prop · GN0324 · 2000-01-01 00:00:00 — Syftet är att utbyta erfarenheter främst vad gäller insatser för lika lön och möjligheter och hinder i skatte- och bidragssystem för kvin- nors och mäns anställbarhet. I samband med konferensen kommer en ny bok med titeln svenska att presenteras. Boken ges ut av på fem språk och är en överblick över de senaste decen- niernas svenska jämställdhetspolitik. Inom EU pågår arbete med en övergripande strategi för migrations- och asylområdet. Stats- och regeringschefer avser att anta strategin . har i detta arbete bl.a. fört fram vikten av att hänsyn tas till den särskilt utsatta situation som kvinnor i vissa fall kan befinna sig i. 1.8 Förberedelser inför ordförandeskap i Som sista nya medlemsstat av de tre som inträdde i unionen 1995 innehar ordförandeskapet i . Den viktigaste uppgiften är att föra EU:s gemensamma dagordning framåt. På jämställdhetsområdet pågår en inventering av de frågor som kan vara aktuella under ordförandeskap samt planering av mötesverksam- heten. Ett informellt ministerrådsmöte planeras gemensamt för jämställd- hetsministarna och socialministrarna. 2 Det nordiska jämställdhetssamarbetet Till grund för samarbetet inom jämställdhetsområdet ligger ett program för det nordiska jämställdhetssamarbetet för perioden 2000. Program- met kompletteras med årliga handlingsplaner. Samarbetet ligger väl i linje med den svenska jämställdhetspolitiken. Arbetet koncentreras till verksamhet som främjar kvinnors och mäns lika tillgång till de politiska och ekonomiska beslutsprocesserna, kvinnors och mäns lika ekonomiska ställning och inflytande, inte minst i fråga om lön samt ett jämställt arbetsliv. Vidare prioriteras verksamhet som dels förbätt- rar möjligheterna för kvinnor och män att förena föräldraskap och förvärvsarbete, dels påverkar den europeiska och övriga internationella utvecklingen på jämställdhetsområdet. För att effektivisera arbetet inom de prioriterade områdena verkar ministerrådet för att jämställdhetsaspekter beaktas inom alla politikområden på lokal, regional, nationell och nordisk nivå. Ett ministermöte ägde rum i samband med session i . Då beslutades bl.a. att anta handlingsplanen för det nordiska jämställdhetssamarbetet för . En tjänst som koordinator för mansforskning har inrättats med uppgift att organisera nordiska mansforskare och stödja nya mansforskarnätverk. Koordinatorn skall också bidra till genomförandet av den handlingsplan, som antogs av ministerrådet 1997 om män och jämställdhet. Tjänsten placeras inom för kvinno- och könsforskning (NIKK) vars verksamhet har pågått . Institutets uppgifter är att inom ramen för det nordiska samarbetet främja, samordna och stimulera nordisk forskning samt informera om forskningsresultatet på området. Forskningen bidrar till ökade kunskaper och möjliggör effektivare insatser på jämställdhetsområdet. Den bidrar också till att forma en nordisk plattform som är betydelsefull i det internationella samarbetet när det gäller forskning och utveckling. har beslutat genomföra ett projekt för att utveckla metoder och pröva nya arbetsformer för att införliva ett jäm- ställdhetsperspektiv i alla sakfrågor inom arbetsmarknadspolitiken och ungdomspolitiken. Projektet påbörjades och skall pågå , till och med . deltar med två regionala projekt. inom kommun genomför ett projekt inom ungdomspolitiken med stöd av anslaget Särskilda jämställdhetsåtgärder och i driver ett projekt inom arbetsmarknadspolitiken. I detta projekt har ett studiecirkelmaterial tagits fram om hur ett jämställdhetsperspektiv kan införlivas i ordinarie verk- samhet. Det skall användas av cirka 400 anställda. Med medel från har forskare i de nordiska länderna samarbetat och analyserat relationen mellan kön, politik och demokrati i de nordiska länderna. Kön och politik i . Den har även översatts till engelska. Det nordiska jämställdhetssamarbetet på EU-nivå är knutet till frågor och områden som är aktuella inom EU/EES. Den nordiska jämställdhets- modellen