prop · GN03108 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:108 Överenskommelse om en liberalisering av handeln med tjänster m.m. mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och förenta stater Prop. 1999/2000:108 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att godkänner förslaget till gemen- amma rådets beslut om en liberalisering av handeln med tjänster, investeringar och skydd för immateriella rättigheter inom ramen för avtalet om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och förenta stater å andra sidan. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 1 2 Ärendet och dess beredning 1 3 Bakgrund 1 3.1 Förhandlingarnas bakgrund 1 3.2 1 3.2.1 Avtalets syfte och konstruktion 1 3.2.2 Avtalets institutionella ram 1 3.2.3 Gemensamma rådets beslut 1 3.3 1 3.4 Den ekonomiska utvecklingen i 1 3.5 handelsförbindelser 1 3.5.1 Handeln mellan och samt direktinvesteringar 1 3.5.2 Handeln mellan och 1 4 Innehållet i förslaget till gemensamma rådets beslut om en liberalisering av handeln med tjänster m.m. 10 4.1 Allmänna bestämmelser 1 4.2 Tjänstehandel 1 4.3 Investeringar och investeringsrelaterade betalningar 1 4.4 Immaterialrätt 1 4.5 Tvistlösning 1 4.6 Slutbestämmelser 1 5 Godkännande av förslaget till beslut av gemensamma rådet 1 Bilaga: Förslaget till beslut om genomförande av överenskommelsen om liberalisering av handeln med tjänster m.m. 17 Utdrag ut protokoll vid regeringssammanträde 89 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner förslaget till gemensamma rådets beslut om en liberalisering av handeln med tjänster, investeringar och skydd av immateriella rättigheter inom ramen för avtalet om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och förenta stater å andra sidan. 2 Ärendet och dess beredning undertecknade Europeiska gemenskapen (EG) och dess medlemsstater, å den ena sidan, och förenta stater, å den andra, ett avtal om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete (det s.k. ramavtalet). Avtalet har godkänts av regeringen , varefter ratifikationsinstrumentet deponerades . Avtalet har ännu inte trätt i kraft. förutsätter för sitt genomförande att närmare överens- kommelser träffas, vilka ingås genom beslut i ett gemensamt råd som inrättas genom ramavtalet. Det gemensamma rådet består av medlemmarna av Europeiska unionens råd, ledamöter av kommissionen och ledamöter av . Inom ramen för avtalet har förhandlingar förts mellan Europeiska gemenskapernas kommission och om genomförande av avtalet när det bl.a. gäller liberalisering av handeln med tjänster, investeringar och skydd för immateriella rättigheter. Kommissionen har fört förhandlingarna i nära samråd med medlems- staterna. har aktivt deltagit i förhandlingsarbetet. Synpunkter har under förhandlingsarbetet löpande inhämtats från . Förslaget till beslut av gemensamma rådet paraferades, dvs. texten fastställdes som autentisk och slutlig, . Beslutet omfattar områden som både ligger inom ramen för medlemsstaternas kompetens och områden som ligger inom gemenskapens kompetens, s.k. delad kompetens. Förslaget till beslut av gemensamma rådet fogas som bilaga till propositionen. 3 Bakgrund 3.1 Förhandlingarnas bakgrund De formella förbindelserna mellan och inleddes genom ett samarbetsavtal. Detta avtal kompletterades av en informell politisk dialog mellan EG, sedermera Europeiska unionen (EU), och . slöt EG och ett nytt avtal om samarbete, vilket är i kraft. Den ökade internationaliseringen inom många olika områden, den ekonomiska utvecklingen i och upprättandet av det nordamerikanska frihandelsavtalet () gav i såväl EU som upphov till en ömsesidig strävan efter fördjupade förbindelser. I en gemensam förklaring angav unionen och gemensamma målsättningar, samt enades om att stärka förbindelserna mellan unionen och genom ett avtal som skulle omfatta politisk dialog, liberalisering av handeln med varor och tjänster, investeringar samt utökat samarbete. Utifrån denna förklaring inledde EU och förhandlingar om innehåll och former för ett närmare och bredare samarbete. För- handlingarna utmynnade i ett avtal, ramavtalet om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete mellan EG och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan, internationella överenskommelser (SÖ) 1998:58. Genom det s.k. interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan och har vissa delar av ramavtalet kunnat träda i kraft tillfälligt . upphör att gälla när ramavtalet träder i kraft. 