prop · GN03137 · 2000-01-01 00:00:00 — våld eller hot, för vissa sexualbrott bör tas bort samt att finna en lösning som innebär att våldtäktsbegreppet omfattar allvarliga sexuella övergrepp mot små barn även om något tvång inte har använts. Kommittén skall vidare utreda om det absoluta förbudet att använda barn vid sexuell posering och framställning av pornografiska bilder bör omfatta även ungdomar mellan . Kommittén skall också överväga om det krävs en särskild straffbestämmelse om handel med människor, främst kvinnor och barn, för sexuella ändamål trots att sådan handel torde kunna bestraffas enligt andra bestämmelser. Kommittén har även fått i uppdrag att utreda frågan om det nuvarande kravet på s.k. dubbel straffbarhet för sexualbrott mot barn utomlands bör tas bort. Kommittén skall göra en praxisgenomgång och undersöka domstolar- nas straffmätning och bedömning av straffvärdet i mål om sexualbrott samt presentera de åtgärder den anser nödvändiga. I kommitténs direktiv understryks behovet av att undersöka domstolarnas bevisvärdering i mål om sexualbrott, särskilt när det gäller sexualbrott mot barn. Praxis- genomgången skall därför, i den utsträckning det är möjligt, innefatta en undersökning om domstolarnas bevisvärdering med sikte på att ta reda på om det finns brister i denna och, om så bedöms vara fallet, ange åtgärder för att komma till rätta med dessa. Frågor om handläggning av ärenden som rör misstänkta sexuella övergrepp mot barn m.m. behandlas i avsnitt 3.4. Grov fridskränkning infördes det nya brottet grov fridskränkning i 4 kap. 4 a § . Bestämmelsen är tillämplig på brott som exempelvis föräld- rar begår mot sina barn. Enligt bestämmelsen kan den som begår brotts- liga gärningar enligt 3, 4 eller 6 kap. mot en närstående eller tidigare närstående person dömas för grov fridskränkning till fängelse i lägst och högst . Förutsättningarna för att någon skall kunna dömas för det nya brottet är att var och en av gärningarna utgjort led i en upprepad kränkning av den andra personens integritet och att gärningarna varit ägnade att allvarligt skada den andra personens själv- känsla. Det nya brottet är en särskild markering av allvaret i brottslighet som riktar sig mot närstående. Allvaret betonas också genom att brottet rubri- ceras som grovt. I klartext innebär den nya bestämmelsen att domstolen skall ta särskild hänsyn till det försvårande i det upprepade eller systema- tiska i ett brottsligt beteende och till offrets upplevelse av övergreppen. kom i en uppmärksammad dom fram till att en förövare för att kunna dömas för det nya brottet i praktiken måste ha dömts tidigare för brott mot samma brottsoffer. Med den tolkningen blev gränserna för bestämmelsens tillämpning snävare än vad som var tänkt. gick regeringen därför vidare och föreslog en änd- ring av bestämmelsen. Ändringen trädde i kraft . Genom den har det nu gjorts klart att det inte behövs någon tidigare dom för att domstolarna skall kunna döma för det nya brottet. Barnpornografi Genom ändringar i lagstiftningen om barnpornografi är i princip all befattning med barnpornografi, även innehav samt in- och utförsel, kri- minaliserad. Det har också införts ett grovt brott med en särskild straff- skala. Det är nu enligt förbjudet att framställa barnpornografi, att inneha den och att göra det möjligt för andra att ta del av den. Även oaktsam spridning har gjorts straffbar när den sker i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte. Barnpornografibrottet har vidare lyfts ut från tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområde. Regler om barnpor- nografi finns därför nu enbart i vanlig lag. Detta betyder att frågor om straffansvar bedöms enligt vanlig lag och att målen handläggs på samma sätt som andra brottmål oavsett i vilka medier barnpornografin före- kommer. Lagstiftningen är tillämplig också på barnpornografi i elektro- nisk miljö, t.ex. på Internet. Vid finns en särskild grupp som arbetar med att bekämpa barnpornografibrott. En av gruppens