prop · GN0354 · 2000-01-01 00:00:00 — En anmälningspliktig verksamhet bör omfattas av bestämmelserna i 17 § om skyldighet att lämna upplysningar och ge tillträde för kontroll. Därför föreslås att 17 § får en lydelse med denna innebörd. Underlåtelse att fullgöra anmälningsskyldigheten bör kunna leda till påföljd. Bestämmelserna i 25 § bör kompletteras i enlighet med detta. 7.2.3 Kärnteknisk utrustning Regeringens förslag: En bestämmelse införs om att den som tillver- kar, monterar eller på annat sätt framställer sådan kärnteknisk utrust- ning som avses i protokollet är skyldig att anmäla detta till den myn- dighet som regeringen bestämmer. En motsvarande bestämmelse införs beträffande införsel och utförsel av sådan utrustning. Reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att föreskriva om undantag, t.ex. för verksamheter som omfattas av till- stånd som meddelats med stöd av andra bestämmelser i lagen. En anmälningspliktig verksamhet omfattas av bestämmelserna i 17 § om skyldighet att lämna upplysningar och ge tillträde för kontroll. Underlåtelse att fullgöra anmälningsskyldighet skall kunna leda till påföljd. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians förslag om 5 a, 13 a och 20 §§ lagen om strategiska pro- dukter motsvaras av regeringens förslag om 7 b, 7 c och 17 §§ kärntek- niklagen och har här fått ett annan utformning. I promemorian saknas förslag om bemyndigande att föreskriva om undantag från anmälnings- skyldigheten. Promemorian innehåller inte heller något förslag om på- följd. Remissinstanserna: har anfört att det i den föreslagna 5 a § lagen om strategiska produkter (motsvaras av 7 b § i regeringens förslag) bör sättas en kvantitativ gräns så att mycket små kvantiteter i t.ex. forsknings- och utvecklingsverksamheter undantas från anmälnings- plikten. har anfört att det av lagen eller av förordningen om strate- giska produkter bör framgå att de skyldigheter som anges i 5 a och 13 a §§ samt 20 § första stycket 2 (motsvaras av 7 c och 17 §§ i regering- ens förslag) omfattar endast produkter enligt protokollets bilaga II. Tull- verket har också pekat på att promemorian inte behandlar frågan om på- följder för den som underlåter att fullgöra underrättelseskyldigheten. har pekat på att lagen om strategiska pro- dukter är föremål för översyn som troligen kommer att leda till ett förslag till en ny omarbetad lag om produkter med dubbla användningsområden. Inspektionen har föreslagit att det i kärntekniklagen skall införas en be- stämmelse med lydelsen Den som tillverkar, monterar eller på annat sätt framställer (a) utrustning och material som har särskilt konstruerats eller ställts i ordning för bearbetning, användning eller framställning av kärn- ämne (b) utrustning eller material som kan användas för framställning av kärnladdningar är skyldig att underrätta om det . Som skäl för sitt förslag har inspektionen anfört att tillverkning m.m. av produkter som avses i protokollets bilaga I bör definieras som kärnteknisk verksamhet. Bilagan är en förteckning över verksamheter som innebär tillverkning eller framställning av utrustning som är avsedd att användas i kärnteknisk verksamhet. Inspektionen har anfört att två av de verksamheter som är förtecknade i bilagan inte omfattas av krav på exportkontroll och att lagen om strategiska produkter därför inte är til- lämplig på de verksamheterna. Genom att införa den föreslagna bestäm- melsen i kärntekniklagen kan, enligt inspektionen, den tekniska precise- ringen göras i föreskrifter som inspektionen meddelar. En sådan bestäm- melse skulle också föranleda en följdändring i 5 § så att verksamheterna inte blir tillståndspliktiga. Inspektionen har anfört att det, om dess förslag genomförs, behövs en följdändring i 17 § så att första stycket inleds med lydelsen Den som be- driver kärnteknisk verksamhet skall på begäran av tillsynsmyndighe- ten... Inspektionen har vidare pekat på att den föreslagna 13 a § lagen