prop · GN031 · 2000-01-01 00:00:00 — 2000 UO2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 4 UO3 och uppbörd 801 801 UO4 Rättsväsendet 635 634 UO5 och internationell samverkan 71 71 UO6 Totalförsvar 21 0811 22 0271 UO7 Internationellt bistånd 4 4 UO8 Invandrare och flyktingar 6 4 UO9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 225 257 UO 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 394 525 UO 14 Arbetsmarknad och arbetsliv 433 450 UO 16 Utbildning och universitetsforskning 350 352 UO 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 606 619 UO 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande 892 957 UO 20 Allmän miljö- och naturvård 218 218 UO 22 Kommunikationer 1 867 2 957 UO 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar 1 174 1 178 UO 24 Näringsliv 626 613 Summa 33 413 35 594 1 Merparten avser avgiftsintäkterna vid och utgörs till en mycket stor del av interndebiteringar inom staten. I anslagsavsnitten redovisas förutom avgiftsin- täkter även budgeterade kostnader för den av- giftsbelagda verksamheten. En uppdelning görs i offentligrättslig verksamhet och uppdragsverk- samhet. Även avgifter som betalas in på in- komsttitel redovisas. 7.6 Finansiering av investeringar och rörelsekapital Regeringens förslag: Regeringen får för besluta om lån i för investeringar i anläggningstillgångar som används i statens verksamhet intill ett belopp av . Regeringen får vidare för besluta om krediter för myndigheternas räntekonton i intill ett belopp av . För sjunde verksamhet får regeringen för dels besluta om lån i för investeringar i anläggningstillgångar som används i verksamheten intill ett belopp av , dels besluta om kredit på räntekonto i intill ett belopp av . Skälen för regeringens förslag: Enligt lagen (1996:1059) om statsbudgeten skall fastställa en total låneram i för investeringar i anläggningar som används i statens verksamhet (20 §). Vidare skall fastställa en total kreditram i för att täcka behovet av rörelsekapital (21 §). Låneramar för I tabell 7.7 redovisas för varje utgiftsområde det beräknade sammanlagda behovet av låneramar för . Behovet avser den totala skuld som regeringen via myndigheterna högst får ha i . Tabell 7.7 Låneram för budgetåret Låneram 2000 U01 538 UO2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 1 452 UO3 och uppbörd 922 UO4 Rättsväsendet 2 578 UO5 och internationell samverkan 186 UO6 Totalförsvar 2 607 UO7 Internationellt bistånd 62 UO8 Invandrare och flyktingar 49 UO9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 152 UO10 Ekon. trygghet vid sjukdom och handikapp 2 012 UO14 Arbetsmarknad och arbetsliv 759 UO16 Utbildning och universitetsforskning 5 566 UO17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 360 UO18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning 341 UO19 Regional utjämning och utveckling 2 UO20 Allmän miljö- och naturvård 45 20 UO22 Kommunikationer 177 UO23 Jord- och skogsbruk, fiske 615 UO24 Näringsliv 161 För oförutsedda behov 96 Summa 18 700 Som framgår av tabellen beräknar regeringen att det behövs en sammantagen låneram på för . För att kunna möta oförutsedda behov kommer preli- minärt inte att fördelas till myndigheterna. Myndigheternas totala skuld avseende lån i anläggningstillgångar uppgick till , vilket är mer än . Diagram 7.1 Myndigheternas lån perioden Diagram 7.1 visar att lånevolymen ökar kraftigt mellan 1993, då systemet infördes, och 1996. Ökningen har därefter fortsatt, även om ökningstakten har avtagit något. De senaste två årens ökningar beror till stor del på den inrättade (utgifts- område 2), investeringar till följd av det reformerade ålderspensionssystemet (utgiftsområde 10), samt den fortsatta utbyggnaden av högskolans grundutbildning och forskning (utgiftsområde 16). Som framgår av tabell 7.8 har marginalen mellan låneramen och de av myndigheterna upptag-na lånen per minskat . Tabell 7.8 Lån och låneramar Lån per Låneram Marginal mellan lån per och låneram1 1997 8 498 14 700 6 202 () 1998 9 716 15 337 5 621 () 1999 11 