3.2 3.2.1 Avtalets syfte och konstruktion har som mål att förstärka befintliga förbindelser mellan parterna på grundval av ömsesidighet och gemensamma intressen. Genom avtalet skall i detta syfte en politisk dialog institutionaliseras, de kommersiella och ekonomiska förbindelserna förstärkas med hjälp av en liberalisering av handeln i överensstämmelse med reglerna i Världs- handelsorganisationen (WTO) och samarbetet stärkas och breddas (artikel 1). Institutionaliseringen av en intensifierad politisk dialog skall föras i enlighet med den förklaring som parterna avgett och som utgör en del av slutakten fogad till avtalet. Av förklaringen framgår att en förstärkt politisk dialog utgör en grundläggande aspekt i det eftersträvade ekonomiska och politiska närmandet och skall ha sin grund i den vikt som parterna gemensamt fäster vid demokrati och mänskliga rättigheter liksom vid önskan att bevara freden och inrätta en rättvis och stabil internationell ordning i enlighet med stadga. Dialogen på ministernivå, som föreskrivs i den gemensamma förklaringen, skall i huvudsak äga rum inom det gemensamma råd som inrättas (artikel 2). Såvitt avser stärkandet av de kommersiella och ekonomiska förbindelserna inrättar avtalet en ram för att utveckla handel med varor och tjänster, inbegripet en progressiv och ömsesidig liberalisering av handel med varor och tjänster, med beaktande av vissa produkt- och tjänstesektorers känslighet och i enlighet med relevanta WTO-regler (artikel 4). För att nå detta syfte skall det gemensamma rådet besluta om det närmare genomförandet, villkoren och tidsplanen (artiklarna 5 och 6). syftar vidare till att främja en progressiv och ömsesidig liberalisering av kapitalrörelser och betalningar mellan gemenskapen och (artikel 8), ett gradvis öppnande av marknader för offentlig upphandling (artikel 10), överenskommelser om lämpliga åtgärder för att hindra snedvridning eller begränsning av konkurrensen som märkbart påverkar handeln mellan och gemenskapen (artikel 11) samt ökat skydd av de immateriella rättigheterna (artikel 12). Det gemensamma rådet har även i dessa fall att besluta om det närmare genomförandet för att nå dessa syften (artiklarna 9, 10, 11 och 12). syftar också till att fördjupa samarbetet inom en rad områden såsom energi, jordbruks- och landsbygdssektorn, industriellt samarbete, transport, kultur, miljö och naturresurser, sociala frågor och fattigdom, mänskliga rättigheter och demokrati samt hälsa (artiklarna 13 - 42). Regeringen godkände ramavtalet , varefter ratifikationsinstrumentet deponerades . Europa- parlamentet lämnade sitt samtycke för ingående av avtalet. Den mexikanska kongressen godkände ram- avtalet. Av gemenskapens medlemsländer har ännu inte godkänt avtalet, varför avtalet ännu inte har trätt i kraft. 3.2.2 Avtalets institutionella ram Genom avtalet inrättas ett gemensamt råd som skall utöva tillsyn över genomförandet av avtalet (artikel 45). Det gemensamma rådet skall bestå av å ena sidan medlemmar av Europeiska unionens råd och ledamöter av Europeiska gemenskapernas kommission och å andra sidan medlemmar av (artikel 46). För att nå syftena med avtalet skall det gemensamma rådet ha befogenhet att fatta för parterna bindande beslut och parterna skall vidta lämpliga åtgärder för att genomföra dem (artikel 47). Det gemensamma rådet skall vid utförandet av sina uppgifter biträdas av en eller flera kommittéer (artiklarna 48 och 49). Ett särskilt tvistlösningsorgan skall inrättas för lösning av handelsfrågor och handelsrelaterade frågor i förenlighet med relevanta WTO-regler på området (artikel 50). 