om strategiska produkter (motsvaras av 7 c § i regeringens förslag) inte tar hänsyn till protokollets bilaga III. Den bilagan ställer krav på redovisning även i fråga om utförsel och införsel som sker inom Euratom-området. Inspektionen har föreslagit att 13 a § skall ha följande lydelse: Den som importerar eller för in produkter som omfattas av kategori 0, utom 0C001 och 0C002, i bilaga 1 till Rådets beslut 94/942/GUSP är skyldig att un- derrätta om det. Med samma skäl har in- spektionen föreslagit att 20 § första stycket 2 lagen om strategiska pro- dukter skall ha följande lydelse: tar befattning med produkter som om- fattas av kategori 0, utom 0C001 och 0C002, i bilaga 1 till Rådets beslut 94/942/GUSP, som har förts in eller importerats. Inspektionen har också pekat på att produkter som avses i 2 § 6 lagen om strategiska produkter omfattas av kärntekniklagens bestämmelser. Skälen för regeringens förslag: När det gäller tillverkning, montering eller annan framställning av viss kärnteknisk utrustning gäller en infor- mationsskyldighet enligt protokollets artikel 2 a iv jämförd med proto- kollets bilaga I. Det saknas bestämmelser som gör det möjligt för att hämta in alla de uppgifter som behövs för att kunna uppfylla informa- tionsskyldigheten gentemot . De svenska bestämmelserna behöver alltså kompletteras. De svenska bestämmelserna innebär att har möjlighet att hämta in de uppgifter om export som behövs för att kunna fullgöra den informationsskyldighet som anges i protokollets artikel 2 a ix a. Däremot finns ingen svensk bestämmelse om import av sådana stra- tegiska produkter som avses i protokollet. De svenska bestämmelserna behöver alltså kompletteras så att det blir möjligt att uppfylla den infor- mationsskyldighet som anges i protokollets artikel 2 a ix b. För samtliga nämnda verksamheter skall ges rätt till tillträde för kontroll. Den rätt till tillträde som anges i 20 § lagen om strategiska pro- dukter förutsätter att det är fråga om en verksamhetsutövare vars befatt- ning med de strategiska produkterna avser export. Bestämmelsen ger inte någon rätt för IAEA-inspektörer. De svenska bestämmelserna behöver alltså kompletteras. Beträffande den nya bestämmelse som har föreslagit, gör regeringen följande överväganden. En ändring av den nu etablerade definitionen av kärnteknisk verksamhet bör inte göras utan starka skäl. Punkterna (a) och (b) i inspektionens förslag motsvaras av 2 § 7 och 8 lagen om strategiska produkter. Den lagen är föremål för en översyn med syfte att renodla bestämmelserna med avseende på EG-lag- stiftningen om varor med dubbla användningsområden. Den kärntekniska utrustning som avses i protokollet ryms inom definitionerna i de nämnda punkterna och har en stark anknytning till kärnteknisk verksamhet. De kompletteringar som behövs i fråga om anmälningsskyldighet samt skyl- dighet att lämna upplysningar och ge tillträde bör därför föras in i kärn- tekniklagen. Som pekat på, innehåller protokollets bi- laga III en bestämmelse som innebär en skyldighet att, när det är fråga om överföringar till eller från ett annat land i Euratom-området, till lämna uppgifter motsvarande de skyldigheter som anges i protokollets artiklar 2 a ix a och 2 a ix b. Därför bör anmälningsskyldigheten inte begränsas till införsel från ett land utanför Euratom-området. Regeringen föreslår två nya bestämmelser. Enligt den ena, 7 b §, skall den som tillverkar, monterar eller på annat sätt framställer kärnteknisk utrustning vara skyldig att anmäla detta till den myndighet som regeringen bestämmer. Enligt den andra, 7 c §, skall anmälningsskyldighet gälla den som till för in eller från för ut kärnteknisk utrustning. Undantag från anmälningsskyldighet bör dock göras i fråga om utförsel eller export för vilket har meddelats tillstånd enligt bestämmelser om kontroll av sådana varor. En möjlighet att föreskriva om sådana undantag omfattas av den föreslagna 7 d §. Vad som menas med