prop · GN0357 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:57 Ökad konkurrens på mobiltelemarknaden Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Regeringen gör i propositionen bedömningen att konkurrensen på mark- naden för mobil kommunikation behöver främjas ytterligare. I telelagen (1993:597) införs därför en skyldighet för tillståndshavare som innehar ett telenät för mobila teletjänster att, i den mån det finns tillgänglig kapa- citet, på marknadsmässiga villkor upplåta nätkapacitet till andra. Upp- låtelsen skall ske på villkor som är icke-diskriminerande i förhållande till vad tillståndshavaren tillämpar för sin egen verksamhet. Om upplåtelsen sker till flera skall villkoren vara konkurrensneutrala i förhållandet mellan dessa. Ändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Förslag till lag om ändring i telelagen (1993:597) 4 3 Ärendet och dess beredning 7 4 Nuvarande ordning 8 5 Utvecklingen på mobiltelemarknaden 9 5.1 Dagens mobiltelemarknad 9 5.2 Utvecklingen av framtidens system för mobil kommunikation 11 5.3 Internationell utblick 13 6 Behov av konkurrensfrämjande åtgärder 15 6.1 Konkurrenssituationen 15 6.2 Behövs ny lagstiftning? 20 7 En skyldighet införs för nätoperatörer att upplåta nätkapacitet i mobila nät 24 7.1 Allmänt om förslaget och dess förenlighet med gällande rätt 24 7.2 Förslagets närmare utformning 30 7.3 Övriga frågor 37 8 Ekonomiska konsekvenser 41 9 Författningskommentar 41 Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser 45 Bilaga 2 Lagrådsremissens lagförslag 46 Bilaga 3 Lagrådets yttrande 49 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 55 Rättsdatablad 56 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i telelagen (1993:597). 2 Förslag till lag om ändring i telelagen (1993:597) Härigenom föreskrivs i fråga om telelagen (1993:597) dels att 11, 14, 15 och 63 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 23 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 11 § Ett tillstånd skall gälla tills vidare. Tillstånd som avser till- handahållande av mobil teletjänst får dock tidsbegränsas. Ett tillstånd skall gälla tills vidare. Tillstånd som avser till- handahållande av mobil teletjänst eller av nätkapacitet för sådan verksamhet får dock tidsbegränsas. 14 § När fråga uppkommer om att meddela tillstånd att inom ett all- mänt tillgängligt telenät tillhanda- hålla nya eller väsentligt ändrade mobila teletjänster och det kan an- tas att det frekvensutrymme som kan avsättas för verksamheten inte är tillräckligt för att ge tillstånd åt alla som vill driva sådan verksam- het, skall prövningen ske efter ett förfarande med allmän inbjudan till ansökan. Detsamma gäller när det fre- kvensutrymme som avsatts för en mobil teletjänst utökas eller på annat sätt medger att ytterligare tillstånd meddelas utan att pågående användning begränsas. Inbjudningsförfarandet skall då avse endast det frekvensutrymme som härigenom blivit tillgängligt. När fråga uppkommer om att meddela tillstånd att inom ett all- mänt tillgängligt telenät tillhanda- hålla nya eller väsentligt ändrade mobila teletjänster eller nätkapa- citet för sådan verksamhet och det kan antas att det frekvensutrymme som kan avsättas för verksamheten inte är tillräckligt för att ge tillstånd åt alla som vill driva sådan verk- samhet, skall prövningen ske efter ett förfarande med allmän inbjudan till ansökan. Detsamma gäller när det fre- kvensutrymme som avsatts för verksamheter enligt första stycket utökas eller på annat sätt medger att ytterligare tillstånd meddelas utan att pågående användning begränsas. Inbjudningsförfarandet skall då avse endast det frekvensutrymme som härigenom blivit tillgängligt. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten får meddela föreskrifter om de sakliga grunder som skall tillämpas vid prövning enligt denna paragraf. 