prop · GN0391D1 · 2000-01-01 00:00:00 — Den i paragrafen intagna likställighetsregeln skall inte tillämpas på 90- procentstillägget. Som framgår av kommentaren till 5 § krävs för rätt till detta tillägg, utöver att förutsättningarna för rätt till änkepension enligt 1 och 2 §§ är uppfyllda, även att förutsättningarna för rätt till garantipen- sion enligt 14 § föreligger. Däremot krävs det, liksom för änkepensionen i övrigt, att den efterlevande kvinnan varit gift med den avlidne för att hon skall vara berättigad till 90-procentstillägg. I andra stycket anges att sådant sammanboende som avses i första stycket likställs med tid varunder äktenskap bestått vid tillämpningen av 14 § första stycket 2. 16 § Paragrafen överensstämmer med bestämmelsen i 8 kap. 3 § AFL i dess lydelse före . I första stycket regleras det fall att två makar lever åtskilda vid tid- punkten för dödsfallet och den efterlevande kvinnan efter det att sam- manlevnaden med mannen upphörde stadigvarande sammanbott med en annan man med vilken hon varit gift eller har eller har haft barn. Någon rätt till garantipension föreligger inte i dessa fall. Däremot är det till skillnad från vad som gäller beträffande rätten till omställningspension inget som hindrar att en efterlevande maka i händelse av makens dödsfall får garantipension även om hon inte sammanbodde med maken vid tid- punkten för dödsfallet under förutsättning att hon efter separationen inte sammanbott med en annan man eller visserligen sammanbor eller har sammanbott med en annan man men övriga förutsättningar enligt första stycket inte är uppfyllda. I andra stycket regleras fall där rätt till garantipension föreligger för dödsfallet men denna sedan upphör. Detta kan inträffa, förutom i de fall där den efterlevande kvinnan efter dödsfallet ingår äk- tenskap, även om hon därefter stadigvarande sammanbor med en annan man med vilken hon har varit gift eller har eller har haft barn. I dessa fall kan emellertid rätt till garantipension återuppstå om äktenskapet eller sammanboendet enligt ovan upphör innan det bestått om förut- sättningarna enligt 14 § alltjämt är för handen. Beräkning av garantipension till änkepension 17 § I paragrafens första stycke anges att utgångspunkten för beräkning av garantipension är den änkepension som tillkommer änkan, dvs. den egentliga tilläggspensionen plus 90-procentstillägget beräknade enligt 5, 7 och 8 §§. Om garantipension skall utges och i så fall till vilket belopp är således beroende av bl.a. storleken av den efterlevandes änkepension. Med sådan pension likställs utländsk efterlevandepension som inte är av utfyllnadskaraktär. Andra stycket reglerar de fall där änkan är berättigad till garantipension till änkepension men däremot inte till änkepension eftersom hon inte var gift med den avlidne mannen vid utgången av . Denna situation har även berörts i kommentaren till 1 kap. 6 §. Har änkan i nämnda fall uppfyllt förutsättningarna för rätt till reformerad efterlevandepension kan hon emellertid vara berättigad till inkomstgrundad sådan pension i form av omställningspension. I sådant fall skall beräkningen av garanti- pension till änkepension enligt 14 16 §§ göras med hänsyn till den in- komstgrundade efterlevandepension som änkan uppbär från det reforme- rade systemet. Eftersom omställningspension, till skillnad från änkepen- sion, är tidsbegränsad kan detta leda till att garantipension till änkepen- sion utges oreducerad efter det att rätten till omställningspension upphört. Detsamma kan inträffa i nuvarande system med den del av folkpensionen som utgörs av pensionstillskottet. I tredje stycket anges en särskild beräkningsregel för de fall där den efterlevande kvinnan har börjat uppbära inkomstgrundad ålderspension innan hon fyllt . Som framgår av de bestämmelser som reglerar rätten till garantipension till änkepension påverkar inte detta änkans rätt till garantipension på motsvarande sätt som ett tidigt uttag av ålderspen- sion enligt nuvarande bestämmelser förtar