kärnteknisk utrustning bör definieras i lagens in- ledande bestämmelse. Därför föreslås en ändring i 2 § som motsvarar de nämnda punkterna i lagen om strategiska produkter. Beträffande det som , och Statens kärnkraftin- spektion har anfört om att närmare precisera anmälningspliktens omfatt- ning gör regeringen följande överväganden. Syftet med de föreslagna be- stämmelserna är att lagen skall ge det utrymme som behövs för att Sveri- ges åtaganden enligt protokollet skall kunna uppfyllas. I protokollet finns mycket detaljerade bestämmelser om vad som skall vara föremål för in- formation och eventuell inspektion. De som ägnar sig åt att framställa eller föra in produkter eller material som avses i protokollet torde inte ha någon svårighet att avgöra om det finns en sådan anknytning till kärntek- nisk verksamhet att kriterierna i den föreslagna definitionen i 2 § är upp- fyllda. Anmälningsskyldigheten kan heller inte anses mer betungande än att den uppvägs av det internationellt angelägna behovet av kunskap om vilka verksamheter som pågår och som skulle kunna ha betydelse från kärnvapenspridningssynpunkt. Lagbestämmelserna utgör den yttre ra- men. Regeringen avser att se över frågan om det behövs mer detaljerade undantag från anmälningsskyldigheten. Därför bör det föras in ett be- myndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer att föreskriva om undantag. En möjlighet att föreskriva om sådana undantag omfattas av den föreslagna 7 d §. De avgränsningar som re- missinstanserna efterlyst kan alltså göras genom en förordning som med- delas av regeringen eller i myndighetsföreskrifter. En förutsättning är dock att de undantag som t.ex. har föreslagit inte strider mot protokollet. Eventuella preciseringar kan göras innan de föreslagna lag- ändringarna träder i kraft. En anmälningspliktig verksamhet bör omfattas av bestämmelserna i 17 § om skyldighet att lämna upplysningar och ge tillträde för kontroll. Därför föreslår regeringen att 17 § får en lydelse med denna innebörd. Underlåtelse att fullgöra anmälningsskyldighet bör kunna leda till på- följd. Bestämmelserna i 25 § bör kompletteras i enlighet med detta. 7.3 Ikraftträdande Regeringens förslag: Den nya lagen och lagändringarna träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte gett uttryck för någon annan bedömning. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 17 i protokollet träder protokollet i kraft den dag får en skriftlig information från Eur- atom och staterna om att kraven för ikraftträdande är uppfyllda. Innan protokollet har trätt i kraft får staterna och Euratom tillkännage sin avsikt att tillämpa det provisoriskt. Den föreslagna nya lagen bör träda i kraft i samband med att protokollet träder i kraft. Tidpunkten för protokollets ikraftträdande är ännu okänd. Ändringarna i kärntekniklagen bör träda i kraft senast som den nya lagen, men det bör övervä- gas om inte ett tidigare ikraftträdande är lämpligt, så att information kan börja hämtas in. Mot bakgrund av det som sagts, bör regeringen be- myndigas att bestämma tidpunkterna för ikraftträdande. 7.4 Euratoms kontroll Regeringens bedömning: Bestämmelserna i kommissionens förord- ning (Euratom) nr 3227/76 om tillämpningen av bestämmelserna om säkerhetskontroll inom Euratom innebär att Euratom kan uppfylla sina åtaganden gentemot . Protokollets artikel 2 a v vii gäller enbart Euratom. I den delen föranleder protokollet inget lagförslag. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har gett uttryck för någon an- nan bedömning än den som redovisas i promemorian. Statens kärnkraft- inspektion har särskilt pekat på att Euratom förser med information om innehav m.m. av kärnämne och att Euratom får tillgång till informationen med stöd av kommissionens förordning (Euratom) nr 3227/76 om tillämpningen av bestämmelserna om säkerhetskontroll inom Euratom. Skälen för regeringens bedömning: Europeiska atomenergigemen- skapen, Euratom, upprättades med uppgiften att bidra till en höjning av levnadsstandarden i medlemsländerna genom att skapa de förutsättningar som behövs för en snabb organisation och tillväxt av kärnenergi. Till Euratoms uppgifter hör också att bidra till utvecklingen av förbindelserna med andra länder. De uppgifter som anförtrotts gemenskapen genomförs av ett Europaparlament, ett råd, en kommission, en domstol och en revisionsrätt, dvs. de institutioner som vi känner igen som Europeiska gemenskapernas. Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget) innehåller ett avsnitt om kärnämneskontroll (andra avdelningens kapitel 7). Där finns bestämmelser som har betydelse för tillämpningen av protokollet. Kommissionen skall försäkra sig om att , råmaterial och speci- ella klyvbara material inte används inom medlemsstaternas territorier för andra ändamål än de som användarna har uppgett (artikel 77 i Euratom- fördraget). Kommissionen skall också försäkra sig om att inom medlems- staternas territorier alla särskilda kontrollföreskrifter iakttas som gemen- skapen har avtalat om med ett tredje land eller en internationell organisa- tion. Kommissionen skall förses med uppgifter om grundläggande tekniska data rörande de kärntekniska anläggningarna (artikel 78). Detta för att kommissionen skall kunna fullgöra sin uppgift enligt artikel 77. Kommissionens inspektörer skall ges tillträde till alla platser och hos alla personer som i sitt yrke befattar sig med material, utrustning eller anläggningar som omfattas av Euratoms kärnämneskontroll (artikel 81). Kommissionen har utfärdat en förordning, kommissionens förordning (Euratom) nr 3227/76 av om tillämpningen av be- stämmelserna om säkerhetskontroll inom Euratom, senast ändrad genom förordning nr 2130/93. Förordningen kom till som ett resultat av Eur- atoms behov av att kunna uppfylla de åtaganden som följer av kontroll- avtalet med . I förordningen ges basen för redovisnings- och rap- porteringssystem för kärnämnen i de kärntekniska anläggningarna inom gemenskapen. Förordningen reglerar i detalj vilken information som skall finnas till- gänglig för eller rapporteras till Euratom. Bestämmelserna i förordningen innebär att Euratom kan uppfylla sina åtaganden gentemot . Artikel 2 a v vii innebär skyldigheter för enbart Euratom och behandlas därför inte vidare i denna proposition. 7.5 Övrigt Regeringens bedömning: Utöver vad som anges i avsnitten 7.1 7.3 behövs ingen ytterligare lagstiftning för att skall kunna upp- fylla protokollets krav. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har gett uttryck för någon an- nan bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Det behövs ingen ny lagstiftning för att skall kunna uppfylla det som protokollet i övrigt innehål- ler om information som de svenska myndigheterna förfogar över, om vilka detaljuppgifter som skall lämnas i informationen till , om tid- punkter för lämnande av informationen till samt om skyldigheter att lämna kompletteringar och klarlägganden rörande uppgifter som har lämnats. Det som i protokollet sägs om inspektörer och visum kan uppfyllas utan ny lagstiftning. Personer med tjänst hos eller uppdrag av åtnjuter immunitet och privilegier enligt vad som bestämts i ett särskilt avtal om privilegier och immunitet för . Detta framgår av 4 § lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall och punk- ten 8 i bilagan till lagen. Också de skyldigheter som avser kommunikationsmöjligheter och sek- retess kan uppfyllas utan ny lagstiftning. Tillräckliga bestämmelser om sekretess finns i 2 kap. 1 § och 8 kap. 6 § andra stycket sekretesslagen (1980:100). 8 Konsekvenser Regeringens bedömning: De samhällsekonomiska merkostnaderna för att fullgöra de åtaganden som protokollet innebär torde ha en mar- ginell betydelse. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte gett uttryck för någon annan bedömning, förutom som anfört att kostnaderna för att uppfylla kraven kommer att bli avsevärda. Skälen för regeringens bedömning: Den föreslagna lagen om in- spektioner kompletterar skyldigheter som redan kan åläggas verksam- hetsutövare enligt kärntekniklagen och lagen om strategiska produkter. Lagförslaget avser skyldigheter som har åtagit sig enligt proto- kollet. Kostnaderna för genomförandet av en IAEA-inspektion i är beroende av vilka åtgärder som beslutas i samband med att en inspek- tion aktualiseras. De merkostnader som den lya lagen kan medföra kan påverkas genom de beslut som regeringen fattar enligt 2 §. I praktiken torde inspektioner bli mycket sällsynta. Det kan därför antas att den sam- hällsekonomiska merkostnad som lagförslaget innebär har marginell be- tydelse. De verksamheter som berörs av de föreslagna ändringarna i kärntek- niklagen torde i praktiken vara mycket begränsade till antalet. Att under- rätta myndigheten om att en verksamhet bedrivs eller att lämna uppgifter om verksamheten kan inte medföra annat än obetydliga kostnader för verksamhetsutövaren. har deklarerat en annan uppfattning, dock utan att ange vad som gör att en underrättelse om en pågående verk- samhet medför avsevärda merkostnader. Merkostnaderna för myndighe- ten torde också bli marginella. 9 Författningskommentar 9.1 Förslaget till lag om inspektioner enligt internatio- nella avtal om förhindrande av spridning av kärn- vapen Lagens rubrik Lagens rubrik har valts mot bakgrund av att skyldigheter att ge IAEA-inspektörer tillträde för inspektioner inte följer av protokollet en- samt, utan av protokollet i förening med fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen och det särskilda kontrollavtal till vilket proto- kollet är knutet. Rubriken återspeglar också inspektionernas syfte att för- hindra spridning av kärnvapen. 1 § Bestämmelsen anger lagens tillämpningsområde. Under lagens bestäm- melser faller endast sådana inspektioner för kontroll av efterlevnaden av fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen som aktualiseras enligt de avtal som träffat med . Andra stycket avser förhållandet till de bestämmelser i kärntekniklagen som innebär att en verksamhetsutövares skyldigheter också gäller gent- emot den som utsetts som övervakare av att de förpliktelser uppfylls som följer av överenskommelser i syfte att förhindra spridning av kärnvapen. En skyldighet att ge IAEA-inspektörer tillträde för kontroll kan i många fall följa redan av bestämmelserna i kärntekniklagen. Lagen om inspektioner inskränker inte de möjligheter till tillträde som ges enligt kärntekniklagen. Om en inspektion helt eller delvis saknar stöd i kärntekniklagen, kan bestämmelserna i den nya lagen om inspektioner behöva tillämpas. Detta gäller t.ex. om en inspektion behöver genomföras hos någon som inte bedriver kärnteknisk verksamhet. 2 § Om anmäler en inspektion i och denna lag behöver tilläm- pas, måste regeringen enligt första stycket fatta ett inledande beslut om inspektionens genomförande. Beslutet innebär att inspektionen tillåts men beslutet skall också ange vilka åtgärder som får företas vid inspek- tionen enligt 4 § med de begränsningar som kan följa av 5 och 6 §§. Re- geringen skall också utse en myndighet som vid behov skall närvara vid inspektionen. Det får alltså avgöras från fall till i vilken utsträckning en myndighets närvaro eller bistånd behövs. En inspektion kan komma att röra verksamheter och platser på vilka kärntekniklagen inte är tillämplig. Beroende på inspektionens omfattning bör därför regeringen ha möjlighet att utse fler än en myndighet att närvara vid inspektionen. En inspektion kan aktualiseras med kort varsel. Det kan därför vara lämpligt att förbere- da frågan om vilken eller vilka myndigheter som kan komma i fråga för att biträda vid inspektionen. En myndighet, som redan i förväg genom särskilt beslut är utsedd att ha särskilt ansvar för och närvara vid inspek- tioner, kan i det inledande regeringsbeslutet få närmare instruktioner. En enskild som