huvuduppgifter är att biträda de lokala polismyndigheterna med bl.a. identifiering och värde- ring av anträffade bilder. Till stöd för sin verksamhet har man upprättat ett digitalt referensbibliotek som omfattar mer än 200 000 bilder. är EU-finansierat och har tillkommit genom ett svensk-tyskt samarbete. Det har visat sig vara ett mycket effektivt vapen i kampen mot barnpornografibrott och det svenska arbetet har väckt ett internationellt intresse. trädde vidare en ny lag om ansvar för elektroniska anslagstavlor i kraft. Den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla är skyldig att ta bort meddelanden från anslagstavlan om det är uppenbart att meddelandet är sådant att det utgör t.ex. barnpornografibrott eller olaga våldsskildring. Särskild företrädare för barn har flera lagändringar beslutats som syftar till att stärka ställningen för barn som berörs av rättsliga tvister. Det har bl.a. gällt rätten för barn att komma till tals i mål om vårdnad, boende och umgänge och senast barns rätt till en särskild företrädare när barnets vårdnadshavare är misstänkt för brott mot barnet. Målsättningen med lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn är att stärka möjlig- heterna att ta till vara barnets rätt när en vårdnadshavare eller någon som vårdnadshavaren står i ett nära förhållande till misstänks för brott mot barnet. Lagen syftar till att förbättra förutsättningarna för att utreda sådana brottsmisstankar. Den syftar därmed också till att förebygga att övergrepp mot barnet fortsätter. Av lagen följer att en särskild företrädare under vissa förutsättningar skall förordnas för barnet. Den särskilda före- trädaren skall, i stället för barnets vårdnadshavare, som ställföreträdare, och utifrån vad som är bäst för barnet, ta till vara barnets rätt under för- undersökning och rättegång. Endast den som uppfyller särskilda krav på lämplighet får förordnas som särskild företrädare. 3.5 Brottsförebyggande åtgärder och unga lagöverträdare Sammanfattande beskrivning: Det är viktigt att sätta in tidiga åtgär- der för att på ett effektivt sätt förebygga att barn och ungdomar begår brott. Om de ändå begår brott skall de möta snabba och tydliga reak- tioner. Huvudansvaret för de unga lagöverträdarna ligger hos social- tjänsten. Tidiga åtgärder förebygger brott Det är av stor betydelse att tidigt sätta in åtgärder för att främja en god social utveckling och därmed förhindra att barn och ungdomar dras in i kriminalitet. Regeringen har i sitt nationella brottsförebyggande program , Allas vårt ansvar, framhållit vikten av tidiga åtgärder, dvs. sådana som riktar sig till barn och ungdomar i riskmiljöer och risksitua- tioner för att förhindra eller i vart fall begränsa en ogynnsam utveckling. Programmet betonar också att det är på lokal nivå som åtgärder måste samordnas och vidtas. Kriminalitet och annat avvikande beteende bland ungdomar har ofta sina rötter i sociala och andra missförhållanden. Insatser för att förhindra utanförskap och marginalisering av ungdomar i riskzonen bör därför ha hög prioritet i det sociala arbetet i kommunerna. Det lokala brottsförebyggande arbetet har utvecklats i positiv riktning. I mer än hälften av landets kommuner finns nu lokala brottsförebyggande råd eller liknande organisationer. Över hela landet genomförs en rad brottsförebyggande projekt. Samverkan mellan myndigheter och med- borgarintressen är nödvändig för att nå framgång i det brottsföre- byggande arbetet. De lokala råden kan fungera som en kontaktpunkt för enskilda, företag, föreningar, polisen och kommunala myndigheter, t.ex. skolan och . En del lokala brottsförebyggande råd bildar också grupper som skall arbeta med särskilda uppgifter t.ex. föräldrastöd eller särskilda insatser för riskgrupper bland ungdomar. kan vidta olika åtgärder för att skapa kontakt med och påverka ungdomar i riskzonen för kriminalitet. Förutom föräldrarna som har det primära ansvaret för sina barn, har skolan ett stort ansvar när det gäller den fost- rande rollen. Många