är föremål för stort intresse. De satsningar som fastlagts i det nordiska samarbetsprogrammet för perioden 2000 är områden som också behandlas i EU:s jämställdhetsprogram för åren 1996 2000. En gemensam nordisk och europeisk konferens om jämställdhet på arbets- marknaden hölls i . I konferensen deltog även representanter från de baltiska länderna. De nordiska jämställdhetsminist- rarna har enats om att hålla en fortsatt hög jämställdhetsprofil inom EU/EES. 2.1 Nordiskt-baltiskt samarbete Ett program har antagits för närområdessamarbete inom jämställdhets- området fram . En arbetsgrupp med representanter från samtliga nordiska och baltiska länder har tillsatts för att följa upp de olika delarna i programmet. har konferenser hållits i de tre baltiska länderna med medverkan av politiker och experter från de nordiska länderna och EU. har arbetet fortsatt med att öka kunskapen på jämställdhetsområdet bl.a. genom att ta fram könsuppdelad statistik på nationell nivå. 3 Att främja jämställdhet mellan kvinnor och män fortsätter att vara en viktig del i arbete för demokrati och mänskliga rättigheter. för jämställdhet mellan kvinnor och män sammanträder . Ett arbetssätt som utvecklats inom kommittén är inrättandet av särskilda expertgrupper med uppgift att belysa och komma med förslag i olika frågor. bildades en expertgrupp om positiv särbehandling inom området jämställdhet mellan kvinnor och män och en annan som behandlar skydd av unga flickor och kvinnor mot våld. arbetar en expertgrupp med rätten till fritt val när det gäller reproduktion, en med intolerans, rasism och jämställdhet mellan kvinnor och män och en med framtida prioriteringar, strategier och arbetsmetoder i fråga om jämställdhet mellan kvinnor och män. tillsattes en expertgrupp för att utarbeta en rapport om metoder för att genomsyra alla politikområden med ett jämställdhetsperspektiv. En , conceptual framework, methodology and presentation of good practices (EG-S-MS (98)) avlämnades . deltog mycket aktivt i gruppens arbete. beslutade att rapporten skulle översättas till flera språk och ges en bred spridning. Den låg också till grund för en konferens i ämnet i , då den svenska jämställdhetsministern var en av huvudtalarna. Som nämnts under avsnitt 3.8 Män och jämställdhet hölls ett två dagars seminarium i om männens roll i arbetet för att uppnå jämställdhet. ägde den 4:e jämställdhetsministerkonferensen rum i . var ett av de rapporterande länderna och vårt bidrag gällde männens roll i jämställdhetsarbetet. hölls ett seminarium i om kvinno- bilden i media samt ett informationsforum i om åtgärder och metoder för att motverka våld i hemmen. Detta forum följdes upp med ett seminarium om män och våld mot kvinnor i . 4 Internationella arbetsorganisationen () Internationella arbetsorganisationen () är för arbets- livsfrågor. har som grundläggande mål att bekämpa fattigdom och främja social rättvisa. I uppgiften ligger att främja sysselsättning och bättre arbetsvillkor i hela världen samt att värna om fackliga fri- och rättigheter. antog Internationella arbetskonferensen en deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet samt riktlinjer för dess uppföljning. I deklarationen slås fast att alla medlemsländer genom sitt medlemsskap i och sin anslutning till stadga har en förpliktelse att respektera, främja och genomföra de grundläggande rättig- heter som är tema för grundläggande rättighetskonventioner. Dessa rättigheter omfattar bl.a. diskriminering i arbetslivet. program för fler och bättre arbeten för kvinnor syftar till att undanröja diskriminering i sysselsättning och yrkesutövning på grund av kön. Programmet är särskilda bidrag i uppföljningen av FN:s fjärde kvinnokonferens i . Projektet bedrivs i en rad länder i , , och samt på och i , huvudsakli- gen med reguljära budgetmedel. bedriver en omfattande utrednings- och rapportverksamhet. Ett antal studier, publicerade , belyser frågor som rör den könsuppdelade arbetsmarknaden, sexuella trakasserier och våld i arbets- livet. Fr.o.m. gäller att posten som Särskild rådgivare för frågor som rör kvinnor och arbete inom sekretariat ersatts med en jämställdhetsenhet, vilket markerar den vikt den nye generaldirektören fäster vid jämställdhetsfrågorna. 