prop · GN03110 · 2000-01-01 00:00:00 — Som noterades ovan skall parterna inte överföra utrustning eller materiel som särskilt konstruerats för tillverkning av särskilt klyvbart material med mindre än att kontroller tillämpas. Relativt snart efter ikraftträdandet av NPT uppstod olika tolkningar rörande vilken utrustning eller materiel som omfattades av artikel III. I syfte att finna en lösning på tolkningsfrågan tillsattes en kommitté bestående av representanter från stater som hade undertecknat NPT under ledning av schweizaren . resulterade kommitténs arbete i två memorandum: ett som definierade vad som avsågs med atområbränsle och särskilt klyvbart material (Memorandum A), samt ett i vilket den utrustning eller materiel som särskilt konstruerats för tillverkning av särskilt klyvbart material definierades (Memorandum B, även kallad "the trigger list" på grund av att utförsel av den utrustning eller materiel som angavs skulle aktualisera kontroll). har deltagit i arbetet inom från första början. överenskom medlemmarna om att sammanföra de två listorna i en konsoliderad "trigger list". har verksamheten inom varit inriktad mot att hålla den konsoliderade listan aktuell i ljuset av den tekniska utvecklingen och överenskom medlemmarna att utöka listan med utrustning som kan användas för konvertering av uran. '''' Group Arbetet inom omfattade länder som hade undertecknat NPT. fanns det dock betydelsefulla länder som stod utanför icke-spridningsfördraget. I syfte att även inkludera dessa i ansträngningarna att stävja spridningen av kärnvapen bildades '''' Group. En bidragande orsak härtill var även den kärnsprängning som genomförde . överenskom medlemmarna i NSG om en mera omfattande kontroll av utförsel av produkter som kunde användas för framställning av kärnämne för vapenbruk de s.k. "London-riktlinjerna". blev medlem i denna regim och deltog i arbetet med framtagandet av riktlinjerna. Arbetet inom NSG fick förnyad aktualitet efter avslöjanden om hur nära hade varit att lyckas utveckla kärnvapen och hur export av kärnrelaterat material hade bidragit till detta. Medlemmarna beslutade vid ett möte i att uppdatera London-riktlinjerna samt överväga att utöka exportkontrollen från att huvudsakligen kontrollera produkter och materiel relaterade till kärnbränslecykeln till att även omfatta produkter med dubbla användningsområden som kan användas vid konstruktion av kärnvapen. antogs vid plenarmötet i ", Material and " även kallat "Warszawa-riktlinjerna". Under dessa kontrolleras sådan utrustning och materiel som inte är direkt relaterat till kärnämnet men som kan användas vid framställning av en kärnladdning. Inom NSG äger en kontinuerlig diskussion rum angående eventuella justeringar av riktlinjerna i ljuset av den teknologiska utvecklingen. pågår ett arbete inom NSG relaterat till frågan om s.k. immateriella överföringar ("intangible transfers", jfr nedan). Vidare pågår under svenskt ordförandeskap ett arbete med att avgöra hur kontrollen skall tillämpas på komponenter till kontrollerade produkter som återfinns i "Warszawa-riktlinjerna". Australiengruppen Australiengruppen bildades . Bakgrunden till detta exportkontrollarrangemang står framförallt att finna i konflikten där det framkom att hade erhållit en betydande nationell kapacitet att tillverka kemiska stridsmedel. Detta fick till följd att flera länder skärpte sin exportkontroll över kemikalier och viss kemisk tillverkningsutrustning. Dessa nationella åtgärder var dock inte koordinerade vilket fick till följd att graden av kontroll varierade från land till land. tog initiativ till ett möte med syfte att diskutera möjligheterna för en harmonisering av de nationella kontrollerna. Detta initiativ resulterade i att en lista på kemikalier som borde vara föremål för nationell exportkontroll upprättades. Flera av dessa kemikalier har även fullt fredliga användningsområden. beslutade medlemmarna i Australiengruppen att utöka gruppens verksamhetsområde till att även omfatta