prop · GN0395 · 2000-01-01 00:00:00 — Det innebär att denna grupp vid sjukdom från arbetsgivaren får den ersättning som är anpassad till det faktiska inkomstbortfallet. Sjuklön betalas dock enligt SjLL som regel inte för (karensdag). Sjukpenning i en sjukperiod utges enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) endast under förutsättning att den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat om han eller hon inte hade varit sjuk, dvs. sjukpenningen tim- eller dagberäknas. Sjukpenning beta- las dock enligt AFL som regel inte för (karensdag). Vissa grupper försäkrade vilka enligt SjLL inte har rätt till sjuklön från arbetsgivaren får fortfarande tim- eller dagberäknad sjukpenning enligt AFL. Det gäller främst uppdragstagare och tillfälligt anställda, s.k. intermittent- eller dag-för-dag-anställda. Kalenderdagsberäknad sjukpenning utges om den försäkrade är arbets- lös och anmäld som arbetssökande på arbetsförmedlingen samt beredd att anta erbjudet arbete i en omfattning som motsvarar den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten. Personer som är anställda dag-för-dag eller anställda för än en månad söker mellan anställningarna inte arbete och är därmed inte anmälda som arbetssökande hos arbetsför- medlingen. I dessa ärenden har försäkringskassorna oftast att tillämpa reglerna om tim- eller dagberäknad sjukpenning. Tillämpningen av reglerna varierar mellan försäkringskassorna enligt en rapport (dnr S96/6041/F) från (). Vissa försäkringskassor har inte betalat ut sjukpenning, medan andra har gjort det. De försäkringskassor som inte har betalat ut sjukpenning har motiverat detta med att sjukpenning i sjukperioden endast betalas ut om den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat om han eller hon inte blivit sjuk. Även om det är troligt att den försäkrade skulle ha arbetat under dessa första saknas det i många fall en överens- kommelse om arbete. Följden har blivit att den enskilde inte anses ha haft rätt till ersättning i form av sjukpenning. De försäkringskassor som betalat ut sjukpenning har utrett hur mycket den försäkrade arbetat , t.ex. eller tillbaka. har sedan använt detta genomsnittliga värde för att fastställa för hur många dagar sjukpenning kan utges under sjukperiodens första . De försäkringskassor som betalat ut sjuk- penning har motiverat sina beslut med stöd i ett uttalande av departe- mentschefen i den proposition om förbättrad kompensation vid korttids- sjukdom och vid tillfällig vård av barn (prop. 1986/87:69 s. 33 f.) som föregick införandet av tim- eller dagberäknad sjukpenning . utredningar Utredningen (S 1996:06) om översyn av inkomstbegreppen inom bi- drags- och socialförsäkringssystemen (SOU 1997:85) diskuterade om det är möjligt att ändra kvalifikationsvillkoren i sjuklönelagen så att en ar- betsgivare blir skyldig att utge sjuklön till en arbetstagare som inte an- ställs annat än för en eller i taget men får lön i viss omfattning, om arbetstagaren blir sjuk i anslutning till ar- betsperioden. En sådan regel kan enligt utredningen sägas ansluta till de uttalanden vid sjuklönelagens införande som pekade på arbetsgivarnas ökade ansvar för de anställdas arbetsmiljö och hälsa som ett viktigt skäl för att införa en sjuklöneperiod. En fördel med sjuklön även för dessa grupper är att beräkningen av ersättningen inom sjuklönelagens ram skulle kunna regleras i avtal mellan arbetsgivare- och arbetstagar- organisationer med kännedom om de lokala förhållandena och därigenom så nära som möjligt anpassas till dessa. Utredningen stannade dock för att inte föreslå att det i sjuklönelagen förs in regler som kan strida mot eller konkurrera med lagen om anställningsskydd. Utredningen gjorde vidare den bedömningen att det inte är lämpligt att införa några särregler i AFL för dag-för-dag-anställda. Med utgångspunkt i arbetsförhållandena, t.ex. den senaste månaden, bör försäkringskassorna kunna fastställa en genomsnittlig arbetstid . Detta genomsnittliga värde kan användas för att bedöma hur många dagar sjukpenning skall utges under sjukperiodens första i de fall det inte går att fastställa hur den försäkrade skulle ha arbetat om han eller hon inte hade blivit sjuk. Utredningen föreslog därför inte någon förändring i . Enligt utredningen borde i stället en smidigare tillämpning av reglerna kunna göras. RFV delade inte utredningens uppfattning. Enligt verkets mening borde dessa personer