5 () 5.1 FN:s kvinnokommission Vid det 40:e mötet i FN:s kvinnokommission diskuterades bl.a. hur kvinnokommissionen skulle följa genomförandet av de åtaganden som gjorts vid FN:s fjärde kvinnokonferens i i medlemsländerna och i FN-systemet. Det arbetsprogram som beslutades innebar att olika kapitel i handlingsplanen togs upp för behandling 1999. möte ägnades åt frågor om utbildning, kvinnor och ekonomi samt kvinnors inflytande. behandlades frågor om våld mot kvinnor, kvinnor i väpnade konflikter, mänskliga rättigheter och flickebarnets situation. behandlades kvinnors hälsa samt institutionella mekanismer i jäm- ställdhetsarbetet. Syftet har varit att vidareutveckla de överenskommelser som gjordes i . För varje område har texter, s.k. agreed conclusions, antagits som i flera fall bekräftat överenskommelserna i . De har också inneburit framsteg på viktiga områden, bl.a. kriminalisering av våld och våldtäkt i hemmet, stärkande av kvinnors mänskliga rättigheter och rätt till utbildning av personal som utför aborter i de länder där abort är legal. arrangeras en specialsession i för att följa upp i . Syftet är att få en samlad bild av vad som åstadkommits i länderna och inom FN-systemet efter över- enskommelsen i och analysera vilka åtgärder som behövs nationellt och internationellt för att stärka det fortsatta arbetet att nå målen i hand- lingsplanen. Ett första möte för att förbereda specialsessionen hölls vid kvinno- kommissionens möte . som är förbere- dande kommitté till specialsessionen träffades därefter , då en resolution antogs om det fortsatta förberedelsearbetet. Av resolutionen framgår bl.a. att specialsessionen i första hand skall utvärdera i hur hög grad målen i Pekingplanen uppnåtts och ange vad som ytterligare krävs för att uppfylla åtaganden. Nationella rapporter skall presenteras och tillsam- mans med rapporter från FN och andra aktörer utgöra underlag för utvärderingen. Regionala och tematiska förberedelsemöten skall anordnas. Frivilligorganisationerna skall ges möjlighet att medverka både i förbere- delsearbetet och i specialsessionen. kommer ett regionalt förberedelsemöte att anordnas i av FN:s ekonomiska kommission för (ECE) och . En huvudfråga vid kvinnokommissionens förberedande möte blir hur den fortsatta uppföljningen av handlingsplanen i skall utformas . 5.2 Mänskliga rättigheter, FN:s konvention om avskaffandet av all slags diskriminering av kvinnor fortsätter att aktivt verka för att uppmärksamma kvinnors villkor i olika fora som rör mänskliga rättigheter, inte minst inom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna. Frågor om våld mot kvinnor i väpnade konflikter och i andra sammanhang, kulturella och religiösa sedvänjors effekter på kvinnors respektive mäns rättigheter samt regeringars skyldig- het att vidta åtgärder för att säkerställa kvinnors och mäns, flickors och pojkars fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter är centrala i det arbetet. lämnade ekonomiskt stöd till FN:s center för mänskliga rättigheter i syfte att stärka kunskapsbefrämjande åtgärder och införliva ett jämställdhetsperspektiv i centrets verksamhet. UD och Sida har ställt medel till förfogande till en skrift för att sprida kunskap om utvecklingen när det gäller kvinnors åtnjutande av mänskliga rättigheter i ett internationellt perspektiv. Den ges ut bl.a. med anledning av att det är FN:s konvention om avskaf- fandet av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW) antogs. CEDAW är en av de sex mest centrala internationella konventionerna om mänskliga rättigheter. Under de som konventionen funnits har kvinnors åtnjutande av de mänskliga rättigheterna förbättrats i många länder. Mycket återstår dock innan konventionen respekteras fullt ut. Till