prop · GN032 · 2000-01-01 00:00:00 — 31 kap. Ersättningsfonder Avdrag för avsättningar 1 § Avdrag får göras enligt bestämmelserna i detta kapitel för belopp som sätts av till ersättningsfond för inventarier, ersättningsfond för byggnader och markanläggningar, ersättningsfond för mark, och ersättningsfond för djurlager i jordbruk och renskötsel. Med inventarier avses i detta kapitel inte sådana tillgångar som nämns i 18 kap. 1 § andra stycket. 2 § När det gäller svenska handelsbolag skall avdraget beräknas för bolaget. 3 § Den som är skyldig att upprätta årsredovisning eller årsbokslut enligt bokföringslagen (1999:000) får göra avdrag bara om motsvarande avsättning görs i räkenskaperna. Detta gäller dock inte för en ersättningsfond för mark. Ersättningar som ger rätt till avdrag 4 § Avdrag för avsättning till en ersättningsfond får göras om en närings- idkare får ersättning för skada genom brand eller annan olyckshändelse på inventarier, byggnader, markanläggningar, mark och på djurlager i jordbruk eller i renskötsel. 5 § Avdrag för avsättning får också göras om en näringsidkare får ersättning för inventarier, byggnader, markanläggningar eller mark i samband med att 1. en fastighet tas i anspråk genom expropriation eller liknande för- farande, 2. en fastighet annars avyttras under sådana förhållanden att det måste anses som en tvångsavyttring och det inte skäligen kan antas att den skulle ha avyttrats även om det inte hade funnits något tvång, 3. en fastighet avyttras som ett led i åtgärder för jordbrukets eller skogsbrukets yttre rationalisering, 4. en fastighet avyttras till staten därför att det på grund av flygbuller inte går att bo på den utan påtaglig olägenhet, eller 5. förfoganderätten till en fastighet inskränks för obegränsad tid med stöd av eller på motsvarande sätt med stöd av andra författningar, under förutsättning att ersättningen är en engångsersättning. 6 § När det gäller byggnader, markanläggningar och mark får avdrag göras bara om tillgångarna är kapitaltillgångar. Avdragets storlek 7 § Avdraget får inte överstiga den ersättning som skall tas upp. Om ersättningen avser en avyttrad fastighet, får avdraget inte överstiga summan av de belopp som på grund av avyttringen tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet som kapitalvinst enligt 45 kap. och som återförda värdeminskningsavdrag m.m. enligt 26 kap. Att sådan kapitalvinst som avses i andra stycket för enskilda näringsidkare kan räknas till inkomstslaget näringsverksamhet framgår av 13 kap. 6 § andra stycket. 8 § Om den skattskyldige med anledning av skadan eller avyttringen gör ett större avdrag för värdeminskning på inventarier, byggnader eller markanläggningar än han annars skulle ha haft rätt till, skall avdraget för avsättning till ersättningsfond för inventarier eller ersättningsfond för byggnader och markanläggningar minskas i motsvarande mån. 9 § Avdraget för avsättning till ersättningsfond för djurlager i jordbruk och i renskötsel får inte överstiga minskningen av lagerreserven under beskattningsåret. Om lagret har stigit i pris under beskattningsåret, får lagerreserven vid beskattningsårets ingång beräknas på grundval av den procentsats med vilken lagret faktiskt har skrivits ned och det åter- anskaffningsvärde samma lager skulle ha haft vid beskattningsårets utgång. Ianspråktagande av fonderna Vad fonderna får tas i anspråk för 10 § En ersättningsfond för inventarier får tas i anspråk för avskrivning av och utgifter för underhåll och reparation av inventarier, och nedskrivning av djurlager i jordbruk och renskötsel, med de begränsningar som framgår av 13 § andra stycket. 11 § En ersättningsfond för byggnader och markanläggningar får tas i anspråk för avskrivning av och utgifter för underhåll och reparation av byggnader och markanläggningar som är kapitaltillgångar, avskrivning av och utgifter för underhåll och reparation av inventarier, och nedskrivning av djurlager i jordbruk och renskötsel med de begränsningar som framgår av 13 § andra stycket. 