3.2.3 Gemensamma rådets beslut förutsätter att det närmare genomförandet av avtalet fattas genom beslut av det gemensamma rådet. Dessa beslut som fattas av representanter för medlemmarna av Europeiska unionens råd och ledamöter av kommissionen å ena sidan och representanter för regeringen å andra sidan skall enligt artikel 46 i ramavtalet vara bindande för parterna. Det gemensamma rådets beslut bör därför jämställas med en internationell överenskommelse, vilken binder parterna på i princip samma sätt som normalt följer internationellt samarbete enligt folkrättens regler. Såvitt avser de områden som omfattas av medlemsstaternas kompetens medför således gemensamma rådets beslut en folkrättslig förpliktelse för att vid behov genomföra de åtgärder som krävs för att införliva avtalets innehåll med svensk rätt. 3.3 som parterna skrev under ramavtalet, undertecknade EG och ett interimsavtal om handel och handelsrelaterade frågor. trädde i kraft . skall gälla fram till dess att ramavtalet träder i kraft (artikel 16). gav kommissionen en ram att gå vidare och förhandla om genomförandet av de bestämmelser avseende handel i ramavtalet som faller inom gemen- skapens befogenheter. Genom interimsavtalet inrättas ett gemensamt råd som skall utöva tillsyn över avtalet och som skall fatta nödvändiga för parterna bindande beslut (artiklarna 8 och 9). Det gemensamma rådet fattade sålunda beslut om det närmare genomförandet av liberaliseringen av handeln med varor. När ramavtalet träder i kraft och sålunda interimsavtalet upphör att gälla skall de beslut som fattats av gemensamma rådet inrättat genom interimsavtalet anses ha fattats av det gemensamma råd som inrättas genom ramavtalet (artikel 60 i ramavtalet). Det utifrån interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor fattade beslutet av det gemensamma rådet avser områden med gemenskapskompetens. Beslutet omfattar 50 artiklar. Dessa är indelade i åtta avdelningar med följande rubriker: allmänna bestämmelser (I), fri rörlighet för varor (II), offentlig upphandling (III), konkurrens (IV), samrådsmekanism för immaterialrättsliga frågor (V), tvistlösning (VI), gemensamma kommitténs särskilda uppgifter avseende handel och handelsrelaterade frågor (VII) och slutbestämmelser (VIII). Beslutet omfattar även 16 bilagor som utgör en integrerad del av beslutet. Det har avgivits 15 gemensamma förklaringar. Målen för beslutet är progressiv och ömsesidig liberalisering av varuhandeln i enlighet med artikel XXIV i Allmänna tull- och handels- avtalet () samt att öppna marknaderna för offentlig upphandling, etablera en samarbetsmekanism inom konkurrensområdet, upprätta en konsultationsmekanism inom immaterialrättsområdet samt etablera en tvistlösningsmekanism. 3.4 Den ekonomiska utvecklingen i är ett av de mest betydelsefulla länderna i . Landet har betydande naturtillgångar, av vilka framför allt olja och naturgas under huvuddelen av hade stor betydelse för landets ekonomiska utveckling. Den sektor som dominerar ekonomin är tjänstenäringarna, vilka tillsammans utgjorde av bruttonationalprodukten (BNP). Tillverkningsindustrin utgjorde av BNP, jordbruk , byggnation , gruvnäring och elproduktion av BNP. är på en och samma gång ett industriland och ett utvecklingsland med en även för internationella förhållanden mycket ojämn fördelning av inkomsterna. Drygt hälften av landets 98 miljoner invånare beräknas leva i fattigdom, varav 25 miljoner i extrem fattigdom. Under huvuddelen av var omfattande statligt ägande och betydande protektionism två kännetecken för ekonomi. Efter den djupa skuldkris som skakade landet , började att avreglera ekonomin samt att vidta åtgärder för att öka landets deltagande i världsekonomin. tillträdde och deltog aktivt i den s.k. Uruguayrundan om ytterligare handelsliberalisering. blev medlem av och och