prop · GN031D10 · 2000-01-01 00:00:00 — Vidare skall Social- styrelsen utforma mål och ge förslag på åtgärder som syftar till att bekämpa antibiotikaresistens både . Uppdraget skall redovisas till regeringen . Internationellt folkhälsoarbete Det internationella samarbetet i folkhälsofrågor har successivt utvecklats inom såväl EU som och . WHO:s regional- kommitté för antog ett reviderat ramverk med riktlinjer och mål till led- ning för medlemsländernas folkhälsoarbete, "Hälsa-för-alla" HÄLSA 21. Antalet mål för Europaregionen har därmed minskat från 38 till 21. Plattformen för de förnyade "Hälsa för alla"- målen är en jämlikare hälsa. Det gäller såväl inom som mellan länder, genom att skapa förutsätt- ningar för en positiv utveckling för dem som lever under de sämsta hälsovillkoren. Inom regeringen har beslut tagits om att ge stöd till WHO:s anti-tobaksprogram. Andelen rökare i befolkningen i många av tredje världens länder ökar dramatiskt och syftet med pro- grammet är att minska rökningen i denna del av världen. Regeringen har beslutat om ett bidrag på till pro- grammet. blev folkhälsa formellt ett samarbets- område inom EU genom . Ett ramprogram har antagits. Ramprogrammet innehåller folkhälsoprogram inom följande om- råden; cancer, aids och andra smittsamma sjuk- domar, narkotika, hälsofrämjande insatser samt hälsoövervakning. beslutade rådet om ytterligare tre åtgärdsprogram rörande förebyggande av personskador, miljörelaterade sjukdomar samt sällsynta sjukdomar. Det nuvarande ramprogrammet löper ut och diskussioner pågår kring ett nytt ramprogram 2000 . Det nya ramprogrammet kommer att präglas av den vidgade gemenskapskompetens som införts genom Amsterdamfördraget. Av fördraget fram- går att en hög hälsoskyddsnivå för människor skall säkerställas vid utformning och genom- förande av all gemenskapspolitik och alla gemen- skapsåtgärder. Gemenskapens insatser, som skall komplettera den nationella politiken, skall inrik- tas på att förbättra folkhälsan, förebygga ohälsa och sjukdomar hos människor och undanröja faror för människors hälsa. Exempel på andra politikområden där åtgärder får konsekvenser för människors hälsa är inre marknadsfrågor, närings- och jordbrukspolitik och forsknings- frågor. Vid hälsoministerrådsmötet antog rådet en resolution där kommissionen uppmanas att lägga fram ett förslag till hand- lingsprogram på folkhälsoområdet. Rådet har beslutat att insatserna inom folk- hälsoområdet bör koncentreras till följande om- råden: - att bekämpa de stora folksjukdomarna, in- klusive smittsamma, sällsynta och miljörela- terade sjukdomar. - att reducera dödligheten och de sjukdomar som hänger samman med livsstil och bete- ende, social och mental hälsa. - att minska bristande jämlikhet och jäm- ställdhet avseende hälsa. Tre breda handlingslinjer har lyfts fram: - förbättrad hälsoinformation, genom att till- skapa ett system på gemenskapsnivå för in- samling, analys och spridning av hälsodata, - snabba insatser vid hot mot folkhälsan, genom att upprätta ett system på gemen- skapsnivå som syftar till att övervaka och förvarna om hälsorisker samt även göra snabba insatser möjliga vid utbrott av överförbara sjukdomar, - beaktande av faktorer av avgörande betydelse (s.k. health determinants ) för hälsan genom sjukdomsförebyggande och hälsofrämjande åtgärder. En fråga av stor betydelse inom folkhälsoområdet är östutvidgningen inom EU. Inom WHO:s Europaregion har en tredje miljö- och hälsoministerkonferens ägt rum i . Planeringen av konferensen har beretts inom den europeiska miljö- och hälsokommittén (EEHC) där förutom WHO och vissa medlemsländer, även representanter för bl.a. Europeiska kommissionen, FN/ECE, , , och ingår. Vid ministerkonferensen undertecknades ett protokoll om vatten och hälsa till FN/ECE:s Konvention om skydd och användning av gräns- överskridande vattendrag och internationella sjöar. Vidare antogs en rekommendation om transporter, miljö och hälsa som betonar vikten av