CEDAW är en övervakningskommitté knuten. Kommittén granskar de rapporter om tillämpningen av konventionens bestämmelser som stater skall lämna in . lämnade sin fjärde granskningsrapport och förbereder sin femte rapport, vilken enligt kommitténs plan kommer att granskas tillsammans med den fjärde . inrättades en arbetsgrupp under FN:s kvinnokommission med uppgift att behandla frågan om ett tilläggsprotokoll till CEDAW för att möjliggöra klagorätt till konventionen för enskilda. kunde arbetsgruppen lämna ett förslag till tilläggstext som ger individer och grupper rätt att anföra klagomål på staters sätt att leva upp till konventionen. Tilläggsprotokollet medger också ett undersöknings- förfarande för vid allvarliga och systematiska kränk- ningar. har antagit tilläggstexten som också har behandlats av Ekonomiska och sociala kommittén (ECOSOC) . 5.3 Genomförandet av åtagandena vid har i en särskild rapport till FN redovisat de åtgärder som genomförts för ökad jämställdhet mellan kvinnor och män sedan FN:s fjärde kvinnokonferens i . Rapporten visar att i hög grad lever upp till åtagandena i den aktionsplattform som beslutades där. Åtgärderna som beskrivs i plattformen utgör också grunden för nationella plan för jämställdhet. Vidare kommer att fortsätta att aktivt integrera ett könsperspektiv i sitt internationella utveck- lingssamarbete och kommer att agera på olika sätt för att stärka genom- förandet av kvinnors mänskliga rättigheter på det globala planet. 6 Jämställdhet i utvecklingssamarbetet UD har alltsedan i arbetat aktivt med att stärka och utveckla den interna kompetensen inom biståndsförvaltningen när det gäller jämställdhetsfrågor. och har ett tjugotal seminarier om jämställdhet i biståndet anordnats inom , bl.a. för att uppmärksamma kvinnors villkor i strategier för att minska fattigdom och för att främja demokrati och mänskliga rättigheter. Arbetet fortskrider också vad gäller att verkställa de handlingsplaner som antagits inom UD:s olika enheter för att integrera jämställdhet i allt utvecklingssamarbete. En rad publikationer har tagits fram, bl.a. en sammanfattning av handlingsplanen från och en metodskrift om att införliva ett jämställdhetsperspektiv i utvecklingssamarbetet. Metodskrif- ten har översatts till ett flertal språk och distribuerats brett både inom och utom . UD har vidare tydliggjort jämställdhetsperspektivet i ramverket för såväl bilateralt som multilateralt utvecklingssamarbete, bl.a. i flera skrivelser till om utvecklingssamarbete. Särskilt framhålls nödvändigheten av att stärka kvinnors rättigheter och deltagande i politiska processer, att förbättra kvinnors ekonomiska villkor och att motverka våld mot kvinnor. har också ett tydligare jämställdhetsperspektiv förts in i region- och landstrategier för utvecklingssamarbetet. Det har bl.a. handlat om att uppmärksamma kvinnors och mäns möjligheter till utbildning, social service, tillgång till krediter och i vad mån satsningar på t.ex. förvaltningsstöd, utbildning, jordbruk och transporter riktas till både kvin- nor och män och beaktar deras olika behov och villkor. har arbete inletts med att operationalisera det omfattande policyarbete inom UD som bedrevs , för att skapa ramverk för såväl det bilaterala som det multilaterala utvecklingssamarbetet. Jämställdhets- perspektivet har i varierande utsträckning integrerats i detta arbete, tydligare rörande t.ex. fattigdomsbekämpning och miljö än vad som gäller mänskliga rättigheter. Det gäller också i strategierna för utvecklingssam- arbetet med enskilda länder. 