15 § Tillstånd enligt 7 § att driva televerksamhet får förenas med villkor om skyldighet för tillståndshavare 1. att på vissa villkor tillhandahålla telefonitjänst till fast nätanslut- ningspunkt åt var och en som efterfrågar denna tjänst, 2. att med beaktande av tillgäng- lig kapacitet tillhandahålla nätkapa- citet på vissa villkor åt den som efterfrågar sådan, 2. att med beaktande av tillgäng- lig kapacitet tillhandahålla annan nätkapacitet än för mobila tele- tjänster på vissa villkor åt den som efterfrågar sådan, 3. att tillhandahålla information om verksamhetens ägare, 4. att bedriva verksamheten varaktigt och med god kapacitet, tillgäng- lighet och kvalitet, och så att ett effektivt frekvensutnyttjande främjas, 5. att på ett visst sätt fullgöra vad som föreskrivs i 23 eller 34 §, 6. att på skäliga villkor i egen telekatalog publicera uppgifter om en- skildas teleabonnemang hos anmälningspliktig i den utsträckning de inte omfattas av tystnadsplikt enligt lag, 7. att utan särskild ersättning upprätthålla telefonautomater i en om- fattning som i fråga om antal och geografisk utbredning tillgodoser all- mänhetens behov, samt 8. att på skäliga villkor tillhandahålla telefonisttjänster. Tillstånd enligt 7 § att driva viss televerksamhet skall förenas med vill- kor att på ett visst sätt fullgöra vad som föreskrivs i 17 §. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten meddelar närmare föreskrifter om det sätt på vilket tillståndsvillkoren skall fullgöras. 23 a § Den som innehar ett telenät för mobila teletjänster och som har tillstånd att tillhandahålla mobila teletjänster eller nätkapacitet skall tillgodose en begäran om att på marknadsmässiga villkor upplåta nätkapacitet i nätet för tillhanda- hållande av mobila teletjänster inom ett allmänt tillgängligt telenät. En sådan skyldighet föreligger dock endast i den mån det finns tillgäng- lig kapacitet i nätet och om det kan ske utan att nätet eller dess använ- dare skadas eller att nätets drift störs. Skyldigheten gäller inte i för- hållande till andra tillståndshavare som innehar telenät för mobila teletjänster. Framställs begäran av flera och finns det inte tillgänglig kapacitet för samtliga, avgör tillståndshavaren vems eller vilkas begäran som skall tillgodoses. Upplåtelse enligt första stycket skall ske på villkor som är icke- diskriminerande i förhållande till vad tillståndshavaren tillämpar för sin egen verksamhet och, om upp- låtelse sker till flera, är konkur- rensneutrala i förhållandet mellan dessa. 63 § Förelägganden och förbud enligt denna lag får förenas med vite. Har någon ålagts att betala kon- kurrensskadeavgift enligt 26 § kon- kurrenslagen (1993:20) eller dömts att betala vite enligt 59 § samma lag, får vite enligt denna lag inte dömas ut för samma förfarande. Denna lag träder i kraft . Föreskrifterna i 23 a § tillämpas även på tillstånd som har beviljats före ikraftträdandet 3 Ärendet och dess beredning har i en skrivelse föreslagit vissa ändringar i telelagen (1993:597). Myndigheten kompletterade förslaget i en skrivelse . Förslaget innebär att vissa tillståndshavare genom tillståndsvillkor åläggs skyldighet att på rimlig begäran och till marknadsmässiga villkor upplåta nätkapacitet i mobila telenät. Skrivel- serna har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. Regeringen har uppdragit dels åt att utreda vissa ytterligare frågor i anslutning till myndighetens förslag, dels åt vid att utreda frågan om vilka effekter förslaget kan få för teleföretagens vilja att in- vestera i ny teleinfrastruktur. Skriftliga synpunkter på rapporterna har kommit in från en del remissinstanser. Rapporterna togs vidare upp till behandling vid ett remissmöte i . En samman- ställning av remissyttrandena med ett protokoll från remissmötet finns tillgänglig i (dnr N1999/5293/ITFoU). Regeringen har i budgetpropositionen för (prop. 1999/2000:1, utg. omr. 22) förelagt en av de lagändringar som föreslagit. Den gäller möjligheten för tillsynsmyndigheten att genom tillståndsvillkor ålägga