prop · GN03118 · 2000-01-01 00:00:00 — Utfyllnadsbidrag vid direktbetalning av underhåll till barnet I propositionen, som föregick införandet av underhållsstödssystemet, an- gav regeringen att det från flera utgångspunkter är en fördel om den bi- dragsskyldige föräldern betalar underhåll direkt till sitt barn (prop. 1995/96:208 s. 61). Kontakten mellan barnet och den bidragsskyldige blir då på ett naturligt sätt mer direkt. Om underhållsbidrag betalas direkt till barnet, minskar också statens administrativa kostnader. Föräldrar som är överens om hur umgänge och försörjningsansvar skall fördelas kan alltså välja att endast ansöka om utfyllnadsdelen i underhållsstödet. I ett sådant fall gör en fiktiv beräkning enligt bestämmelserna i 24 28 §§ av hur mycket den förälder som barnet inte är folkbokfört hos skulle ha återbetalat till staten enligt reglerna för underhållsstöd. Mellanskillnaden mellan det framräknade beloppet och fullt bidrag, per barn, lämnas till boföräldern som ett rent bidrag. Skulle det visa sig att den bidragsskyldige föräldern inte följer överenskommelsen och inte betalar ett underhåll som uppgår till återbetalningsbeloppet, kan den andra föräldern lämna in en ny ansökan och begära fullt underhållsstöd. Utfyllnadsbidrag vid växelvis boende Enligt 7 kap. 2 § föreligger inte någon skyldighet att be- tala underhållsbidrag när barnet bor varaktigt hos båda föräldrarna, s.k. växelvis boende. Reglerna om bidragsförskott, som föregick underhålls- stödet, var nära kopplade till regler. En konsekvens av detta var att inte heller bidragsförskott betalades ut vid växelvis boende. Enligt 8 § andra stycket USL kan däremot underhållsstöd i form av utfyllnadsbidrag betalas ut till boföräldern vid växelvis boende. Någon återbetalningsskyldighet fastställs inte utan utbetalningen av underhålls- stödet minskas med det belopp som skulle ha betalats tillbaka av den för- älder som inte är boförälder. Lagen innehåller inte någon bestämmelse som reglerar hur stödet bör fördelas mellan föräldrarna när barnet bor växelvis hos dem båda. Vid växelvis boende förutsätts att föräldrarna kan komma överens om hur utfyllnadsbidraget eventuellt bör fördelas dem emellan. Det kan i vissa fall vara svårt att dra gränsen mellan situationer då bar- net bor varaktigt tillsammans med båda föräldrarna (växelvis boende) och då barnet varaktigt bor tillsammans med endast den ena föräldern och har ett omfattande umgänge med den andra föräldern. Normalt avses med växelvis boende att barnet vistas ungefär lika mycket hos den ena som hos den andra föräldern. Uttrycket "växelvis boende" anknyter helt till de situationer där någon anses bo varaktigt tillsammans med ett barn och det därför inte föreligger någon underhållsskyldighet enligt 7 kap. 2 § . Den praxis som utvecklats inom de allmänna domstolarna om när växelvis boende är för handen är därför vägledande även vid en bedömning enligt lagen om underhållsstöd. () har behandlat frågan om gränsen mellan umgänge och växelvis boende. Av domen (se NJA 1998 s. 267) framgår att det normalt är fråga om umgänge, och inte varaktigt boende, när barnet vistas hos den ena föräldern endast en tredjedel av tiden. Även om skillnaden i vistelsetider hos de båda föräldrarna är mindre, bör bedömningen enligt HD ofta bli densamma, om det inte finns faktorer som klart pekar i en annan riktning. Faktorer utöver vistelsetiden som kan få betydelse vid bedömningen är enligt HD var barnet är folkbokfört, hur barnets boende är ordnat, var barnet förvarar sina tillhörigheter och hur barnets försörjning fördelats mellan föräldrarna. 