prop · GN0310 · 2000-01-01 00:00:00 — Enligt regeringens bedömning är det rimligt att nuvarande möjligheter till kompletterande studielån för vissa andra angelägna merkostnader, inklusive musikinstrument, behålls. Behovet av tilläggslån bör som prövas i varje enskilt fall. 6.1.5 Sammanfattning av förslagens effekter Regeringens förslag innebär att ett enhetligt finansieringssystem införs med lika stort totalbelopp för alla studerande oavsett utbildningsnivå. Systemet blir enklare, tydligare och mer rättssäkert för den enskilde. Genom att totalbeloppet och andra belopp kopplas till prisbasbeloppet förenklas regelverket och administrationen avsevärt. Höjningen av det generella bidraget innebär jämfört med nuvarande bidrag i studiemedlen en förbättring för alla studerande oavsett utbildningsnivå och förstärker stödets rekryterande effekt. Genom höjningen minskar skuldsättningen. Totalbeloppet och de nya bidragsnivåerna innebär kraftiga nivåförbättringar för vuxenstuderande med låg tidigare inkomst. Totalbeloppet netto (efter skatt) är i det nya stödet högre för alla dem som har en dagpenning i arbetslöshetsförsäkringen som är lägre än , dvs. en tidigare inkomst lägre än . Detta gäller till stor del kvinnor. För dem med lägsta dagpenningnivå fördubblas totalnivån. En viss försämring uppstår för dem som har en högre dagpenning i arbetslöshetsförsäkringen. Som mest blir stödet lägre än högsta ersättning från arbetslöshetskassa efter skatt om inte tilläggslån kan erhållas. Det högre bidraget, som främst avses styras till grupper som omfattas av reglerna för svux och svuxa, ger en bidragsnivå som motsvarar det högsta bidraget i dessa stöd. Förändringarna i beloppsnivåer framgår av följande bild och tabell. Nuvarande och föreslagna studiestödsbelopp för heltidsstuderande Regeringen förutsätter att förändringarna kommer att stimulera ytterligare grupper med låg tidigare utbildningsbakgrund och ansträngd ekonomi till studier eftersom de ekonomiska möjligheterna så avsevärt förbättras. Sammantaget bör fortsatt stora satsningar på utbildning tillsammans med det reformerade studiestödssystemet bidra till att minska den sociala snedrekryteringen till högre utbildning. Möjlighet till tilläggslån för vissa studerandegrupper ökar studiestödets rekryteringseffekt. Lånet innebär emellertid också att den enskildes skuldbörda ökar. De förändringar i återbetalningssystemet som föreslås i det följande kommer dock att vara ett incitament för studerande att hålla ned skuldsättningen. Regeringen utgår därför från att möjligheten till tilläggslån inte kommer att överutnyttjas. 6.2 Studiestödstid 6.2.1 Studiestöd Nuläget För grundutbildning vid universitet och högskolor anges studieomfattningen enligt ett poängsystem, där varje poäng motsvarar heltidsstudier (6 kap. 2 § högskoleförordningen [1993:100]). är utbildningstiden normalt . I gymnasieskolan omfattar studieåret normalt (3 kap. 1 § gymnasieförordningen [1992:394]). Vid andra skolor varierar utbildningens längd. Kurserna i komvux har olika omfattning och olika start- och sluttidpunkter. Studiestöd lämnas enligt 4 kap. 10 § studiestödslagen (1973:349) för sådan del av läsår under vilken den studerande bedriver studier. För beviljande av studiemedel beaktas endast hela sammanhängande studieperioder för heltidsstuderande och för deltidsstuderande under ett kalenderhalvår. Vuxenstudiestöd beräknas också för motsvarande perioder , men inom denna ram lämnas stöd för varje kalenderdag som studierna pågår. Enligt 4 kap. 3 och 4 §§ studiestödsförordningen (1973:418) skall ett läsår , eller inom högskolan, anses omfatta . Året skall fördelas på en hösttermin och en vårtermin. och högskolor anses både höstterminen och vårterminen omfatta fyra och en halv månad (20 poäng). I gymnasieskolan och andra utbildningar på gymnasial nivå, vars läsår är , anses höstterminen omfatta och vårterminen . För utbildningar som är kortare eller längre än fastställs omfattningen och fördelningen på terminer av (). Regeringens förslag: Studiemedel skall lämnas för sådan del av studietid som omfattas av den kursplan eller motsvarande som gäller för utbildningen. Studiemedel skall beräknas per hel vecka för både heltids- och deltidsstuderande. Studiemedel skall få lämnas även för tid då den studerande är sjuk enligt bestämmelser som regeringen meddelar. Detsamma skall gälla för studiehjälp. Regeringens bedömning: Ett studieår bör på samma sätt som i nuvarande system anses motsvara 40 veckors heltidsstudier. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Det fåtal remissinstanser som lämnat synpunkter, bl.a. CSN och (), välkomnar förslaget om att stödet skall beräknas . CSN anser dock att begreppet tid skall användas i stället för begreppet fastställd studietid. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Studiestöd lämnas enligt nuvarande regler för sådan del av läsår under vilken den studerande bedriver studier. Begreppet läsår är emellertid inte tillämpligt för högskoleområdet. Regeringen anser att studiemedel skall lämnas för sådan del av studietid som omfattas av den kursplan eller motsvarande som gäller för utbildningen. Som bör det ankomma på regeringen att meddela närmare bestämmelser för tillämpningen. Studiestödet bör i största möjliga utsträckning vara följsamt i förhållande till utbildningens uppläggning och omfattning. De nuvarande reglerna om 15-dagarsperioder för beräkning av studiestödstid har vissa negativa och styrande effekter. För flertalet utbildningar anges utbildningens omfattning i antal veckor. Det är därför lämpligt att den tidsenhet för vilken studiestöd beviljas anpassas till detta. Studiemedel bör alltså lämnas för varje hel vecka som utbildningen pågår och den studerande deltar i denna. Ett normalt studieår bör således ge rätt till studiestöd och innebära, som , att stöd betalas ut . Hur undervisningen är förlagd i tiden bör i dessa fall inte ha någon betydelse. För andra kurser/utbildningar bör studiemedel beviljas för den tid som framgår av kurs- eller studieplan. I det fall den studerande inte deltar i utbildning skall naturligtvis stödet avpassas i förhållande till den faktiska studietiden. Beräkning av studiemedlen skall avse både heltids- och deltidsstuderande, vilket innebär en betydlig förenkling i förhållande till nuläget. Utbildning som förläggs kan med de föreslagna reglerna ge ett ökat belopp i studiemedel jämfört med vad som kan lämnas enligt nuvarande regler om 15-dagarsperioder. Studiestöd kan enligt nuvarande regler lämnas även för tid då studier inte bedrivs. Det gäller t.ex. vid sjukdom och tillfällig vård av barn. Sådana studieuppehåll skall naturligtvis kunna godtas även i fortsättningen. Det bör fortsättningsvis ankomma på regeringen att utfärda närmare föreskrifter om detta. I nuvarande svux/svuxa-system kan stöd lämnas även under juluppehåll när ingen undervisning ges. En effekt av det nya systemet blir att studiemedel inte lämnas . De nuvarande reglerna bör emellertid kunna tillämpas under en övergångstid för dem som vid införandet av det nya systemet uppbär svux eller svuxa. För en del av dessa studerande kommer emellertid det nya stödet att innebära väsentliga förbättringar jämfört med svux och svuxa. Övergångsregler beräknas därför utnyttjas i ytterst liten utsträckning. 6.2.2 Längsta tid för studiemedel Enligt nuvarande regler kan studiestöd beviljas för studier på gymnasial nivå under högst . Om särskilda skäl finns kan stöd beviljas , t.ex. för slutförande av en utbildning eller för någon värdefull yrkesinriktad kurs. Studier på grundskolenivå anses också utgöra särskilda skäl, vilket medför att tid med stöd på denna nivå inte räknas in i antalet terminer. För studier vid universitet och högskolor eller annan eftergymnasial utbildning ges stöd under högst . Även här kan stöd ges för ytterligare tid om det finns särskilda skäl. Regeringens förslag: Studiemedel skall ställas till förfogande under en viss längsta tid uttryckt i antal veckor vid