12 § En ersättningsfond för mark får tas i anspråk för anskaffning av mark som är kapitaltillgång. 13 § En ersättningsfond för djurlager i jordbruk och renskötsel får tas i anspråk för nedskrivning av ett sådant djurlager. Fonden får tas i anspråk med högst ett belopp som motsvarar utgifterna under beskattningsåret för att anskaffa djur till ett sådant lager. Nedskrivningen får inte leda till ett lägre värde på lagret i dess helhet vid beskattningsårets utgång än som annars skulle ha godtagits. När fonderna får tas i anspråk 14 § En ersättningsfond får tas i anspråk för tillgångar som anskaffas och arbeten som utförs efter utgången av det beskattningsår då avsättningen gjordes. Fonden får också tas i anspråk för byggnader, markanläggningar och mark som anskaffas under samma beskattningsår som ersättningen skall tas upp som intäkt. I sådant fall skall det anses att avsättning till fonden görs och att fonden tas i anspråk efteråt. 15 § Om arbete på byggnader eller markanläggningar sträcker sig över flera beskattningsår, får fonden tas i anspråk under det sista beskattningsåret för avskrivning av tillgångarna eller för utgifter för underhåll och reparationer av dem , om avdrag för utgifterna inte redan har gjorts de tidigare åren. Detta gäller också i fråga om ny- eller ombyggnad av fartyg och luftfartyg och i fråga om byggnadsinventarier och markinventarier. Turordning 16 § En tidigare avsättning anses ha tagits i anspråk före en senare avsättning till samma slags ersättningsfond. Beskattningskonsekvenser när fonderna tas i anspråk 17 § Om en ersättningsfond tas i anspråk enligt bestämmelserna i detta kapitel, skall det ianspråktagna beloppet inte tas upp som intäkt. 18 § En utgift som en ersättningsfond tas i anspråk för får inte dras av, om utgiften annars skulle ha dragits av . Om fonden tas i anspråk för avskrivning av inventarier, byggnader eller markanläggningar, räknas bara den del av utgifterna som inte täcks av det ianspråktagna beloppet som anskaffningsvärde för tillgången. Om fonden tas i anspråk för att anskaffa mark, skall anskaffnings- utgiften för marken minskas med det ianspråktagna beloppet när omkostnadsbeloppet beräknas. Om fonden tas i anspråk för att anskaffa lager, anses lagret nedskrivet med det ianspråktagna beloppet. Återföring av avdragen 19 § Om en ersättningsfond inte tas i anspråk senast under det beskattningsår för vilket taxering sker under det tredje taxeringsåret efter det taxeringsår som avdraget hänför sig till, skall avdraget återföras det tredje taxeringsåret. Om taxering på grund av förlängning av räkenskapsår inte sker det tredje taxeringsåret, skall avdraget återföras senast det fjärde taxeringsåret efter det taxeringsår som avdraget hänför sig till. får, om det finns särskilda skäl, medge att fonden behålls därefter. Som längst får den behållas till och med det beskattningsår för vilket taxering sker under det sjätte taxeringsåret efter det taxeringsår som avdraget hänför sig till. 20 § Avdraget skall återföras, även om tiden i 19 § inte har löpt ut, om 1. fonden tas i anspråk i strid med bestämmelserna i 10 15 §§, 2. den huvudsakliga delen av näringsverksamheten överlåts och inte annat följer av 38 kap. 15 §, 3. den huvudsakliga delen av näringsverksamheten tillfaller en eller flera nya ägare på grund av arv, testamente eller bodelning, 4. den som innehar fonden upphör att bedriva näringsverksamheten, 5. skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör, 6. näringsverksamheten inte längre skall beskattas i på grund av ett skatteavtal, 7. den som innehar fonden upplöses genom fusion eller fission och annat inte följer av bestämmelserna i 37 kap. 17 §, 8. det beslutas att innehavaren av fonden skall träda i likvidation, eller 9. den som innehar fonden försätts i konkurs. Vad som sägs i första stycket 2 4 gäller inte om avsättningen grundas på en sådan avyttring som avses i 5 § 1 4. I 23 och 24 §§ finns bestämmelser om att ersättningsfonder i vissa fall får tas över av någon annan i stället för att avdragen återförs. 