att integrera hälso- och miljöaspekter i transportpolitik och planering av mark och vatten. antog en reso- lution om antibiotikaresistens. Resolutionen omfattar all antibiotikaanvändning. Bland annat uttalas i resolutionen att en övergripande strategi behövs för att komma till rätta med resistens- problemen. Medlemsstaterna uppmanas att vidta åtgärder för att säkerställa att antibiotika inte används i onödan eller felaktigt, att dokumentera använd- ningen av antibiotika och resistensutvecklingen samt att främja forskning inom området. Kom- missionen ombeds bl.a. att övervaka resistensut- vecklingen inom EU, att främja erfarenhetsut- byte och forskning samt att överväga att utfärda en rekommendation i enlighet med EU-fördra- get. Kommissionen uppmanas även att under- söka nödvändigheten av att se över nuvarande EG-lagstiftning avseende bl.a. läkemedel för människor och djur, inklusive läkemedel i foder och fodertillsatser. har arbetet med ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i EU påbörjats. Regeringens slutsatser Det finns svårigheter att mäta effekterna av en- skilda insatser i form av förbättrad folkhälsa. Eftersom folkhälsoarbetet måste ses i ett lång- siktigt perspektiv medför det att det på kort sikt är svårt att mäta sambanden mellan de statliga in- satserna och förändringar i hälsoläget i befolk- ningen. Trots att befolkningen blir friskare och lever , finns det fortfarande stora skillnader i ohälsa mellan olika samhällsgrupper. Enligt rege- ringens bedömning är insatser för att främja folkhälsan och förebygga ohälsa fortfarande ett högt prioriterat område. Det gäller inte minst åt- gärder för att förbättra hälsan hos de grupper som är mest exponerade för de största hälsoris- kerna. kommer Nationella folkhälso- kommittén att överlämna sitt slutbetänkande till regeringen. I betänkandet avser kommittén att presentera förslag till mål och strategier för häl- soutvecklingen. Dessa förslag kommer att utgöra ett viktigt underlag för utformningen av den framtida folkhälsopolitiken. har på regeringens upp- drag tagit fram metoder och visat på hur hälso- konsekvensbeskrivningar kan användas inom ett antal områden. Regeringen avser att samla kun- skap om olika metoder för att tillämpa hälsokon- sekvensbeskrivningar i större utsträckning i po- litiskt beslutsfattande. har fått i uppdrag att i samråd med kartlägga och analy- sera det hiv-preventiva arbetet i storstäderna. Uppdraget redovisades den 1juli 1999. Slutsat- serna i rapporten visar på att det hiv-förebyg- gande arbetet i storstadsområdena kännetecknas av stor bredd och har starka inslag av både pri- mär- och sekundärprevention. Regeringen avser att beakta vad avser inriktning av de hiv-preventiva insatserna. Rege- ringen anser dock att det hiv-preventiva arbetet i storstäderna tillhör kommunernas och lands- tingens ansvarsområde. Regeringens avsikt är dock att även för värna om de verksamheter som byggts upp och medel avses utbetalas från anslaget A2 under utgiftsområde 25. Regeringen observerar att Dopingjouren vid fungerar som en kunskaps- och rådgivningscentral för hela landet. I jämförelse med andra länder är läget i gott beträffande flertalet av de allvarliga smitt- samma sjukdomarna. Ett flertal av de samhälls- farliga sjukdomarna har endast förekommit som något enstaka fall under den senaste tioårsperio- den, t.ex. polio och difteri. Trots detta utgör in- fektionssjukdomar fortfarande ett väsentligt problem. har dock skett förändringar som påverkat smittskydds- situationen i . Människors alltmer omfat- tande resande, den ökade invandringen och han- deln med livsmedel är några faktorer som har betydelse i sammanhanget. Nya problem har uppmärksammats, bl.a. förekomsten av antibio- tikaresistenta bakterier. Regeringen anser mot denna bakgrund att åtgärder som syftar till att minska spridningen av smittsamma sjukdomar även fortsättningsvis bör ges hög prioritet. lämnade sitt slutbetän- kande . Kommittén har utvärderat det svenska smittskyddet och föreslagit en ny lagstiftning på området. Regeringen avser att återkomma i frågan . 