prop · GN0386 · 2000-01-01 00:00:00 — Skälen för regeringens bedömning: Enligt IT-infrastruktur- utredningen råder brist på ledning med hög överföringskapacitet för uthyrning till operatörer. Det finns ett behov av en högre överföringskapacitet i näten på grund av den snabba IT-utvecklingen. är utbudet av sådana nät inte tillräckligt för att möta efterfrågan. Enligt utredningen skulle ett ökat utbud av ledning med bredbandskapacitet kunna pressa priser och öka konkurrensen på marknaden. Därmed skulle utvecklingen och expansionen av IT- användningen gynnas. Sedan betänkandet lämnats till regeringen har marknadssituationen ändrats såtillvida att nu förklarat sig berett att upplåta ledning i fibernätet alternativt, då tillgång till separata fiberpar inte medges, våglängder på fibernät mellan olika orter. Förfrågningar till om möjlighet och avgifter för att tillhandahålla såväl ledning i fibernätet och våglängder har emellertid visat att Telias utbud är begränsat. Utbudet av ledning ökar kraftigt särskilt i de tätbefolkade delarna av landet, dock gäller det i huvudsak på stora stråk i stomnät, medan tillgången är mycket begränsad i andra delar av landet. Om utbudet av ledning ökade även i de glest befolkade delarna av landet, skulle priset på ledning kunna pressas vilket i sin tur skulle gynna konkurrens bland operatörerna och därmed också gynna utvecklingen och expansionen av IT-användning. För att få klarhet i de kommersiella förutsättningarna för ett initiativ i direkt anslutning till det statsägda nätet gav regeringen i uppdrag till affärsverket att utreda de kommersiella förutsättningarna för uthyrning av öppen ledning samt ökad datatransmissionskapacitet på marknaden genom en accelererad utbyggnad av optokabel på i första hand stamnätet för starkströms- ledningar. Genom att en eller flera optofiberkablar placeras på redan existerande stolpar, skulle dessa kunna utnyttjas på ett sätt som kan sänka investeringskostnaden i jämförelse med att gräva ner kablar. har bildat ett bolag för ändamålet. Investeringen finansieras på marknadsmässiga grunder. Regeringens uppfattning, som också tidigare redovisats i budgetpropositionen (1999/2000:1, utg.omr. 22), är att det första steget i utvecklingen mot en tillgänglig infrastruktur med hög överförings- kapacitet tas genom utbyggnad av ett stomnät för bredbands- kommunikation mellan landets alla kommuner på marknadsmässiga villkor. Svenska kraftnäts uppdrag är att erbjuda svart fiber på marknadsmässiga villkor. Ett sådant nät utgör början av utvecklingen mot en högre kapacitet i nätet som helhet. Remissbehandlingen visar att det finns ett starkt stöd för ett utbyggt stomnät för bredbands- kommunikation. Några remissinstanser har dock en avvikande uppfattning. Det ankommer på regeringen att fatta nödvändiga beslut. Investeringskostnader för ett nationellt optofibernät som når fram till varje kommunhuvudort har beräknats till ca . 5.5.5 Informationsteknikens betydelse för regional utveckling och utjämning Regeringens bedömning: Tillgång till modern informationsteknik till konkurrenskraftiga priser bör finnas för att näringslivet i hela landet skall kunna utvecklas så att det bidrar till den ekonomiska tillväxten. För att hela skall leva och utvecklas bör även företag i regionalpolitiskt prioriterade regioner snabbt få tillgång till denna teknik så att de kan konkurrera på mer likvärdiga villkor med företag i övriga landet. I detta syfte bör särskilda åtgärder vidtas, bl.a. för att stimulera utbyggnaden av transportnätet i dessa områden. Skälen för regeringens bedömning: ekonomi växer mycket snabbt. För att denna utveckling skall kunna fortsätta är tillgång till modern informationsteknik till konkurrenskraftiga priser för företag i hela av avgörande betydelse. Den nuvarande tillväxten är dock ojämnt fördelad över landet. Detta gäller även verksamheter inom informationstekniken. Dess snabba utveckling har framförallt lett till ökad sysselsättning i storstadsregionerna. Det