tillståndshavare krav på att verksam- heten skall ha viss tillgänglighet och krav på att bedriva verksamheten så att ett effektivt frekvensutnyttjande främjas. har antagit lagen (1999/2000:TU1, rskr. 1999/2000:85). har föreslagit att det särskilda omfattningskrite- riet i 7 § tas bort. En sådan ändring föreslog även i en skrivelse (dnr N1999/10239/ITFoU) som i övrigt innehåller förslag till ytterligare ändringar i telelagen för att få till- gång till accessnät hos teleoperatörer med ett betydande inflytande på marknaden. Regeringen avser att ta upp denna fråga vid behandlingen av Post- och sistnämnda skrivelse, som bereds i . I propositionen tar regeringen upp Post- och övriga för- slag i skrivelsen . Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Lagrådet kan inte tillstyrka den föreslagna lagstiftningen med mindre den i lagrådsremissen föreslagna ändringen i 60 § om tvistlösning stryks. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 7.3 och i anslutning till författningskommentaren. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. 4 Nuvarande ordning gällande telepolitiska mål fastställdes av 1997 i samband med en översyn av telelagen (prop. 1996/97:61, bet. 1996/97:TU5, rskr. 1996/97:201). Målen bygger på de mål som fastställdes dels telepolitiska beslut (prop. 1987/88:118, bet. 1987/88:TU28, rskr. 1987/88:402), dels i samband med behandlingen av propositionen Näringspolitik och tillväxt (prop. 1990/91:87, bet. 1990/91:TU28, rskr. 1990/91:369), dels i samband med telelagens tillkomst (prop. 1992/93:200, bet. 1992/93:TU30, rskr. 1992/93:443). Det övergripande telepolitiska målet kommer till uttryck i 2§ tele- lagen. Bestämmelserna i lagen syftar till att enskilda och myndigheter skall få tillgång till effektiva telekommunikationer till lägsta möj- liga samhällsekonomiska kostnad. Häri ligger bl.a. 1. att var och en skall få möjlighet att till ett rimligt pris från sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe utnyttja telefonitjänst inom ett allmänt tillgängligt telenät, 2. att alla skall få tillgång till teletjänster på likvärdiga villkor, samt 3. att telekommunikationerna skall vara uthålliga och tillgängliga under kriser och krig. Det övergripande målet innebär att telekommunikationerna skall bidra till regional balans, att de skall vara öppna och flexibla, att de skall bidra till ett effektivt resursutnyttjande i samhället samt att de i sig skall vara effektiva. Beträffande målet att det skall tillhandahållas effektiva telekommuni- kationer anfördes i prop. 1992/93:200 (s. 76) att målet är betydligt mera vidsträckt än att avse vissa specifika tjänster. i ett övergripande per- spektiv inbegriper denna inriktning varje form av telekommunikation av betydelse från allmän synpunkt. Särskilt framhölls datakommunikation med hög överföringskapacitet. Det anges vidare (s. 80) att ett av de vikti- gaste medlen för att uppnå effektiva telekommunikationer innefattande ett mångfacetterat utbud och låga priser är att se till att konkurrens kom- mer att råda inom ett så brett fält av telemarknaden som möjligt. I lagen (3 §) finns därför en föreskrift om att vid tillämpning av reglerna skall en strävan vara att skapa utrymme för och upprätthålla en effektiv kon- kurrens inom alla delar av telekommunikationsområdet för att därigenom uppnå de grundläggande målen. Telelagen, som trädde i kraft , innehåller bestämmelser bl.a. om anmälnings- och tillståndsplikt, tillståndsprövning, tillståndsvill- kor, taxor, samtrafik, nummerplanering och tillsyn. Fyra kategorier tjänster får inom ett allmänt tillgängligt telenät tillhandahållas först efter anmälan hos tillsynsmyndigheten: fast telefoni, mobil teletjänst, nätkapa- citet samt annan teletjänst som kräver tilldelning av kapacitet ur num- merplan (5 §). De tre förstnämnda kategorierna tjänster är dessutom till- ståndspliktiga om verksamheten har en omfattning som är betydande (7 §). prövar frågor om tillstånd. Ett