4.3.4 Tobaksbruket skall minska Tillståndet och utvecklingen Tobaksrökning är den största enskilda folk- hälsorisken och ett av de allvarligaste häl- soproblemen som ökar globalt. En något högre andel kvinnor () än män () är dagligrökare. De flesta dagligrökande kvin- norna finns i en lägre åldersgrupp (16 ) än männen. Snusning är dock fortfarande nästan uteslutande en manlig företeelse. är det enda landet i där fler kvinnor än män röker. finns stora skillnader mellan olika socioekonomiska grupper. Rökning är nu dubbelt så vanligt bland arbetare som bland högre tjänstemän. Allra mest röker kvinnliga arbetare och ensamstående mödrar med barn. Det finns även stora geografiska skillnader. Mest röker kvinnor i norra och i . Generellt sett har dock antalet rökare minskat i . Däremot har man inte kunnat se någon nämnvärd förändring i rökvanor hos ungdomar . Den nationella statistiken över rökvanor bland gravida och småbarnsföräldrar visar dock att andelen rökare bland mödrar har minskat , med en till . rökte av de gravida jämfört . Även här utmärker sig som det enda land inom EU där rökningen minskar bland de gravida. Även om som första landet i har nått WHO-målet rökfria i befolkningen, är ambitionen att minska tobaksbruket fortfarande en prioriterad uppgift inom folkhälsoarbetet. Diagram 4.5 Andel daglig rökare (%), 16 , 1980 1997 De viktigaste statliga insatserna och dess effekter har på regeringens uppdrag tagit fram en handlingsplan för tobakspreven- tion. Handlingsplanen överlämnades till rege- ringen och bereds inom . Regeringen arbetar även aktivt med frågor som rör tobak inom EU. Direktivet 98/43/EG om ett förbud mot direkt och indirekt tobaksreklam antogs och även detta bereds nu inom . Även avser att utarbeta en långsiktig nationell hand- lingsplan mot tobak med speciell fokus på barn och ungdomar. startade första gra- tis hjälptelefon för rökare, Sluta röka-linjen. har haft regeringens uppdrag att fördela särskilda medel ur Allmänna Arvs- fonden till projekt som syftar till att få ungdomar att inte börja röka. Regeringens slutsatser Arbetet mot tobakens skadeverkningar måste genomföras på bred front. Information och upplysning är en del i arbetet. Att motverka to- bakens tillgänglighet för de unga är en annan viktig del för att förhindra tobakens skadeverk- ningar. Regeringen anser att det är viktigt att åstadkomma långsiktiga insatser för att före- bygga att ungdomar börjar använda nikotinhal- tiga produkter. Regeringen har som inriktning att kunna lägga en proposition innehållande bl.a. dels ett genomförande av EU-direktivet om ett förbud mot direkt och indirekt tobaksreklam. 4.3.5 Läkemedelsförsörjningen skall utvecklas och vara kostnadseffektiv Tillståndet och utvecklingen Läkemedlens roll inom hälso- och sjukvården Inom hälso- och sjukvården används läkemedel som en av flera behandlingsformer. De integreras också alltmer i denna verksamhet. Det senaste steget i riktning mot en ökad integration är att kostnadsansvaret för läkemedelsförmånen över- förts på landstingen på så sätt att staten ersätter landstingen för kostnader inom läkemedelsför- månen genom ett särskilt statsbidrag. Godkännande av läkemedel Ett läkemedel som säljs i skall vara god- känt. För detta krävs bl.a. att läkemedlet är av god kvalitet och ändamålsenligt. Regler om god- kännande av läkemedel finns i läkemedelslagen (1992:859) och bygger på direktiv som antagits inom EU. Enligt 5 § kan ett läkemedel försäljas sedan det godkänts i eller i en annan medlemsstat och därefter erkänts här. Om ett läkemedel skall godkännas respektive erkännas beslutas av . finns i cirka 4 000 godkända läkemedel varav är receptfria. Om ett läkemedel skall vara receptbelagt eller inte be- slutas av i samband med god- kännandet. Kostnadsansvaret för läkemedelsförmånen har i huvudsak receptbe- lagda läkemedel subventionerats av det