finns dock många exempel på framgångsrika verksamheter i branschen i olika delar av landet. Informationstekniken rymmer således möjligheter att undvika oacceptabla regionala skillnader. En ojämnt fördelad tillväxt kan också påverka den totala tillväxten negativt. En mer balanserad regional utveckling i dessa avseenden innebär fördelar för hela landet, alltifrån glesbygd till storstäder. Regeringen har därför bl.a. tillsatt en utredning om den framtida regionalpolitiken (N 1999:01). Den har i uppgift att utarbeta en strategi för regional balans och föreslå vilka medel som kan behövas för att uppnå detta mål. I direktiven till utredningen nämns den accelererande utvecklingen av informationstekniken som en väsentlig förändring i förutsättningarna att bedriva regionalpolitik i . Regeringen bedömer det som avgörande för näringslivets framtida utveckling i regionalpolitiskt prioriterade regioner att den nya tekniken kan spridas så att även företag i dessa områden kan delta i den fortsatta utvecklingen och tillgodogöra sig de kostnadsfördelar som den medför för både tillverknings- och tjänsteföretag. Som tidigare nämnts bedöms en sådan spridning också kunna komma till stånd på marknadsmässiga villkor i större delen av landet. finns det risk att denna utveckling inte når ut tillräckligt snabbt till delar av de regionalpolitiskt prioriterade områdena för att motverka de ökade regionala obalanserna. Den teknik som skulle kunna överbrygga avstånden i landet får inte på grund av stora skillnader i tillgänglighet, taxor och kapacitet bli ytterligare en klyfta mellan storstad och glesbygd. Med regionalpolitiskt prioriterade regioner avses i första hand områden i främst norra och västra , men även i , som omfattas av de nationella stödområdena A och B för vissa företagsstöd och/eller av EG:s strukturfonders mål 1 eller mål 2-områden. Härtill kommer gles- och landsbygdsområden, med delvis andra förutsättningar och problem, som finns även i andra delar av landet. Den nya tekniken innebär en stor utvecklingspotential för näringslivet i områden med långa avstånd till större marknader genom att den kan överbrygga avstånd och även möjliggöra olika former av distansarbete. har dock de största sysselsättningseffekterna uppstått i tillväxt- orter. På många håll i landet har dock olika former av teleföretag som tillhandahåller avståndsoberoende tjänster etablerats, bl.a. med hjälp av regionalpolitiska företagsstöd. har merkostnaderna för företag i de från regionalpolitisk syn- punkt mest utsatta områdena, på grund av långa avstånd till marknader, sämre servicegrad än i övriga landet, svårt att erhålla kvalificerad personal, etc., delvis kompenserats med bl.a. nedsatta socialavgifter. Regeringen bedömer, att det för utvecklingen av nuvarande och ett lönsamt framtida näringsliv i dessa områden, är viktigare att företagen snabbt tillförsäkras tillgång till ett transportnät för den moderna informationstekniken och nättjänster på konkurrenskraftiga villkor, än att de erhåller den generella kompensation som nedsatta socialavgifter inneburit. Inte i några delar av kan ett framtida näringsliv konkurrera med omvärlden med låga arbetskraftskostnader. Både varor och tjänster måste ges ett sådant kunskapsinnehåll att de kan bära upp välfärdssamhället. Sedan blev medlem i den Europeiska unionen måste också alla företagsstöd anpassas till statsstödsreglerna i fördraget om upprättande av den Europeiska gemenskapen. EG kommissionen, till vilken medlemsländerna bl.a. delegerat befogenheten att utfärda riktlinjer och att övervaka att dessa följs, beaktar inte alltid, enligt regeringens uppfattning, de särskilda regionalpolitiska problem som har i jämförelse med andra medlemsländer. EG kommissionen har bl.a. inte godkänt stödformen nedsatta social- avgifter trots att förhandlingarna om detta fortsatt efter att beslutat om betydande inskränkningar i dess omfattning. Regeringen har därför tvingats att från tills vidare se till att stöd- formen inte tillämpas. I annat fall kan de företag som kommer i åtnjutande av nedsättningen bli återbetalningsskyldiga. Kommissionen har dessutom inlett s.k. formellt granskningsförfarande gentemot beträffande stödformen. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att det inte är försvarligt att längre vänta på att stödformen nedsatta socialavgifter eventuellt skall komma att godkännas av EG kommissionen i en oviss framtid och i mycket inskränkt omfattning. De regionalpolitiska medel som frigörs avser regeringen i stället föreslå skall användas för att på andra sätt förbättra förutsättningarna för näringslivet i de regionalpolitiskt mest utsatta områdena, dvs. i huvudsak de områden som tidigare haft nedsatta socialavgifter. Ett användningsområde är att delvis finansiera den utbyggnad av det transportnät för informationsteknik som just beskrivits i den mån det inte kan ske på kommersiella grunder. Bl.a. härigenom bedömer regeringen att goda förutsättningar i form av teknisk infrastruktur kommer att skapas för företag i dessa områden. Nästa viktiga steg är att företagen på olika sätt kan tillämpa tekniken för att uppnå de fördelar som den bedöms kunna medföra. Många aktiviteter pågår redan över hela landet för att främja användningen i t.ex. småföretag. gör en inventering av dessa aktiviteter och avser att kunna lämna förslag som gynnar denna utveckling. Ett ytterligare användningsområde för de nämnda regionalpolitiska medlen kan således vara att på olika sätt särskilt främja användningen av tekniken i företag i främst de områden där de haft nedsatta socialavgifter. Detta kan också komma att vara av betydelse för exempelvis vissa av de orter för vilka regeringen nu genomför ett särskilt omställningsprogram på grund av förändringar inom försvarsmakten. Även andra regionalpolitiska medel avses användas i detta syfte. Den regionalpolitiska utredningen kan också senare förväntas komma med förslag till åtgärder som är värdefulla för näringslivet i dessa områden. För anslutning för datakommunikation kan även företag i viss utsträckning erhålla skattereduktion i enlighet med vad som sagts. För följdinvesteringar i företagen, t.ex. i maskiner utrustade med avancerad informationsteknik, som bedöms lönsamma och inte komma till stånd utan statligt stöd finns i de regionalpolitiskt prioriterade områdena redan nu möjligheter för att erhålla stöd i form av t.ex. regionalt utvecklingsbidrag, landsbygdsstöd eller småföretagsstöd. inom tjänstesektorn kan erhålla sysselsättnings- bidrag i samband med att de expanderar eller lokaliserar ny verksamhet inom stora delar av de nationella stödområdena A och B. Sistnämnda stödform har bl.a. medverkat till en snabb expansion av teleföretag som tillhandahåller olika former av kvalificerade tjänster i dessa stödområden. Ett snabbt utbyggt transportnät för informationstjänster över hela landet, ett bidrag till finansiering av anslutningar till detta nät för vissa företag och hushåll, en fungerande konkurrens som främjar likvärdiga villkor för utnyttjande i hela landet, bedömer regeringen samman- fattningsvis vara de mest effektiva åtgärder som kan vidtas för att skapa goda förutsättningar för att näringslivet i hela landet skall utvecklas och bidra till fortsatt ekonomisk tillväxt. För att hela skall leva och utvecklas är det motiverat att vidta särskilda åtgärder för att företag i de regionalpolitiskt mest utsatta delarna av landet skall få tillgång till tekniken och för att främja användningen denna. I detta avsnitt har främst behandlats förutsättningarna för näringslivet i regionalpolitiskt prioriterade områden att skapa förutsättningar för håll- bar ekonomisk tillväxt. Regionalpolitiken har också som mål att skapa likvärdiga levnadsvillkor för medborgarna i hela riket. Förslaget om stöd till lokala transport- och accessnät samt skattelättnad för bredbands- anslutning är ett led i denna del av politiken. 