änkans rätt att fortsättningsvis uppbära folkpension i form av änkepension. Detsamma gäller för 90-pro- centstillägget (se 7 § och 19 22 §§). Detta har, som angetts ovan, sin förklaring i att en änka inte har rätt till garantipension från ålderspensio- neringen förrän hon fyllt oavsett om hon börjat upp- bära inkomstgrundad ålderspension. En omständighet som kan komma att begränsa ett dubbeluttag är den samordning som beträffande änkor födda eller senare skall ske mellan änkans inkomstgrundade ålderspension beräknad på visst sätt och den änkepension som utges till henne (11 13 §§). Endast i de fall änke- pensionen överstiger änkans inkomstgrundade ålderspension skall den förstnämnda förmånen fortsätta att utbetalas men då endast till den del denna överstiger ålderspensionen (garantiregeln modifierar emellertid detta något, se kommentaren till 12 §). För att inte den nu nämnda sam- ordningen skall leda till att änkan kompenseras för den del av änkepen- sionen från tilläggspensioneringen som har samordnats bort enligt be- stämmelserna i 11 13 §§ genom en förhöjd garantipension enligt 14 §, skall vid beräkningen av garantipensionens storlek hänsyn tas till änke- pension före det att samordningen med hennes egen inkomstgrundade ålderspension sker enligt 20 §. 18 § Paragrafen innehåller bestämmelser om hur garantipension till änkepen- sion skall beräknas. Garantipensionen är, till skillnad från nuvarande folkpension i form av änkepension, inte någon grundpension som utges med i stort sett samma belopp till alla pensionsberättigade utan skall sna- rare ses som en pension som har till syfte att täcka ett visst mått av grundtrygghet för dem som inte får detta behov täckt genom inkomstre- laterad änkepension. För efterlevande till män som inte tjänat in något underlag till en inkomstrelaterad änkepension alls utgör emellertid garantipensionen på detta sätt den enda pensionen, medan det för efter- levande till män som har ett lågt pensionsunderlag utges garantipension som en utfyllnad upp till den fastställda basnivån. Garantipensionen är således konstruerad som en utfyllnad till den in- komstrelaterade änkepensionen upp till en basnivå som för år räknat mot- svarar 2,13 gånger det prisbasbelopp som gäller då garantipen- sionen utbetalas. Storleken på garantipensionen skall således reduceras av änkepension. Denna minskning skall göras krona för krona. Även ut- ländsk efterlevandepension som inte är av utfyllnadskaraktär skall redu- cera den utgående garantipensionen (se 17 §). Som framgår av bestäm- melserna i 22 och 23 §§ gäller den angivna basnivån enbart under förut- sättning att änkan uppfyllt villkoren för rätt till oavkortad pension enligt den s.k. 15-delsberäkningen (22 §) samt att den avlidne kunnat tillgodo- räknas med försäkringstid för garantipension (23 §). Minskningen enligt denna paragraf skall göras på det med tillämpning av 22 och 23 §§ minskade respektive avkortade beloppet. Sista meningen i paragrafen har lagts till och utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 19 § På motsvarande sätt som för garantipension till omställningspension skall garantipension till änkepension vara beroende av den försäkringstid som kan tillgodoräknas den avlidne till och med året före dödsfallet. Som för- säkringstid för garantipension skall i huvudsak räknas som utgör försäkringstid för garantipension i det reformerade ålderspensions- systemet. De skillnader som föreligger i förhållande till de regler som gäller för garantipension till ålderspension framgår av paragrafens andra stycke. För en närmare beskrivning av innehållet i paragrafen hänvisas till kommentaren till 4 kap. 9 § samt till avsnitt 11.4.4. 