prop · GN031D15 · 2000-01-01 00:00:00 — Att förbättra servicen och informationen från myndigheter samt kräva kortare handläggningstider var andra viktiga beslut som togs av regeringen, tillsammans med förstärkt rådgivning till invandrare om att starta eget företag, en nationell informationskampanj om kooperativt företagande samt klarare spelregler mellan kommuner, landsting och småföretag. tillsattes en arbetsgrupp, Nybyggarna, vars uppgift bl.a. är att fånga upp och utvärdera förslag och idéer i småföretagsfrågor. Näringslivets internationella beroende är stort och det växer . Det gör kraven på den svenska innovationsmiljön och FoU-systemets konkurrenskraft. FoU-systemet får en nyckelroll för kunskapsförsörjning från utlandet. Utvecklingen inom rymdområdet är ett exempel på dynamiken i utvecklingen och det internationella beroendet. Fordonsindustrin är ett annat aktuellt exempel där produkterna utvecklas mot att bli mobila komplicerade datanätverk. För att bättre kunna anpassa regeringens närings- och innovationspolitiska instrument till omvärldsförändringar krävs regelbundna översyner. pågår en utredning om myndighetsstrukturen bland de myndigheter under som främjar FoU. Regeringen avser att redovisa sina ställningstaganden . Förändringar i omvärlden har också gjort att de ursprungliga målen för STATT:s verksamhet kan uppnås. Förutsättningarna för att kunna tillgodogöra sig teknisk kunskap och information från omvärlden har kraftigt förändrats något som också understryks av en genomförd omvärldsstudie. ekonomiska vårproposition föreslog regeringen bl. a. att resurser avsätts för att säkerställa och utveckla tillgången på teknik- och kunskapsöverföring från bl. a. högskolorna till små- och medelstora företag. Vidare fortsätter det tidigare aviserade programmet för småföretagsutveckling (prop. 1995/96:222) genom att överförs . tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté, Konsumentpolitiken inför ett nytt sekel (dir 1999:1). Kommittén skall göra en översyn av de konsumentpolitiska målen. Kommittén skall även överväga vilka medel i form av lagstiftning och ekonomiska och andra resurser som bör utnyttjas för att bäst uppnå de mål som skall gälla framöver. Kommitténs förslag skall redovisas . Kommittén skall lämna två delrapporter, dels om finansiella tjänster dels en utvärdering av de organisatoriska formerna för verksamheten om det nordiska miljömärkningssystemet . Mål I avvaktanpå resultatet av tvåårsöversynen lämnar regeringen följande förslag till mål under utgiftsområdet: - att utifrån de regionala förutsättningarna stimulera en hållbar ekonomisk tillväxt som kan bidra till fler och växande företag och därmed öka sysselsättning för både män och kvinnor (avsnitt 4), - att förbättra förutsättningarna för företagande och entreprenörskap och att stärka drivkrafterna för ökad tillväxt och sysselsättning (verksamhetsområde A Näringspolitik), - att erbjuda en ändamålsenlig och kvalitativ service i immaterial- och associationsrättsliga frågor, att utveckla system som underlättar internationella erkännanden av provningar och certifieringar, att driva svenska intressen i det internationella och europeiska standardiseringsarbetet, samt att bidra till statens ansvar när det gäller medborgarnas skydd för liv, hälsa, miljö och egendom (verksamhetsområde B Teknologisk infrastruktur), - att verka för väl fungerande marknader och effektiv konkurrens (Verksamhetsområde C Konkurrensfrågor), - att öka kunskapen och kompetensen i näringslivet för att stimulera tillväxt och förnyelse (verksamhetsområde D Teknisk forskning och utveckling), - att medverka till genomförandet av en effektiv inre marknad, ett öppet och starkt multilateralt handelssystem, ökad svensk export samt ökade utländska direktinvesteringar i (Verksamhetsområde E Utrikeshandel, export- och investeringsfrämjande), - att medverka till ekonomisk utveckling och ett ökat välstånd i (Verksamhetsområde E Utrikeshandel, export- och investeringsfrämjande), - att