525 16 700 5 175 () 1 Procenttalen anger marginalen som andel av låneramen. Uttryckt som andel av låneramen har marginalen minskat . Anledningen till detta är att regeringens pröv- ning av myndigheternas låneramar successivt har blivit mer grundlig, då omotiverat stora lå- neramar kan resultera i investeringar som visar sig betungande att betala tillbaka. Räntekontokredit Myndigheterna placerar överskottslikviditet och finansierar tillfälliga likviditetsunderskott i . Myndigheterna har för dessa ändamål ett räntekonto med kredit. Ramen förräntekontokrediten varierar men ligger normalt i intervallet av respektive myndighets omslutning. Beräknat behov av kreditramar för redovisas per utgiftsområde i tabell 7.9. Tabell 7.9 Kreditram för budgetåret Kreditram 2000 U01 385 UO2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 336 UO3 och uppbörd 664 UO4 Rättsväsendet 1 971 UO5 och internationell samverkan 177 UO6 Totalförsvar 4 701 UO7 Internationellt bistånd 21 UO8 Invandrare och flyktingar 31 UO9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 141 UO10 Ekon. trygghet vid sjukdom och handikapp 551 UO14 Arbetsmarknad och arbetsliv 560 UO16 Utbildning och universitetsforskning 1 495 UO17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 165 UO18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning 405 UO19 Regional utjämning och utveckling 3 UO20 Allmän miljö- och naturvård 37 6 UO22 Kommunikationer 2 039 UO23 Jord- och skogsbruk, fiske 305 UO 24 Näringsliv 170 Ej fördelat 37 Summa 14 200 Som framgår av tabellen beräknar regeringen att det behövs en räntekontokreditram på för . För att kunna möta oförutsedda behov kommer preliminärt inte att fördelas till myndigheterna. Eftersom det stora flertalet myndigheter har inlåning på räntekontot var den sammanlagda ställningen positiv (ca ). De 23 myndigheter som hade ett negativt saldo på räntekontot hade då tillsammans en skuld om . () stod för nästan hela skulden (4,). Sjunde Inom ramen för det reformerade systemet för inkomstgrundad ålderspension har en sjunde fondstyrelse inom Allmänna pensionsfonden inrättats. Styrelsen skall förvalta en särskild fond, Premiesparfonden. Fonden skall förvalta pre- miepensionsmedel för de försäkrade som inte gör ett aktivt val av fondförvaltare. Kostnaderna för förvaltningen av Premiesparfonden skall tas ur de förvaltade medlen. Sjunde AP- fondstyrelsen kommer att få medel till verksamheten tidigast , när den första överföringen av medel beräknas ske till förvaltare inom premiepensionssystemet. För att täcka utgifterna fram till denna tidpunkt bör sjunde fondstyrelsen, i likhet med vad som gällt , ges möjlighet att erhålla lån och kredit i (jfr. 1997/98: SfU13 och bet. 1998/99:FiU01). Övrig utlåning från Enligt 23 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten kan för en viss myndighet eller för viss anskaffning besluta att finansieringen skall ske på annat sätt än genom ovan beskrivna låneramar eller kreditramar. I tabell 7.10 presenteras en översikt av övriga låneramar i . Tabell 7.10 Övriga låneramar i Miljoner kronor Ställning 1999 (30/6)2 Låneram 2000 7 735 8 410 2 510 3 900 Luftfartsverket1 887,5 6 000 Sjöfartsverket1 0 110 4 850 7 000 Statens järnvägar1 800 10 700 Svenska kraftnät1 1 500 1 500 2 466,5 3 659 Omstrukturering av vissa statliga bolag 0 150 75 154,6 91 100 12 481,6 30 000 330 472 0 1 240 0 obegränsad RGK garantiverksamhet 0 obegränsad BKN garantiverksamhet 0 obegränsad 0 445 Riksskatteverket3 1 705,5 obegränsad 319,2 5 500 1Låneramarna för LFV, , och avser ramar både i och utanför . 2Ställningen per kan i vissa fall ge en missvisande bild då variationen kan vara stor. Förslagen till beslut om nya eller utökade låneramar och övriga bemyndiganden återfinns inom respektive utgiftsområde. 