prop · GN0324 · 2000-01-01 00:00:00 — har lämnat en lägesrapport . Vad gäller våld mot kvinnor skall de lokala samverksgrupperna stärkas i sitt arbete och hinder för arbetet skall analyseras liksom det dagliga arbetet inom och hälso- och sjukvården. När det gäller prostitutionen kan nämnas att två forskare vid vid utför en kartläggning. - Statistiken skall förbättras när det gäller våldsbrott mot kvinnor. Såväl () som Riksåklagaren har fått upp- drag på detta område. BRÅ arbetar med att förbättra den officiella statistiken. Det skall till exempel gå att utläsa såväl gärnings- mannens som offrets kön, offrets ålder, nationalitet samt relation till förövaren. redovisas offrets kön och ålder vid anmälan om olaga hot och ofredande. I samband med omläggningen av rättsväsen- dets informationssystem kommer uppgifter om målsägandens ålder och kön att redovisas. Det nya systemet beräknas vara i drift . Statistik förs över antalet överträdda besöksförbud. har åklagarväsendet lagt in nya beslutskoder i sitt ärenderegister Brådis som gör det möjligt att ta fram uppgifter om antalet utfärdade besöksförbud, om det är fråga om utvidgat besöksförbud eller om det upphävts m.m. Riksåklagaren kommer att kontinuerligt kunna redovisa statistik på området. Statistiken kommer dessutom att samordnas med den statistik som förts vid BRÅ för att möjliggöra bearbetning av uppgifterna. - har fått av regeringen som ett engångsbelopp för att finansiera en särskild brottsofferundersökning avseende våld mot kvinnor. Den officiella statistiken över antalet anmälda brott kan aldrig ge en fullständig bild av omfattningen av våldet mot kvinnor. Den särskilda undersökningen behövs för att närmare bedöma den verkliga brottsligheten och vilka resurser som krävs för att kunna stoppa våld mot kvinnor. Undersökningen skall utföras i samråd med och andra intressenter. Utredningsarbetet har påbörjats. - fick i uppdrag att göra en förstudie över de praktiska och tekniska förutsättningarna för en försöksverksamhet med elektronisk övervakning av män som brutit mot besöksförbud. BRÅ lämnade sin rapport till regeringen. BRÅ:s sammanfattande bedömning är att den teknik som finns tillgänglig möjliggör en användning av elektronisk övervakning vid besöksförbud. BRÅ framhåller att utrustningen i princip inte kan användas som ett till- förlitligt skydd men att det finns anledning att se positivt på möjligheterna att den skall kunna bidra till att antalet brott mot besöksförbudslagen minskar och att tryggheten därmed kan öka för de kvinnor som blir före- mål för detta skydd. Enligt BRÅ måste de rättsliga förutsättningarna prövas mycket noga innan man slutligt tar ställning till en försöksverk- samhet. Regeringen delar denna uppfattning. I samband med en sådan prövning måste också de organisatoriska förutsättningarna utredas. Dessa frågor bereds inom . - BRÅ har också fått i uppdrag att utveckla forskning om våld mot kvin- nor samt att införliva ett jämställdhetsperspektiv i myndighetens forsknings- och utvecklingsverksamhet. En utvärdering av tillämpningen av lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster har påbörjats. BRÅ planerar också att påbörja en utvärdering av tillämpningen av bestämmelsen om grov kvinnofridskränkning. - Behandlingsmetoder för män skall kartläggas och värderas. Ökad uppmärksamhet måste ägnas åt de män som begår våldsbrott mot kvin- nor. Olika män kan behöva olika behandling så att riskerna för återfall i brottslighet minimeras. har därför fått i uppdrag att, i samråd med Social- styrelsen, kartlägga befintliga metoder för behandling av män som dömts för våldsbrott mot kvinnor. De skall också överväga vilka behov som finns av en utbyggnad av behandlingen av dessa män. har initierat en omfattande inventering av klientel och behandlingsmetoder och resultatet av den bearbetas . respektive har fått i uppdrag att utföra studier av kriminalvårdens arbete med sexualbrottsdömda. Personalen inom kriminalvården har utbildats i användningen av risk- och behovsinstrument för bedömning av dels sexualbrottsdömda, dels dömda för partnervåld. - Utbildningar som leder till yrken, där man kommer i kontakt med kvin- nor som utsatts för könsrelaterat våld, bör belysa frågor om jämställdhet och våld mot kvinnor. Examensordningen i högskoleförordningen har kompletterats för relevanta yrkesexamina. Dessa kompletteringar trädde i kraft . Se vidare avsnitt 12 Utbildningspolitik. 