mikro-organismer, toxiner samt viss tillverkningsutrustning för biologiska stridsmedel. blev medlem i Australiengruppen . Samarbetet inom har blivit utsatt för kritik från länder som menar att ett bibehållande av exportkontroll i förhållande till andra fördragsslutande parter till BTWC samt CWC verkar diskriminerande. Det är den uppfattning att vårt deltagande i Australiengruppen kan ses som en åtgärd som fordras för att uppfylla våra internationella förpliktelser under såväl BTWC som CWC, dvs. att förhindra spridning av biologiska och kemiska vapen. Missilteknologikontrollregimen På amerikanskt initiativ inledde länderna inom den s.k. G-7- gruppen (dvs. , , , , , samt ) diskussioner om exportkontroll av missiler och missilteknologi. tillkännagavs att dessa diskussioner hade lett till framtagandet av riktlinjer för export av missilteknologi som de enskilda länderna, var för sig, hade för avsikt att implementera genom sin nationella lagstiftning. Till dessa riktlinjer tillfogades ett "Equipment and Technology " i vilket de produkter som skulle omfattas av nationell exportkontroll identifierades. Detta samarbete kom att få namnet Missilteknologikontrollregimen (MTCR). MTCR:s kontrollistor omfattar fullständiga missilsystem (inklusive ballistiska missiler, raketer och missiler för rymduppskjutningar samt sondraketer) och andra system med obemannade luftfarkoster (inklusive kryssningsmissiler, mål- och spaningsplattformar) med en lastförmåga av och en räckvidd av eller mer. Därutöver kontrolleras komponenter till sådana system samt andra produkter som kan användas för produktion av sådana missiler. Exportkontrollen under MTCR var ursprungligen inriktad mot att stävja spridningen av missiler som kunde användas för insats av kärnvapen. 1993 trädde ändringar av riktlinjerna i kraft som utökade exportkontrollen till att omfatta vapenbärare även för kemiska och biologiska stridsmedel. Det skall även noteras att det inte finns någon multilateral konvention som behandlar missiler. Sedan en kontroll över exporten i enlighet med MTCR:s riktlinjer infördes i svensk exportkontrollagstiftning deltar även i samarbetet. har arbetet inom regimen bl.a. varit inriktat mot att i olika internationella fora påpeka riskerna med missilspridningen och att i ljuset av detta redovisa MTCR:s syften. Wassenaar-arrangemanget Wassenaar-arrangemanget bildades som en efterträdare till det multilaterala exportkontrollsamarbete som tidigare hade bedrivits inom ramen för "Coordinating Committe on Multilateral Export Controls" (COCOM). Det slut gjorde det alltmer uppenbart att samarbetet inom COCOM måste utvidgas till att även omfatta forna . beslutade därför medlemmarna att de skulle ersätta COCOM med ett nytt forum och upphörde COCOM att existera. hade dock de stater som deltog i upprättandet av det nya forumet ännu inte överenskommit hur detta skulle gestalta sig. deltog i dessa förhandlingar . förelåg konsensus om grunddokumentet för detta nya forum som kom att uppkallas efter den plats i där en betydande del av förhandlingarna hade ägt rum - Wassenaar. En mycket betydelsefull skillnad mellan Wassenaar-arrangemanget och dess företrädare är att den förstnämnda är baserad på föresatsen att handel med de varor som återfinns på kontrollistorna skall vara tillåten men måste övervakas i syfte att undvika destabiliserande ansamlingar. Vidare är samarbetet inom Wassenaar-arrangemanget inte inriktat mot vissa i förväg identifierade stater. Enligt grunddokumentet är syftet med arrangemanget att bidra till regional och internationell säkerhet och stabilitet genom att främja transparens rörande överföringar av konventionella vapen och produkter med dubbla användningsområden och därigenom bidra till att undvika s.k. destabiliserande ansamlingar. Detta syfte skall uppnås genom nationellt beslutsfattande i enlighet med nationella bestämmelser. Det skall särskilt noteras att Wassenaar-arrangemanget har en bredare och annorlunda produktinriktning än övriga exportkontrollarrangemang. Till