konventions mening skall ett fartyg som är registrerat i två medlemsstater betraktas såsom varande registrerat inom den medlemsstats territorium vars flagg det för. Nationella lagar eller bestämmelser skall vara bestämmande för vilka fartyg som skall betraktas som sjögående fartyg i denna konventions mening. Denna konvention skall tillämpas på sjögående bogserbåtar. Denna konvention skall inte tillämpas på fartyg med en bruttodräktighet under 500 och på fartyg som oljeriggar och borrplattformar när de inte används för sjöfart. Den centrala samordnande myndigheten skall i samråd med de mest representativa redar- och sjöfolksorganisationerna avgöra vilka fartyg som skall täckas av denna punkt. Så långt den centrala samordnande myndigheten anser det vara möjligt efter att ha samrått med de representativa organisationerna för fiskefartygsägare och fiskare, skall konventionens bestämmelser tillämpas på fartyg för yrkesfiske till havs. Om det vid tillämpning av denna konvention skulle råda tvivel om huruvida fartyg skall anses vara sysselsatta i handelssjöfart eller yrkesfiske till havs, skall frågan avgöras av den centrala samordnande myndigheten efter samråd med vederbörande redar-, sjöfolks- och yrkesfiskarorganisationer I denna konvention avses med a) central samordnande myndighet de ministrar, regeringsorgan eller andra offentliga myndigheter som är behöriga att utfärda tvingande bestämmelser, beslut eller andra instruktioner om tillsyn av sjömäns arbets- och levnadsföhållanden som gäller fartyg registrerade inom medlemsstatens territorium och övervaka dessas tillämpning, b) inspektör statstjänsteman eller annan offentligt anställd person med ansvar att utöva tillsyn över någon aspekt av sjömäns arbets- och levnadsförhållanden, och annan person som innehar vederbörlig legitimation för att verkställa en inspektion på en institutions eller organisations vägnar som är auktoriserad av den centrala samordnande myndigheten i enlighet med artikel 2.3, c) lagar och bestämmelser förutom lagar och föreskrifter även skiljedomar och kollektivavtal som har vunnit rättslig verkan, d) sjömän personer anställda i någon befattning ombord på ett sjögående fartyg för vilket denna konvention gäller. Om det vid tillämpning av denna konvention skulle råda tvivel om huruvida några personkategorier skall anses vara sjömän, skall frågan avgöras av den centrala samordnande myndigheten efter samråd med vederbörande redar- och sjöfolksorganisationer, e) sjömäns arbets- och levnadsförhållanden förhållanden av det slag som avser underhålls- och renlighetsstandarden i bostads- och arbetsutrymmen ombord, minimiålder, anställningskontrakt, kosthåll och utspisning, besättningens bostäder, rekrytering, bemanning, kvalifikationer, arbetstid, läkarundersökning, förebyggande av olycksfall i arbetet, sjukvård, förmåner vid sjukdom och olycksfall, välfärd och relaterade förhållanden, hemsändning, anställningsvillkor och anställningsförhållanden som regleras av nationella lagar och föreskrifter samt föreningsrätt som den definieras ILO- konvention om föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten. ORGANISATION AV TILLSYNEN Artikel 2 1. Varje medlemsstat som är bunden av denna konventionen skall vara skyldig att upprätthålla ett system för tillsyn av sjömäns arbets- och levnadsförhållanden. Den centrala samordnande myndigheten skall samordna inspektioner som helt eller delvis avser sjömäns arbets- och levnadsförhållanden och skall fastställa de principer som skall iakttas. Den centrala samordnande myndigheten skall i samtliga fall vara ansvarig för tillsynen av sjömäns arbets- och levnadsförhållanden. Den har rätt att auktorisera offentliga institutioner eller andra organisationer som den erkänner som kompetenta och oberoende att verkställa inspektioner av sjömäns arbets- och levnadsförhållanden på dess vägnar. Myndigheten skall föra en förteckning över sådana institutioner eller organisationer och hålla den tillgänglig för allmänheten. Artikel 3 1. Varje medlemsstat skall tillse att alla fartyg som är registrerade inom dess territorium inspekteras med tidsmellanrum som inte överstiger och när så är möjligt för att kontrollera att sjömäns arbets- och levnadsförhållanden ombord följer nationella lagar och föreskrifter. Om en medlemsstat mottar klagomål om eller får bevis för att ett fartyg som är registrerat inom dess territorium inte uppfyller nationella lagar och föreskrifter om sjömäns arbets- och levnadsförhållanden skall den vidta åtgärder för att så snart det är möjligt inspektera fartyget. Om ett fartygs konstruktion eller bostadsarrangemang har genomgått väsentliga ändringar skall fartyget inspekteras efter ändringarnas genomförande. Artikel 4 Varje medlemsstat skall utse inspektörer som är kvalificerade att utföra sina uppgifter och vidta nödvändiga åtgärder för att tillse att ett tillräckligt antal inspektörer är tillgängliga för att uppfylla kraven i denna konvention. Artikel 5 l. Inspektörerna skall åtnjuta sådan status och sådana anställningsförhållanden att deras oberoende av regeringsskiften och obehörig påverkan utifrån är tryggat. Inspektörer försedda med vederbörlig legitimation skall ha följande befogenheter: a) att komma ombord på fartyg registrerade inom medlemsstatens territorium och få tillträde till lokaler i den utsträckning som behövs för tillsynen, b) att utföra de undersökningar, prover och förhör som de anser nödvändiga för att förvissa sig om att lagar och bestämmelser strikt efterlevs, c) att fordra att brister avhjälps, och d) i de fall de har skäl att tro att en brist utgör en betydande fara för sjömäns hälsa och säkerhet, att med förbehåll för varje rätt till överklagande till en dömande eller förvaltande myndighet förbjuda ett fartyg att löpa ut till dess att de nödvändiga åtgärderna har vidtagits, varvid fartyget inte utan skäl får kvarhållas eller fördröjas. Artikel 6 1.