21 § Om en enskild näringsidkare har fått avdrag för avsättning till en ersättningsfond för byggnader och markanläggningar i sådana fall som avses i 5 §, skall återföringen göras i inkomstslaget näringsverksamhet till den del fonden motsvarar belopp som har tagits upp i inkomstslaget näringsverksamhet vid återföring av värdeminskningsavdrag m.m. enligt 26 kap. Avdraget i övrigt skall återföras i inkomstslaget kapital. En enskild näringsidkare skall återföra avdrag för avsättning till en ersättningsfond för mark i inkomstslaget kapital. 22 § När avdraget återförs skall ett särskilt tillägg om av det återförda beloppet tas upp som intäkt i de inkomstslag som återföringen görs i. Om det finns synnerliga skäl skall något tillägg inte göras. I vilka fall fonderna får tas över 23 § Vid en sådan ombildning av ekonomisk förening till aktiebolag som avses i 42 kap. 20 § får aktiebolaget ta över den ekonomiska föreningens ersättningsfonder. Bestämmelser om att ersättningsfonder får tas över finns för kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 § och för verksamhetsavyttringar i 38 kap. 15 §. 24 § får, om det finns särskilda skäl, medge att ersättningsfonder i en näringsverksamhet tas över av den som blir ägare till den huvudsakliga delen av näringsverksamheten på grund av arv, testamente eller bodelning i stället för att avdragen återförs enligt 20 § första stycket 3. 25 § får, om det finns särskilda skäl, medge att ett företags ersättningsfonder helt eller delvis tas över av ett annat företag. För ett sådant medgivande krävs 1. att det ena företaget är ett moderföretag och det andra företaget är dess helägda dotterföretag, 2. att båda företagen är helägda dotterföretag till samma moderföretag, eller 3. att det ena företaget är ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening vars andelar till ägs av ett moderföretag tillsammans med eller genom förmedling av ett eller flera av dess helägda dotterföretag och det andra företaget är ett annat sådant företag, moderföretaget eller moderföretagets helägda dotterföretag. Med helägt dotterföretag avses i detta kapitel ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening vars andelar till ägs av ett annat företag (moderföretaget). Bara svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar, svenska sparbanker, svenska ömsesidiga försäkringsföretag och sådana svenska stiftelser eller svenska ideella föreningar som inte omfattas av bestämmelserna om undantag från skattskyldighet i 7 kap. kan räknas som moderföretag. Effekter hos den som tar över fonderna 26 § Om en ersättningsfond tas över, anses den som tar över fonden själv ha gjort avsättningen och avdraget för denna vid den taxering som avdraget faktiskt hänför sig till. Överklagande 27 § beslut enligt 19 § andra stycket, 24 eller 25 § får överklagas hos . beslut får inte överklagas. 32 kap. Upphovsmannakonto Huvudregler 1 § En enskild näringsidkare som har intäkt i egenskap av upphovsman enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsmannaintäkt) får enligt bestämmelserna i detta kapitel dra av belopp som sätts in på ett särskilt bankkonto (upphovsmannakonto). Avdrag får inte göras från en intäkt som avser fotografiska verk. Avdrag får inte göras av dödsbo. 2 § Uttag från ett upphovsmannakonto anses inte som upphovsmannaintäkt. 3 § Som förutsättning för avdrag gäller 1. att den skattskyldige är obegränsat skattskyldig vid beskatt- ningsårets utgång, och 2. att den skattskyldiges upphovsmannaintäkter under beskattningsåret överstiger hans upphovsmannaintäkter under något av de två föregående beskattningsåren med . Avdragets storlek 4 § Avdrag får göras med högst ett belopp som motsvarar upphovs- mannaintäkten. Avdraget får inte överstiga ett belopp som motsvarar två tredjedelar av överskottet av näringsverksamheten före avdraget och före avdrag för avsättning för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §. Avdrag får dock inte göras med högre belopp än att överskottet, efter avdraget men före avdraget för avsättning för egenavgifter, uppgår till . Avdraget skall avrundas nedåt till helt tusental kronor och får inte understiga . Insättning på kontot 5 § En skattskyldig får för ett visst beskattningsår inte göra insättning på upphovsmannakonto i mer än en bank. Om så ändå sker får avdrag göras bara för insättning hos den först anlitade banken. 