offent- liga. reglerades läkemedelsförmånen i lagen (1962:381) om allmän försäkring. I och med införandet av ett nytt förmånssystem har landstingen övertagit kostnadsansvaret för läke- medelsförmånen. Det nya förmånssystemet för läkemedel trädde i kraft . Överförandet av kostnadsansvaret från staten till landstingen skedde dock först . Lands- tingen ersätts av staten genom ett särskilt stats- bidrag som och regeringen omförhandlar. Om utgiften för läkeme- delsförmånen avviker från vad som överens- kommits sker en vinst- och förlustdelning mel- lan staten och landstingen enligt vad som närmare beskrivs under anslaget A2 Bidrag för läkemedelsförmånen. skall par- terna komma överens om en ny modell för er- sättningen till landstingen. Grundläggande principer för läkemedelsförmånen I förarbetena till det nya förmånssystemet angavs att utgångspunkterna var att det skulle uppfattas som rättfärdigt av flertalet och ge ett gott skydd till människor med stora behov av läkemedel och annan sjukvård. Det angavs vidare bl.a. att för- månen skulle vara mer träffsäker mot höga kost- nader generellt sett, i stället för att som tidigare förmånssystem, subventionera alla läkemedels- köp över en viss summa. Systemet skulle ut- formas så att de samlade resurserna för hälso- och sjukvården används så effektivt som möjligt i ett längre perspektiv. Det anfördes att den snabba kostnadsutvecklingen måste bromsas så- väl kortsiktigt som i ett längre perspektiv. Förmånssystemet regleras i lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. Det är i huvudsak receptbelagda läkemedel som ingår i läkemedelsförmånen under förutsätt- ning att ett pris på läkemedlet fastställts av . I läkemedelsförmånen ingår även vissa livsmedel för den som är och förbrukningsartiklar. Kostnadsutvecklingen för läkemedelsförmånen I delbetänkandet Reform på recept (SOU 1995:122) av Kommittén om hälso- och sjukvår- dens finansiering och organisation (HSU 2000) som överlämnades redogjordes för kostnadsutvecklingen för läkemedelsför- månen 1994 (läke- medel, förbrukningsartiklar och speciallivsmedel). Redogörelsen visade att de nominella läkemedelskostnaderna under dessa år hade ökat med i genomsnitt . Ökningstakten var något lägre än perioderna före och efter. Ökningstakten var särskilt markant och uppgick den till . Den snabbare ökningstakten var särskilt tydlig i fråga om lä- kemedel. När det gäller kostnadsutvecklingen uttryckt i reala termer fann utredningen ett annat mönster. Således ökade kostnaderna klart snab- bare . Detsamma gäller om måttet real kostnad per person används som visar att den årliga ökningen var klart större under senare delen av perioden. Den snabba ökningstakten fortsatte med i nominella tal respek- tive . Det senare årets kostnad kom dock att påverkas av hamstringen av läkemedel som skedde i samband med att de ändrade reg- lerna för högkostnadsskyddet trädde i kraft . redovisades som en naturlig följd av hamstringen året före att läke- medelskostnaderna hade minskat . Om siffrorna korrigeras för hamst- ringen ökade läkemedelskostnaderna och minskade året därefter. steg läke- medelskostnaderna . finns endast uppgifter för . Läkemedelskostnaderna har stigit i förhållande . Orsaker till kostnadsutvecklingen Orsakerna till kostnadsökningarna under den re- dovisade perioden är enligt de analyser som gjorts bl.a. den demografiska utvecklingen, strukturförändringarna som lett till att en allt större andel av läkemedlen skrivs ut i öppenvård samt tillkomsten av nya och dyrare läkemedel. har introduktionen av lä- kemedel som mer syftar till att höja patienters livskvalitet än att direkt lindra eller bota sjukdom lett till läkemedelskostnader som det tidigare inte fanns någon motsvarighet till (se tabell 4.4). Tabell 4.4 Försäljning av Viagra och Xenical Tusental kronor Viagra Xenical 610 -- 089 18 878 36 002 36 734 44 602 40 851 34 067 Totalt 88 766 210 537 Källa: viktigaste statliga insatserna och dess effekter Ändrade regler för