4.4 Övrigt pågående arbete Några exempel kan lämnas på annat arbete med anknytning till våld mot kvinnor som pågår inom och dess myndigheter samt inom kommittéväsendet: En parlamentarisk kommitté (dir. 1998:48) tillsattes för att göra en total översyn av bestämmel- serna om sexualbrott. Skyddet för den sexuella integriteten skall göras så heltäckande som möjligt. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . fick regeringens uppdrag att utvär- dera alla åtgärder på brottsofferområdet . Utredningen redovisade sitt uppdrag (SOU 1998:40). Betänkandet har remissbehandlats. Avsikten är att en proposition skall lämnas till riks- dagen . Propositionen avses behandla bl.a. åtgärder för att få besöksförbud att fungera bättre när parterna har gemensamma barn. Utländska kvinnor som söker sig till på grund av anknytning till en man som är bosatt här löper betydligt större risk att bli utsatta för våld än vad övriga kvinnor gör. I anknytningsutredningens betänkande föreslås bl.a. att uppehållstill- stånd skall kunna beviljas trots att förhållandet inte varat , om vissa förutsättningar är uppfyllda. Utredningens förslag bereds inom . Se även avsnitt 20 Migrationspolitik. samarbetar med Riksåklagaren och när det gäller att höja kvaliteten på rättsintyg. pågår försöksverksamhet i och . Där har vissa läkare fått specialutbildning i att utfärda rättsintyg. pågår diskussioner mellan myndigheterna om hur verksamheten kan vidare- utvecklas. avser bl.a. att undersöka om huvuddelen av rättsintygshanteringen kan koncentreras till några kliniker i landet. Barn i misshandelsmiljöer. Det är viktigt att ägna särskild uppmärksam- het åt barn som växer upp i miljöer där det förekommer våld. tillsattes en parlamentarisk kommitté (dir. 1998:105) med uppdrag att utreda frågan om barnmisshandel och därmed sammanhängande frågor (Kommittén mot barnmisshandel). Kommittén skall redovisa huvuddelen av sitt uppdrag . Regeringen kommer att studera resultatet från ett antal utredningar (, och ) med avseende på barn i misshandelsmiljöer. En samlad bedömning skall senare göras av om ytterligare åtgärder behövs för att skydda och hjälpa utsatta barn. Förbättrade rutiner i ärenden om besöksförbud. Regeringen har i regle- ringsbrevet för gett Riksåklagaren i uppdrag att tillsammans med se över och förbättra rutinerna i ärenden om besöks- förbud. Myndigheterna skall i arbetet beakta förslag i dessa delar (SOU 1998:40) och i samband med årsredovisningen redovisa de åtgärder som har vidtagits. 4.5 Fortsatt arbete Regeringen kommer uppmärksamt att följa pågående arbete, inte minst redovisningarna av de olika uppdrag som lämnats till myndigheterna. De myndighetsgemensamma uppdragen skall gälla t.o.m. så att lång- siktighet i arbetet kan uppnås och för att ge myndigheterna tid att förändra sitt arbete efter de nya kraven. Myndigheternas delredovisningar kommer att användas som underlag för vidare ställningstaganden. Regeringen arbetar även fortsättningsvis över departementsgränserna för att följa upp hur arbetet hos myndigheterna fortskrider så att behov av ytterligare insat- ser från t.ex. regeringens sida kan uppmärksammas. Arbetet kommer att bedrivas kontinuerligt och med hög prioritet. 