utveckling (). drabbades av ytterligare en mycket djup finansiell och ekonomisk kris. Hög inflation och ökad arbetslöshet blev två av de mycket kännbara konsekvenserna för huvuddelen av de mexikanska hushållen. erhöll omfattande internationella krediter för att underlätta finansiell och ekonomisk återhämtning. Därutöver vidtog åtgärder som syftade till stärkt finanspolitisk och monetär disciplin, omfattande strukturreformer samt avreglering och frihandelssträvanden. återhämtade sig den mexikanska ekonomin och visade sig stå relativt väl emot de påfrestningar som de ekonomiska och finansiella kriserna i och senare och innebar. Detta berodde delvis på den stabilisering i ekonomin som åstadkommits , men var också ett resultat av att flera externa faktorer hade utvecklats till fördel. Exempelvis har den ekonomiska tillväxten i , dit huvuddelen av export går, fortsatt att växa och oljepriserna har återhämtat sig. Det stora beroendet av den ekonomiska utvecklingen i innebär att ekonomi är sårbar vid en eventuell ekonomisk nedgång i . BNP per capita uppgår till (1997). Den ekonomiska tillväxten i uppgick år av BNP och beräknas för ha blivit av BNP. Inflationen har sjunkit från den mycket höga nivå som nåddes och beräknas bli strax . Den strama budgetpolitiken har begränsat budgetunderskottet till ungefär en procent av BNP. I relation till BNP är statsskuld låg i jämförelse med de flesta andra . Den mexikanska valutan peso har stärkts något i förhållande till US-dollarn. De sociala förhållandena i ställer fortsatt stora krav på den ekonomiska utvecklingen och på en hållbar tillväxt. understryker vikten av att öka skatteinkomsterna genom breddad skattebas och effektivare skatteuppbörd. Det skulle ge möjlighet att, med fortsatt stram budgetpolitik, stärka ansträngningarna för att nå målen för förbättrad utbildning och hälsa samt fattigdomsbekämpning. Enligt officiell statistik, som dock inte är direkt jämförbar med motsvarande uppgifter i t.ex. andra , uppges den öppna arbetslösheten uppgå till av arbetskraften. Undersysselsättningen är dock stor och många yrkesverksamma arbetar i den informella sektorn. Det är därför en fortsatt viktig uppgift att, liksom , fortsatt skapa fler arbetstillfällen inom den formella sektorn för den växande arbetskraften. 3.5 handelsförbindelser är en av världens större handelsnationer. är en aktiv medlem av () och strävar bl.a. efter att stärka utvecklingsländernas position inom WTO. har också genom avtal med prioriterade handelspartner liberaliserat handeln. Utöver , som trädde 1994, har ingått flera andra frihandelsavtal: avtalet med trädde 1995, avtalet mellan , och , med likaså , med och med . och undertecknade ett frihandelsavtal . 3.5.1 Handeln mellan och samt direktinvesteringar Svenskt näringsliv har lång tradition av handel med och investeringar i . uppgick värdet av export till till och utgjorde av den samlade svenska exporten. uppgick exporten till . Viktiga svenska exportprodukter är bl.a. telekommunikationsutrustning och andra maskiner. uppgick import från till vilket motsvarade av totala import. uppgick importen till . De viktigaste importprodukterna var maskiner inklusive utrustning för telekommunikationer. De svenska direktinvesteringarna i uppgick till och till . Inga mexikanska direktinvesteringar gjordes i . avvecklade investeringar för motsvarande i . 3.5.2 Handeln mellan och Gemenskapens andel av utrikeshandel minskade under 1990- talet. Av samlade export och import gick till respektive från EG, var EG:s andel och . hade EG:s export till ett värde av 9,2 miljarder ecu. De viktigaste exportvarorna var bildelar, maskiner och motordelar. hade EG:s import från ett värde av 4 miljarder ecu. De viktigaste importvarorna var oljeprodukter, personbilar och motorer. 