konsumenterna skall ha en stark ställning på marknaden samt sådana konsumtions- och produktionsmönster som bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling, att hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt, att konsumenternas hälsa och säkerhet skyddas, att sådana konsumtions- och produktionsmönster utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling (verksamhetsområde F Konsumentfrågor). Prioriteringar Regeringens prioriteringar för näringspolitiken är: - att förenkla regelverket för framför allt små- och medelstora företag, - att förbättra kapitalförsörjningen för framförallt små- och medelstora företag, - att tillse att det råder en hög kvalitet på rådgivning, information och service från myndigheter till företag och individer, - att förenkla företagens uppgiftslämnande till myndigheter, - att stärka konkurrenspolitiken som en del av näringspolitiken och vidta åtgärder för att undanröja hinder för en effektiv konkurrens, - att stärka kompetens hos företagare och anställda, - att förbättra kunskapsöverföringen från universitet och högskolor till små- och medelstora företag, - att främja industriforskning även i nya konstellationer som IPF Industripoler för forskning. att vidareutveckla kompetens- centrum och förlängning av samverkansprogram mellan näringsliv/högskola, - att främja arbetet med att ta fram och genomföra regionala tillväxtavtal, - att främja särskilt de små- och medelstora företagens handel, - att göra särskilda exportsatsningar på IT, teknikutveckling, och miljöområdet, framförallt för små- och medelstora företag, - att förstärka svenska företags position i och att förbättra förutsättningarna för svenska företags deltagande i utvecklingen av regionens näringsliv, - att stärka konsumenternas möjligheter att få tillgång till begriplig information, bl.a. på det finansiella området och, med beaktande av att konsumenterna skall komma i åtnjutande av informationssamhällets fördelar, - att stärka konsumenternas ställning på marknaden, särskilt med beaktande av det svenska EU-ordförandeskapet - att verka i enlighet med och påbörja uppföljningen av handlingsplanen för att uppnå miljömålet. 33.3 Resultatbedömning Utgiftsområdet innehåller många skilda verksamhetsområden. För att resultatredovisningen skall bli relevant för lämnar regeringen redovisningen under respektive verksamhetsområde. Beträffande arbetet med den regionala näringspolitiken lämnar regeringen en sammanhållen redovisning i avsnitt xx. 33.4 Skatteavvikelser Förutom de stöd till ett visst utgiftsområde som redovisas via anslag på statsbudgetens utgiftssida förekommer även stöd på statsbudgetens inkomstsida i form av olika särregler i skattelagstiftningen. Dessa stöd brukar kallas saldopåverkande skatteavvikelser. Det handlar om avvikelser från en enhetlig beskattning, t.ex. att en viss grupp omfattas av en skattelättnad i förhållande till en enhetlig norm, vilket kan uppfattas som en skatteförmån. I det följande redovisas skatteavvikelser som hänför sig till utgiftsområde 24 Näringsliv. Tabell 3.2 Skatteavvikelser netto Miljarder kronor 1999 2000 Löneunderlaget i fåmansaktiebolag 0,41 0,41 Kvittning av underskott i aktiv näring 0,01 0,02 Nedskrivning av lager och pågående arbete 1,18 1,18 Skadeförsäkringsföretag 0,25 0,26 Återföring skatteutjämningsreserv 0,06 u1 Överavskrivningar avseende inventarier 5,92 5,91 Periodiseringsfonder 3,84 3,42 Nedsättning inriktning mindre företag 5,20 5,30 Rumsuthyrning 0,46 0,47 Bränsleförbrukning inom industrin, energi- skatt 1,80 1,85 Elförbrukning inom industrin 8,13 8,24 Metallurgiavdrag 0,25 0,25 Nedsättning av CO2-skatt för industrin 0,20 0,20 Summa 27,71 27,51 1 U=Upphört. Löneunderlag aktiva delägare i fåmansaktiebolag reglerna i 3 § 12 mom. SIL för beskattning av aktiva delägare i fåmansaktiebolag och närstående till dessa, beskattas viss avkastning på arbetskraft i inkomstslaget kapital. Avkastning på arbete är lön, som bör beskattas i inkomstslaget tjänst. Avvikelsen