20 § I paragrafen anges som den avlidne kan tillgodoräknas försäkringstid för garantipension. Om dödsfallet inträffar under den av- lidnes förvärvsaktiva ålder, dvs. före det år då han skulle ha fyllt , får även tid efter dödsfallet t.o.m. det år den avlidne skulle ha fyllt under vissa förutsättningar tillgodoräknas honom som försäkringstid. Denna tid benämns framtida försäkringstid. I andra och tredje styckena intas regler om hur sådan framtida försäkringstid skall beräknas. Be- stämmelsen är utformad på samma sätt som nuvarande regler om fram- tida bosättningstid för beräkning av folkpension i form av förtidspension (5 kap. 9 § AFL). Samma bestämmelse skall gälla för beräkning av för- säkringstid för garantipension till omställningspension, se 4 kap. 10 § och kommentaren till den paragrafen. 21 § Paragrafen innehåller en avrundningsregel som innebär att det, sedan samtliga tillgodoräknade försäkringstider för garantipension har lagts samman, skall ske en avrundning nedåt till helt antal år. Bestämmelsen motsvarar nuvarande bestämmelse i 5 kap. 5 § femte stycket AFL och 4 kap. 11 § denna lag. 22 § Förevarande paragraf innehåller regler för den s.k. 15-delsberäkningen inom änkepensioneringen. Denna innebär att garantipensionen, i de fall rätten till sådan pension grundar sig på att kvinnan för dödsfallet fyllt och då varit gift med den avlidne mannen , i vissa fall skall utges endast i ett visst antal 15-delar. Har änkan fyllt men däremot inte , skall enligt bestämmelsen i denna paragraf garantipension reduceras med 1/15 för varje felande år upp till . Någon motsvarande reducering av garantipensionen skall däremot inte ske under tid som änkan uppbär garantipension till följd av att hon har vårdnaden om och stadigvarande sammanbor med barn , som vid makens död stadigvarande vistades i makarnas hem. I dessa fall spelar det således ingen roll hur gammal kvinnan var vid dödsfallstid- punkten. Har garantipension inledningsvis utgetts till följd av det s.k. barn- villkoret i 14 § första stycket 1 och övergår sedan änkan till att uppbära garantipension på grund av bestämmelsen i 14 § första stycket 2, skall 15-delsberäkningen enligt förevarande paragraf göras med hänsyn till kvinnans ålder då rätten till garantipension övergår till att grunda sig på bestämmelsen i 14 § första stycket 2. Avkortningen enligt denna 15-delsberäkning skall göras på motsvaran- de sätt som den 40-delsberäkning som skall göras i de fall det för den avlidne inte kan tillgodoräknas försäkringstid för garantipension enligt 22 §. Är änkan fyllda för dödsfallet eller vid den senare tidpunkt som anges i 14 § andra stycket, skall någon avkort- ning av garantipensionen inte ske. Uppfyller emellertid änkan inte detta krav skall garantipensionens basnivå avkortas till så stor andel som svarar mot det antal år som kan tillgodoräknas änkan enligt bestämmelserna i 14 § och talet 15. Denna 15-delsberäkning med hänsyn till den efterlevande kvinnans ålder skall göras innan avkortning till följd av att det för den avlidne inte kan tillgodoräknas försäkringstid för garantipension sker enligt 23 §. 23 § Första stycket innehåller beräkningsbestämmelser för de fall den avlidne inte kan tillgodoräknas försäkringstid för garantipension enligt 19 och 20 §§. Som närmare redogjorts för i avsnitt 11.4.4 skall garantipension till änkepension vara beroende av den försäkringstid som kan tillgodoräknas den avlidne på motsvarande sätt som folkpension i form av änkepension är beroende av den avlidnes bosättningstid (eller antal år med intjänade ATP-poäng). Härvid skall såväl försäkringstid fram till tidpunkten för dödsfallet som under vissa förutsättningar även framtida försäkringstid, dvs. försäkringstid från dödsfallet t.o.m. tidpunkten då den avlidne skulle ha fyllt , beaktas. För att änkan skall vara berättigad till oavkortad garantipension enligt förevarande bestämmelse erfordras att det för den avlidne kan tillgodoräknas sammanlagd försäkringstid. I annat fall skall en avkortning göras av basnivån till så stor andel som svarar mot förhållandet mellan det antal år som tillgodoräknats den avlidne och talet 40. Om den avlidne kan tillgodoräknas t.ex. försäkringstid innebär alltså detta att garantipensionen beräknas genom att basnivån avkortas till 20/40 av 2,13 gånger prisbasbeloppet. Den sålunda