heltidsstudier. Utbildning på högskolenivå och annan eftergymnasial nivå: Studiemedel skall få lämnas (). Utbildning på gymnasial nivå: Studiemedel skall få lämnas . Den som redan har en treårig gymnasieutbildning eller motsvarande utbildning skall dock kunna få studiemedel . Utbildning på grundskolenivå: Den som helt saknar grundskoleutbildning eller motsvarande utbildning skall kunna få studiemedel för sådana studier . Tiden skall dock kunna förlängas med högst för den som behöver grundläggande färdighetsträning i läsning, skrivning och räkning. Den som redan har grundskola eller motsvarande utbildning skall kunna få studiemedel för studier på denna nivå. Om det finns synnerliga skäl skall studiemedel kunna lämnas än vad som sagts. Vid studier på deltid skall studiemedel få lämnas med högst det antal veckor som svarar mot det högsta antalet veckor vid heltidsstudier. Utredningens förslag: Utredningen föreslår tidsgränser för generell rätt till studiestöd inom varje utbildningsnivå. Den som saknar kunskaper som normalt uppnås i skall kunna få studiestöd för sådana studier i längst (). För studier fram till gymnasiekompetens skall den som saknar kunskaper och färdigheter motsvarande gymnasieskolans nationella program (motsvarande) kunna få stöd under längst (). För högskoleutbildning inklusive annan eftergymnasial utbildning bör den generella rätten till stöd vara längst (), men med rätt till förlängning i de fall då utbildningstiden till en viss examen är längre än . Tiden med studiestöd skall på alla nivåer kunna förlängas om det finns särskilda skäl. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är kritiska till den föreslagna tidsbegränsningen för högskolestudier. Det bör finnas plats för t.ex. basår, återkommande utbildning och breddning. Antalet dispenser förväntas bli många. () anser att det är få som studerar än om inte utbildningen i sig själv tar . Att skuldsättningen då blir hög går inte att undkomma genom att sänka antalet terminer. De konstnärliga högskolorna anser att möjligheterna till studiestöd bör utvidgas i stället för att begränsas. () förordar att den generella rätten till stöd för högskolestudier blir kortare än vad utredningen föreslagit, men att det i stället skall finnas ökade möjligheter att utsträcka tiden inom ramen för särskilda skäl. När det gäller gymnasiala studier anser CSN att den generella tiden bör vara fyra terminer, men att ytterligare två terminer bör kunna lämnas fram till gymnasiekompetens för den som har grundskola (motsvarande) som tidigare utbildning. Skälen för regeringens förslag: Det är viktigt att studiestödsreglerna bidrar till att studier genomförs så snabbt och effektivt som möjligt. Därmed kan kostnaderna hållas nere både för den enskilde och det allmänna. Det gäller studier på alla nivåer. Utredningens förslag att den generella rätten till studiemedel skall begränsas till högst tio terminer () när det gäller studerande på högskolenivå och annan eftergymnasial nivå har som nämnts kritiserats av många remissinstanser. Regeringen bedömer att den nuvarande gränsen på tolv terminer () bör behållas. Vissa högskoleutbildningar är längre än tio terminer. De studerande vid sådana utbildningar skulle om tio terminer är huvudregel behöva garanteras undantag från huvudregeln. En formell gräns på tio terminer men med rätt till överskridande skulle alltså medföra ett kraftigt ökat antal prövningsärenden och osäkerhet för de studerande i dessa situationer. Inom en tidsram på tolv terminer ryms alla högskoleutbildningar. Det innebär i stor utsträckning också möjlighet till komplettering och breddning och möjlighet att påbörja forskarstudier. De utbildningar på gymnasial nivå som har en fastställd studietid genomförs normalt enligt studieplan. Ofta är det fråga om ett- eller tvååriga utbildningar som anordnas av folkhögskolor eller s.k. kompletterandeskolor. För dem som läser till gymnasiekompetens i vuxenutbildning kan däremot studietiden variera. Utredningen har föreslagit