läkemedelsförmånen I syfte att dämpa kostnadsutveckligen har riks- dagen beslutat om ändringar i lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. (prop. 1998/99:106, bet. 1998/99:SoU14, rskr. 1998/99:209). De nya reg- lerna trädde i kraft och innebär att det högsta belopp en patient kan få betala för läkemedel höjdes från till . De ändrade reglerna för läkemedelsförmånen beräknas medföra en besparing på för och för . Som förutskickades i prop. 1998/99:106 har re- geringen tillsatt en utredning som skall göra en översyn av läkemedelsförmånen vars främsta syfte är att komma till rätta med brister i systemet och att få kontroll över kostnadsut- vecklingen. Utredningen skall redovisa sitt upp- drag . Andra åtgärder för att förbättra kostnadskontrollen bereds flera ärenden inom läkemedelsområdet bl.a. i avsikt att för- bättra kostnadskontrollen. Flertalet av dem be- reds inom en projektgrupp för vissa läkemedels- frågor med representanter för Socialdeparte- mentet och . Projekt- gruppens huvudsakliga uppgift är att förbereda och genomföra överföringen av det fulla kost- nadsansvaret för läkemedelsförmånen till lands- tingen. Projektgruppen kommer därutöver bl.a. att bereda frågan om ett nytt system för prissättning av läkemedel som ingår i läkeme- delsförmånen utifrån betänkandet Läkemedel i priskonkurrens (1997:165) av av läkemedel. Projektgruppen avser även att bereda Läkemedelsdistributionsutred- ningens betänkande Läkemedel i vård och handel (SOU 1998:28). Regeringens slutsatser Den uppbromsning av den snabba kostnadsut- vecklingen som avsågs med läkemedelsreformen har inte uppnåtts. Samhällets kostnader för läkemedel har och fortsatt att öka i en takt som inte är acceptabel. Läkemedelsreformen har således inte fått avsedd effekt. Det kan leda till att lä- kemedelskostnaderna tränger undan annan hälso- och sjukvård om inte förändringar ge- nomförs i systemet. Genom höjningen av beloppsgränsen för hög- kostnadsskyddet fr.o.m. har ett första steg tagits för att hejda denna utveckling. Åtgärden får full effekt . Ytterligare ett steg mot att kontrollera kostnadsutvecklingen avser regeringen att vidta när en ny modell för ersättningen till landstingen utformas. Inriktningen är att landstingen fullt ut skall ges ett kostnadsansvar för läkeme- delsförsörjningen. Ett sista steg mot att få full kontroll över kostnadsutvecklingen och för att rätta till brister i det nuvarande förmånssystemet bedöms kunna tas . Avsikten är att en ny eller ändrad läkemedelsförmån då införs som ett resultat av den tillsatta utredningen av läkemedelsförmånen. Genom dessa åtgärder uppnås en förbättrad läkemedelsför- sörjning. 4.3.6 En god tandhälsa skall upprätthållas Tillståndet och utvecklingen Tandhälsan blir allt bättre hos både barn, ung- domar och vuxna. Under har förbättringarna varit störst vad gäller barn och ungdomar. Diagram 4.6 visar att andelen ka- riesfria barn i olika åldrar stadigt har ökat 1998. Även den vuxna befolk- ningens tandhälsa har förbättrats. Andelen äldre med helprotes minskar och allt fler äldre har sina egna tänder i behåll. Det finns dock skillnader mellan olika delar av landet och befolknings- grupper. finns det en högre andel helt tandlösa bland människor som bor i gles- bygdsregioner i norr, bland förtidspensionärer och långvarigt arbetslösa, än det finns i andra grupper i befolkningen. En patientgrupp med speciella vårdbehov är invandrare och flyktingar. Diagram 4.6 Andel kariesfria barn (%) Personalsituationen inom tandvården har kännetecknats av ett överskott på tandläkare. Detta förhållande håller nu på att förändras på grund av att antalet ny- utexaminerade tandläkare minskar, att andelen tandläkare som går i pension ökar och att många tandläkare har fått arbete utomlands under se- nare år. Det är osäkert i vilken utsträckning det minskade antalet tandläkare kommer att räcka till för att täcka behoven framöver, men enligt betänkandet Tänder hela livet nytt ersättnings- system för