tillstånd gäller tills vidare. Tillstånd som avser tillhandahållande av mobila teletjänster får dock tidsbegränsas (11 §). När det blir fråga om att meddela tillstånd att tillhandahålla nya mobila teletjänster och det sam- tidigt kan antas att frekvensutrymmet inte räcker till alla som kan tänkas vara intresserade att driva en sådan verksamhet föreskrivs i 14 § att till- ståndsprövningen skall föregås av ett särskilt inbjudningsförfarande. Ett tillstånd får förenas med vissa typer av villkor som anges i 15 §. Enligt 60 § skall vid tvist om samtrafikvillkor och vissa andra villkor enligt lagen på ansökan av en part besluta vad som skall gälla mellan parterna i de frågor som tvisten gäller, i den mån detta är nödvändigt för att lagen eller tillståndsvillkor eller föreskrifter som med- delats med stöd av lagen skall efterlevas. Telekommunikationslagstiftningen är i hög grad harmoniserad inom Europeiska unionen genom flera EG-direktiv. Exempel härpå är villkor för samtrafik, hyrda förbindelser och tillhandahållandet av tele- foni. Villkor för tillgång till kapacitet i telenäten ligger dock inte inom det harmoniserade området. Inom ramen för den översyn av teledirek- tiven som pågår förekommer emellertid diskussioner om huruvida regler för tillgång till kapacitet i telenäten bör vara harmoniserade. 5 Utvecklingen på mobiltelemarknaden 5.1 Dagens mobiltelemarknad Kraftig ökning av mobiltelemarknadens omfattning Utvecklingen på mobiltelemarknaden har karaktäriserats av en kraftig tillväxt. Marknaden började utvecklas och det första automatiska systemet för mobiltelefoni introducerades av Tele- verket . Då togs det nordiska mobiltelefonsystemet (NMT 450) i drift. Detta kompletterades 1986 med NMT 900. hade ett konkurrerande analogt nät . Det var emellertid inte förrän i samband med att de digitala GSM (för ) 900-näten öppnades för trafik som det breda genomslaget för mobiltelefonin kom. fanns det ungefär 460 000 abonnenter i . Detta motsvarar en mobiltelefontäthet på 5,5 abonnemang per 100 invånare. hade dessa siffror stigit till 2,5 miljoner abonnenter och en mobil- telefontäthet på . fanns det drygt 4,6 miljoner mobiltelefonabonnemang i . Detta motsvarar en mobil- telefontäthet på av befolkningen. Även om olika studier visar något olika värden vad gäller mobiltelefontätheten så står det fullt klart att mobiltelefonin fått ett mycket kraftigt genomslag i det svenska samhället. En faktor som har haft stor betydelse för den fortsatt snabba ökningen av användningen av mobiltelefoner är introduktionen av s.k. kontantkort som genomfördes . Kontantkort är förbetalda kort, dvs. användaren betalar trafikavgifterna i förväg och samtalskostnaden räknas av från vad man har registrerat på kortet. Därigenom behöver användaren inte fakturera eller ens vara känd för operatören. utgör kontant- korten av det totala antalet abonnemang. ökade det totala antalet abonnemang med . Om man exkluderar kontantkorten ökade emellertid antalet abonnemang med . Detta innebär att är bland världens mest mobiltelefontäta län- der. Enligt siffror från ligger på fjärde plats efter (), () och (). OECD-genomsnittet har ökat från till , även om variationerna mellan olika OECD- länder är mycket stora. Så har t.ex. en mobiltelefontäthet på en- dast . Konsultföretaget har för Post- och räkning gjort en analys där man uppskattar att värdet av den totala marknaden i för NMT och GSM ökade och uppgick till . Detta var en avsevärt snabbare tillväxt än då denna uppgick till . Detta kan också jämföras med tillväxten för fast telefoni som ökade . Tre operatörer Det finns tre mobiltelefonioperatörer på den svenska marknaden: , och . Vidare disponerar genom ett tillstånd för att tillhandahålla mobila teletjänster. Bolaget har dock ännu inte påbörjat sin verksamhet. har återkallat detta tillstånd. Bolaget har överklagat beslutet. Endast erbjuder tjänster i NMT-näten. De tre aktörerna har varit verksamma . Telias andel av