berörs av en inspektion skall enligt andra stycket som huvudregel höras innan beslutet om genomförandet fattas. Det rör sig om ägare eller nyttjanderättshavare till fastigheter eller annan egendom som kan bli föremål för inspektion, dvs. de som har ett väsentligt intresse i saken. Utöver ägare och nyttjanderättshavare kan exempelvis innehavare av rätt till viss produktionsmetod eller motsvarande beröras. Ett hörande kan underlåtas endast om tiden inte medger det eller om ett hörande an- nars skulle avsevärt försvåra inspektionens genomförande. En inspektion kan komma att beröra många enskilda, t.ex. vid en omfattande omgiv- ningsprovtagning. önskemål om tillträde skulle i sådana fall ofta kunna tillgodoses med tillämpning av allemansrätten eller med hjälp av de möjligheter som protokollet ger i fråga om att erbjuda alternativa un- dersökningsobjekt. Det förhållandet att en stor och obestämd krets av rättighetshavare berörs kan utgöra skäl att underlåta ett hörande liksom då man kan befara ren obstruktion. 3 § En myndighet som skall närvara vid inspektionen får fatta beslut om verkställigheten. I de fall då fler än en myndighet har utsetts torde verk- ställighetsbesluten begränsas till de frågor som rör myndighetens an- svarsområde. För att undvika oklarheter bör därför regeringen i sitt inled- ande beslut om inspektionen precisera de medverkande myndigheternas roller. Flera situationer kan förväntas uppstå under en inspektion då verk- ställighetsbeslut av skilda slag måste fattas. Det kan bl.a. komma att röra sig om frågor om alternativa undersökningsobjekt. Frågor av särskild vikt skall av myndigheten hänskjutas till regeringens bedömning. Myndigheten avgör på eget ansvar vilken typ av frågor detta är. Det kan t.ex. röra sig om bedömningar på platsen som rör svensk säkerhetspolitik. En enskild, vars rätt berörs av inspektionen på sätt som avses i 2 §, har rätt att få en fråga prövad av regeringen. 4 § Bestämmelsen anger vad som får förekomma vid en inspektion. De beslut som skall fattas i samband med en inspektion får inte gå utanför de ramar som här anges då det avser ingrepp i enskildas rättssfär. Uppräkningen i 4 § omfattar de åtaganden som gäller gentemot enligt artikel 6 i protokollet. Protokollet innehåller bestämmelser som innebär att regeringen i viss utsträckning kan begränsa inspektionen och erbjuda alternativa inspektionsmöjligheter. Paragrafen anger ramen för vad en inspektion får innefatta, men den innebär inte att i alla situationer skall ges de rättigheter som räknas upp. Övervägandena om inspektionens omfattning får göras av regeringen med beaktande av protokollets innehåll. Enligt paragrafens andra stycke ger denna lag inte stöd för inspektion i bostadsutrymmen. kontrollbehov får i stället tillgodoses på annat sätt. Skulle det bli aktuellt att inspektera någons bostad och en inspektion inte kan ske med stöd av kärntekniklagen, torde misstankarna om en odeklarerad verksamhet som avses i protokollet vara så starka och om- fatta en brottslig gärning att det finns förutsättningar för husrannsakan enligt 28 kap. . Om innehållet i anmälan om inspektion ger underlag för t.ex. en polisanmälan om brott mot kärntek- niklagen, kan en förundersökning bli aktuell och en kontroll ske inom ramen för den undersökningen. Med tillämpning av befintliga sekretess- bestämmelser kan de svenska myndigheterna låta ta del av vad som kommer fram i förundersökningen. 5 § De åtgärder som räknas upp i 4 § får inte medföra ett oförsvarligt åsido- sättande av säkerheten i t.ex. en inspekterad kärnteknisk anläggning. An- vändning av mätinstrument och liknande måste ske med beaktande av de säkerhetskrav som gäller på den ifrågavarande anläggningen. Skyddet för människors hälsa eller miljön får inte äventyras. De föreskrifter om sä- kerheten i anläggningen i övrigt får inte åsidosättas om det inte är nöd- vändigt och försvarligt med hänsyn till syftet att hindra spridning av kärnvapen.