grunddokumentet är två kontrollistor fogade: "Munitions List", som omfattar konventionell krigsmateriel, och "List of Dual-Use Goods and Technologies" som omfattar teknologi med civila och militära användningsområden som inte återfinns på övriga arrangemangs kontroll- listor. Vad gäller kontrollen av den senare kategorin klargörs uttryckligen i "Initial Elements" att arrangemanget är avsett att komplettera och stärka samarbetet i de ovan nämnda arrangemangen utan att dubblera deras arbete. Exempel på produktkategorier som tillhör listan över produkter med dubbla användningsområden är vissa kryptoprodukter och viss industriell tillverkningsutrustning. En översyn av hur arrangemanget har fungerat genomfördes . Vid denna översyn fastslog medlemsstaterna att grunddokumentet fungerar väl och att det således inte förelåg någon anledning att ändra i detta. Medlemmarna överenskom emellertid om vissa åtgärder för att fördjupa och effektivisera det löpande informationsutbytet i arrangemanget, och för att snabbare uppdatera produktlistorna för att bättre kunna möta den snabba tekniska utvecklingen på många områden. EU:s rådsförordning om produkter med dubbla användningsområden EU har antagit en förordning, (EG) nr 3381/94, om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av produkter med dubbla använd- ningsområden, vilken trädde i kraft (EGT nr L 367, 31.12.1994, s. 1). Till skillnad från ovanstående exportkontrollarrangemang är denna förordning juridiskt bindande för . Förordningen syftar till att förlika medlemsstaternas åtaganden inom ramen för de multilaterala exportkontrollarrangemangen med friast möjliga handel inom den inre marknaden. Utvecklingen inom exportkontrollarrangemangen NSG, MTCR, AG och WA beaktas genom kontinuerliga ändringar och uppdateringar av varulistorna till förordningen. Tillämpningen av gemenskapsförordningen är föremål för regelbundna diskussioner i en samordningsgrupp som särskilt upprättats för detta ändamål. Efter en översyn av hur förordningen fungerat under dess två första år har kommissionen lagt fram ett förslag till revision av densamma. En av rådet tidigare tillsatt ad hoc arbetsgrupp har till uppgift att bearbeta förslaget. Arbetsgruppen kan förväntas slutföra detta arbete så att den reviderade förordningen kan träda i kraft under slutet av detta år eller . Immateriella överföringar Ett aktuellt frågekomplex som varit föremål för arbete i flertalet exportkontrollarrangemang är frågan om den fortsatta kontrollen av s.k. immateriella överföringar ("intangible transfers"), dvs. överföring av teknologi utan att någon fysisk produkt exporteras. Det kan vara frågan om elektronisk överföring av programvara eller teknisk information, såsom ritningar och, utbildningsmaterial via t.ex. datalänk, fax eller internet. Reglerna i exportkontrollarrangemangen utformades i allt väsentligt i då programvara och datafiler spreds på magnetband, disketter och CD. Näten var långsammare och mindre tillförlitliga och både säljare och köpare föredrog att få programvara, datafiler, m.m förmedlade genom fysiska media. års mycket snabba utveckling av elektroniska informations- och kommunikationstjänster har medfört att det är både långsammare, dyrare och ofta mindre säkert att överföra teknologi på det gamla sättet. Elektronisk överföring har blivit regel snarare än undantag. Bristen på allmänt tillgängliga säkerhetslösningar, som var en återhållande faktor, är på väg att avhjälpas. Exportkontrollarrangemangen står inför ett kontrollproblem av nytt slag. Det råder allmän enighet om att elektronisk överföring åtminstone till viss del måste kontrolleras för att inte exportkontrollens syften skall undergrävas genom ett kringgående av den fysiska kontrollen. Diskussionen handlar främst om hur man i praktiken kan kontrollera elektronisk export som skyddet för grundläggande medborgerliga fri- och rättigheter upprätthålls. Det skall noteras att kommissionens förslag till ny rådsförordning om kontroll av export av produkter med dubbla användningsområden (se ovan) inbegriper även i explicita ordalag kontroll av tekniköverföring via elektroniska medier, telefax och telefon. 