inte få ersättning från den allmänna försäkringen från sjukperiodens början. Det rör sig t.ex. om personer som om inte så i varje fall med relativt jämna mellanrum är anställda av samma arbetsgivare. Verket ansåg att dessa personer rimligtvis i likhet med andra arbetstagare i inledningen av sjukperioden borde omfattas av SjLL:s regler. Beträffande utredningens förslag ansåg RFV inte detta förenligt med nuvarande regler i 3 kap. 10 § AFL. Enligt RFV:s mening borde i stället sjuklönelagen kompletteras så att arbetstagaren får rätt till sjuklön enligt en sådan genomsnittsberäkning. Skall sjukpenning utges till dag-för-dag- anställda i enlighet med den av utredningen föreslagna modellen ansåg RFV till skillnad från utredningen att måste ändras. Kammarrätten i har numera i en dom (mål nr 377-1998) i enlighet med vad RFV yrkat fastställt att en inter- mittent anställd person inte har rätt till sjukpenning under de första fjor- ton dagarna i en sjukperiod. Kammarrätten har därmed upphävt en tidi- gare meddelad dom från Länsrätten i (Ö 6358-97), vilken innebar att den försäkrade hade rätt till sjukpenning i enlighet med vad som sagts i den ovan nämnda propositionen 1986/87:69 s. 34. Skälen för regeringens förslag: Som redovisats ovan saknar försäk- rade med korta anställningar och tillfälliga uppdrag ett säkert försäk- ringsskydd av en sjukperiod. Det är svårt att i dessa fall klarlägga i vilken omfattning arbete skulle ha utförts om den försäkrade inte hade blivit sjuk. Den försäkrade kan därför komma att bli utan ersättning. Ovanstående gäller i första hand de dag-för-dag-anställda som arbetar så regelbundet att de inte har behov av att anmäla sig som arbetssökande hos arbetsförmedlingen. För den som är helt eller delvis arbetslös och arbetssökande utges kalenderdagsberäknad sjukpenning om han eller hon inte kan stå till arbetsmarknadens förfogande på grund av sjukdom. Som ovan nämnts har en projektgrupp inom i en departementspromemoria Beräkningsunderlag för dagersättning sjuk- penning, föräldrapenning m.m. (Ds 1999:19) föreslagit att, i de fall det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat i en sjukperiod, men det kan antas att för- värvsarbete skulle ha utförts, tim- eller dagberäknad sjukpenning skall utges som om den försäkrade skulle ha arbetat i jämförlig omfattning som under de som föregått bedömningstidpunkten, om han eller hon inte hade blivit sjuk. Mot bakgrund av den dom som föreligger från Kammarrätten i är det regeringens uppfattning att den nu aktuella frågan bör lösas lagstiftningsvägen. Regeringen anser i likhet med vad Utredningen om översyn av inkomstbegreppen inom bidrags- och socialförsäkringssystemen föreslog, att det i sjuklönelagen inte skall föras in regler som kan strida mot eller konkurrera med lagen om anställningsskydd. En ändring bör i stället ske i . Regeringen föreslår därför att i de fall det inte kan utredas hur den för- säkrade skulle ha förvärvsarbetat i en sjukperiod, men det kan antas att förvärvsarbete skulle ha utförts, skall tim- eller dagberäknad sjukpenning utges efter vad som kan antas skäligt med ledning av hur han eller hon har förvärvsarbetat före sjukperioden. Regeringen anser vidare att det nu föreslagna förtydligandet endast be- höver göras inom sjukförsäkringssystemet. Vad avser tillfällig föräldra- penning m.fl. dagersättningar kan enligt nuvarande regelsystem ersätt- ning i nu aktuella situationer utges. Kostnaden för regeländringen är svår att beräkna. Med tanke på de re- lativt få ärenden som uppmärksammats kan en rimlig uppskattning vara inom sjukpenningförsäkringen. Ändringen föreslås träda i kraft . 4.3 Vissa ändringar avseende de allmänna försäkringskassorna Regeringens förslag: Försäkringsmedicinska centrum ges även for- mell möjlighet att bedriva forskning inom sitt ansvarsområde i enlig- het med tidigare ställningstagande. Försäkringskassornas ansvar att beakta de krav som ställs på verksamheten av hänsyn till jämställdhe- ten mellan män och kvinnor samt integrationspolitiken tydliggörs. Skälen för regeringens förslag: Försäkringsmedicinska centrum Försäkringsmedicinska centrum (FMC) som började sin verksamhet har till uppgift att tillhandahålla försäkringsmedicinska utredningar och arbetslivsinriktade rehabiliteringsutredningar som efter- frågas av samtliga försäkringskassor. FMC finns i och . Huvudmannaskapet för FMC innehas av försäkrings- kassan i . FMC planerar