att de som saknar kunskaper motsvarande ett nationellt program i gymnasieskolan skall kunna få studiemedel under sex terminer för att nå gymnasiekompetens. Den som har en tvåårig gymnasieutbildning eller behöver komplettera vissa ämnen bör enligt utredningen normalt få stöd . CSN anser att kan vara för den som behöver läsa in kärnämnen i ett studieförberedande program, medan å andra sidan sex terminer är . Nämnden förordar därför fyra terminer som generell gräns men med möjligheter till förlängning om det finns särskilda skäl. Ungdomsutbildningen har byggts ut och förändrats, vilket medför att många äldre har behov av en basutbildning med modernare innehåll. Enligt regeringens mening bör huvudregeln som vara att studiemedel för studier på gymnasial nivå skall kunna ges (). ryms repetitionsstudier, komplettering av gymnasiebetyg och/eller någon yrkesinriktad utbildning. För den som redan har en treårig gymnasieutbildning bör dock längsta tiden begränsas . I likhet med studiestödsutredningen anser regeringen att en tidsgräns bör sättas för rätt till stöd på grundskolenivån. I nuvarande tillämpning kan studiestöd för studier på grundskolenivå lämnas så länge sådana studier bedrivs. Det förslag som läggs om höjda bidrag främst till prioriterade grupper gör det rimligt maximera att tiden med stöd. För flertalet studerande på denna nivå läggs studierna upp över tre terminer. Att börja studera på nytt i vuxen ålder kan emellertid vara svårt för många. Mot den bakgrunden är det rimligt att en studietid () accepteras. För den som har mycket bristfälliga kunskaper i läsning, skrivning och räkning kan tiden behöva förlängas ytterligare, dock högst med en extra termin (). Huvuddelen av de studerande på grundskolenivån har redan en grundskoleutbildning eller motsvarande studier bakom sig. För nödvändiga repetitionsstudier bör stöd kunna lämnas . Dagens regler som innebär att studiestöd kan lämnas utöver de fastställda tidsgränserna på grund av särskilda skäl bör i princip upphöra. Den praxis som utvecklats har inneburit att många studerande i förväg har kunnat räkna med att få studiestöd under 2 3 terminer utöver huvudregeln. Detta är otillfredsställande. Det är vidare nödvändigt att skuldsättningen begränsas. Genom en tydlig information till de studerande om för hur som studiestöd kan ställas till förfogande markeras från samhällets sida behovet av väl planerade och målinriktade studier med minskad skuldsättning som följd. Genomströmningen i utbildning kommer att påverkas positivt. Det kan dock finnas situationer där synnerliga skäl finns för stöd under ytterligare någon tid. Det kan gälla t.ex. förlängd studietid på grund av funktionshinder eller andra mycket speciella omständigheter. Vid studier på deltid skall studiemedel få lämnas med högst det antal veckor som svarar mot det högsta antalet veckor vid heltidsstudier. Sammanfattningsvis innebär de föreslagna reglerna följande i förhållande till nuläget. Studienivå Nuvarande regler Förslag Högskolenivå () Gymnasial nivå () ()1 Grundskolenivå Utan formell () begränsning (2½år)2 1) Avser den som redan har en treårig gymnasieutbildning. 2) Avser den som behöver grundläggande färdighetsträning i läsning, skrivning och räkning. 3) Avser den som redan har grundskolekompetens eller motsvarande. Av avsnitt 6.3 framgår att den längsta tiden för rätt till studielån kan vara begränsad för studerande som är eller äldre. 6.2.3 Kortaste tid för studiemedel Regeringens förslag: För rätt till studiemedel skall studietiden omfatta en sammanhängande tid . Utredningens förslag: För studietid som är kortare än bör stöd inte beviljas. Remissinstanserna: Förslaget har inte kommenterats. Skälen för regeringens förslag: För rätt till studiemedel måste enligt nuvarande regler studierna omfatta en sammanhängande tid om minst för en heltidsstuderande och minst för en deltidsstuderande. För en heltidsstuderande måste alltså utbildningen pågå plus för att ge rätt till studiestöd. Undantag gäller för studier utomlands som måste omfatta minst tre månaders heltidsstudier. En övergång till veckoberäkning för studiemedel skulle om nuvarande princip behålls vara att minsta accepterade studietid skulle vara . Normalt bör emellertid några veckors studier kunna finansieras på annat sätt än med studiestöd. föreslår att den minsta tiden för studier i skall vara . För att registreras som studerande i högskolan krävs att studierna omfattar minst . Utbildningstiden bör enligt regeringens mening vara minst för att ge rätt till studiemedel. 