reducerade basnivån avtrappas därefter av den inkomstrelaterade änkepensionen. Genom detta beräkningssätt kommer änkepensionen att trappa av garan- tipensionen på en lägre nivå än om i stället reduceringen först hade skett av oavkortad garantipension och därefter avkortning hade skett med hän- syn till försäkringstiden. Den föreslagna beräkningsmetoden överensstämmer i princip med den som gäller för beräkning av garantipension inom ålderspensioneringen. Utbetalning av efterlevandepension och efterlevandestöd till barn, m.m. Ansökan om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn, m.m. 1 § Denna paragraf innehåller bestämmelser hur ansökan om efterlevande- pension och efterlevandestöd till barn skall göras. Bestämmelser om an- sökan om pension och formerna härför finns i 16 kap. 1 § AFL. Ut- betalning av efterlevandepension skall kräva att en ansökan görs. Denna skall vara skriftlig. Bestämmelser om vilken försäkringskassa som är behörig att fatta beslut finns i 5 kap. socialförsäkringslagen (1999:799). Bestämmelserna angående ansökan om och utbetalning av efterlevan- depension och efterlevandestöd till barn i detta kapitel skall tillämpas oavsett den efterlevandes ålder och oavsett om efterlevandepensionen skall beviljas på grund av dödsfall som inträffat före eller efter ikraft- trädandet. Efterlevande som uppbär pension vid ikraftträdandet kommer emellertid även efter denna tidpunkt att få pensionen utbetald utan att en ny ansökan behöver göras. Detta framgår av 2 § i införandelagen. 2 § Paragrafen motsvarar delar av nuvarande 16 kap. 5 § AFL. Första stycket motsvarar 16 kap. 5 § tredje stycket AFL. Efterlevande- pension och efterlevandestöd till barn utges fr.o.m. den månad då döds- fallet inträffade eller, om den avlidne vid sin död uppbar ålderspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension eller förtids- pension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, fr.o.m. månaden efter den då dödsfallet inträffade. I andra stycket sägs att efterlevandepension skall betalas ut fr.o.m den månad då rätten till förmånen inträder om denna tidpunkt är en annan än vad som åsyftas i första stycket, dvs. En sådan situation är att den efterlevande återfår vårdnaden om ett barn eller börjar sammanbo med ett barn i denna ålder som han eller hon har vårdnaden om men tidigare inte stadigvarande sammanbott med. I 16 kap. 5 § femte stycket finns en bestämmelse som innefattar en generell möjlighet att få pension utbetalad före ansökan. Denna tid är om det gäller barnpension och annars . Möjligheten att få pension utbetalad för tid före ansökan har såvitt avser ålderspension avskaffats fr.o.m. . Någon sådan möjlig- het har inte heller införts i det reformerade ålderspensionssystemet. Möjligheten till retroaktiv utbetalning skall dock finnas kvar inom efter- levandepensioneringen. Ett av skälen härför är att efterlevandepension inte kan betraktas som en intjänad rättighet utan beräknas på grundval av ett beräkningsunderlag först då frågan om rätt till efterlevandepension uppstår. Om möjligheten till retroaktiv utbetalning skulle avskaffas, skulle detta innebära att den efterlevande i anslutning till dödsfallet skulle vara tvungen att ansöka om efterlevandepension för att kunna uppbära sådana förmåner under hela den tid som bestämmelserna ger möjlighet till. En regel motsvarande den nuvarande har därför tagits in i tredje stycket. Liksom enligt nuvarande regler skall barnpension där- vid kunna beviljas för av före ansökningsmånaden. Denna längre retroaktivtid skall även gälla för efterlevandestödet till barn. 3 § I 16 kap. 5 § sjätte stycket AFL finns en bestämmelse som reglerar avdrag på barnpension från tilläggspensioneringen för för mycket utbetald tilläggspension i form av omställningspension eller särskild efterlevandepension i vissa fall. Dessa förmåner skall enligt nuvarande regler utges av underlaget om rätt till barnpension föreligger efter den avlidne och annars . Om det då omställningspension