att även etablera en enhet till den västra delen av landet samt eventuellt till något eller några av norrlandslänen. Regionaliseringen av verksamheten inom FMC ligger i linje med intentionerna i den antagna propositionen. I propositionen som låg till grund för bildandet av FMC Försäkrings- medicinska utredningar, m.m. (prop. 1998/99:76) fördes också resone- mang kring forskningen inom det försäkringsmedicinska området. Rege- ringen anförde att forskningen i anslutning till FMC skall ges förutsätt- ningar för utveckling samt att ett program för framtida satsningar bör utarbetas. Regeringen beslutade därefter om direktiv till en organisa- tionskommitté (S 1999:03) med uppdrag att förbereda inrättandet av FMC. Kommittén antog namnet . Utredningen fick bland annat i uppdrag att initiera åtgärder som ökar förutsättningarna för forskning i anslutning till FMC. har i enlighet med sina direktiv utarbetat ett program som underlag för forskningsinriktning, tagit initiativ till utvecklat samarbete med olika etablerade universitets- institutioner samt beräknat behovet av ekonomiskt stöd. FMC-utred- ningen har i en skrivelse till regeringen samt i be- tänkandet Försäkringsmedicinskt centrum utredningar i socialförsäk- ringens tjänst (SOU 2000:5) redogjort för forskningens inriktning och organisation. I betänkandet redogör för sina allmänna utgångs- punkter och anger en övergripande forskningsinriktning. Forskningen bör enligt utredningen inriktas på behovet av kunskap om långtidssjuk- skrivna, medicinsk praxis och försäkringsrelaterade bedömningar samt medicinsk och arbetslivsinriktad rehabilitering. En basresurs bestående av forskare och forskningssekreterare kommer att finnas inom FMC. För att stödja kunskapsuppbyggnaden inom området samt för att säkerställa den vetenskapliga kvalitén i de forskningsprojekt som bedöms kunna starta kommer ett vetenskapligt råd att bildas inom FMC. Avsikten är att vissa basresurser, om så erfordras, skall finansieras via folkpensione- ringsfonden samt att forskningsprojekten finansieras genom medel från forskningsfonder och forskningsråd m.m. har vidare bedömt att kostnaden för basresurserna inledningsvis kommer att uppgå till . FMC har för , i enlighet med vad regeringen anförde i budgetpropositionen för , tillförts medel från folkpen- sioneringsfonden för att utgöra ett ekonomiskt stöd till verksamheten vid FMC under uppbyggnadsskedet samt till forskningsverksamheten. FMC- utredningen har i sitt betänkande också föreslagit att verksamheten ges formell möjlighet att bedriva forskning. beslut om att inrätta FMC föranledde också vissa regeländ- ringar. AFL kompletterades med en bestämmelse som innebar att försäkrings- kassan fick rätt att bedriva verksamhet med försäkringsmedicinska utred- ningar och arbetslivsinriktade rehabiliteringsutredningar. Vidare fick re- geringen bemyndigande att besluta om vilken eller vilka försäkrings- kassor som skall få i uppdrag att genomföra dessa utredningar. En komplettering bör nu också göras i de aktuella bestämmelserna av inne- börd att den allmänna försäkringskassa som är huvudman för FMC även får bedriva forskning inom området. Detta var utgångspunkten för försla- gen i prop. 1998/99:76 om Försäkringsmedicinska utredningar m.m. men kom inte till uttryck i något författningsförslag. Försäkringskassornas ansvar Bestämmelser som reglerar de allmänna försäkringskassornas verksamhet finns i 18 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Där regleras bland annat frågor om uppgifter, ansvar och organisation. Mot bakgrund av att socialförsäkringarna är nationella och enhetliga, finansieras också de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader via statliga medel. Regeringen har därav också ett berättigat behov av att säkerställa och garantera den statliga styrningen av verksamheten. Verksförordningen (1995:1322), som tillämpas på myndigheter under regeringen, är därför även till stor del en förebild för styrningen av de allmänna försäkringskassorna. Detta avser bland annat bestämmelser om ledning samt styrelsens ansvar och uppgifter. Därav följer att om kompletteringar görs av de relevanta bestämmelserna i verksförordningen, bör detta även återspeglas i reglerna för de allmänna försäkringskassorna. antog den integrationspolitiska propositio- nen, , framtiden och mångfalden - från invandrarpolitik till integ- rationspolitik (prop. 1997/98:16, bet. 