17 Lagen om strategiska produkter Det har noterats ovan att grunden för det multilaterala samarbetet inom exportkontrollarrangemangen rörande produkter med dubbla användningsområden inte står att finna i något folkrättsligt bindande avtal utan snarare i en nationell lagstiftning som möjliggör kontroll av utförsel enligt de riktlinjer som dragits upp gemensamt inom arrangemangen. För svenskt vidkommande regleras utförsel av strategiska produkter i Rådets förordning (EG) nr 3381/94 om upprättandet av en gemenskapsordning för kontroll av export av produkter med dubbla användningsområden (EGT nr L 367, 31.12.1994, s. 1). Till denna förordning finns ett antal bilagor som innehåller produktlistor m.m. (jfr 1994/942/GUSP, senast ändrad genom 1999/193/GUSP). Rådsförordningen kompletteras av lagen (1998:397) om strategiska produkter och förordningen (1998:400) om strategiska produkter (ändrad senast 1999:681). Båda författningarna trädde i kraft och ersatte lagen (1991:341) om strategiska produkter samt förordningen (1994:2060) om strategiska produkter. Lagen (1998:397) om strategiska produkter är tillämplig på bl.a. följande produkter: 1. fullständiga robot- och raketsystem och andra obemannade luftfarkoster som kan utnyttjas som bärare av massförstörelsevapen, 2. delsystem, komponenter och konstruktionsmaterial för sådana system som avses i 1 och som kan uppnå en räckvidd av , 3. provnings- och tillverkningsutrustning för system, delsystem och komponenter som avses i 1 och 2, 4. biologiska ämnen som kan användas i biologiska stridsmedel och kemiska prekursorer (utgångsämnen) som kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel, 5. utrustning som kan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel samt av sådana biologiska ämnen och kemiska prekursorer som avses i 4, 6. kärnämnen, mineraler med halt av kärnämne, det som har framställts av kärnämne eller varor där sådana ämnen ingår, 7. utrustning eller material som har särskilt konstruerats eller ställts i ordning för bearbetning, användning eller framställning av kärnämnen, 8. utrustning eller material som kan användas för framställning av kärnladdningar, 9. andra högteknologiska produkter som direkt eller indirekt kan användas i förstörelsebringande syfte, 10. programvaror för automatisk databehandling och andra programvaror särskilt utformade för produkter som avses i 1-3 och 9 eller utrustning eller material som avses i 5, 7 och 8, Utförsel av ovan angivna produkter, tillverkningsutrustning, programvaror samt teknologi är föremål för tillståndsgivning och tillståndsgivande myndighet är . Information om antalet till ISP inkomna utförselärenden rörande produkter med dubbla användningsområden lämnas i Bilaga 4. Till skillnad från vad som gäller under krigsmateriellagstiftningen - där utförseltillstånd utgör undantag från ett generellt exportförbud - är förhållandet det omvända vad gäller produkter med dubbla användningsområden: Här är utgångspunkten den att utförseltillstånd skall ges såvida inte ett sådant strider mot utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitiska intressen. Krav på tillstånd gäller även för den situation att någon i tillhandahåller produkter med dubbla användningsområden som finns i utlandet åt någon i utlandet. Tillstånd kan även krävas för utförsel av produkter som inte är angivna i bilagorna till rådets förordning (EG) nr 3381/94 om exportören har informerats av ISP att produkten är eller kan vara avsedd att användas i samband med massförstörelsevapen eller missiler som är kapabla att bära sådana vapen. Likaledes föreligger ett krav på att en exportör skall informera ISP om exportören misstänker att en produkt kan komma att användas i samband med massförstörelsevapen eller missiler som är kapabla att bära sådana vapen. En bestämmelse som möjliggör kontroll av