4 Innehållet i förslaget till gemensamma rådets beslut om en liberalisering av handeln med tjänster m.m. Förslaget till gemensamma rådets beslut om att stegvis liberalisera handeln med tjänster, investeringar och stärka skyddet av de immateriella rättigheterna avser områden som omfattas av såväl gemenskaps- kompetens som av nationell kompetens, s.k. delad kompetens. Det föreslagna beslutet består av 46 artiklar. Dessa är indelade i sju avdelningar med följande rubriker: allmänna bestämmelser (I), handel med tjänster (II), investeringar och relaterade kapitaltransaktioner (III), immateriella rättigheter (IV), tvistlösning (V), gemensamma kommitténs särskilda uppgifter avseende handel och handelsrelaterade frågor (VI) och slutbestämmelser (VIII). Beslutet omfattar även 3 bilagor som utgör en integrerad del av beslutet. Parterna har avgivit en gemensam förklaring om alternativ tvistlösning. 4.1 Allmänna bestämmelser Artikel 1 Målen för beslutet är gradvis och ömsesidig liberalisering av tjänste- handeln i enlighet med artikel V i () tjänstehandelsavtal, Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS), gradvis liberalisering av investeringar och investeringsrelaterade betalningar, adekvat och effektivt skydd av immateriella rättigheter samt etablering av en tvistlösningsmekanism. 4.2 Tjänstehandel Artiklarna 2-9 Beslutet innebär att handeln med tjänster mellan gemenskapen, dess medlemsstater och skall liberaliseras i enlighet med de krav som WTO:s tjänstehandelsavtal GATS ställer för att regionala frihandelsavtal skall anses vara förenliga med . Beslutet omfattar all tjänstehandel så när som på audiovisuella tjänster, flygtransporter samt cabotage inom sjöfarten. Målet är att i stort sett alla hinder för tjänstehandeln, i form av begränsningar i marknadstillträdet eller diskriminering i förhållande till inhemska företag, skall vara avskaffade senast efter det att beslutet har trätt i kraft. Gemenskapen, medlemsstaterna och har förbundit sig att inte införa några nya begränsningar eller diskriminerande åtgärder i och med beslutets ikraftträdande, s.k. standstill. efter detta datum skall gemensamma rådet fatta beslut om att avskaffa väsentligen alla kvar- varande hinder för handel med de tjänster som beslutet i denna del avser. Beslutet skall omfatta en förteckning över åtaganden i vilken det skall fastställas den liberaliseringsnivå som parterna är överens om att bevilja varandra och en tidsplan för liberaliseringen. Liberaliseringen skall vara slutförd vid utgången av den tioåriga övergångsperioden. En fullständig bild av beslutets omfattning för handeln med tjänster kommer därför att föreligga först efter att beslutet trätt i kraft. Beslutet ger dock det gemensamma rådet rätt att skjuta upp beslut om liberaliseringens omfatt- ning och tidtabell till, som längst, efter det att de förhandlingar i WTO de förhandlingar som benämns GATS 2000 och som förs utifrån artikel XIX i GATS har avslutats, och i alla händelser i rimlig tid före utgången av den tioåriga övergångsperioden. Artikel 10 Beträffande internationella sjötransporter innebär beslutet att parterna slår vakt om nuvarande praxis för internationella sjöfartstjänster. Vidare skall varje parts villkor för etablering och verksamhet, med undantag för eventuella kvarvarande hinder efter den tioåriga övergångsperioden, inte diskriminera företag från den andra parten i förhållande till inhemska företag eller företag från tredje land. Artiklarna 11-26 Beslutet innebär en successiv liberalisering av handeln med finansiella tjänster mellan parterna. Beslutet förbjuder införandet av nya diskri- minerande regler mellan parterna inom de områden som omfattas av avtalet. Vidare innebär beslutet att i stort sett alla diskriminerande regler inom de aktuella områdena skall tas bort. När det särskilt gäller finansiella tjänster omfattar beslutet dels försäkrings- och försäkringsrelaterade tjänster, dels bank- och andra finansiella tjänster som t.ex. värdepappershandel. Beslutet omfattar endast privata aktörer som har tillstånd att tillhandahålla finansiella tjänster. Aktörer från medlemsstat i EU skall ha rätt att etablera sig i . Omvänt skall