vuxentandvård (SOU 1998:2) kom- mer under vissa förutsättningar antalet tandlä- kare att vara tillräckligt . har i olika sammanhang framhållit betydelsen av omprioriteringar, omorganisation och förändrade arbetsformer med bl.a. en ökad användning av tandhygienister. Det finns inga aktuella uppgifter över tandvårdens totala kostnader. beräk- nades de statliga ersättningarna inom tand- vårdsförsäkringen uppgå till av samhällets totala kostnader för tandvård. har tandvårdsförsäkringens kostnader minskat beroende på ändrade ersätt- ningsregler. uppgick statens kostnader till . De viktigaste statliga insatserna och dess effekter beslut om ett reformerat tandvårds- stöd innebär att från lämnas försäkringsersättning för s.k. bastandvård. För protetiska åtgärder och tandreglering finns ett särskilt högkostnads- skydd. Personer som till följd av långvarig sjuk- dom eller funktionshinder har väsentligt ökade tandvårdsbehov erhåller högre ersättning. För personer som bor i särskilda boendeformer för service och omvårdnad m.fl. och för personer som behöver tandvård som led i en sjuk- domsbehandling gäller den öppna hälso- och sjukvårdens avgiftsregler. De åtgärder som vidtagits har bidragit till att försäkringsutgifterna successivt sänkts. Vid varje förändring har regeringen infört övergångsbestämmelser för att skydda patienter som genomgår mer omfattande behandlingar. Syftet har varit att möjliggöra för patienter att inom rimlig tid slutföra sin behandling enligt de försäkringsvillkor som gällde när behandlingen inleddes. Utvecklingen präglades av riks- dagens beslut om att införa ett reformerat tand- vårdsstöd inom vuxentandvården. En inte obe- tydlig tidigareläggning (hamstring) av mer kost- nadskrävande behandlingar skedde vilket medförde ett överskridande av utgifts- ramen. Hamstringen har bidragit till att ut- gifterna för tandvård varit för- hållandevis låga, men nedgången i utgifterna torde också bero på att tillämpningen av delar av stödet ännu inte gett upphov till behandling och därmed till utgifter. Det gäller inte minst stödet till den kategori personer som har ett väsentligt ökat behov av tandvård till följd av sjukdom eller funktionshinder. I övrigt gäller att då det ännu saknas statistik för detaljerad uppföljning av tandvården är det svårt att bedöma effekterna av regelföränd- ringarna. Regeringens slutsatser Tandhälsan har utvecklats positivt hos både barn, ungdomar och vuxna. Störst har förbättringarna varit bland barn, ungdomar och unga vuxna där förekomsten av karies stadigt har minskat . Det finns dock skillnader i tandhälsa mellan olika delar av landet och befolknings- grupper. Beslutet om att införa ett re- formerat tandvårdsstöd är ett viktigt steg i rikt- ning mot att stimulera och bidra till en god tandhälsa. Det nya ersättningssystemet har flera viktiga syften. Det framtida ekonomiska stödets inriktning på den tandhälsoinriktade vardagliga s.k. bastandvården bör stimulera till att en god tandhälsa upprätthålls och förbättras för vissa patientgrupper. Ett annat viktigt syfte med re- formen är att förbättra stödet till vissa särskilt ut- satta patientgrupper. Hur patienterna har mottagit det nya ersätt- ningssystemet är det ännu för tidigt att ha en be- stämd uppfattning om. En effekt av det nya er- sättningssystemet har varit att efterfrågan på tandvård ökade betydligt , men detta var sannolikt betingat av den förestående förändringen av ersättningsreglerna för mer kostnadskrävande behandlingar. Utvecklingen visar att det nya systemet ännu inte fått fullt genomslag och att en stor del av utgifterna alltjämt härrör från behandlingar som enligt övergångsbestämmelser sker enligt de äldre reglerna. Mot bakgrund av detta anser rege- ringen att en bedömning av effekterna av det re- formerade tandvårdsstödet kan göras först sedan bl.a. RFV lämnat sin utvärderingsrapport till regeringen . Regeringen anser också att det är av stor vikt att det statis- tiska underlaget förbättras på området.