6 § Avdrag får göras bara om medlen sätts in på ett upphovsmannakonto senast den dag som den skattskyldige enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall lämna självdeklaration. 7 § Som upphovsmannakonto godtas bara sådant konto hos en svensk bank eller en utländsk banks filial i för vilket ränta tillgodoräknas minst en gång . I lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogskontomedel m.m. finns bestämmelser om skatt på räntan. Uttag från kontot 8 § Uttag från ett upphovsmannakonto får göras tidigast efter insättningsdagen. Ett uttag får avse hela det innestående beloppet eller en del av det, dock inte lägre belopp än . har gått från ingången av det år då insättning enligt 6 § senast skulle göras, skall banken betala ut kvarstående medel. 9 § Uttag från ett upphovsmannakonto skall tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet det beskattningsår då uttaget görs. Motsvarande gäller kvarstående medel som betalas ut eller skulle ha betalats ut enligt 8 § andra stycket. Byte av bank 10 § Medel på ett upphovsmannakonto får föras över till en annan bank utan att beskattning sker enligt 9 § under förutsättning att hela det innestående beloppet direkt förs över till ett motsvarande konto i den mottagande banken. När kontomedel förs över skall den överförande banken lämna den mottagande banken de uppgifter som behövs för att den mottagande banken skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt detta kapitel och lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter. Överlåtelse, pantsättning, utflyttning och dödsfall 11 § Medel på ett upphovsmannakonto skall tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet om 1. avtal träffas om överlåtelse eller pantsättning av medlen, 2. medlen övergår till den skattskyldiges make genom bodelning, eller 3. den skattskyldige vid beskattningsårets utgång är obegränsat skattskyldig. Om den skattskyldige dör, skall medel på ett upphovsmannakonto tas upp som intäkt senast det beskattningsår då dödsboet skiftas helt eller delvis, dock inte i något fall senare än vid den taxering som sker det tredje kalenderåret dödsfallet inträffade. 33 kap. Räntefördelning Tillämpningsområde 1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag. Bestämmelserna gäller inte näringsverksamhet som bedrivs av europeiska ekonomiska intressegrupperingar eller av en utländska juridiska personer. Hur räntefördelning görs Positiv och negativ räntefördelning 2 § Ett positivt fördelningsbelopp får dras av i inkomstslaget näringsverksamhet (positiv räntefördelning). Av 42 kap. 9 § framgår att samma belopp skall tas upp i inkomstslaget kapital. Ett negativt fördelningsbelopp skall tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet (negativ räntefördelning). Av 42 kap. 9 § framgår att samma belopp skall dras av i inkomstslaget kapital. Positivt och negativt fördelningsbelopp 3 § Ett positivt fördelningsbelopp beräknas genom att ett positivt kapitalunderlag för räntefördelning multipliceras med statslåneräntan vid utgången av november andra året före taxeringsåret ökad . Ett negativt fördelningsbelopp beräknas genom att ett negativt kapitalunderlag för räntefördelning multipliceras med statslåneräntan ökad med en procentenhet. Om beskattningsåret omfattar längre eller än , skall fördelningsbeloppet justeras i motsvarande mån. Hur kapitalunderlaget beräknas framgår av 8 20 §§. Undantag från räntefördelning 4 § Räntefördelning skall inte göras om