icke-listade produkter benämns "catch-all"-klausul och syftar till att tillse att syftet med regleringen inte kringgås på grund av att produktlistorna sällan kan vara heltäckande i ljuset av den teknologiska utvecklingen (jfr artikel 4 i rådsförordningen). Det har varit regeringens ambition att de rutiner som tillämpas i exportkontrollen skall vara rationella och effektiva, för att förenkla för industrin. Ett framgångsrikt arbete i detta avseende kan medföra att industrin också erhåller en fördel i förhållande till konkurrenter från länder där proceduren tar . Initiativ som syftar till att uppfylla denna målsättning tas löpande av såväl regeringen som ISP. Genom en författningsändring infördes en möjlighet för ISP att utfärda föreskrifter om generellt tillstånd (SFS 1999:681). Med stöd av denna bestämmelse har inspektionen utfärdat s.k. "öppna" generella tillstånd vilka är kungjorda i (TFS 1999:40). Dessa föreskrifter trädde i kraft . Ett "öppet" generellt tillstånd kräver ingen ansökan utan exportören åberopar bara tillämpligt tillstånd vid exporttillfället. utfärdade generella tillstånd är dels ett allmänt generellt tillstånd som motsvarar tidigare företagsvisa generella tillstånd, dels ett tillstånd att exportera kryptoprodukter av s.k. massmarknadskaraktär med en nyckellängd på maximalt till 60 olika destinationer utanför EU och dels ett tillstånd att föra ut vissa Wassenaar-produkter före eller efter reparation eller demonstration till samma 60 destinationer. Lagen om strategiska produkter saknar bestämmelser om möjligheten att erhålla förhandsbesked om huruvida ett utförseltillstånd kommer att ges vid en eventuell export av produkter med dubbla användningsområden till en specifik destination. En praxis har dock utvecklats med innebörd att ISP ger företag ett förhandsbesked. Denna ordning motiveras främst av att det finns ett givet intresse hos en exportör att få en uppfattning om möjligheterna att genomföra en transaktion med ett "riskland" innan offertarbetet påbörjas. lämnades 16 förhandsbesked varav 7 var negativa. Det pågående arbetet med att revidera EU:s rådsförordning för kontroll av produkter med dubbla användningsområden kommer att föranleda antagandet av en ny nationell lagstiftning. När förhandlingarna har avslutats finns en beredskap att snabbt förelägga ett sådant lagförslag. I regeringens skrivelse till 1998/99:116 om kryptografi, fastställd , redvisar regeringen sin uppfattning när det gäller vissa aspekter på användning och kontroll av kryptoprodukter. Frågan om vilken grad av exportkontroll som skall utövas över kryptoprodukter har tilldragit sig betydande uppmärksamhet både i och internationellt. Hänsyn måste tas både till dessa produkters viktiga roll för utvecklingen av elektroniska tjänster, och det säkerhetspolitiskt betingade intresset av att försvåra åtkomsten till starka för exempelvis sådana användare som är länkade till utveckling eller produktion av massförstörelsevapen. Den internationella diskussionen bedrivs i första hand i Wassenaar-arrangemanget, där en ny varulista för informationssäkerhetsprodukter antogs , med en tvåårig giltighetstid för vissa kryptoprodukter på denna lista. Denna ordning har motiverats av behovet att ompröva listans innehåll i ljuset av den snabba tekniska utvecklingen på området. Regeringens ståndpunkt i denna fråga är att det finns fortsatta säkerhetspolitiska skäl att förhindra spridning av viss kryptoteknik till olämpliga mottagare i vissa länder. Friast möjliga handel med kryptoprodukter bör eftersträvas på EU:s inre marknad för att främja elektronisk kommunikation och handel samt IT-utvecklingen i och övriga EU. Även mot tredje land verkar för en friare handel med kryptoprodukter med beaktande av de säkerhetspolitiska hänsynen. En internationell samsyn måste dock uppnås vad gäller bl.a. EU-ländernas kontroll mot tredje land. Om olika länder driver olika politik blir kontrollen i praktiken verkningslös och industriellt snedvridande. För en internationell