skolor har utvecklat särskilda program för att motverka bl.a. skolk och mobbning. Genom samarbete i lokala brotts- förebyggande råd eller motsvarande organisationer kan den kunskap som finns tillvaratas och samordnas för att gemensamt prioritera resurser på bästa sätt. () stödjer det brottsförebyggande arbetet på lokal nivå genom att verka för att sådant arbete organiseras och bedrivs på ett systematiskt sätt, initiera och följa upp och utvärdera brottsförebyggande projekt, samla in och sprida kunskap om framgångs- rika projekt och samverkansformer och bidra till att behovet av kvalifi- cerad utbildning tillgodoses. BRÅ administrerar också det ekonomiska stöd som regeringen anslår för att stimulera lokalt brottsförebyggande arbete. har regeringen anslagit . prioriteras ansökningar som rör brottsförebyggande åtgärder i bostadsområden, i skolan, föräldrautbildning och förebyggande av våld mot kvinnor. Ansökningar som gäller projekt i större städer och då främst i särskilt utsatta bostadsområden är av särskilt intresse. Unga lagöverträdare Principen om att unga lagöverträdare skall särbehandlas har en lång tra- dition och bred förankring i vårt land. Denna princip gäller främst för lagöverträdare som begått brott innan de har fyllt , men gäller också i viss utsträckning dem som har begått brott innan de har fyllt . Tan- ken bygger på erfarenheten att straffrättsliga ingripanden mot unga män- niskor måste anpassas till den unges brist på mognad, begränsade erfa- renhet och särskilda förhållanden. En utgångspunkt för lagstiftningen om unga lagöverträdare är att fäng- elsestraff motverkar en ung människas möjlighet att föra ett laglydigt liv och att de unga så långt det är möjligt skall hållas utanför kriminalvården. Huvudansvaret för de unga lagöverträdarna ligger hos . Socialtjänstlagen (1980:620) ger kommunen det yttersta ansvaret för människor som har hamnat i svåra sociala situationer och behöver stöd och hjälp. Detta ansvar är särskilt uttalat när det gäller barn och ungdomar. Sluten ungdomsvård m.m. Genom ändringar i påföljdssystemet som infördes har en ny frihetsberövande påföljd, sluten ungdomsvård, införts för unga lag- överträdare (prop. 1997/98:96, Vissa reformer av påföljdssystemet). Har någon begått brott innan han eller hon fyllt och finner rät- ten att påföljden bör bestämmas till fängelse skall påföljden i stället bestämmas till sluten ungdomsvård, om inte särskilda skäl talar mot det. (SiS) ansvarar för verkställigheten. Påföljden innebär att den dömde tas in på något av institutionsstyrel- sens trettiotvå särskilda ungdomshem under en viss av domstolen bestämd tid, lägst och högst . Tiden bestäms utifrån brottets straffvärde och den unges tidigare brottslighet. skall den unge få den vård och behandling som behövs för att angripa hans eller hennes kriminalitet och övriga pro- blem. För att verkställigheten skall få ett sådant innehåll är det av stor betydelse att även medverkar under och vid planeringen av verkställigheten. skall i samråd med social- nämnden upprätta en behandlingsplan för den som dömts till sluten ung- domsvård. Planen skall inriktas på åtgärder som kan främja den dömdes anpassning i samhället och förbereda den dömde för tillvaron utanför det särskilda ungdomshemmet. Avsikten är att sluten ungdomsvård i allt väsentligt skall ersätta fängel- sestraffen för åldersgruppen . Regeringen uttalade i lag- stiftningsärendet att den föreslagna lösningen ligger väl i linje med barn- konventionen och dess krav på att alternativ till anstaltsvård skall finnas tillgängliga för att säkerställa att barn behandlas på ett sätt som är lämp- ligt för deras välfärd och som är rimligt både med hänsyn till deras per- sonliga förhållanden och till brottet. Någon skärpning av påföljdspraxis är inte avsedd med den nya påfölj- den utan förutsättningarna för att döma till sluten ungdomsvård är desamma som för en tidigare dom på fängelse för denna ålderskategori. Det innebär att det krävs synnerliga skäl för att döma