4.3 Barn med underhållsstöd I tabell 1 redovisas utvecklingen av antalet barn med olika former av un- derhållsstöd till . Det totala antalet barn med underhållsstöd har ökat med närmare 16 000 till ca 347 000. Antalet barn med fullt bidrag har varit relativt stabilt men sjönk antalet något. Antalet barn med utfyllnadsbidrag vid direktbetalning har däremot ökat med närmare 7 000 vilket ligger helt i linje med regeringens uttalande i propositionen Underhållsstöd till barn till särlevande föräldrar, m.m. (prop. 1995/96:208 s. 61). Regeringen an- förde där att det från flera utgångspunkter är en fördel om den bidrags- skyldige föräldern betalar underhåll direkt till sina barn. Gruppen barn med utfyllnadsbidrag vid växelvis boende har mer än femdubblats från 2 660 till 14 086. En del av ök- ningen kan vara en följd av att föräldrar som tidigare delat barnens för- sörjning och boende mellan sig i ökande utsträckning kan ha fått känne- dom om möjligheten att söka underhållsstöd i form av utfyllnadsbidrag. Tabell 1 Barn med underhållsstöd åren 1997 1999, fördelade på typ av underhållsstöd År Fullt underhålls- stöd Växelvis boende Övriga utfyll- nadsbidrag Totalt 1997-05 305 115 2 660 23 270 331 045 1998-06 310 554 8 313 28 431 347 298 1999-05 310 581 12 248 29 393 352 172 1999-11 302 589 14 086 30 fanns det totalt 346 934 barn med underhållsstöd. Av dessa var 22 000 (6,) myndiga barn som gick i gymnasieskolan. Av samtliga barn hade underhållsstöd. Diagram 1 visar hur det totala antalet barn fördelar sig mellan barn med och barn utan underhållsstöd. Andelen barn med underhållsstöd i respek- tive åldersgrupp ökar med barnens ålder, från i den yngsta gruppen till i åldersgrupperna . Diagram 1 Barn med och utan underhållsstöd (US) fördelade efter ålder . I tabell 2 redovisas antalet barn med underhållsstöd efter ålder och boen- deförhållande. Närmare hälften (46,) av de barn som varaktigt bor hos en av föräldrarna är eller äldre. Barn som får utfyllnadsbidrag vid växelvis boende är däremot oftast yngre. En knapp fjärdedel av dessa har fyllt . Andelen barn som bor växelvis hos båda föräldrarna är betydligt lägre än i övriga åldersgrupper. var det 390 (2,) av totalt 14 086 barn som bodde växelvis hos båda föräldrarna. Satt i relation till hela gruppen barn med underhållsstöd är det som är och som bor växel- vis hos båda föräldrarna. Tabell 2 Barn med underhållsstöd fördelade efter ålder och typ av bidrag. Antal Procent Antal Procent Antal Procent 0-2 390 2,8 14 606 4,4 14 996 4,3 3-5 2 391 17,0 33 986 10,2 36 377 10,5 6-8 4 078 29,0 57 551 17,3 61 629 17,8 9-11 3 812 27,1 71 123 21,4 74 935 21,6 12-14 2 283 16,2 68 649 20,6 70 932 20,5 15-17 985 7,0 64 812 19,5 65 797 19,0 18> 147 1,0 21 902 6,6 22 049 6,4 Summa 14 086 100,0 332 629 100,0 346 715 100,0 * Exklusive 217 barn med reducerat underhållsstöd p.g.a. egen inkomst Av diagram 2 framgår det tydligt att det växelvisa boendet är vanligast bland de yngre skolbarnen. Den största andelen återfinns i gruppen barn som är mellan sex och (). Ju äldre barnen är desto mindre vanligt är det att barnen bor växelvis hos båda föräldrarna. Det kan finnas flera förklaringar till detta. I takt med att barn blir äldre blir kamratkon- takter och närhet till skola allt viktigare, vilket kan bidra till att barnen inte vill flytta mellan föräldrarna. Diagram 2 Andel barn med underhållsstöd fördelade efter ålder och växelvis boende. 4.4 Motiv för att lämna underhållsstöd vid växelvis boende I förarbetena till lagen om underhållsstöd (prop. 1995/96:208 s. 36) an- gavs följande skäl till att frångå principerna i det tidigare gällande bi- dragsförskottssystemet och att införa ett utfyllnadsbidrag vid växelvis boende. bor barnet hos en förälder och umgås med den andra föräldern. I vissa fall, både vid gemensam vårdnad och vid ensam vårdnad före- kommer s.k. växelvis boende, dvs. att barnet i stor omfattning bor hos båda föräldrarna. All erfarenhet talar för att det är bäst för barnet om det kan vidmakthålla nära och goda relationer till båda sina föräldrar även när föräldrarna inte lever tillsammans. De ändringar i vårdnadsregler som har gjorts har därför syftat till att främja samförståndslösningar och vidga utrymmet för gemensam vårdnad. Även när det gäller barnets underhåll bör reglerna ha en sådan inriktning. Reglerna om underhållsstöd bör därför enligt regeringens