5 Jämställdhetslagen och JämO 5.1 Jämställdhetslagen Ett av delmålen för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män skall ha lika villkor och förutsättningar ifråga om företagande, arbete, anställnings- och andra arbetsvillkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. Jämställd- hetslagen (1991:433) är ett viktigt verktyg för att främja kvinnors och mäns lika rätt i fråga om arbete, anställnings- och andra arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter i arbetet. Lagen trädde i kraft . Flera förhållandevis omfattande och genomgripande förändringar har ägt rum , dels dels . Den senaste ändringen innebar att jämställdhetslagen skärptes när det gäller sexuella trakasserier. Dels infördes i lagen en definition av begreppet sexuella trakasserier, dels förtydligades lagen så att det klart framgår att varje arbetsgivare är skyldig att vidta aktiva åtgärder för att förebygga och för- hindra att någon arbetstagare utsätts för sexuella trakasserier. Bestämmel- sen är förenad med ett skadeståndsansvar för arbetsgivaren om denne inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen. Behovet av ytterligare förändringar i jämställdhetslagen har diskuterats . föreslog t.ex. att jämställd- hetslagen borde omarbetas på fyra punkter. Den första gällde att kvinnors och mäns löner skall kunna jämföras mellan olika befattningstyper. Den andra var fackliga företrädares rätt att få del av de löneuppgifter som behövs för det lokala kartläggningsarbetet. Den tredje var ett krav på redo- visning av uppföljningen, det vill säga att arbetsgivaren vid den årliga kartläggningen berättar vad man har gjort för att åtgärda de eventuella löneskillnader som man har upptäckt. Dessutom föreslogs som fjärde punkt att jämställdhetslagen kompletteras med kravet att företag och orga- nisationer redovisar andelen kvinnliga arbetsledare. Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare (1998:03) för att se över vissa delar av jämställdhetslagen (dir. 1998:60 och 1998:98). Enligt ursprungsdirektiven skulle utredaren undersöka om några ändringar i lagen var påkallade med hänsyn till EG-rätten. Därvid skulle de förslag till lagstiftning mot diskriminering beaktas, som riksda- gen beslutat om. Sedan bl.a. i en skrivelse till regeringen anmält vissa problem med sin handläggning av anmälningar om lönediskriminering, beslöt regeringen om tilläggsdirektiv (dir.1998:98) till utredningen. Dessa innebar att utredaren skulle göra en analys av frågor som hänger samman med arbetsvärdering och bedöma om ytterligare åtgärder behövs för att arbetet med att bestämma lika lön för lika eller likvärdigt arbete skall underlättas i praktiken. Utredningen bedrevs i nära samarbete med arbets- marknadens parter. Utredningen redovisade i betänkandet En översyn av jämställdhetslagen (SOU 1999:91) uppdraget till regeringen . Innebör- den av utredningens förslag är i huvudsak följande: - En definition av begreppet indirekt diskriminering införs i jämställd- hetslagen med motsvarande innebörd som enligt EG-rätten. - Jämställdhetslagens diskrimineringsförbud såvitt gäller dess krav på jämförelseperson och krav på anställningsbeslut vid anställning kan inte anses stämma överens med EG-rätten. Förbudet föreslås därför utfor- mas på det sättet att förbudet omfattar arbetssökande under hela anställ- ningsförfarandet och oberoende av om något anställningsbeslut i saken kommer till stånd samt utan något krav på jämförelseperson. Om exem- pelvis en platsansökan sorteras bort på grund av sökandens könstill- hörighet, kan könsdiskriminering föreligga oberoende av hur det fortsatta anställningsförfarandet utvecklas. - Reglerna om hur bevisbördan i en rättegång om diskriminering fördelas mellan parterna omarbetas och förtydligas med EG-rätten som förebild. Detta innebär att det är tillräckligt att arbetstagaren lägger fram fakta som ger anledning till antagande att könsdiskriminering förekommit. Klarar arbetstagaren det, är det arbetsgivaren som skall styrka att det inte är fråga om otillåten diskriminering. - Jämställdhetslagens krav på arbetsgivaren att genomföra en lönekartläggning, d.v.s. att kartlägga förekomsten av löneskillnader mellan kvinnor och män, föreslås innefatta även en skyldighet för arbetsgivaren