en person till sluten ungdomsvård. När sluten ungdomsvård infördes gjordes bedömningen att den nya påföljden skulle medföra ett behov av ca tio årsplatser på de särskilda ungdomshemmen. Beräkningen grundades på det behov som tidigare funnits inom kriminalvården för denna ålderskategori. Det har visat sig att behovet är större. Cirka åttio personer dömdes till sluten ungdomsvård. Detta har inneburit att platsbehovet har varit mycket större än beräknat. Vid slutet av var behovet ca 25 årsplatser och enligt en prognos kommer det att uppgå till ungefär 50 årsplatser . För att möta det ökade behovet av platser inom sluten ungdomsvård har tillförts för att kunna skapa 40 nya platser. Institutionsstyrelsen arbetar också på flera plan med att följa upp och utvärdera sina insatser. Det är mycket svårt att nu säga något om varför sluten ungdomsvård använts så mycket mer än vad som förutsågs av regeringen när den inför- des. Det är t.ex. inte möjligt att säga om utvecklingen av användningen av påföljden sluten ungdomsvård beror på att påföljden har kommit att ersätta andra påföljder i en utsträckning som inte har avsetts eller om den har ersatt omhändertaganden enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). genomfördes även förändringar när det gäller påföljden överlämnande till vård inom . Kraven på förutse- barhet, konsekvens och proportionalitet har givits större utrymme när det gäller denna påföljd. Överlämnande till vård inom är en påföljd som kan tillämpas när den som är under tjugoett år har begått brott. Påföljden innebär att rätten överlämnar åt socialnämnden att föranstalta om nöd- vändig vård. Enligt de genomförda ändringarna skall socialnämnden till domstolen ge in ett yttrande som skall innehålla en vårdplan. Domstolen skall också på ett mer uttalat sätt och med utgångspunkt i vårdplanen pröva om de åtgärder som planerar, eventuellt i förening med böter eller särskild föreskrift om ungdomstjänst, är tillräckligt ingri- pande med hänsyn till brottets straffvärde och art samt den unges tidigare brottslighet. Det har också införts en möjlighet att förena påföljden överlämnande till vård inom med ungdomstjänst. Ungdomstjänsten har utformats med samhällstjänsten som förebild och innebär att den unge skall utföra arbete eller delta i någon annan särskilt anordnad verksamhet, t.ex. olika former av program eller utbildning i ett visst antal timmar, lägst 20 och högst . Om den unge skall bli föremål för vård eller annan åtgärd med stöd av socialtjänstlagen skall rätten enligt de nya bestämmelserna meddela en föreskrift om att han skall genomgå sådan vård eller åtgärd. Inom pågår ett arbete på flera plan med att utveckla och utvärdera påföljden sluten ungdomsvård, bl.a. vad gäller innehållet i vården. Regeringen avser också att följa upp och utvärdera de förändringar som har genomförts när det gäller påföljder för unga lag- överträdare. Unga lagöverträdare inom kriminalvården Enligt artikel 37 c i skall varje frihetsberövat barn hållas åtskilt från vuxna om det inte kan anses vara till barnets bästa att inte göra det. I och med att påföljden sluten ungdomsvård infördes kommer ungdomar endast i undantagsfall att dömas till fängelse. För dessa fall har emellertid bestämmelse förts in lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt. Där föreskrivs nu i 7 § att en intagen som inte har fyllt inte får placeras i en anstalt där han vistas tillsammans med intagna om det inte kan anses vara till hans bästa (prop. 1997/98:95, Ändringar i kriminal- vårdslagstiftningen m.m.). Medling Frågan om medling har varit föremål för mångas intresse. Medling vid brott är en metod att sammanföra en gärningsman med sitt brottsoffer i närvaro av en opartisk medlare. Syftet är i normal- fallet att ge tillfälle för gärningsmannen att förstå och ta ansvar för brot- tets konsekvenser, brottsoffret att bearbeta sin upplevelse och närsam- hället att stärka sin sociala kontroll. Regeringen beslutade att ge () i uppdrag att inleda en försöksverk- samhet