uppfattning utformas så att samhällsstöd kan lämnas såväl till barn som varaktigt bor hos endast en av föräldrarna, som till barn som bor växelvis hos båda föräldrarna. Vid växelvis boende har båda föräldrarna kostnader för barnet. Var- dera föräldern står för barnets kostnader som barnet vistas hos honom eller henne. Någon bidragsskyldighet kan inte heller fastställas enligt regler vid växelvis boende. Den förälder som inte är boförälder bör vid växelvis boende inte heller åläggas återbetalningsskyldighet gentemot staten. har boföräldern lägre kostnader för barnet det vistas hos den andra föräldern. uttalade vid dess behandling av propositio- nen med förslag till det nya underhållsstödet att det var utmärkt att stöd också skulle kunna lämnas till barn som växelvis bor hos båda föräld- rarna, så att hela denna grupp omfattas av samma regelsystem (bet. 1996/97:SfU3). 4.5 Erfarenheter av underhållsstöd vid växelvis boende Det har emellertid visat sig att reglerna för underhållsstöd vid växelvis boende i vissa fall upplevs som problematiska och att de kan skapa kon- flikter mellan föräldrarna. En anledning till konflikt är bedömningen av om ett växelvis boende föreligger eller inte. Denna fråga regleras i och påverkas inte av de förslag till ändrade regler som lämnas i propositionen. En annan regel som har skapat konflikter och som många anser vara ologisk och svår att förstå är hur utfyll- nadsbidraget beräknas och fördelas av mellan föräldrarna. I fall där det finns djupa konflikter mellan föräldrarna kan de ekono- miska frågorna efter hand komma att bli det konfliktämne som överskug- gar allt annat. I brev och telefonsamtal till har föräldrar och handläggare från försäkringskassorna framfört att det förekommer att boföräldrar inte vill låta ett barn vistas i för stor omfattning hos den andra föräldern, eftersom risken finns att underhållsstödet dras in. Omvänt uppges bidragsskyldiga föräldrar, som av något skäl befinner sig i ett psykologiskt överläge, ha genomdrivit att barnen vistas så hos denna att det betraktas som växelvis boende vilket i sin tur medför att föräldern inte är återbetalningsskyldig för underhållsstödet. Det finns exempel på att tidigare fungerande växelvis boende har upphört på grund av bristande förståelse för varför just den andra föräldern anses vara bo- förälder och därmed berättigad till bidrag. Föräldrarna har då inte kunnat komma överens om hur barnens faktiska försörjning skall fördelas mellan dem. Många föräldrar har också framfört att det är obegripligt och ologiskt att utfyllnadsbidraget vid växelvis boende skall vara beroende av den andra förälderns ekonomi. I extremfallet kan en förälder med mycket höga inkomster få fullt bidrag, per barn och månad, om den andra föräldern saknar inkomst, t.ex. på grund av studier. Å andra sidan kan en boförälder med låga inkomster bli helt utan utfyllnadsbidrag om den bidragsskyldige föräldern har höga inkomster. Det kan med nuvarande regler också ge betydligt mer i statligt stöd om föräldrarna kommer överens om att barnen skall vara folkbokförda hos den förälder som har högst inkomst. fanns det totalt 237 026 bidragsskyldiga föräldrar varav var kvinnor. Bland bidragsskyldiga där barnet bor huvudsak- ligen hos den ena föräldern är kvinnor. I de fall där barnen bor växelvis hos båda föräldrarna är emellertid av de bidrags- skyldiga föräldrarna kvinnor. Den stora skillnaden mellan andelen kvinnliga bidragsskyldiga i de båda grupperna kan tyda på att det före- kommer att man vid en separation folkbokför barnen hos mannen, efter- som bidraget från staten då blir högre som en följd av att kvinnor i regel har lägre inkomster. 5 Hur påverkas barnen av växelvis boende? Regeringens bedömning: Den kunskap som finns om hur barn till särlevande föräldrar påverkas av att bo växelvis hos föräldrarna bör tas till vara. Den studie om växelvis boende som inletts bör beaktas i kommande lagstiftningsarbete. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- dömning. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser ställer sig positiva till promemorians bedömning. och anser dock att frågan om huruvida växelvis boende är bra för barnet bör utredas ytterligare, innan förändringar vidtas i nu gällande regler för utfyllnadsbidrag. Bakgrund: Vid riksdagsbehandlingen av propositionen Strategi för att förverkliga om barnets rättigheter i m.m. (prop. 1997/98:182), behandlades en motion om hur små barn påverkas vid växelvis boende (mot. 1997/98:So435). Motionärerna anförde att små barn, efter en separation eller skilsmässa, kan tvingas att bo omväxlande hos mamma och pappa på ett sätt som direkt strider mot vad man vet är barnets bästa. Motionärerna ansåg att studier angående hur små barn på- verkas av växelvis boende bör uppmuntras. De studier som gjorts har företrädesvis rört situationen för barn . delade motionärernas bedömning och gav regeringen till känna att studier bör genomföras beträffande hur små barn påver- kas vid växelvis boende (bet. 1998/99:SoU6, rskr. 1998/99:171). Ut- skottet ansåg vidare att det bör utredas hur föräldrar bäst kan informeras och stödjas, så att barnens behov får styra hur umgänget skall utformas. Regeringen har i regleringsbrevet för gett ett uppdrag med anledning av utskottets tillkännagivande och de ändringar i regler om vårdnad som trädde i kraft . Genom ändringarna har domstolarna fått utvidgade möjligheter att be- sluta om hos vem av föräldrarna ett barn skall bo (hos endast en av dem eller växelvis hos var och en av dem). Uppdraget innebär att Social- styrelsen skall genomföra studier och sammanställa kunskap över hur små barn påverkas av växelvis boende. skall vidare utreda hur berörda parter bäst kan få information och stöd så att barnets bästa kan tillgodoses. Uppdraget avser även sådana fall där föräldrarna aldrig bott tillsammans. skall inom ramen för uppdraget samråda med och med Barnom- budsmannen. Uppdraget skall redovisas . I lagutskottets av godkända betänkande om familjerättsliga frågor (bet. 1998/99:LU18) behandlades en motion (mot. 1998/99:L419) från den allmänna motionstiden om hur barnet påverkas av växelvis boende. Motionärerna anförde att det förekommer att barnets självklara rätt till båda föräldrarna sammanblandas med föräldrarnas behov och önskningar om att få en "rättvis" tillgång till sina barn. Detta kan, enligt motionärernas uppfattning, leda till att små barn tvingas bo omväxlande hos sina föräldrar på ett sätt som strider mot barnets bästa. Motionärerna menade att den kunskap som finns om hur små barn, i första hand de som är , påverkas av växelvis boende är bristfällig. Utskottet hänvisade i betänkandet dels till ovan- nämnda tillkännagivande, dels till att , inom ramen för sitt arbete rörande automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, hade gett uppdrag åt en barnpsykiatrisk expert att belysa frågan om växelvis boende ur barnets perspektiv. Uppdraget har redovisats och återfinns i sin helhet i en bilaga till de- partementspromemorian Gemensam vårdnad för ogifta föräldrar (Ds 1999:57). Några av de avsnitt som berör växelvis boende ur barnets perspektiv redovisas i det följande. Utdrag ur redovisning av uppdrag om barn- och ungdomspsykiatriska synpunkter på vårdnad, boende och umgänge (Ds 1998:57 s. 136) Det mycket lilla barnet, dvs. barn , har ännu ej uppnått s.k. objektkonstans och är osäkra beträffande kontinuitet, och varaktighet. I denna ålder är barn därför i sin utveckling beroende av att ha en stabil situation, återkommande och igenkännbara rutiner och trygga, stabila primära (föräldra)rela- tioner. Detta talar för att växelvis boende ej är att rekommendera för de allra yngsta. Barn är under hela sin uppväxt beroende av sin omgivning, av sina kamrater, sin igenkända miljö, sina invanda möjligheter. Växelvis boende bör förutsätta att föräldrarna anpassar sitt boende så att de bor nära varandra och så att barnet kan behålla sin miljö, sina kamrater, sina vanor på ett för