det totala marknadsvärdet har minskat från . Europolitans andel ökade från och Tele2s andel ökade från . Ser man till operatörernas andel av abonnemangen på markna- den har minskat sin andel från . Europolitans andel har ökat från och Tele2s andel av abonnemangen har ökat från . Operatörernas infrastruktur är väl utbyggd över landet. Enligt en undersökning som gjorde når av befolkningen. Europolitan och Tele2 når var. Den geografiska täckningen var för 80 och för Europolitan och för Tele2 40 . Priser gör en jämförelse av listpriserna för privat- abonnemang som visar att priserna varit mer eller mindre oförändrade . kon- staterar vidare att de olika priser som de tre operatörerna erbjuder är och har varit tämligen likartade sedan den digitala mobiltelefonin introdu- cerades. Eurodata, som är en stiftelse som bl.a. genomför studier av tele- marknaden, har genomfört prisjämförelser som redovisar. Enligt denna undersökning ligger priserna i betydligt högre än i andra nordiska länder. På den svenska marknaden är det mycket vanligt att telefonerna sub- ventioneras. I Eurodatas undersökning har man dock inte tagit hänsyn till den effekt som dessa subventioner har för abonnenternas totalkostnad. Den stora mängden abonnemangsformer gör det också svårt att jämföra priser. har i sitt remissvar redovisat prisjämförelser som visar att prisnivån i inte skiljer sig nämnvärt från den i andra jämför- bara länder. Europolitan har vidare låtit analysera priserna för mobiltele- foni i . Analysen kan inte bekräfta de slutsatser som Eurodata drar utan visar att de svenska operatörerna erbjuder priser som ligger i nivå med övriga operatörer i . I en konsultrapport som tagits fram inom ramen för den pågående översynen av gemenskapens telereglering visar man vidare att priserna dels ligger lägre i än i andra europeiska länder, dels har sjunkit . Således finns det studier som pekar på att priserna i är höga och andra som pekar på motsatsen. Några entydiga slutsatser av hur pris- utvecklingen på mobiltelemarknaden sett ut är därför svåra att dra. Stort intresse från tjänsteleverantörer Intresset för att bedriva televerksamhet på den svenska marknaden är fortsatt stort. hade ca 130 företag anmält verksamhet en- ligt telelagen hos . Vid utgången av 1998 var mot- svarande siffra ca 80. Nyanmälningarna avser såväl svenska som utländ- ska företag. Endast ett fåtal av dessa anmälningar gäller dock tillhanda- hållandet av mobila teletjänster. Detta beror emellertid inte på att det råder ett bristande intresse. Flera tjänsteleverantörer har försökt få till stånd avtal om att köpa nätkapacitet från någon av de tre mobiltelefon- operatörerna för att kunna erbjuda mobila teletjänster till egna kunder. Endast ett fåtal sådana avtal har emellertid slutits. Vid det remissmöte som hölls framhölls bl.a. från flera teleoperatörer att nuvarande nätoperatörer generellt inte varit intresserade av att sluta avtal på frivillig väg. 5.2 Utvecklingen av framtidens system för mobil kommunikation Datakommunikation tar över tal av den totala trafiken i de mobila näten utgörs av datakommunikation. Dagens överföringshastighet på kbit/s innebär dock en begränsning för denna typ av kommunikation. Trenden är emellertid att andelen datakommunikation i de mobila näten ökar. På motsvarande sätt består mer än hälften av trafiken i de fasta näten av datatrafik. Ett intensivt arbete sker i världen med att utveckla framtidens system för mobil kommunikation. Ofta talar man om tredje generationens system för mobil kommunikation. I denna process är bredbandstjänster ett ledord och överföringskapaciteter på upp till 2 Megabits (Mbit/s) nämns ofta. Den Internationella teleunionen (ITU) har bedrivit arbetet . Utgångspunkten är att det nya systemet för mobil kommunikation skall vara globalt. Parallellt med ITU:s arbete sker ett standardiseringsarbete i olika organisationer. Inom ITU används be- teckningen IMT-2000 när man talar om tredje