med medling för unga lagöverträdare. BRÅ skall följa och utvär- dera försöksverksamheten. BRÅ har redovisat sitt uppdrag till regeringen. Regeringen beslutade också att utse en särskild utredare med uppgift att utreda och analysera medlingens roll i rättssystemet. Utredaren skall med utgångspunkt från försöksverksamheten och utvär- deringen av denna utreda frågan om formerna för medlingsverksamheten, medlingens funktion och dess ställning i rättssystemet. Frågan om med- ling bör belysas utifrån ett brottsförebyggande perspektiv och utifrån det perspektivet att medling kan utgöra ett led i rehabiliteringen av unga lag- överträdare inom ramen för såväl rättsväsendets som verksamhet. Frågan om medling skall också belysas utifrån ett brotts- offerperspektiv. Utredaren, som skall avsluta sitt arbete före den 1 okto- ber 2000, skall lämna de förslag som övervägandena leder fram till. Handläggning av ungdomsmål tillsatte regeringen en särskild utredare med uppgift att undersöka hur de nya reglerna om handläggning av ungdomsmål som trädde i kraft har tillämpats, om de syften som avsågs med de nya reglerna har uppnåtts och vilka effekter i övrigt de nya reg- lerna haft på förfarandet hos polis, åklagare och domstol och inom . Utredaren redovisade sitt uppdrag . Enligt utredarens bedömning fungerar de nya reglerna i stort sett tillfredsställande. Utre- daren har analyserat behovet av ändringar bl.a. när det gäller tidsfrister och samverkan. Utredningen har bl.a. föreslagit att det skall införas en uttrycklig regel om att en utredning i vilken någon misstänks för att ha begått ett brott skall handläggas med särskild skyndsamhet. Utredningen anser vidare att lagstiftningen om brott som begåtts av personer skulle behöva ses över ytterligare. Utredningen föreslår också en ändring som innebär att offentlig försva- rare skall förordnas under förundersökningen för misstänkta under om det inte är uppenbart att den unge saknar behov av försvarare. Utredningens förslag övervägs inom Justitie- departementet. 3.6 Barn i utsatta storstadsområden Sammanfattande beskrivning: Ett av målen med regeringens stor- stadspolitik är att bryta den sociala, etniska och diskriminerande seg- regationen i storstäderna. Barnen är en viktig målgrupp i detta arbete. En viktig del i arbetet handlar om att stärka det svenska språkets ställ- ning i de utsatta områdena. Allmänt Regeringens proposition Utveckling och rättvisa en politik för storsta- den (prop. 1997/98:165) är inledningen till en process där staten och sju kommuner i storstadsområdena samarbetar för att öka till- växten och minska segregationen i utsatta storstadsområden. En grund- sten i arbetet är att engagera de boende i dessa områden i utvecklingen av respektive bostadsområde. Ett av målen för storstadspolitiken är att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segregationen i storstadsregionerna och att verka för jämlika och jämställda levnadsvillkor för storstädernas invånare. Detta mål tar i stor utsträckning sikte på barn och ungdomar, genom att målet sedan har brutits ner i ett antal delmål. Bland annat skall det svenska språkets ställning stärkas bland barn och ungdomar, alla elever skall ges möjlighet att nå målen i och det demokratiska deltagandet och delaktigheten skall öka. Målet att minska segregationen förverkligas genom en lång rad åtgär- der som regleras i lokala utvecklingsavtal med berörda kommuner. Dessa är , , , , , och . I det lokala utvecklingsavtalet regleras samverkan mellan regeringen och kommunen. I avtalet ingår sedan lokala åtgärdsplaner för de av kommunen valda bostadsområdena. Sammanlagt ingår 24 bostads- områden i de lokala utvecklingsavtalen. Det statliga åtagandet består av två delar. Dels har anvisat för verksamheten, inklusive regeringens förslag i årets ekonomiska vårproposition (prop. 1999/2000:100), dels skall ett antal statliga myndigheter samverka med kommunerna för att uppfylla målen för storstadspolitiken. De berörda myndigheterna är i första hand