6.1 Multilateralt utvecklingssamarbete Ett av målen för det multilaterala utvecklingssamarbetet är att utveckla metoder och strategier samt att stärka kompetensen vad gäller jämställdhet i biståndssamarbete. Bland exempel på insatser som särskilt vidtagits för att främja jäm- ställdhet mellan kvinnor och män kan nämnas att i samverkan med styrelsen för arrangerat ett veckoseminarium med representanter för , och för att utbyta erfarenheter när det gäller könsuppdelad statistik och former för rapportering till FN om kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor. har också lämnat bidrag till FN:s befolk- ningsfond (UNFPA) för studier om mäns syn på reproduktiva rättigheter samt i samverkan med UNFPA anordnat seminarier om män och jämställdhet, reproduktion och sexualitet i , och . Bidrag har också lämnats till World Water Vision för att uppmärksamma kvinnors aktiva roll när det gäller vattenförsörjning och till Världshälso- organisationen (WHO) för att uppmärksamma kvinnors hälsa på samma villkor som mäns. UD har vidare i samverkan med vid och FN bidragit till studie om integrering av ett jämställdhetsperspektiv i alla faser av fredsbevarande operationer. 6.2 Bilateralt utvecklingssamarbete Jämställdhet mellan kvinnor och män är ett av de biståndspolitiska målen. Jämställdhetsperspektivet skall genomsyra hela utvecklingssamarbetet med såväl som med länderna i . Regeringen har i regleringsbrev till Sida tydligt angett att myndigheten skall verka för att stärka kvinnors rättigheter som ett led i att effektivt bekämpa fattigdom, fördjupa demokratin, främja hållbar utveckling och öka respekten för kvinnors rättigheter. Inom ramen för riktade insatser på det sociala området redovisar SIDA bl.a. särskilda satsningar för att stärka kvinnors reproduktiva rättigheter och förbättra hälsan. I samarbetet med enskilda länder redovisas insatser som stöder bl.a. legala reformer som syftar till att stärka kvinnors rättigheter samt insatser mot det omfattande våld som ofta förekommer, särskilt i länder som drabbats av väpnande konflikter. För samarbetet med har SIDA tagit fram enkla metoder för både analys och rapportering om jämställdhet mellan kvinnor och män i syfte att underlätta för de parter som genomför utvecklings- projekt att få i gång en dialog om jämställdhetsaspekten. Arbetet har ibland varit svårt bl.a. på grund av parternas begränsade intresse och olika tolkning av begreppet jämställdhet. Arbetet med riktade insatser för att främja jämställdhet mellan könen inleddes . I , och lämnades stöd för att öka kvinnors politiska engagemang och i inleddes ett samarbete om jämställdhetslagstiftning. Det är alltjämt svagt intresse och ibland okunskap hos motparter i sam- arbetsländerna när det gäller jämställdhetsfrågor. Det råder också brist på kunskap hos många svenska parter om metoder för att genomsyra samarbetet med ett jämställdhetsperspektiv. Därför är det fortfarande främst genom riktade insatser med en klar målsättning att främja jäm- ställdhet som arbetet förs framåt. har avsatts till 25 olika insatser direkt inriktade på att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Det är en ökning med jämfört med . Fördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män I bilagan redovisas vissas uppgifter om fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Utredningen (S 1994:09) om fördelning av ekonomisk makt och ekono- miska resurser mellan kvinnor och män presenterade 1998 sitt slutbetänk- ande. Kunskaperna på detta område har ökat väsentligt genom denna utredning. var av den kvinnliga befolkningen i åldern 16 , motsvarande 1,9 miljoner personer, sysselsatta enligt SCB:s arbetskraftsundersökning (). av de syssel- satta kvinnorna var anställda på heltid och arbetade . arbetade lång deltid, , medan av de sysselsatta arbetade kort deltid, mindre än . av de sysselsatta kvinnorna var egna före- tagare. Arbetslösheten bland kvinnor var av arbetskraften. För män var andelen sysselsatta av befolkningen i åldern 16 , vilket motsvarar nästan 2,1 miljoner personer. av de sysselsatta männen var anställda på heltid och arbetade . arbetade lång deltid och kort deltid. Inte fullt av de sysselsatta männen var egna företagare. Arbetslösheten uppgick till av arbetskraften. Den vanligaste orsaken till att kvinnor arbetar deltid är att de fortfarande bär huvudansvaret för arbetet med barn och hem. En annan orsak är arbetsmarknadsskäl, dvs. att det