6.3 Övre åldersgräns för bidrag och lån Nuläget Den övre åldersgränsen för rätt till studiemedel är nu . För det särskilda vuxenstudiestödet (svux), som infördes , var åldersgränsen först men höjdes (och också svuxa) till . Om det finns särskilda skäl kan stöd beviljas även till den som är respektive . Den nu avslutade antagningen till de s.k. NT- platserna i högskolan, vilka varit kombinerade med rätt till svux, har gällt studerande som varit högst . Övre åldersgränser i det nya systemet Regeringens förslag: Studiebidrag skall få lämnas t.o.m. det kalenderår då den studerande fyller . Regeringen skall få utfärda föreskrifter om rätten att få studiebidrag under tid därefter. Rätten till studielån skall successivt begränsas från och med det kalenderår då den studerande fyller . Utredningens förslag: anser att den övre åldersgränsen i det nya studiestödet skall vara . Stöd för ytterligare något eller skall kunna ges om det finns särskilda skäl, dock längst . Lånemöjligheten föreslås begränsas genom införande av ett s.k. lånetak innebärande en successiv begränsning av lånemöjligheten från 30 till . En studerande skulle kunna ta lån för ungefär tre terminers studier. Lån för grundskole- och gymnasieskolenivån räknas inte in i taket. Remissinstanserna: Bland remissinstanserna är de flesta tveksamma till lånetaket, bl.a. () och vissa fackliga organisationer. Man anser att förslaget rimmar illa med tankegången om ett livslångt lärande. () pekar på behovet av ett höjt fribelopp för äldre studerande om reglerna genomförs. Ett par högskolor och några kommuner har tillstyrkt förslaget. folkhögskolestuderandes förbund anser att avtrappningen skall börja senare, vid . () har tagit upp frågan om en riskpremie för finansiering av avskrivningskostnader och också förordat som avskrivningsgräns. De har därmed inte tagit ställning till frågan om behovet av ett lånetak. Skälen för regeringens förslag: I dagens samhälle där krav ställs på kompetensutveckling under i princip hela yrkeslivet är det viktigt att möjligheter till finansiering av studier finns jämförelsevis högt upp i åldrarna. För personer, som kanske kommit ut sent i förvärvslivet, är det särskilt viktigt att få stöd för kompetenshöjande studier. När det gäller den generella rätten till studiebidrag bör därför som utredningen föreslår den övre åldergränsen höjas från , som gäller i nuvarande studiemedel, till , dvs. den gräns som gäller i svux och svuxa- systemen. Gränsen skall ses mot bakgrund av erfarenheterna av nuvarande regler och nuvarande faktiska studerandevolymer i dessa åldrar. Några ökade kostnader för en sådan ändring uppstår i princip inte, eftersom nuvarande praxis för att ge studiemedel är liberal. Men en formell höjning av åldergränsen har stora fördelar ur informations- och rättvisesynpunkt. Det skall vidare vara möjligt att i vissa fall bevilja bidrag även till den som fyllt . Det bör då som regel vara fråga om stöd för en utifrån arbetsmarknadsbehov angelägen yrkesinriktad utbildning. Det bör ankomma på regeringen att utfärda närmare bestämmelser för tillämpningen i dessa fall. Utformningen av lånemöjligheterna är beroende av valet mellan å ena sidan angelägenheten för personer i högre åldrar att få genomföra kortare eller längre utbildning och å andra sidan hur stora risker för det allmänna i form av avskrivningar som kan accepteras. av de studerande som under fick lån i svux, svuxa- och studiemedelssystemen var eller