de som är verksamma på lokal nivå: arbetsförmedlingen, försäkrings- kassorna och polisen. I åtgärdsplanerna beskrivs vilka insatser som avses genomföras. En betydande del av dessa har sin inriktning på barn och ungdomar. Ett exempel är bostadsområdet i som satsar stort på att alla barn och ungdomar skall kunna svenska så bra att det öppnar vägen till högre studier eller arbete. Skolan mitt i byn syftar till att skall fungera som ett allaktivitetshus för eleverna, för- äldrarna och föreningarna. Ett pedagogiskt projekt syftar till att utöka förskoleklasserna från tre till för att öka språkkom- petensen inför skolstarten, som föräldrarna erbjuds att delta i olika verksamheter för att öka förståelsen mellan olika invandrargrupper. Ett annat exempel är att i alla deltagande stadsdelar i görs en omfattande satsning på idrotts-, kultur- och föreningsverksamhet. Bland annat genomförs en bred kampanj för att rekrytera och utbilda ungdomar i årskurs 7 9 för uppgiften att kunna fungera som ungdomsledare inom föreningslivet, samt att som ett led i integrations- och folkhälsoarbetet nå och engagera icke föreningsaktiva barn, med särskild betoning på flickor med utländsk bakgrund. Målgruppen är barn i årskurs 4 6. Vidare har kommun i samarbete med arbetat med att förverkliga . En del av detta har utgjorts av ett arbete med att utveckla former för ungdomsdemokrati. Några resultat är ett årligt ungdomsfullmäktige, ett ungdomsråd och ung- domskommittéer i i , som är ett centrum för att motivera ungdomar att ta makt och ansvar för sitt eget liv. En dominerande del i åtgärdsplanerna är således satsningen på att ge alla barn en god språklig grund att stå på inför skolstarten. Det sker i första hand genom en bred satsning på s.k. språkförskolor, där målet är att alla barn skall erbjudas en daglig verksamhet . Även grundskolorna i de aktuella bostadsområdena ingår i satsningen genom stöd t.ex. till läxläsning, extra pedagogiskt stöd, utveckling av biblioteksverksamheten i skolorna. Omfattande insatser görs också för att förbättra kompetensen hos den pedagogiska personalen i både förskolor och skolor med syfte att höja kvaliteten i språkundervisningen. En grundläggande förutsättning i arbetet med de lokala åtgärdsplanerna är vad som kallas boendedialogen eller underifrånperspektivet. Erfarenheterna av olika satsningar som gjorts tidigare för att motverka segregation och utanförskap visar på betydelsen av att de boende i områdena aktivt får och kan medverka i diskussioner och beslut om vilka åtgärder som skall vidtas. Denna dialog tar sig olika uttryck i bostadsområdena, men de boendes egna organisationer spelar naturligtvis en betydande roll, liksom mera traditionella föreningar, kulturföreningar och invandrarföreningar. På andra platser prövas öppna möten för alla boende, arbetsgrupper eller husmöten. I flera kommuner har speciella ungdomsråd skapats för att ta till vara ungdomarnas syn på hur bostadsområdena skall utvecklas. Fortsatt satsning Storstadspolitiken skall ses som ett långsiktigt politikområde, där erfarenheterna från tidigare projektverksamhet tas till vara. Regeringen föreslår i årets ekonomiska vårproposition (prop. 1999/2000:100) att ytterligare medel anvisas för . De lokala utvecklingsavtalen skall revideras minst en gång för att ytterligare förfina verksamheten genom att vunna erfarenheter och förändringar som genomförs inom näraliggande politikområden tas till vara och förs in i avtalen. Vidare bör nämnas att regeringen 1999 avsatte sam- manlagt ur Allmänna arvsfonden för att i samarbete med ideella organisationer skall kunna utveckla och pröva olika typer av verksamheter för barn som av olika skäl står utanför den reguljära barnomsorgen och som syftar till att öka deras integrations- möjligheter i samhället. Medlen har fördelats i samråd med (1995:1). Satsningen omfattar stöd till sammanlagt ett tjugotal projekt i , , , , och . Några av projekten innefattar ett stort antal delprojekt vilket sammanlagt ger över hundra projekt.