inte går att få längre arbetstid hos nuva- rande arbetsgivare. Män arbetar deltid i huvudsak för att de också studerar eller för att de är sjukskrivna eller delpensionerade. Både andel och antal deltidsarbetande kvinnor minskade något medan antalet deltidsarbetande män var oförändrat och som andel av de syssel- satta minskade något. Skillnader i lön och inkomst mellan kvinnor och män kan till stor del förklaras med skillnader i arbetad tid, yrke, befattning, arbetslivserfaren- het, kvalifikationsnivå, utbildning och ålder. Det finns emellertid löneskillnader mellan kvinnor och män som inte går att förklara på detta sätt. I tabell 1 visas sambandet mellan lön och formell utbildningsnivå för kvinnor och män i olika sektorer. Av tabellen går inte att utläsa om det finns ett samband mellan utbildningen och det ansvar och de arbets- uppgifter som individen har. Inom stat, kommuner och landsting avser uppgifterna samtliga anställda, både LO-grupper och tjänstemän. För den privata sektorn redovisas tjänstemän och arbetare var för sig. Redo- visningen omfattar såväl heltids- som deltidsanställda. Månadslönen för deltidsanställda har räknats om till heltidslön. För LO-grupperna redovisas en beräknad månadslön där den officella statistikens timförtjänst räknats om. Uppgift om utbildningskod finns inte tillgänglig för samtliga anställda som redovisas i tabell 1. Detta medför att summan av de personer som redovisas för olika utbildningsgrupper inte helt överensstämmer med uppgiften om samtliga anställda inom sektorn. När kvinnor och män efter avslutad utbildning börjar arbeta, förefaller det som om män får större ekonomiskt utbyte av sina investeringar i utbildning än kvinnor. Inom samtliga kategorier har kvinnor lägre lön än män. Tabell 1 Månadslön för anställda inom olika sektorer med fördelning på utbildningsnivå . MÅNADSLÖN KVINNORS LÖN REL. MÄNS, % Statligt anställda 98 400 17 800 124 400 21 400 83 Förgymnasial utbildning 11 300 15 500 10 000 17 100 91 Gymnasial utbildning 40 600 15 900 35 400 18 300 87 Eftergymn < 16 700 18 000 30 300 20 300 89 Eftergymn >= 25 600 20 800 37 400 24 100 86 Forskarutbildning 3 600 25 700 10 300 29 200 88 Kommunalt anställda 581 000 15 900 148 000 17 800 89 Förgymnasial utbildning 85 100 14 200 20 500 15 100 94 Gymnasial utbildning 277 800 14 900 54 100 16 100 93 Eftergymn < 109 400 16 400 30 600 18 000 91 Eftergymn >= 106 200 19 100 41 200 21 100 91 Forskarutbildning 500 22 700 900 24 500 93 94 Förgymnasial utbildning 2 700 13 900 2 300 14 700 95 Gymnasial utbildning 5 600 14 500 3 200 15 200 95 Eftergymn < 2 700 15 800 800 17 200 92 Eftergymn >= 1 600 17 500 1 000 20 100 87 Landstingsanställda 183 500 17 700 45 300 24 800 71 Förgymnasial utbildning 9 600 14 300 2 800 15 100 95 Gymnasial utbildning 74 900 15 400 13 200 16 700 92 Eftergymn < 60 800 18 000 8 100 19 000 95 Eftergymn >= 36 500 22 200 17 500 31 700 70 Forskarutbildning 1 100 34 700 3 300 43 200 80 Tjänstemän privat sektor avser 97 75 Förgymnasial utbildning 62 000 16 800 75 200 21 200 79 Gymnasial utbildning 252 500 17 200 299 600 22 200 78 Eftergymn < 87 000 19 600 144 300 24 300 81 Eftergymn >= 61 300 23 600 116 100 32 300 73 Forskarutbildning 1 600 29 200 7 400 36 300 81 Arbetare privat sektor avser 97 88 Förgymnasial utbildning 117 200 14 900 249 000 16 800 89 Gymnasial utbildning 180 900 14 800 456 800 16 900 88 Eftergymn < 18 000 15 500 33 000 17 100 91 Eftergymn >= 3 000 15 400 5 900 16 500 94 Källa: SCB, Lönestatistiken Tabell 2 visar kvinnors lön i procent av mäns lön för heltidsanställda åren 1973 1999. Tabellen är illustrativ men svårtolkad då närings- grens- och sektorstrukturen har förändrats i hög grad . Dessa förskjutningar kan påverka lönerelationen mer eller mindre tydligt inom olika områden. Lärarnas övergång från statligt till kommunalt regle- rade löner är ett exempel på detta. Även överflyttningen av ca 60 000 personer från landsting till kommuner i samband med ÄDEL- reformen har påverkat sektorstrukturen.