åldern naturligt sätt, när det byter bostad. Om olika arrangemang med skjutsningar etc måste till för att det enkla vardagslivet skall fungera, så kommer detta att hämma barnets möjligheter och utveckling. För skolbarn är det givetvis en förutsättning att barnet går i samma skola oberoende av om det bor hos mamma eller pappa. För barn är hemmiljön och föräldra- kontakten mycket viktiga, under det att kamratrelationer och möjligheter att ta del av fritidsaktiviteter, föreningsliv och liknande, är av stor vikt för tonåringen. Ett växelvis boende som innebär byte av miljö är därför mer påfrestande för tonåringen. Växelvis boende skall vara till för barnets behov och inte för att skapa rättvisa mellan föräldrar. Om det senare skulle vara fallet, så drabbas barnet genom att det blir en bricka i ett spel, och barnets önskningar om flexibilitet i det växelvisa boendet blir lätt ammunition i detta spel. Ur ett barnperspektiv är det självklart att barnets boende och inte minst växelvis boende inte borde vara något som bestäms en gång för alla, utan att det fanns möjlighet att förändra boendet i enlighet med de behov, som barnet har i olika skeden av sin uppväxt och utveckling Skälen för regeringens bedömning: Det har inte framförts några tungt vägande skäl som generellt talar mot lämpligheten av att ett barn bor växelvis hos båda föräldrarna, vare sig utifrån remissinstansernas synpunkter eller i det ovan redovisade uppdraget. Tvärtom är det av stor vikt att barnen får en vardagsrelation till båda föräldrarna. Om ett växel- vis boende är bra eller inte i ett enskilt fall måste givetvis avgöras efter en individuell prövning. Hänsyn måste därvid tas till barnets anknytning till respektive förälder och till föräldrarnas förhållande till varandra. Vid gemensam vårdnad är det föräldrarna som tillsammans bestämmer hur barnets boende skall ordnas. Kan föräldrarna inte enas kan de vända sig till domstol. Domstolen skall då besluta i frågan efter vad som är bäst för barnet. När det gäller barn konstaterar regeringen att det är ett ytterst litet antal barn i denna ålder som bor växelvis hos båda föräld- rarna (se avsnitt 4.3). Om studier skulle visa att ett så- dant boende skulle vara olämpligt för så unga barn, kan det finnas anled- ning för regeringen att ta upp frågan om underhållsstöd vid växelvis bo- ende till förnyad prövning. Mot bakgrund av vad som anförts finner regeringen inte skäl att frångå den uppfattning som fördes fram i förarbetena till lagen om underhålls- stöd (prop. 1995/96:208 s. 33). Däri sas att en utgångspunkt för samhälls- stöd till barn med särlevande föräldrar bör vara att ett sådant stöd också bör omfatta situationer där barn bor växelvis hos båda sina föräldrar. Vi- dare anfördes att det var angeläget att reglerna för ett sådant stöd skulle utformas så att de inte motverkar att nära och goda relationer upprätthål- las mellan barnet och dess föräldrar utan tvärtom underlättar för föräld- rarna att ta sitt ansvar gentemot sina barn. Med det nu framlagda försla- get, om vissa ändringar i reglerna för underhållsstöd vid växelvis boende, anser regeringen att de nackdelar som konstaterats till stor del kommer att undanröjas utan att syftet med stödet motverkas. Regeringen anser dock att det är viktigt att följa resultaten av de ovan nämnda uppdragen och de slutsatser som därvid kan komma att dras och att dessa beaktas i kommande lagstiftningsarbete. 6 Förslag till nya regler för utfyllnadsbidrag vid växelvis boende 6.1 Beräkning av utfyllnadsbidrag och fördelning mellan föräldrarna Regeringens förslag: Vid växelvis boende lämnas underhållsstöd med hälften av per barn och månad till var och en av föräldrarna. Från detta belopp avräknas därefter halva det återbetal- ningsbelopp som skulle ha fastställts om 24 28 §§ lagen om under- hållsstöd hade tillämpats på inkomsten för den förälder som får bidra- get. Om ett barn, enligt den senaste taxeringen, har egna inkomster skall underhållsstödet för var och en av föräldrarna minskas med ett belopp som motsvarar hälften av den minskning som annars görs. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna förordar att ut- fyllnadsbidraget beräknas och fördelas enligt promemorians huvudför- slag. Vissa remissinstanser anser att utfyllnadsbidragen vid växelvis bo- ende skall slopas, bl.a. och Länsrätten i . kan inte förutse att något alternativ i någon beaktansvärd utsträckning skulle påverka måltillströmningen till domstolarna. Bakgrund: () lämnade i sin utvärdering av de nya reglerna för underhållsstöd (se avsnitt 3) förslag till vissa föränd- ringar i systemet och tog också upp några områden till belysning. RFV pekade bl.a. på att reglerna för underhållsstöd vid växelvis boende ofta har skapat konflikter mellan berörda föräldrar och skissade på en alterna- tiv lösning till hur utfyllnadsbidraget skulle kunna beräknas. Verket framförde att ett bättre sätt att beräkna utfyllnadsbidraget kunde vara att bägge föräldrarna skulle kunna få underhållsstöd beräknat på skillnaden mellan och det belopp som de själva skulle betala i återbe- talningsbelopp om det inte förelegat växelvis boende. Det finns skäl som talar för en sådan lösning som det finns vissa nackdelar. Rege- ringen anser att förslaget är tilltalande eftersom det, till skillnad mot nu- varande system, är den förälder som har lägst inkomst som får det större stödet. En nackdel är däremot att utfyllnadsbidraget bestäms utifrån två bidrag per barn. Detta är varken rättvist eller rimligt och skulle vidare kunna innebära att statens kostnader för underhållsstöd skulle komma att öka väsentligt. Utfyllnadsbidragets storlek vid växelvis boende beräknas med nuva- rande regler genom att ett fiktivt återbetalningsbelopp i det följande benämnt avräkningsbelopp bestäms för den bidragsskyldige föräl- dern. Boföräldern får därefter utfyllnadsbidrag med mellanskillnaden mellan fullt bidrag, per barn och månad, och avräknings- beloppet. Om ett barn, enligt den senaste taxeringen, har egna inkomster, reduceras med hälften av den inkomst som överstiger . Exempel I det följande lämnas ett exempel på effekterna av de nuvarande reglerna och av de förslag som presenteras i denna proposition. Det belopp som en bidragsskyldig förälder skall betala till beräknas ge- nom att dras från den återbetalningsgrundande inkomsten varefter det återstående beloppet multipliceras med en procentsats som bestäms av den bidragsskyldiges totala antal barn. I det aktuella exemplet har föräldrarna ett barn och procentsatsen är då . Mamman studerar på halvtid och förvärvsarbetar och har en återbetalningsgrun- dande inkomst på . Pappan har en återbetalningsgrundande inkomst på . Om barnet bor enbart hos mamman får hon, enligt nuvarande regler, underhållsstöd med och pappan är återbetal- ningsskyldig till staten med [() * / 12] . Staten lämnar således ett rent bidrag till mamman på () . Om barnet bor enbart hos pappan får han och mamman blir återbetalningsskyldig till staten med [() */ 12 ] . Det rena bidraget från staten blir då . Barnen bor växelvis hos föräldrarna och någon åter- betalningsskyldighet föreligger alltså inte. Med nuvarande regler blir un- derhållsstödet till mamman om barnet är folkbok- fört hos henne och till pappan om det är folk- bokfört hos honom. Ingen betalar något till staten. Föräldrarna förutsattes i propositionen kunna komma överens om hur stödet eventuellt borde fördelas dem emellan. Med de föreslagna reglerna skulle underhållsstöd lämnas med högst hälften av fullt bidrag (/barn/månad) till vardera föräldern om inte barnets inkomster reducerar bidragsbeloppet. Beloppet reduceras därefter med hälften av vad föräldern skulle ha återbetalat till staten om barnet bott hos den andra föräldern. Med ovanstående förutsättningar blir då underhållsstödet till mamman [- (/ 2)] och till pappan [(/ 2)] . Skälen för regeringens förslag: Barn har behov av nära och goda re- lationer till båda sina föräldrar, även när föräldrarna bor isär.