består i skillnaden mellan tjänste- och kapitalinkomstbeskattningen. Underskott av aktiv näringsverksamhet Underskott av aktiv näringsverksamhet får kvittas mot tjänsteinkomster . Avdragsrätten är belagd med olika restriktioner för att förhindra handel med avdragsrätt och att avdragsrätt för samma för- värvskälla kan uppkomma för flera femårspe- rioder. Lagernedskrivning och pågående arbete Enligt en alternativregel kan lager (gäller ej fas- tigheter) tas av det samlade anskaffningsvärdet. Olika bestämmelser finns för pågående arbeten som utförs på löpande räkning och arbeten som utförs till fast pris. För arbeten på löpande räkning kan samma alternativregel som ovan användas. Skatteavvikelsen utgörs av ränteeffekten på den skattelättnad som lagernedskrivningen medför. Eftersom räntan på krediten inte är förmånsgrundande skall den utgöra underlag för särskild löneskatt. Skadeförsäkringsföretag I vissa fall har skadeförsäkringsföretag möjlighet att göra extra avsättningar till säkerhetsreserven. Skatteavvikelsen utgörs av ränteeffekten på skillnaden i skatt som det extra avdraget medför. Återföring skatteutjämningsreserv Avsättning till skatteutjämningsreserv upphörde (taxering). 9/10 av beloppet skall återföras till beskattning i princip i lika delar , varför skatteavvikelsen kvarstår. En definitiv skattelättnad avseende skatten på av den totala avsättningen uppkommer därvid. Överavskrivningar Den bokföringsmässiga avskrivningstiden bestäms av tillgångens livstid i bolaget, medan den skattemässiga avskrivningstiden bestäms enligt lag. Detta innebär att bokföringsmässiga och skattemässiga avskrivningar endast undantagsvis överensstämmer. Skatteregeln medger att en tillgång skrivs av snabbare än vad som är ekonomiskt motiverat. Skatteavvikelsen avser ränteeffekten på skattekrediten. Eftersom denna inte är förmånsgrundande skall den ligga till grund för beräkning av särskild löneskatt. Periodiseringsfonder Periodiseringsfond är en vinstanknuten reserveringsmöjlighet där näringsidkaren/bolaget kan reservera medel under högst . medgavs avsättning med högst . Detta tak sänktes permanent för aktiebolag och ekonomiska föreningar och temporärt för enskilda firmor och HB . Avsättningstaket för enskilda näringsidkare och HB återställdes . Reserveringsmöjligheten innebär en skattekredit på det reserverade beloppet. Nedsättning med viss inriktning på mindre företag Vid beräkning av arbetsgivaravgifter får en arbetsgivare göra ett avdrag av lönesumman upp till ett visst tak. Den maximala lönesumma som medgav nedsättning uppgick till . har den maximala lönesumma som medger nedsättning höjts till . Till denna avvikelse har även förts motsvarande avdrag för egenavgifter för enskilda näringsidkare. Rumsuthyrning Skattesatsen är . Bränsleförbrukning inom industrin Industrisektorn är skattebefriade för all användning av fossila bränslen. utgörs av full skattesats på dessa bränslen. Elförbrukning inom industrin Industrisektorn är skattebefriad för all användning av elektrisk kraft. utgörs av normalskattesatsen på el. Metallurgiska processer Avdrag medges för koldioxidskatt för bränslen som används för metallurgiska processer. Nedsättning av koldioxidskatt som utgår på bränslen inom energiintensiv industri Fr.o.m. får den energiintensiva sektorn en nedsättning till av den koldioxidskatt som överstiger av det enskilda företagets omsättning. Företag inom cement-, kalk-, glas- och stenindustri är dock skattebefriade för koldioxidskatten på kol och naturgas av omsättningen. Tabell 33.3 Utgiftsutvecklingen Miljoner kronor Utfall 1998 Anslag 1999 1 Utgifts- prognos 1999 Förslag anslag 2000 Beräknat anslag 2001 Beräknat anslag 2002 A Näringspolitik 976 735 1 B Teknologisk infrastruktur 160 192 178 157 159 162 C Konkurrensfrågor 77 69 71 70 71 72 D Teknisk forskning och utveckling 1 215 1 263 1 420 1 273 1 300 1 326 E Utrikeshandel, export- och investeringsfrämjande 248 413 374 403 599 551 F Konsumentfrågor 101 113 120 123 124 125 G Övriga åtaganden2 113 113 69 68 49 Totalt för utgiftsområde 24 2 777 2 898 3 313 2 983 3 019 2 934 1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för i samband med den ekonomiska vårpropositionen. 