det positiva eller negativa kapitalunderlaget är högst . Om den skattskyldige skall beräkna mer än ett kapitalunderlag, gäller detta för summan av kapitalunderlagen. Särskilt om positiv räntefördelning 5 § Positiv räntefördelning får göras med högst ett belopp som motsvarar ett för räntefördelning justerat resultat. Med det för räntefördelning justerade resultatet avses resultatet av näringsverksamheten före räntefördelning ökat med avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §, avdrag för premie för pensionsförsäkring och inbetalning på pensionssparkonto enligt 16 kap. 32 § samt särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader för dessa poster, avdrag för avsättning till periodiseringsfond enligt 30 kap., och avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap., minskat med sjukpenning och liknande ersättningar som avses i 15 kap. 8 §, återfört avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §, återfört avdrag för avsättning till periodiseringsfond enligt 30 kap., och återfört avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap. 6 § Den skattskyldige får helt eller delvis avstå från att dra av ett positivt fördelningsbelopp. Sparat fördelningsbelopp 7 § Om inte hela det positiva fördelningsbeloppet dras av på grund av 5 eller 6 §, skall återstående belopp (sparat fördelningsbelopp) föras vidare till följande beskattningsår. Om den skattskyldige då har ett negativt fördelningsbelopp, skall det sparade fördelningsbeloppet kvittas mot detta. Kapitalunderlaget Enskilda näringsidkare 8 § Med kapitalunderlaget för räntefördelning för en enskild närings- idkare avses skillnaden mellan värdet på tillgångarna och värdet på skulderna i näringsverksamheten vid det föregående beskattningsårets utgång ökad med underskott av näringsverksamheten under det föregående beskattningsåret till den del avdrag för underskottet inte har gjorts enligt någon av de bestämmelser som anges i 14 kap. 22 § första och andra styckena, kvarstående sparat fördelningsbelopp, en sådan övergångspost som avses i 14 §, och en sådan särskild post vid arv, gåva m.m. som avses i 15 17 §§, minskad av expansionsfonden enligt 34 kap. vid det föregående beskattningsårets utgång, och sådana tillskott till näringsverksamheten under det föregående beskattningsåret som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i verksamheten. 9 § Andelar i svenska handelsbolag räknas inte som tillgångar i näringsverksamheten. 10 § Som tillgångar eller skulder i näringsverksamheten räknas inte fordringar eller skulder som avser statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt, inkomstskatt, egenavgifter, avkastningsskatt enligt 2 § 5 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, statlig fastighetsskatt, mervärdesskatt som skall redovisas i självdeklaration enligt 10 kap. 31 § skattebetalningslagen (1997:483), avgift enligt lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter, och skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324). 11 § Till den del avdrag har gjorts vid beskattningen skall som skuld räknas avsättningar till periodiseringsfonder, avsättningar till ersättningsfonder, och avsättningar för framtida utgifter. 12 § Vid beräkning av kapitalunderlaget skall tillgångarna tas upp till det skattemässiga värdet. I fråga om fastigheter som är kapitaltillgångar finns bestämmelser också i 13 §. Medel på skogskonto, skogsskadekonto och upphovsmannakonto skall tas upp till halva beloppet. 