7.7 Garantier infördes en ny garantimodell för statliga garantier. Garantisystemet innebär att risken beräknas i varje garantiengagemang eller grupp av engagemang och utifrån beräkningen fastställs sedan en avgift för garantin. Avgiften skall spegla garantins finansiella risker och administrativa kostnader. Till den del garantitagaren inte betalar en avgift som helt täcker garantins risker och kostnader är det en statlig subvention. En sådan subvention skall belasta ett anslag. De avgifter, och i förekommande fall anslagsmedel, som garantiverksamheten genererar reserveras på ett konto - en garantireserv - i . Reserven finansierar infrianden, administration och andra kostnader som är förknippade med garantierna. Eventuella återvinningar vid infrianden tillförs garantireserven. Till reserven är en obegränsad kredit kopplad. Som tidigare aviserats skall regeringen införa liknande principer för de garantier som utfärdades innan den nya garantimodellen trädde i kraft (prop. 1996/97:1, prop. 1997/98:1 och prop. 1998/99:1). Merparten av de äldre garantierna administreras av . I detta skede fokuseras därför arbetet på de garantier som administreras av . har i uppdrag att beräkna subventionsvärden för de äldre garantierna. Subventionsvärdet för ett enskilt garantiåtagande kan sägas utgöra ett nuvärde av den möjliga framtida budgetbelastning som åtagandet kan komma att medföra. När dessa subventionsvärden har beräknats och garantins kostnad fastställts skall motsvarande värden föras upp på anslag inom respektive utgiftsområde, om inte respektive garantis avgifter kan höjas i motsvarande grad. arbete med att invärdera de äldre garantierna bör vara slutfört . Om ett infriande av en äldre garanti blir aktuellt subventionsvärde har fastställts och anslagsmedel har anvisats, skall infriandet finansieras genom anslagsmedel från det utgiftsområde till vilket den verksamhet som garantin omfattar kan hänföras. I ett sådant fall avser regeringen att återkomma till med förslag till finansiering. Införandet av dessa principer kan komma att medföra att en separat garantireserv behöver bildas, huvudsakligen för vissa äldre garantier som sammanhänger med medlemskap i internationella organisationer. Till en sådan reserv skall då befintliga garantianslag och avgifter för äldre garantier föras. Anslagsmedel skall tillföras garantireserven senast då ett permanent underskott har uppstått. Regeringen avser att ge i uppdrag att föreslå bedömningsgrunder för vad som skall anses vara ett permanent underskott. I regeringens skrivelse Årsredovisning för staten 1998 (skr. 1998/99:150, kap. 7) finns en redovisning av garantiverksamhetens omfattning . 7.8 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser Enligt 12 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten får regeringen, för det ändamål och med högst det belopp som bestämmer, beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, er- sättning, lån eller liknande som medför utgifter även under senare budgetår än det statsbudgeten avser. Regeringen begär bemyndiganden i anslagsav- snitten för de anslag som berörs. Där redovisas tabeller med information om bland annat nya och infriade förpliktelser . I tabell 7.11 görs en sammanfattning per utgiftsområde av begärda bemyndiganden för . I kolumnen Ingående förpliktelser 2000 redovisas de åtaganden staten beräknas ha i form av beställningar av varor och tjänster, beslut om bi-drag m.m. vid ingången av . I nästa kolumn anges de Nya förpliktelser av denna typ som staten förväntas ikläda sig . Kolumnen Infriade förpliktelser 2000 visar de gjorda förpliktelser som förväntas innebära ut- gifter . Kolumnen Utestående för- pliktelser 2000 utgör summan av ingående och nya förpliktelser minus infriade förpliktelser. I den sista kolumnen, Begärda bemyndiganden , redovisas omfattningen av de bemyndi- ganden som regeringen begär i denna budget- proposition. Dessa bemyndiganden avser normalt maximalt utstående förpliktelser . Bemyndigandena innebär att medger att regeringen får ikläda staten förpliktelser som innebär utgifter . Förpliktelserna innebär i många fall utgifter både och åren därefter. Av tabellen framgår att regeringen begär bemyndiganden om totalt . Utgiftsområde 14 uppvisar den största förändringen jämfört med redovisningen av