2 Nytt verksamhetsområde 1999. 34.1 Inledning Det svenska samhället genomgår stora strukturella förändringar, bl.a. beroende på globaliseringen, den ökade internationella konkurrensen och den snabba tekniska utvecklingen. Detta ställer nya krav på politiken inom många olika områden. Det blir allt viktigare att ha beredskap och resurser att hantera konsekvenser av dessa förändringar. Politiken inom en samhällssektor måste bli mer mottaglig för de krav på förändringar som blir synliga inom andra områden. Samordning och samverkan mellan olika aktörer blir allt mer nödvändig. Den dynamiska och höga omställningstakten kräver bl.a. en närings-, arbetsmarknads- och utbildningspolitik som i större utsträckning än tar hänsyn till varierande lokala och regionala förutsättningar och beaktar företagens och de enskilda människornas behov. Samspelet mellan olika politikområden och olika samhällsaktörer måste förändras och i högre grad anpassas till den nya tidens krav. Den regionala näringspolitiken engagerar företrädare för såväl näringslivet som den offentliga sektorn. Hela landet berörs. Regionala tillväxtavtal är ett nytt, bärande instrument i näringspolitiken och innebär att tillgängliga resurser samordnas och inriktas på prioriterade åtgärder för ökad tillväxt och sysselsättning. Avtalen skall genomföras med start . Den regionala näringspolitiken introducerades i propositionen Regional tillväxt - för arbete och välfärd (prop. 1997/98:62, bet. 1997/98:AU, rskr. 1997/98:204). Målet är att utifrån de regionala förutsättningarna stimulera en hållbar ekonomisk tillväxt som kan bidra till fler och växande företag och därmed ökad sysselsättning för både kvinnor och män. I en skrivelse till , Lägesrapport angående de regionala tillväxtavtalen (skr. 1998/99:96), informerade regeringen om arbetet med de regionala tillväxtavtalen. Med tillväxtavtal avses såväl ett regionalt program för tillväxt som överenskommelser mellan olika aktörer om att genomföra konkreta åtgärder i programmet. Tillväxtavtalen utarbetas av s.k. regionala partnerskap. Näringslivets medverkan är särskilt viktig. Det regionala inflytandet över tillgängliga resurser skall öka, liksom möjligheterna att använda resurserna mer flexibelt än . Det lokala och regionala näringslivets behov skall vara vägledande för de offentliga organens utbud av näringslivsfrämjande tjänster. Staten förutsätts delta i tillväxtavtalen via berörda myndigheter och organ. Anslag inom flera olika utgiftsområden i statsbudgeten kommer att utgöra finansieringskällor för avtalen. I det följande ges en översikt över det pågående och förestående arbetet. 34.2 Omfattning, tidsplan Stommen i tillväxtavtalen är de program för tillväxt som partnerskapen formulerar. Programarbetet skiljer sig från regelstyrt och projektbaserat arbete genom att vara mer långsiktigt och koordinerat. De mål som parterna har kommit överens om skall styra insatserna. Programformen innebär att de strategiska besluten och huvudinriktningarna lyfts upp till den politiska nivån. Ju högre strategisk nivå, desto större bör det politiska deltagandet i beslutsprocessen vara. En viktig strategisk uppgift är att utveckla urvalskriterier och principer för de projekt som skall genomföras i syfte att uppfylla programmens mål. Den regionala näringspolitiken utgör en integrerad del i den handlingsplan för sysselsättning som regeringen överlämnade till Europeiska kommissionen och som utarbetats mot bakgrund av EU:s riktlinjer 1999. Länsstyrelserna och, i försökslänen, självstyrelseorganen samordnar och driver arbetet med att ta fram regionala tillväxtavtal. Samtliga län har lämnat utkast till tillväxtavtal till regeringen. Länen har också föreslagit ändringar av regler som de anser hindrar regionalt inflytande, flexibel användning av anslag och samverkan mellan parter. Länen skall på nytt redovisa avtalsarbetet till regeringen. Överenskommelser avtal om åtgärder och finansiering skall då, under givna förutsättningar, ha förhandlats fram av de aktörer som kommer att samverka. De berörda statliga myndigheterna och organen kan diskutera sin medverkan med utgångspunkt från regeringens förslag i budgetpropositionen och under förutsättning att beslutar enligt denna. Regeringen avser att precisera de förhandlingsförutsättningar som gäller för berörda myndigheter och organ. 