att analysera löneskillnader som upptäcks vid kartlägg- ningen. Förslaget innebär också en skyldighet för arbetsgivaren att samråda med arbetstagarorganisationerna om hur kartläggingsarbetet skall bedrivas samt informera dessa om arbetet med kartläggningen och om analysen av denna. - Även fackliga organisationer skall ges talerätt inför Jämställdhetsnämn- den om vitesföreläggande mot arbetsgivare som inte fullgör sina skyldigheter i det aktiva jämställdhetsarbetet. Enligt nuvarande bestämmelser har endast JämO denna rätt. - Det allmänna skadestånd till flera som diskrimineras skall inte delas lika mellan dem utan utgå till var och en med hänvisning till den kränkning som denne blivit utsatt för. Betänkandet remissbehandlas och en proposition kommer att lämnas till . 5.2 (JämO) JämO:s arbetsbelastning har varit fortsatt hög. Från och med tillfördes JämO på grund av hög arbetsbelastning ytterligare medel på . De ökade medlen har gjort att myndigheten har kunnat intensifiera sin verksamhet, särskilt när det gäller uppföljning av arbetsgivares skyldighet att bedriva ett aktivt jämställdhetsarbete. Arbetet med att utöva tillsyn över de delar av lagen som rör löneskillnader mellan kvinnor och män kräver stora resurser för myndigheten. Inför tillfördes JämO ytterligare för detta ändamål. JämO:s totala ärendemängd fördelade på s.k. aktiva åtgärder och diskri- mineringsärenden ökade något . De aktiva åtgärdsärendena ökade sålunda från 435 till 531. Av dessa avsåg 372 ären- den granskning av jämställdhetsplaner. Diskrimineringsärendena ökade från 85 till 91. Bland de sistnämnda ärendena noterades en ökning av den andel som avser sexuella trakasserier och diskriminerande arbetsledning. Ökning har skett av anmälningar som avser sexuella trakasserier och diskriminerande arbetsledning. Detta beror på att kunskapen om sexuella trakasserier ökat hos såväl arbetsgivare som arbetstagare och fackliga organisationer, vilket i sin tur är ett resultat av JämO:s informations- och granskningsinsatser på området. Vad beträffar ärenden om lönediskrimine- ring finns det ett antal ärenden med fler än en anmälare, s.k. gruppanmälningar , som kommit in och som är under utredning. Skälet till detta är att utredningar om likvärdigt arbete är mycket tidskrävande. JämO mottar ett stort antal anmäl- ningar angående diskriminering, vilka avser diskriminering på grund av kön men där anmälan inte tar sikte på arbetslivet. Dessa anmälningar har ökat kraftigt , från 50 ärenden /96 (18 månader) till 58 ärenden och 72 ärenden . avgjordes ett mål om påstådd diskriminering vid tjänste- tillsättning i Arbetsdomstolen (AD). JämO förlorade målet. avgjordes inget jämställdhetsmål i AD. har JämO drivit fyra mål i AD, varav ett väcktes och tre 1998. Tre av ärendena avser påstådd lönediskriminering. I ett av målen är frågan om lönejäm- förelsen föremål för prövning i och i avvaktan på dom vilar prövningen av målet i AD. ansökte JämO om vitesföreläggande hos mot en arbetsgivare som inte hade uppfyllt jämställdhetslagens krav på lönekartläggning. Tvisten gällde bl.a. vilka grupper av arbetstagare som skall jämföras och vilken rätt de fackliga organisationerna har att i kartläggningsarbetet få del av löneuppgifter för enskilda arbetstagare som ingår i lönejämförelsen och som är medlemmar i andra fack eller är oorganiserade. Nämnden avslog JämO:s begäran om vitesföreläggande och förklarade att arbetsgivare inte är skyldiga att lämna individuella löneuppgifter för enskilda arbetstagare till de fack- liga organisationer som representerar de anställda i företaget. När det gäller JämO:s stöd till arbetsplatsernas jämställdhetsarbete har myndigheten gått från strategin att enbart ge rådgivning till kraftfullare insatser med rådgivning och utbildning. har, på initiativ från JämO, flera s.k. massgranskningar av jämställdhetsplaner genomförts. begärdes planer in från företag inom hotell- och restaurangbranschen samt bank- och