1997/98:SfU6, rskr. 1997/98:68). Regeringen anförde i propositionen att mångfalden i samhället skall vara utgångspunkt för politikens utformning inom alla samhällsområden samt att mångfalden bör genomsyra arbetslivet och att staten har ett särskilt ansvar som föredöme i detta avseende. Även i den förvaltningspolitiska propositionen Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst (prop. 1997/98:136, bet. 1997/98:KU31, rskr. 1997/98:294) anförde regeringen att myndig- heterna bör beakta den kvalitets- och kompetenshöjning som kan uppnås genom ökad etnisk och kulturell mångfald. Regeringen har mot bakgrund av den beslutade inriktningen och målen för integrationspolitiken, beslutat om olika åtgärder för utformningen och genomförandet av politiken. Verksförordningen har bland annat kompletterats i detta av- seende. Motsvarande bestämmelse bör därför införas även för försäk- ringskassorna. I verksförordningen finns det också bestämmelser om myndighetens ansvar att beakta de krav som ställs på verksamheten av hänsyn till jäm- ställdheten mellan män och kvinnor. Motsvarande bestämmelse saknas för försäkringskassorna. Av samma skäl som redovisats ovan bör regler om jämställdhet även avse de allmänna försäkringskassorna. Ändringarna i detta avsnitt föreslås träda i kraft . Förslagen har inga finansiella effekter. 4.4 Några rättelser Regeringens förslag: Rättelser av hänvisningar görs dels i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård och dels i övergångsbestämmelserna till socialförsäkringslagen (1999:799). 5 Författningskommentar 5.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 3 kap. 4 § Ändringen innebär att sjukperioden även skall omfatta dag då arbetsgiva- ren i stället för sjuklön utgivit ersättning till den försäkrade för resor till och från arbetet. 10 § Ändringen innebär att ett nytt andra stycke införs i förtydligande syfte för det fall det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha arbetat av en sjukperiod om han eller hon inte hade blivit sjuk. Paragrafen i dess nuvarande lydelse kan tolkas så att den förhindrar att sjukpenning utges om det inte är klarlagt hur den försäkrade skulle ha arbetat . Det nu föreslagna tillägget innebär att det klart anges att arbetstiden och dess förläggning som föregått sjukperioden skall läggas till grund för beräkning av ersättningen . Bestämmelsen får användas om det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha arbetat men det kan antas att detta skulle ha skett i ungefär samma omfattning som under jämförelse- tiden. 18 kap. 2 § I andra stycket föreskrivs att den eller de försäkringskassor som skall genomföra försäkringsmedicinska utredningar och utredningar om arbetslivsinriktad rehabilitering för alla försäkringskassor även får bedriva därmed sammanhängande forskning. 9 § I andra stycket föreskrivs vad styrelse ansvarar för. Den ändring som har gjorts anger att styrelsen i sitt arbete skall beakta jämställdheten mellan kvinnor och män samt integrationspolitiken. 5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:1397) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 3 kap. 10 § Det nya andra stycket i 3 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän försäk- ring måste också införas i paragrafens lydelse enligt lagen (1999:1397) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. 5.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare 9 § Ändringen är en följdändring föranledd av att ett nytt andra stycke till- kommit i 3 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. 5.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård 9 § Ändringen innebär en rättelse och att någon hänvisning inte längre görs till 3 kap. 10 c § första stycket 3. 5.5 Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799) Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna Ändringen i punkten 3 är en rättelse av en felaktig hänvisning. Den aktuella efterskyddstiden regleras i 3 kap. 6 § andra stycket socialförsäk- ringslagen (1999:799). Hänvisningen har ändrats till detta lagrum. Rättsdatablad Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 18 kap. 2 § Socialdepartmentet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1999/2000:95 Vissa socialförsäkrings- frågor. Lagen omtryckt 1982:120. Senaste lydelse 1997:562. Senaste lydelse 1998:547. Senaste lydelse 1999:377. Senaste lydelse 1998:87. Senaste lydelse 1994:2075. Senaste lydelse 1991:1980.