34.3 Resultatbedömning Utkasten till tillväxtavtal har utvärderats ex-ante av oberoende utvärderare. Det ger en första bedömning av avtalens kvalitet samt underlag för att komplettera och förbättra avtalen. Vidare har tjänstemän inom och ett flertal nationella myndigheter granskat utkasten ämnesvis. har i egenskap av nationell näringspolitisk myndighet gjort en egen utvärdering. Slutsatser och rekommendationer i utvärderingarna återrapporterades vid möten med partnerskapen i varje län. Partnerskapen avgör själva hur utvärderarnas rekommendationer bör beaktas i det fortsatta arbetet. Generella iakttagelser och rekommendationer Tillväxtavtalens inriktning och innehåll Genomgången av utkasten till tillväxtavtal visar att avtalens innehåll spänner över ett stort antal områden. Företagsinriktade åtgärder är ett naturligt huvudområde. Länen prioriterar åtgärder för bl.a. nyföretagande och företagssamverkan, kompetensutveckling, kapitalförsörjning, tekniköverföring till småföretag, IT-frågor. I många avtal önskas s.k. en-dörrs-lösningar för företagsrådgivning. Generellt uppfattas bristen på riskkapital och såddfinansiering som ett problem. Marknads- och produktutveckling framhålls och syftar ofta till att öka den internationella konkurrenskraften hos företag i regionen. Specialinriktade åtgärder, t.ex. för energieffektivisering, eller åtgärder inom branscher, t.ex. livsmedelssektorn och turismen, lyfts fram. Inom kulturområdet har ett stort antal län formulerat specifika, konkreta förslag till åtgärder, ofta i kombination med satsningar på turism. Integration av invandrare, miljöåtgärder och särskilda satsningar på innovationer är exempel på åtgärder som nämns mera sällan. Flera län har fört fram krav på att inte bara näringspolitiken utan också arbetsmarknadspolitiken skall anpassas för att bidra till att utveckla näringslivets struktur och ge företagen bättre verksamhetsförutsättningar. En grundläggande tanke är att närmare samverkan mellan närings- och arbetsmarknadspolitiken skall bidra till att skapa såväl varaktiga arbetstillfällen som tillväxt i ekonomin. Länen anser att antalet åtgärder inom arbetsmarknadspolitiken bör begränsas samt att detaljregleringen av verksamheten skall minskas och ersättas av tydligare krav på uppföljning och utvärdering. Utbildning och kompetensförsörjning prioriteras av samtliga län. Många förslag går ut på att öka samverkan mellan utbildningssektorn främst universitet och högskolor och näringslivet för att uppnå ökad anpassning av utbildningsutbudet till näringslivets och arbetsmarknadens efterfrågan. I fokus står frågeställningar kring hur den högre utbildningen kan göras bättre tillgänglig för fler människor, ofta genom utveckling av IT- distribuerad utbildning men också genom utveckling av pedagogik för yrkesverksamma. Det är också ett vanligt önskemål att mer om entreprenörskap skall ingå i utbildningar. Enligt riktlinjerna för avtalsarbetet skall transportinfrastrukturen inte ingå. Den ordinarie planeringen av investeringar på detta område avser perioden 11. Flertalet län har ändå konkretiserat förslag till åtgärder på området. Granskningen av avtalen visar att förslagen i avtalen i stort sett överensstämmer med dem som läggs fram i den ordinarie planeringsprocessen. Flertalet län har avstått från att precisera åtgärder, ansvarsfördelning och finansieringsplan i utkasten, eftersom de finansiella ramarna inte varit kända. De förslag till regelförenklingar