bemyndiganden i budgetpropositionen för . Förklaringen är det nya bemyndigandesystem som föreslås införas avseende arbetsmarknadspolitiska åtgärder och särskilda åtgärder för arbetshandikappade. En avvikelse finns även mellan beräknade utestående förpliktelser och begärda bemyndiganden på utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Denna avvikelse beror på de schabloner som används i det bilaterala Bland annat finns ett bemyndigande att ingå åtaganden som motsvarar högst fem gånger landramen för programländer. Förklaringen till att begärda bemyndiganden inom utgiftsområde 17, 18 respektive 23 understiger beräknade utestående förpliktelser vid utgången av är att vissa ekonomiska förpliktelser har täckning i anslagssparanden, dvs. i redan anvisade medel. Tabell 7.11 Sammanfattande redovisning av beställningsbemyndiganden avseende år Utgifts- område Ingående förpliktelser 2000 Nya förpliktelser 2000 Infriade förpliktelser 2000 Utestående förpliktelser 2000 Begärda bemyndiganden UO 1 0 485 0 485 485 UO 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 0 50 0 50 50 UO6 Totalförsvar 84 385 15 125 -22 UO7 Internationellt bistånd 14 359 11 154 -10 837 14 676 38 157 UO9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 530 307 -307 530 638 UO10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 9 3 -3 9 9 UO14 Arbetsmarknad och arbetsliv 21 300 23 465 - 21 UO15 Studiestöd 1 27 -25 3 3 UO16 Utbildning och universitetsforskning 1 918 1 298 -1 201 2 014 2 049 UO17 Kultur, medier och trossamfund 107 332 -343 96 71 UO18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande 2 430 2 705 -1 112 4 023 2 744 UO19 Regional utjämning och utveckling 3 5 -2 5 5 UO20 Allmän miljö- och naturvård 120 76 -60 136 136 1 587 3 051 -1 095 3 543 3 543 UO22 Kommunikationer 407 400 -324 484 550 UO23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar 5 639 7 654 -3 707 9 586 9 282 UO24 Näringsliv 2 142 981 -1 353 1 770 1 900 Summa 134 937 67 117 -63 452 138 602 161 025 7.9 Bemyndigande för ramanslag Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under besluta att ett ramanslag som inte avser förvaltningsändamål får överskridas om 1. ett riksdagsbeslut om anslag på tilläggsbudget inte hinner inväntas, samt 2. överskridandet ryms inom det fastställda utgiftstaket för staten. Enligt 6 § andra stycket lagen (1996:1059) om statsbudgeten får regeringen med bemyndigande besluta att ett ramanslag får över- skridas, om detta är nödvändigt för att i en verk- samhet täcka särskilda utgifter som inte var kän- da då anslaget anvisades eller för att ett av beslutat ändamål med anslaget skall kunna uppfyllas. För de flesta ramanslag kan oundvikliga ut- giftsökningar i förhållande till anvisade medel rymmas inom den högsta tillåtna anslagskrediten på som föreskrivs i 6 § första stycket budgetlagen. I allmänhet sätter regeringen kre- diten för anslag för förvaltningsändamål till och för de flesta övriga ramanslag till . I fråga om ramanslag för förvaltning- sändamål är det nästan aldrig aktuellt att över- skrida anslaget mer än vad som ryms inom den tillåtna högsta anslagskrediten. Något särskilt bemyndigande som ger regeringen befogenhet att besluta om överskridande av ramanslag som anvisats för förvaltningsändamål behöver därför inte inhämtas. Vid behov kommer ytterligare medel att begäras på tilläggsbudget. I avvaktan på riksdagsbeslut om ytterligare medel kan likvidi- tetsbehovet undantagsvis behöva genom att regeringen tillfälligt utökar myndighetens kredit på räntekonto inom ramen för den av beslutade samlade kreditramen. När det däremot gäller ramanslag som anvisats för regelstyrd verksamhet, icke påverkbara EU- relaterade utgifter, infriande av garantier samt oförutsedda utgifter kan så stora förändringar inträffa att utgifterna inte ryms inom den högsta tillåtna anslagskrediten. Regeringen avser i såda- na fall att i första hand återkomma till med förslag om anslag på tilläggsbudget. Föränd- ringarna kan dock inträffa snabbt och betalning- arna kan behöva göras utan