generationens mobiltele- fonisystem. Inom EU är motsvarande beteckning UMTS, (se vidare nedan). Utveckling av GSM-näten Man behöver emellertid inte invänta införandet av UMTS för att få till- gång till snabbare överföringshastighet. Redan nu höjs kapaciteten i de befintliga GSM-näten. De möjligheter som förutses är HSCSD (), GPRS () och EDGE (Rates for GSM Evo- lution). HSCSD är en ny teknik för att öka kapaciteten för kretskopplad över- föring som innebär att man kan använda bandbredden i flera GSM-kana- ler vilket kan ge en överföringskapacitet på ungefär 64 kilobits (kbit/s). Denna teknik introduceras på marknaden 2000. Tekniken är emellertid tämligen dyr för användaren p.g.a. att man har en uppkopplad förbindelse vilket kan jämföras med ett pågående telefonsamtal. GPRS är i stället en s.k. paketförmedlande teknik som innebär ett mer effektivt utnyttjande av radioresurser. Tekniken kan erbjuda överförings- hastigheter på upp till 115 kbit/s. Denna teknik möjliggör en kontinuerlig uppkoppling vilket gör att man t.ex. slipper långa uppkopplingstider och inloggningsförfaranden. Kostnaden blir lägre och Internet-tjänster kan användas. Denna teknik kommer att introduceras . T.ex. har Europolitan offentliggjort att man kommer att bygga ett komplett med början . Bolaget räknar med att uppdateringen kommer att vara klar . EDGE kallas nästa utvecklingssteg som innebär att man för in en ny form av modulation av radiosignalen. På så sätt kan överföringshastig- heten flerdubblas för såväl krets- som paketkopplade tjänster och nå upp till 384 kbit/s. Till skillnad från utvecklingen av UMTS så bygger dock dessa olika tekniker på en utveckling av GSM-näten. Vidare används t.ex. samma frekvensband som dagens GSM och tjänsteutbudet kommer fortfarande p.g.a. begränsningar vad gäller överföringshastighet att vara begränsat i förhållande till de möjligheter till utveckling av tjänster som UMTS medför. Ett samordnat införande av UMTS i EU och rådet antog ett beslut om ett samordnat införande av ett system för mobil- och trådlös kommunikation (UMTS) av tredje generationen inom gemenskapen (nr 128/1999/EG). Syftet med förslaget är att på gemenskapsnivå skapa förutsättningar för särskilda åtgärder i medlemsstaterna rörande ett snabbt och samordnat införande av UMTS. Enligt beslutet skall medlemsstaterna ha inrättat ett auktorisationsförfarande för UMTS för att möjliggöra ett samordnat och gradvist införande av UMTS-tjänsterna på sitt område . UMTS är inte ett enda system eller nät, utan ett koncept som innehåller olika delar. Det kombinerar utvecklingen av olika befintliga tekniker, såsom GSM, DECT (Digital European Cordless Telephone) och ISDN (), med nya tekniker för att kunna erbjuda mobila multimedietjänster oavsett var användarna är lokalise- rade, har för nätverk eller har för terminal. Hur kommer den framtida marknaden att gestalta sig? Marknaden för mobil kommunikation växer kraftigt världen över. Det finns inget som tyder på att denna trend kommer att ändras. , en internationell intresseorganisation för operatörer, myndigheter och tillverkare av mobiltelefoniutrustning, uppskattar att finns det 113 miljoner användare av mobil kommunikation och mobil multi- media inom EU. har denna siffra stigit till 200 miljoner och till 260 miljoner. uppskattar antalet sålda terminaler inom EU till 2000, 2005 och 2010. tror att årsomsättningen för dessa tjäns- ter kommer att stiga från drygt 60 miljarder ECU till 1000 miljarder . Det är inte osannolikt att världsmarknaden kommer att växa ännu snabbare. Uppskattningar av omfattningen av den framtida marknaden är dock oerhört svåra att göra. Prognoser på detta område har ofta underskattat den faktiska tillväxten. Å andra sidan kanske dagens prognoser i skenet av detta blir allt för optimistiska. Utvecklingen mot högre överföringskapaciteter innebär att marknaden förändras. Frågan är vilka tjänster som kommer utvecklas på den framtida marknaden.