13 § Fastigheter i som är kapitaltillgångar och som har förvärvats före får i stället anses förvärvade . I sådant fall skall hänsyn inte tas till utgifter och avdrag , utöver vad som anges i andra och fjärde styckena. Vid tillämpning av första stycket skall anskaffningsutgiften anses motsvara den i det följande angivna delen av fastighetens taxeringsvärde för minskad med värdeminskningsavdrag vid 1982 taxeringar, om avdraget uppgått till av denna del av taxeringsvärdet. Den del av taxeringsvärdet som skall användas är för småhusenheter , hyreshusenheter , industrienheter , och lantbruksenheter till den del taxeringsvärdet inte avser bostadsbyggnadsvärde eller tomtmarksvärde för privatbostadsfastighet. Om marknadsvärdet på byggnader, mark och markanläggningar som anses förvärvade vid det föregående beskattningsårets utgång understeg av anskaffningsutgiften enligt andra stycket, skall denna utgift justeras i skälig mån. Vad som sägs om värdeminskningsavdrag gäller också liknande avdrag, såsom skogsavdrag och avdrag för substansminskning, samt sådana belopp med vilka ersättningsfonder och liknande fonder har tagits i anspråk. 14 § Med övergångspost avses ett negativt fördelningsunderlag vid taxering enligt den upphävda lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning. Om den skattskyldige på grund av förlängt räkenskapsår inte taxerades för näringsverksamheten vid taxering, avses i stället ett negativt fördelningsunderlag vid taxering enligt samma lag. skall beräknas utan sådan jämkning av fördelningsunderlaget som avsågs i 19 § lagen om räntefördelning vid beskattning, om beskattningsåret omfattade annan tid än . Om en fastighet som inte var omsättningstillgång togs upp till ett lägre belopp än det högsta av de värden som följer av 13 § 4 eller 14 § nämnda lag, skall övergångsposten minskas med mellanskillnaden. Om näringsverksamheten övergår till en fysisk person genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt, tar förvärvaren över övergångsposten. 15 § En särskild post får beräknas om en fastighet förvärvas genom arv, testamente eller gåva eller genom bodelning med anledning av äktenskapsskillnad eller makes död och det kapitalunderlag för räntefördelning som hänför sig till förvärvet är negativt vid förvärvstidpunkten. Detta gäller bara om fastigheten är kapitaltillgång såväl hos den tidigare ägaren som hos förvärvaren. 16 § Den särskilda posten uppgår till ett belopp som motsvarar det negativa kapitalunderlag för räntefördelning som hänför sig till förvärvet, beräknat vid förvärvstidpunkten. Posten får dock inte överstiga ett belopp som motsvarar den ersättning som lämnas för fastigheten minskad med det högsta värdet för fastigheten vid förvärvstidpunkten enligt 12 § eller 13 § och ökad av en övertagen expansionsfond till den del den avser fastigheten. Ett åtagande att ta över expansionsfonden räknas inte som ersättning. Om en del av fastigheten övergår till någon annan ägare, skall posten minskas i motsvarande mån. Om fastigheten och driften av den räknas till olika näringsverksam- heter och förvärvaren eller hans närstående före förvärvet eller efter förvärvet skjutit till kapital i mer än obetydlig omfattning till den näringsverksamhet som driften räknas till, skall posten minskas i motsvarande mån. 17 § Den särskilda posten får öka kapitalunderlaget för räntefördelning med högst ett belopp som motsvarar det negativa kapitalunderlaget i näringsverksamheten före ökningen med posten. Kapitalunderlaget får ökas med posten bara så länge någon del av fastigheten finns kvar i näringsverksamheten. Om kapitalunderlaget före ökningen med posten ett visst år är negativt, upphör rätten att öka kapitalunderlaget med posten. 18 § Bestämmelser om fördelning av kapitalunderlaget mellan makar som tillsammans deltar i näringsverksamheten finns i 60 kap. 11 §. Handelsbolagsdelägare 19 § Med kapitalunderlaget för räntefördelning i fråga om en andel i ett svenskt handelsbolag avses den justerade anskaffningsutgiften för andelen i bolaget beräknad enligt 50 kap. vid det föregående beskattningsårets utgång ökad med kvarstående sparat fördelningsbelopp, och en sådan övergångspost som avses i 20 §, minskad med sådana tillskott under det föregående beskattningsåret som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i bolaget, och lån från bolaget till delägaren eller någon närstående till delägaren under det aktuella beskattningsåret, om räntan på lånet inte är marknadsmässig.