dröjsmål. Om anslag på tilläggsbudget inte hinner anvisas bör rege- ringen bemyndigas att besluta om överskridande när de förutsättningar som anges i 6 § andra stycket budgetlagen är uppfyllda, dvs. om det är nödvändigt för att i en verksamhet täcka särskil- da utgifter som inte var kända då anslaget anvisa- des eller för att ett av beslutat ändamål med anslaget skall kunna uppfyllas. Överskri- dandet får inte vara större än att det ryms inom det fastställda utgiftstaket för staten. Bemyndi- gandet begärs för ett budgetår i sänder. Rege- ringens avsikt är att även fortsättningsvis på tilläggsbudget föreslå förändringar av berörda anslag som ersätter det medgivna överskridandet. I årsredovisningen för staten 1998 (skr. 1998/99:150, sid 64) lämnades en redovisning för vilka anslag som regeringen medgivit överskri- dande . Innevarande år har rege- ringen medgivit ett överskridande med högst på anslaget Sjukpenning och rehabilitering under utgiftsområde 10 Ekono- misk trygghet vid sjukdom och handikapp. Vida- re har regeringen medgivit ett överskridande på på det under utgiftsområ- de 8 Invandrare och flyktingar anvisade anslaget Mottagande av asylsökande. På tilläggsbudget (avsnitt 5.3) föreslås förändringar av dessa an- slag. En fullständig redovisning av hur bemyndigandet har utnyttjats under innevarande år kommer att lämnas i årsredovisningen för staten 1999. I anslutning till utgiftsområde 21 Energi samt utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. åter- kommer regeringen med förslag om bemyndi- ganden rörande överskridanden av vissa anslag. 8.1 Inledning Regeringen redovisar här ett antal förslag på skatte- och socialavgiftsområdet med effekter för och de därpå följande åren. För beskattningen av förvärvsinkomster föreslås ett första steg i en reform med bl.a. kompensation för uttaget av allmän pensionsavgift. På företagsskatteområdet föreslås bl.a. utvidgade reserveringsmöjligheter för företagen. För socialavgifterna lämnas förslag om förändrad struktur bl.a. med anledning av överenskommelser på pensionsområdet. Vidare redovisas vissa förslag om fastighetsskatten för . En grön skatteväxling sker genom att vissa energiskatter höjs. Jordbrukets energibeskattning föreslås reduceras till industrins nivå. Vidare lämnas förslag på fordonsskatteområdet. De ökade skatteintäkterna används för reducerad skatt i samband med kompetensutveckling. I ett avslutande avsnitt redovisas de finansiella effekterna av de skatteförslag som lämnas i denna proposition och dessutom av de förslag i andra propositioner som lämnas i anslutning till budgetpropositionen. Ärendet och dess beredning Lagförslag har upprättats i enlighet med förteckningen i kapitel 3 Lagförslag. Samtliga lagförslag har under hand beretts med . har inom utarbetats en promemoria Vissa skattefrågor med anledning av att aktiebolag skall kunna förvärva egna aktier, m.m. I den promemorian behandlades även frågan om kupongskatt vid näringsbetingat innehav. Promemorian har remissbehandlats. Promemorian och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Fi 1999/2419). Inom har även utarbetats en promemoria med förslag om hur en höjning av basvärdena avseende hyreshus (bostadsdelen) vid fastighetstaxering inte skall slå igenom på fastighetsskatteuttaget vid taxering. Promemorian har remissbehandlats. Promemorian och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Fi 1999/2400). Vad gäller höjningen av fordonsskatten för tunga bussar har det bakomliggande förslaget från , , miljön och säkerheten (SOU 1999:62) remissbehandlats och under hand även beretts med . Remissinstansernas yttranden finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Fi 1999/2011). Lagrådet Förslaget till lag om skattereduktion på förvärvsinkomster vid taxering motsvarar i princip den lag som reglerar samma åtgärd vid taxering. Den lagen granskades av Lagrådet (SFS 1998:1476). Även förslaget till lag om beräkning av viss inkomstskatt på förvärvsinkomster vid taxering är i princip likalydande med den lagrådsgranskade lagen i