som lämnats i samband med avtalsarbetet, speglar behovet av att förändra såväl formella regler som attityder och vanor. Utvärderarnas bedömning En slutsats från utvärderingen är att avtalsutkasten varierar i kvalitet. Några utkast är nästan färdiga med tydliga mål och väl utvecklade insatsområden där genomförandet preciserats. De flesta avtal behöver dock bearbetas ytterligare. Analyserna är ofta allmänna och saknar detaljerat underlag. Insatsområdena är alltför många och brett beskrivna. Programmen behöver koncentreras och i större utsträckning fokuseras mot tillväxt i näringslivet. Målformuleringarna är ofullständiga i de flesta program. Detsamma gäller beskrivningar av finansiering och genomförande. I samtliga tillväxtavtal används länet eller länsdelar som territoriell bas. Utvärderarna konstaterar att flera regionala tillväxtavtal kan skapa underlag för att utveckla ramprogram för länsöverskridande samarbete. De horisontella mål som skall behandlas i tillväxtavtalen avser dels jämställdhet, dels ekologiskt hållbar utveckling. Båda aspekterna behöver utvecklas. Kvinnorepresentationen i partnerskapen har genomgående varit låg. Enligt utvärderarna är könsperspektivet bristfälligt beaktat i de flesta analyser. Detsamma gäller för insatsområden och åtgärder. Ambitionsnivån förefaller vara hög men de kunskaper och möjligheter som kvinnor svarar för, återspeglas inte i programmen. På liknande sätt återstår arbete med att integrera perspektivet ekologiskt hållbar utveckling. Av avtalen skall framgå hur programmet påverkar omställningen till ekologisk hållbarhet, skyddet av miljön, en effektiv användning av jordens resurser samt hur detta integreras med en hållbar ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning. Det svenska samhället präglas av en allt större kulturell och etnisk mångfald. Personer med utländsk bakgrund tillför kunnande och erfarenhet som gör samhället rikare. Att ta till vara denna kompetens är av stor betydelse för tillväxten. I genomgångarna av tillväxtavtalen har konstaterats att endast ett fåtal län uppmärksammar de möjligheter som ett bättre tillvaratagande av den etniska och kulturella mångfalden och annat integrationsarbete kan erbjuda. Betydligt mer kan göras för att utforma regionala strategier för mångfald och integration, bl.a. för att underlätta för personer med utländsk bakgrund att komma in på arbetsmarknaden och för att bedriva näringsverksamhet. Flertalet län har lyckats väl med att etablera breda partnerskap. Uppskattningsvis ett par tusen personer har på olika sätt deltagit i arbetet med att ta fram avtalen. Näringslivets engagemang har varit stort. Utvärderarna anser att det i de regioner där insatsområden och åtgärder är väl definierade finns goda förutsättningar för att s.k. agerande partnerskap utvecklas. Dessa kännetecknas av att partnerskapen är aktiva och har en direkt uppgift i genomförandet. Avtalsprocessen uppfattas på många håll som mycket positiv och nyskapande. Den har inneburit att människor som vanligtvis inte träffas har mötts för att diskutera kritiska utvecklingsfaktorer. Mötena har i sig genererat utvecklingskraft och nya initiativ. Utvärderingarna visar att arbetet med tillväxt- avtalen har skapat förväntningar på ett samordnat nationellt agerande. Det omfattande arbete som tjänstemän inom den statliga förvaltningen på nationell nivå har lagt ned på att studera länens material och de nya kontaktytor och nätverk som därmed har skapats, bör på olika sätt vidareutvecklas. Länens arbete med avtalen blir successivt allt mer konkret. Det fordrar att centralt ansvariga tjänstemän har breda insikter i avtalsprocessen, agerar korrekt och kan bidra till att föra arbetet framåt. 34.4 Regeringens bedömning samt utgångspunkter för fortsatt arbete I hela landet har ett mycket omfattande arbete lagts ner på de regionala tillväxtavtalen. Arbetet har kommit långt, även om mycket fortfarande återstår att göra. Det har mobiliserat betydande lokala och regionala krafter.