utbetalas saknas kännedom om att rätt till barnpension föreligger, kan omställningspension felaktigt komma att ha utgetts med ett för högt belopp. Om det senare framkommer att barnpension skall utges retroaktivt , skall på det belopp som först förfaller till betalning sedan beslutet om barnpension har fattats avdrag ske med för mycket utbetald omställningspension. Omställningspension skall inte längre utges med olika kompensations- grad beroende på om barnpension utges efter den avlidne eller inte. Någon motsvarighet till bestämmelsen i 16 kap. 5 § sjätte stycket AFL behövs därför inte. En situation motsvarande den som regleras i 16 kap. 5 § sjätte stycket AFL kan dock uppkomma då begränsnings- regeln inom barnpensioneringen skall tillämpas. Om enbart barnpension utges efter en avliden får barnpensionsbeloppen sammanlagt uppgå till högst av den avlidnes efterlevandepensionsunderlag. Om rätt till omställningspension föreligger skall barnpension kunna utges med högst av underlaget. Härutöver skall alltså omställningspen- sion utges . Detta innebär att storleken på barnpensionerna kommer, i fall då den efterlevande efterlämnar så många barn att det to- tala barnpensionsbelopp som skall utges kommer att överstiga av efterlevandepensionsunderlaget, att vara beroende av om omställnings- pension skall utges eller inte. Om det då barnpension utbetalas inte är känt att det föreligger rätt till omställningspension efter den avlidne kan barnpension komma att utges med för högt belopp. Enligt nuvarande regler finns inte någon bestämmelse som medger att avdrag får ske på en retroaktivt utbetald efterlevandepension i fall då be- gränsningsregeln tillämpas med vad som utgetts i efterlevandepension till annan eller andra efterlevande med för högt belopp avseende som den retroaktivt utbetalda pensionen avser. De skäl som legat till grund för den nuvarande regeln i 16 kap. 5 § sjätte stycket AFL kan göras gällande även i nu beskrivna situationer. Med hänsyn till de nu beskrivna situationerna har det i denna paragraf tagits in en bestämmelse som innebär att efterlevandepension till en efterlevande får minskas om det visar sig att för mycket efterlevandepen- sion felaktigt har utgetts till en annan efterlevande på grund av att besluten om efterlevandepension inte förelegat . Denna bestämmelse avser alltså fall då begränsningsregeln i 2 kap. 4 § är tillämplig beträffande retroaktivt utgiven inkomstgrundad efterlevande- pension till barn eller vuxen efterlevande. Paragrafen har formulerats i enlighet med Lagrådets förslag. 4 § Enligt denna paragraf kan uttag av efterlevandepension avbrytas genom skriftlig anmälan till den allmänna . Bestämmelser om ändring av pension i annat fall, t.ex. på grund av förändringar i beräk- ningsunderlaget, finns i 8 kap. En särskild bestämmelse om möjlighet att avbryta en utbetalning av efterlevandepension är påkallad bl.a. med hän- syn till internationella förhållanden. Paragrafen har omformulerats efter påpekande av Lagrådet. 5 § Motsvarande bestämmelse finns i 16 kap. 9 § AFL. I paragrafen anges att efterlevandepension och efterlevandestöd till barn utges t.o.m. den månad då rätten till förmånen har upphört. Det kan t.ex. vara för att den efterlevande avlidit under tid då rätt till efterlevandepension före- ligger. Rätten kan vidare t.ex. när det gäller förlängd omställningspension upphöra genom att det hemmavarande barnet fyller . Omställ- ningspension utges då t.o.m. månaden för denna händelse. Omställningspension och garantipension till sådan pension utges aldrig efter det att den efterlevande fyllt . Detta framgår av bestämmelserna i 4 kap. Enligt bestämmelserna i denna paragraf skall sådan pension utges längst t.o.m. månaden före den då den efterlevande fyller . Detsamma gäller för rätt till det av oss föreslagna 90- procentstillägget inom änkepensioneringen och för rätt till garantipension till änkepension. Den efterlevande kan uppbära inkomstgrundad ålderspension. Rätten till efterlevandepension skall inte vara beroende av huruvida ålderspension utges eller inte. Möjligheten att ta ut garantipension från ålderspensioneringen inträder emellertid först fr.o.m. den månad då 65-årsdagen inträffar. Omställningspension och garantipension till sådan pension skall därför kunna utges t.o.m. månaden före den då den efterlevande fyller . 