5.5.6 Övriga insatser för den tekniska infrastrukturen Tillgång till accessnät () har lämnat förslag till ändringar i telelagen (1993:597) för att möjliggöra åtkomst till vissa accessnät. Förslaget innebär att tillståndshavare enligt telelagen som är anmälda till Europeiska kommissionen på grund av att de har ett betydande inflytande på den svenska marknaden genom tillståndsvillkor skall kunna ges skyldighet att ge tillgång till sitt accessnät på rimlig begäran. Skyldigheten skall gälla på likvärdiga villkor och ersättningen för upplåtelsen skall grunda sig på kostnaderna. Rätten att få tillgång till accessnätet avses gälla för teleoperatörer som tillhandahåller teletjänster inom ett allmänt tillgängligt telenät. är det endast som uppfyller kraven för att åläggas denna skyldighet. Avsikten med förslaget är att främja konkurrensen på tjänster och produkter inom accessnätet. Sedan telelagens tillkomst har konkurrensen utvecklats mycket positivt på vissa delar av telemarknaden såsom internationell telefoni och mobiltelefoni. T.ex. finns ca 160 till PTS anmälda teleoperatörer. Andra delar av telemarknaden har inte blivit föremål för samma starka konkurrens. Det avser framförallt produkter och tjänster som i hög grad är beroende av tillgången till ett accessnät, såsom lokal telefoni, abonnemang, ISDN anslutning och bredbandsaccess. Accessnätet står för merparten av de totala nätkostnaderna. Tillgången till ett accessnät är av avgörande betydelse för att möjliggöra för en operatör att kunna tillhandahålla produkter och tjänster i accessnätet och därmed öka konkurrensen på området. Detta kan ske antingen genom nyutbyggnad av accessnät, uthyrning av Telias accessnät eller utnyttjande av befintliga alternativa accessnät. Enligt en konsultation som PTS genomförde ansåg aktörerna på marknaden att något alternativt accessnät för framförallt hushållskunderna som kunde konkurrera med Telias accessnät inte skulle finnas inom överskådlig framtid. För utvecklingen av konkurrensen beträffande produkter och tjänster såsom lokal telefoni, abonnemang, ISDN anslutning och ADSL anslutning är således tillgång till accessnät av avgörande betydelse. Beträffande bredbandsaccess kan det dessutom antas att utvecklingen av tjänsten ur teknisk synvinkel, t.ex. avseende ADSL teknik, främjas om konkurrens skapas i operatörsledet liksom utbudet av tjänsten snabbt kan förväntas öka. Detta bör i sin tur komma konsumenterna till del i form av lägre priser. Kommissionen har i sitt meddelande Mot ett nytt regelverk för infrastruktur för elektronisk kommunikation och tillhörande tjänster, KOM(1999)539, beträffande konkurrensen i lokala nät (dvs. accessnät) angett att brådskande åtgärder krävs för att öka konkurrensen inom de lokala näten. Det framhålls att nationella tillsynsmyndigheter i många medlemsstater håller på att införa krav på att monopoloperatörerna skall göra sina lokala nät tillgängliga för konkurrerande tjänsteleverantörer. Kommissionen välkomnar detta och anser att gemenskapen inte kan vänta på att lagstiftning skall antas inom detta område. Kommissionen kommer i stället att använda sig av rekommendationer och, i särskilda fall, sina befogenheter enligt konkurrensreglerna i för att uppmuntra en uppdelning av anslutningarna för lokala nät i hela EU. I ett yttrande över kommissionens ovannämnda meddelande ställde sig regeringen positiv till förslaget och angav att tillgången till ett accessnät är av avgörande betydelse för att som operatör kunna tillhandahålla produkter och tjänster i accessnätet och därmed öka konkurrensen inom detta segment. Hänvisning gjordes till lagförslaget om tillgång till accessnät. Inom kommissionen har Generaldirektoratet Informationssamhället tagit fram ett arbetsdokument som underlag för en rekommendation och som f.n. är utsänt för konsultation. Rekommendationen förväntas antas . Den föreslagna rekommendationen skall också sättas i samband med Kommissionens initiativ eEurope i vilket angivits att åtkomst till tidigare monopoloperatörers accessnät som målsättning skall finnas tillgängligt . Inför fusionen med gjorde ett åtagande i förhållande till kommissionen att öppna sitt accessnät. I och med att fusionen inte genomfördes gäller dock inte längre åtagandet. har emellertid förklarat att bolaget ändå avser att leva upp till åtagandet genom att öppna sitt accessnät. Allmänt gällde att Telias åtagande var mer detaljerat än PTS förslag. Motsvarande kan antas gälla ett frivilligt erbjudande från Telias sida. PTS förslag anger i stället riktlinjer och bemyndiganden för PTS att genom föreskrifter förtydliga skyldigheter när det gäller t.ex. tekniska lösningar, samlokalisering och kostnadsmodell. Ett utnyttjande av tillgång till accessnät fordrar i vissa fall investeringar t.ex. i form av anslutningsledningar till och utrustning i de lokalstationer som accessnätet utgår ifrån. En lagreglering om tillgång till accessnät ger aktörerna på marknaden klara spelregler som bildar förutsättning för långsiktiga investeringar på ett sätt som inte torde kunna säkerställas om aktörerna hänvisas till att endast förlita sig på avtal som med all sannolikhet kommer att innehålla tidsbegränsningar. Starka skäl talar därför för att tillgång till accessnät görs möjlig och att detta skall ske genom lagstiftning. Den senaste tidens tekniska utveckling har emellertid inneburit att radio- och TV-tjänster samt andra tjänster som kräver hög överföringskapacitet, t.ex kommunikation via Internet, kan förmedlas även genom telenätet. Detta innebär att vissa bestämmelser i yttrandefrihetsgrundlagen aktualiseras även när det gäller telenät. Bestämmelsen i 3 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen innebär att varje svensk medborgare och svensk juridisk person har rätt att sända radioprogram genom tråd. Det kan inte uteslutas att en skyldighet att ge tillgång till sitt accessnät innebär en begränsning av denna grundlagsfästa rätt för nätinnehavaren. Frågans förhållande till yttrandefrihets- grundlagen måste därför övervägas innan något förslag till lagstiftning kan presenteras. Risker för lokal monopolisering konstaterade att risker för monopolisering kunde komma att uppträda, men utredde inte denna fråga närmare utan föreslog en ny utredning inom detta område. framhåller kraftfullt risken för monopol i de nya accessnät som växer fram. Man hänvisar till parallellen med kabel TV näten, som man föreslår skall öppnas för konkurrens. Även påpekar samma risker för monopolisering. Utvecklingen av de nya fastighetsnäten för bredbandskommunikation har gått oerhört snabbt alltsedan 1999. En undersökning från Hyres- gästernas () visar att 138 bostadsföretag fattat beslut eller kommer att fatta beslut om utbyggnad av fastighetsnät. I 81 av dessa företag kommer hyresgästerna inte att få välja operatör. Man kan därför befara att det finns stora risker för lokal monopolisering. Riskerna för monopolisering blir mindre om användarna kan välja mellan såväl olika operatörer som accesstekniker, t.ex. via kabel TV nät eller trådlös överföring, men i många bostadsområden kommer sådana möjligheter att saknas. Risker för lokal monopolisering är viktiga att förebygga. Regeringen har därför uppdragit åt PTS att utreda frågan och därvid också belysa fastighetsägarens ansvar för anläggning av fastighetsnät. Tillgänglighet för funktionshindrade Regeringens bedömning: En försöksverksamhet för personer med funktionshinder bör inledas när det gäller möjligheterna till förbättrade levnadsvillkor med hjälp av produkter och tjänster som kräver hög överföringskapacitet inom telekommunikationsområdet. Formerna för en sådan försöksverksamhet bör utredas. Fortsatta insatser bör göras för utveckling och kompetensutveckling då det gäller IT för funktions- hindrade. Utredningens förslag: överensstämmer i stort med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Bl.a. , , och IT företagen tillstyrker förslaget utan vidare kommentarer. PTS ställer sig positiv till att medverka i uppläggningen av försöksverksamheten. tillstyrker förslaget, är berett att