samma ämne (SFS 1998:1477). Det finns därför inte skäl att höra Lagrådet över de nu framlagda förslagen. Förslaget till lag om underlag för fastighetsskatt i vissa fall vid taxering är dock av sådan karaktär att Lagrådets yttrande normalt borde inhämtas. En lagrådsgranskning i denna del skulle emellertid innebära att ett förslag inte skulle kunna lämnas i sådan tid att det är möjligt att åstadkomma en avslutad riksdagsbehandling . Det är av synnerlig vikt att den åsyftade lindringen av fastighetsskatten kan börja tillämpas möjligt. Med hänsyn till att Lagrådets hörande skulle fördröja lagstiftningsfrågans behandling har något yttrande inte inhämtats. Övriga förslag är av så enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande saknar betydelse. 8.2 Beskattning av förvärvsinkomster 8.2.1 Allmän inriktning av en reform Regeringens bedömning: Med början inleds en reform av förvärvsinkomstbeskattningen som innebär att löntagare och övriga personer med pensionsgrundande inkomst kompenseras för effekterna av den allmänna pensionsavgiften på genomsnittsskatter och marginalskatter. Fullt utbyggd innebär reformen en skattereduktion för den allmänna pensionsavgift som skall betalas för beskattningsåret. Skattereduktionen kombineras med en slopad avdragsrätt för den allmänna pensionsavgiften vid beräkningen av underlaget för och statlig inkomstskatt. påbörjas en förändring som minskar antalet skattskyldiga som betalar statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster med inriktning på att andelen skall sjunka till av de skattskyldiga med förvärvsinkomster. I vilken takt en reform av detta slag kan genomföras blir beroende av den löpande bedömning som görs av de offentliga finanserna och det konjunkturpolitiska läget och också på en avvägning i förhållande till de behov som finns att säkerställa en tillfredsställande kvalité i de offentliga åtagandena, särskilt för vården, skolan och omsorgen. skattereform innebar en genomgripande förändring av beskattningen av förvärvsinkomster. Skattesatserna sänktes och skattebasen breddades. Det gav ett reducerat skatteuttag som till betydande del finansierades genom bl.a. höjda indirekta skatter. För alla inkomsttagare sänktes såväl det genomsnittliga skatteuttaget som marginalskatterna. Den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomster som i reformen sattes till sänktes kraftigt vilket innebar att den absoluta majoriteten av personer med förvärvsinkomster enbart kom att betala inkomstskatt. I den skatteskala som infördes genom skattereformen var avsikten att såväl grundavdrag som olika skiktgränser skulle justeras upp i takt med förändringar i det allmänna prisläget. För grund-avdraget liksom för de olika gränser som styr grundavdraget skedde detta genom en koppling till basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. För den skiktgräns som utgör den nedre gränsen för uttag av statlig inkomstskatt gjordes kopplingen direkt till utvecklingen av konsumentprisindex. För att förhindra att antalet personer med statlig inkomstskatt skulle öka infördes en extra uppräkning . I praktiken innebar denna regel att först vid en ökning av reallönen före skatt med skulle antalet personer som betalade statlig skatt öka. Sedan skattereformen har inkomstskattereglerna förändrats i olika avseenden. Grundavdraget har reducerats såväl genom att dess andel av basbeloppet sänkts från till som genom att indexeringen av själva basbeloppet under vissa år ej fullt ut beaktat inflationen. För uttaget av statlig inkomstskatt har på ett liknande sätt korrigeringar skett genom att uppräkningen av skiktgränsen också reducerats genom en partiell och temporär avindexering. Därutöver har uttaget av statlig inkomstskatt förändrats genom att ett extra skalsteg införts i skatteskalan som en fördelningspolitisk korrigering av skattereformen (se vidare ekonomiska vårproposition). De förändringar som har gjorts i skatteskalan sedan skattereformen innebär att för kommer grundavdraget, såvitt gäller dess normala nivå, att ligga på .