mexikanska aktörer ha rätt att etablera sig i medlemsstat i EU. Det skall också vara tillåtet för aktörer i medlemsstat i EU att till- handahålla finansiella tjänster till privatpersoner och företag i (s.k. gränsöverskridande verksamhet). Det omvända förhållandet skall naturligtvis också gälla. I beslutet förbinder sig parterna att inte behandla den andra partens aktörer sämre än de egna aktörerna eller aktörer från ett annat land. Såväl medlemsstaterna i EU, däribland , som har angett ett antal undantag från beslutets bestämmelser. De undantag som har gjort innebär att det kommer att gälla samma regler för aktörer från som för aktörer från ett annat land utanför EU vid avtalets ikraftträdande. Beslutet innebär också att en särskild kommitté för finansiella tjänster inrättas. I kommitténs arbetsuppgifter skall ingå bl.a. att övervaka genomförandet av beslutet såvitt avser finansiella tjänster och att föreslå ändringar i eller borttagande av de undantag från beslutet som parterna gjort. Kommittén skall träffas en gång . Beslutet innehåller också en särskild tvistlösningsmekanism angående finansiella tjänster. Artikel 27 I beslutet anges allmänna undantag från bestämmelserna om en liberalisering av handeln med tjänster. Dessa motsvarar huvudsakligen den lista som återfinns i artikel XIV. Oavsett vad som i övrigt sägs i beslutet, och avsikten inte är att underminera övriga delar av beslutet, så har parterna rätt att införa de åtgärder som nämns i denna artikel så länge dessa åtgärder inte på ett godtyckligt sätt diskriminerar mellan tjänsteleverantörer från olika länder eller utgör förtäckta hinder mot tjänstehandeln. Bland tillåtna åtgärder kan nämnas sådana som syftar till att upprätthålla allmän ordning eller behövs för att skydda människor, djur och växter. I artikeln slås även fast att beslutet inte omfattar parternas socialförsäkringssystem eller verksamhet som har anknytning till myndighetsutövning. 4.3 Investeringar och investeringsrelaterade betalningar Artiklarna 28-35 På investeringsområdet föreskriver beslutet att betalningar och kapital- transaktioner relaterade till investeringar skall avvecklas gradvis. Inga nya restriktioner i detta hänseende får införas. För att möta allvarliga problem att upprätthålla valutapolitik, penningpolitik eller betalningsbalans kan dock tillfälliga säkerhetsåtgärder vidtas. Vidare föreskrivs att ömsesidiga investeringar skall uppmuntras, bl.a. genom bilaterala investeringsskyddsavtal och utveckling av lagstiftning inom området. efter beslutets ikraftträdande skall en översyn göras av investeringsregler samt investeringsklimat och investeringsflöden. 4.4 Immaterialrätt Artikel 36 Enligt artikeln förbinder sig parterna att leva upp till åtaganden enligt internationella konventioner på det immaterialrättsliga området. Vidare skall parterna sträva efter att tillträda två överenskommelser, inom ramen för för den intellektuella äganderätten (), om skydd för upphovsrätter på Internet. 4.5 Tvistlösning Artiklarna 37-43 Beslutet innehåller en tvistlösningsmekanism som inleds med konsulta- tioner mellan parterna, i syfte att nå en ömsesidig överenskommelse mellan parterna. Om detta misslyckas kan part begära att en skiljedoms- panel tillsätts. Skiljedomsförfarandet får inte avse frågor rörande parternas rättigheter och skyldigheter inom ramen för WTO. I dessa fall skall en part istället inleda ett förfarande i enlighet med WTO:s tvistlösningssystem. 4.6 Slutbestämmelser Artikel 44 Med stöd av bestämmelserna i ramavtalet skall det gemensamma rådet inrätta en gemensam kommitté. Kommitténs främsta uppgift är att övervaka genomförandet av de beslut som fattas av det gemensamma rådet samt i övrigt assistera det gemensamma rådet. Kommittén kan också vid behov inrätta specialkommittéer. Artiklarna 45-46 Beslutet träder i kraft i den månad som följer på den månad då det gemensamma rådet fattat sitt beslut. Bilagorna, inklusive tilläggen, utgör en integrerad del av beslutet.