6 § Paragrafen motsvarar nuvarande 16 kap. 10 § AFL. 7 § Paragrafen motsvarar 16 kap. 11 § AFL i den nuvarande lydelsen. I förarbetena till AFL (se prop. 1962:90, s. 370) underströks att be- stämmelserna i andra stycket inte är ovillkorliga utan att tillämpningen är beroende på en prövning i det enskilda fallet. En restriktiv tillämpning avsågs och bestämmelserna är till för att undvika direkt stötande resultat i vissa fall. Utbetalning av pension och efterlevandestöd till barn 8 § Paragrafen motsvarar i huvudsak 16 kap. 4 § AFL. Motsvarande regel finns också i lagen om inkomstgrundad ålderspen- sion och skall gälla även för utbetalning av garantipension enligt lagen om garantipension. I andra och tredje styckena upptas utbetalningsbestämmelser som in- nebär att den totala årliga ersättningen skall avrundas till närmast hela krontal som är delbart med tolv. Den ökning eller minskning som av- rundningen kan innebära skall, enligt vad som sägs i tredje stycket, till- komma respektive belasta garantipensionen eller efterlevandestödet till barn. Enligt nuvarande regel i 16 kap. 4 § andra stycket AFL anses, vid den avrundning som skall göras enligt regeln, samtliga de pensionsförmåner som tillkommer den pensionsberättigade som en pension. Ålders-, för- tids- respektive efterlevandepension kommer emellertid att beräknas enligt olika regelsystem. Detta bör innebära att även avrund- ningen sker inom varje system för sig. En sådan lösning är också att före- dra ur lagteknisk synvinkel. 9 § Denna paragraf ansluter till motsvarande bestämmelser i 12 kap. 8 § LIP och motsvarar i princip 17 kap. 1 § andra stycket AFL. Samordning med livränta, m.m. 10 § Bestämmelsen motsvarar i huvudsak nuvarande samordningsbestäm- melse i 17 kap. 2 § AFL och tar sikte på de situationer där efterlevande- pension och efterlevandestöd till barn och yrkesskadelivränta i form av efterlevandelivränta utges . I paragrafen anges i vilka situationer en samordning skall ske och att det i sådana fall är efterlevandepensionen och efterlevandestödet som skall minskas. De närmare bestämmelserna om hur denna minskning skall göras ges i 11 13 §§. 11 § Denna paragraf reglerar samordningen mellan å ena sidan barnpension och efterlevandestöd till barn och å andra sidan yrkesskadelivränta i form av efterlevandelivränta. Av 10 § framgår i vilka situationer som en sådan samordning skall ske och att det i sådant fall är barnpensionen eller efterlevandestödet som skall minskas. Samordning skall, enligt vad som föreskrivs i första stycket, ske genom att summan av barnpension och efterlevandestöd till barn minskas med tre fjärdedelar av varje livränta som överstiger en sjättedel av prisbasbeloppet och som barnet har rätt till såsom efterlevande. Däremot skall yrkesskadelivränta som den efterlevande själv uppbär på grund av egen skada, s.k. egenlivränta, inte påverka vare sig efterlevandestödets eller barnpensionens storlek. Minskningen skall i första hand ske av efterlevandestödet. Detta innebär en skillnad i förhållande till nuvarande regler enligt vilka minskningen i första hand skall göras på tilläggspensionen. Liksom enligt nuvarande regler i 17 kap. 2 § gäller den begränsningen att avdrag på den inkomst- grundade förmånen, dvs. här barnpensionen, endast skall göras om den avlidne för skadan kunnat tillgodoräkna sig pensions- poäng . I paragrafens andra stycke ges på samma sätt som enligt nuvarande regler en garanti som innebär att barnet oavsett samordningen skall vara garanterat ett visst minsta belopp i form av barnpension eller efterlevan- destöd. Enligt nuvarande regler är barnet garanterat ett visst minsta be- lopp från folkpensioneringen.