samsyn talar också behovet av att undvika en situation där tillämpar en lägre grad av kontroll än andra viktiga exportländer. Detta skulle nämligen kunna få till följd att blev föremål för exportrestriktioner från dessa länders sida. Det är regeringens målsättning att den begränsade exportkontroll av kryptoteknik som är motiverad skall upprätthållas på ett så snabbt och smidigt sätt att den i jämförelse med andra länders kontrollprocedurer inte skall medföra en konkurrensnackdel för svensk industri, utan helst ge en konkurrensfördel. Det "öppna" generella tillstånd som trädde 1999 bl.a. för export av kryptoprodukter av massmarknadskaraktär till alla betydande exportmarknader, liksom en smidig kontrollprocedur i övrigt bl.a. införs nu elektronisk licensansökan och licensgivning har medfört att många av de problem som företagen upplevt i exportkontrollen nu får anses vara undanröjda. Även de förenklingar som genomfördes av Wassenaar arrangemanget (bl.a. undantogs kryptoprodukter som inriktas på autenticering eller på eget personligt bruk) samt av EU på massmarknadsområdet har bidragit till minskad byråkrati för företagen och till en bättre fokusering av exportkontrollen på ett begränsat antal kryptoprodukter och användare där kontrollintresset väger över frihandelsintresset. Den förda politiken på kryptoområdet skall enligt regeringens ståndpunkt präglas av flexibilitet och lyhördhet i syfte att ta i beaktande det växande behovet av säker kommunikation, förändringar i andra länders politik och den fortsatta tekniska utvecklingen på området () följer kontinuerligt marknadsföringen och exporten av krigsmateriel från . De företag (jämte s.k. handladdare enskilda som tillverkar jaktammunition) som har tillstånd att bedriva verksamhet på krigsmaterielområdet omkring 200, varav ca 40 är aktiva som exportörer är skyldiga att lämna redovisningar i olika hänseenden till ISP. I propositionen 1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport uttalade regeringen sin avsikt att lämna en redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten. Föreliggande redogörelse avser den svenska krigsmaterielexporten . redovisas värdet av beviljade utförseltillstånd uppdelat på de två underkategorierna krigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK), som då infördes. Den senare kategorin omfattar i huvudsak materiel som inte stod under kontroll alls. En konsekvens av denna breddning av krigsmaterielbegreppet är att statistiken därefter omfattar även materiel som inte kontrollerades, och även viss utförsel för civil eller delvis civil användning (vilket inte var aktuellt med det traditionella krigsmaterielbegreppet). Värdet av beviljade utförseltillstånd för exportförsäljning ökade 1999 med i förhållande till föregående år. redovisas värdet av beviljade utförseltillstånd uppdelat på de två underkategorierna krigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK), som då infördes. En konsekvens av denna breddning av krigsmaterielbegreppet är att statistiken därefter omfattar även tillståndsgivning för materiel klassad som övrig krigsmateriel för utförsel till civil eller delvis civil användning. Ökningen 1999 avsåg uteslutande övrig krigsmateriel. Värdet av beviljade utförseltillstånd för krigsmateriel för strid Utförseltillstånden för exportförsäljning avser å ena sidan många små transaktioner avseende exempelvis reservdelar och ammunition, å andra sidan ett begränsat antal mycket omfattande transaktioner av stora vapensystem som levereras . Sådana stora affärer, som inte nödvändigtvis uppträder , kan påverka ett enskilt års resultat påtagligt. Som framgår av figur 2 nedan uppvisar statistiken över beviljade utförseltillstånd avsevärda skillnader . Dessa variationer har dock en begränsad inverkan på omfattningen av den faktiska exporten av svensk krigsmateriel eftersom den faktiska utförsel som sammanhänger med ett stort utförseltillstånd normalt sprids ut . Beviljade utförseltillstånd för försäljning i löpande priser