äldre. Motsvarande andel för åldersgruppen 35 var . Många söker klara sig med enbart bidragsdelen. Andra inser troligen att en hög skuldsättning inte spelar så stor roll med tanke på nuvarande avskrivningsmöjligheter. Under avsnitt 6.2.2 föreslår regeringen att studiemedel skall kunna lämnas för eftergymnasiala studier (12 terminer) och om utbildningstiden fram till en viss examen är längre för ytterligare tid. För den som studerar som 12 terminer och tar lån kommer lånet att uppgå till ca när återbetalningen börjar (vid föreslagen högre bidragsandel och nuvarande låga ränta). Är den studerande vid studiernas slut t.ex. blir återbetalningstiden mycket kort och de årliga återbetalningarna i det nya systemet mycket höga. Som nämnts i det föregående måste utgångspunkten i det nya studiemedelssystemet vara att lånen skall återbetalas i sin helhet. Om principen skall fungera skulle det behövas mycket höga bidrag för äldre studerande som påbörjar ett längre studieprogram. En sådan lösning i ett generellt system är inte möjlig eller lämplig. I stället är det nödvändigt att införa en begränsning av lånemöjligheten. förslag innebär i princip att lånemöjligheten för högskolestudier börjar trappas av vid ca genom ett lånetak. Tillämpningen av ett lånetak ställer emellertid stora krav på CSN som från fall till fall måste väga nytillkommande lån mot redan befintlig skuld. Informationen till den enskilde blir inte heller lätt. En framflyttning av avskrivningsgränsen till har också nämnts som alternativ lösning. SFS säger i sitt yttrande att det bör vara möjligt att ta lån sent i livet. Men för att återbetalningsprognosen skall bli mer realistisk förordas att lån som tas efter skall skrivas av först . CSN menar också att man bör förlänga återbetalningstiden till . Många har betryggande inkomster och i det nya pensionssystemet blir pensionsavgångar möjliga, säger nämnden. har inte behandlat frågan närmare utan följt nuvarande regler om avskrivning vid . Frågan om avskrivning behandlas närmare under avsnitt 7.7. Det är kombinationen av rätten att få studielån (12 terminer i högskolan eller annan eftergymnasial utbildning) och möjligheten att fullt ut utnyttja denna rätt som skulle leda till orimliga konsekvenser. För den som tidigare i livet har studerat på samma nivå och då haft studiestöd är en del terminer redan förbrukade. Reglerna om längsta tid motverkar alltså i en del fall ett alltför stort ytterligare låneutnyttjande i högre åldrar. I det nya systemet bör ett helhetsperspektiv anläggas utifrån utgångspunkten att studielån skall betalas tillbaka. Det maximala antalet veckor (terminer) för rätt till studielån föreslås därför successivt begränsas från och med enligt följande. Ålder Antal veckor (teminer) 40 240 (12) 41 220 (11) 42 200 (10) 43 180 (9) 44 160 (8) 45 140 (7) 46 120 (6) 47 100 (5) 48 80 (4) 49 60 (3) 50 40 (2) De angivna gränserna anger för hur en studerande sammanlagt har rätt till studielån i en viss ålder oavsett vilken nivå som studierna bedrivs på. Den som är kan alltså få låna till studier. Den som är kan fortfarande genomgå en normal högskoleutbildning och få lån . För den som studerat tidigare och då erhållit enbart bidrag påverkas inte rätten till studielån under förutsättning att det totala antalet veckor inte överstiger den längsta tid som studiemedel kan lämnas för. Den som däremot har fått lån för lika eller än som anges för respektive ålder kan inte beviljas ytterligare lån. Givetvis skall bidrag kunna lämnas för maximalt möjliga antal terminer till och med oavsett avtrappningen av lånemöjligheten. De redovisade principerna innebär en mindre hård skärpning jämfört med utredningens förslag som reglerna blir mer lättförståeliga. Syftet att kostnaderna i form av framtida avskrivningar skall minska bibehålls dock. 6.4 Deltidsstudier Nuläget Studiemedel och vuxenstudiestöd kan beviljas för deltidsstudier som omfattar minst halvtid. Studiestödet för halvtidsstudier utgör i princip hälften av heltidsstödet.