åta sig ansvaret för försöksverksamheten och vill i samråd med PTS och utreda formerna för försöksverksamheten. Institutet vill även inkludera personer med funktionshinder i glesbygd. tillstyrker förslaget, även om man anser att bredband inte är det viktigaste inslaget för att stödja de synskadade. Förbundet kräver en nationell IT-strategi för synskadade, innebärande bl.a. att de synskadades datorhjälpmedel måste fungera tillsammans med de operativsystem, gränssnitt och applikations-program etc. som ingår i IT-infrastrukturen. Statskontoret tar inte ställning till försöksverksamheten utan anser att en kalkyl och en finansieringsmodell krävs innan några försök startas. Skälen för regeringens bedömning: Den pågående utbyggnaden av bredbandsnät och utvecklingen av tjänster som kräver hög nätkapacitet kan ge ökade möjligheter för personer med funktionshinder att utnyttja informationstekniken på ett effektivt och smidigt sätt. Personer med funktionshinder skall ha tillgång till och kunna använda de IT-system som byggs upp. Särskilda lösningar för personer med funktionshinder skall så långt som möjligt undvikas. IT-systemen skall vara så flexibelt utformade att de går att utnyttja av så många som möjligt och med samma utrustning som andra. Den offentliga sektorn bör vara ett föredöme och kunna ställa krav på tillgänglighet och användbarhet vid upphandling av IT-system. Det finns ett stort antal personer med olika funktionshinder där hjälp- medel i form av rätt datorutrustning och tjänster som kräver anslutning med hög nätkapacitet skulle kunna underlätta vardagen och innebära både höjd livskvalitet för den enskilde och sänkta kostnader för kommunala och andra stödinsatser. Med bredband kan det t.ex. bli naturligt med telefonsamtal på teckenspråk genom att kvaliteten i bildtelefonin blir bättre. Personer med rörelsehinder kan snabbare få information om tillgängliga platser och tjänster av olika slag. Nya tjänster och tillämpningar kan bidra till att överbrygga kommunikationsklyftor mellan personer med funktionshinder och andra. finns en risk för att nya kommunikationsmönster och ny teknik kan innebära att personer med funktionshinder ställs utanför utvecklingen och således inte har möjligheter att ta del av de positiva effekterna som t.ex. tjänster som kräver hög kapacitet i näten kan medföra. Nya tjänster och avancerade produkter inom IT-området måste därför göras tillgängliga och användbara för alla. En generell tillgänglighet är samhällsekonomiskt lönsam och bör eftersträvas. En satsning från statens sida bör på olika sätt innehålla åtgärder som säker- ställer en sådan utveckling. Mot bakgrund av ovanstående och av resultatet av den utvärdering av telekommunikationsområdet med inriktning mot funktionshindrades behov som föreslogs i proposition (1995/96:86) Funktionshindrades tillgång till teletjänster gör regeringen bedömningen att det är viktigt att behoven hos personer med funktionshinder beaktas tidigt i en satsning inom bredbandsområdet. Regeringen har inom ramen 1998 beslutade handlingsplanen för äldrepolitiken beslutat om medel för olika satsningar inom IT-området. Regeringen stöder också det av föreslagna IT-programmet och har avsatt för finansiering av programmet. Detta program är i gång och bedrivs i nära samarbete med användargrupper och avser bl.a. ett försök med nya IT-tillämpningar, utveckling, anpassning och utvärdering av IT-baserade produkter och tjänster liksom utveckling av kompetens hos brukarna och inom handikapprörelsen. Det är angeläget att komplettera dessa insatser med att få kunskap om vilka som skulle kunna ha nytta av bredband, vilka praktiska och tekniska förutsättningar som måste vara uppfyllda, vilka speciella anpassningar som måste göras, vilken utrustning som kan behövas, vilket IT-stöd som kan behövas samt vilka extra kostnader som kan uppkomma för den enskilde. Regeringen avser därför att utreda förutsättningarna för hur en försöksverksamhet med denna inriktning kan läggas upp.