finansväsendet. initie- rades även en massgranskning av försvarsmakten. Dessa granskningar har sträckt sig . granskades planer inom bl.a. reklam- och annonsbranschen. har JämO tagit initiativ till en granskning av IT-branschen från jämställdhetssynpunkt. har JämO i samband med massgranskningar också erbjudit en halv- dags utbildning i hur en plan bör utformas. Efter dessa informations- insatser har krav följt på att redovisa planer inom en viss tidsfrist. Varje arbetsgivare har sedan fått ett synpunktsbrev på planen i efterhand. JämO:s arbete på detta område har, enligt myndighetens egen bedömning, lett till en kvalitativ förbättring av jämställdhetsplanerna från berörda arbets- givare. Informations- och opinionsbildningsarbetet har intensifierats, bl.a. genom att informationsmaterial har distribuerats till allt fler målgrupper. Tidskriften upplaga har ökat väsentligt och ligger på 30 000 40 000 exemplar. Särskilda temasatsningar har lockat nya grupper av läsare, som t.ex. elever och personal i skolor. Efterfrågan på JämO:s hand- böcker ligger kvar på en oförändrat hög nivå. publicerades en handbok om sexuella trakasserier. JämO har även tillsammans med , och Ombuds- mannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning färdigställt en handbok om diskrimineringsfri rekrytering, som publicerats . JämO:s särskilda metodprojekt för skolan, Våga bryta mönstret, har rönt stor uppmärksamhet. Syftet med projektet gick ut på att pröva metoder på två skolor för att motverka könsmobbning och sexuella trakasserier och aktivt verka för jämställdhet i skolans värld. Utbildning av personal och elever har kombinerats med utarbetande av jämställdhetsplan och pedago- gisk arbetsplan för lärare och elever, samt i vissa fall föräldrar. Erfaren- heterna från projektet har omsatts i metodkurser för skolpersonal från hela landet. I ett samarbetsprojekt med , och Fritidsforum har en metodvideo för ungdomar om sexuella trakasserier i ungdomsmiljöer givits ut. En handbok är under produktion. En mängd kontakter med myndigheter, organisationer m.m. har tagits för att sprida erfarenheterna från projektet och diskutera vidare insatser. I regleringsbreven för JämO för budgetåren 1998 och 1999 anges som ett prioriterat verksamhetsmål att myndigheten skall utreda och handlägga ärenden som rör jämställdhetslagens förbud mot könsdiskriminering. Ärenden som rör lönediskriminering skall ägnas särskild uppmärksamhet. JämO fick en budgetförstärkning på inför för att utveckla metoder för arbetsvärdering och individuell lönesätt- ning. JämO har därför inlett ett tvåårigt projekt med arbetsnamnet Löne- lots, som syftar till att erbjuda arbetsgivare och anställda i både privata och offentliga sektorn hjälp med utvecklingsarbete, rådgivning och utbildning vid lokal lönebildning. Två medarbetare med särskild kompetens i lönebildnings- och arbetsvärderingsfrågor har anställts i projektet. Löne- lots skall verka inom tre aktivitetsområden: utveckling och utredning (innebär bl.a. metoder och modeller för att förebygga osakliga löneskillna- der, t.ex. att utarbeta förenklade system för mindre företag), rådgivning och utbildning (omfattar både kurser och medverkan i arbetsvärderings- och individuella lönesättningsprojekt hos intresserade företag) samt infor- mation och nätverk (innefattar bl.a. att företag som använder Lönelots tjänster sprider sina erfarenheter och ingår i ett nätverk). JämO skall redovisa hur det utökade anslaget har påverkat myndighetens verksamhet. 6 Löneskillnader på grund av kön 6.1 Löneskillnader översikt Ett av delmålen för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män skall ha samma möjligheter till ekonomiskt oberoende. Enligt Statistiska central- byråns (SCB) lönestatistik råder fortfarande skillnader mellan kvinnors och mäns löner och skillnaderna har inte minskat . uppgick kvinnors lön i genomsnitt till av männens. Löne- skillnaderna mellan kvinnor och män var större inom den offentliga sektorn än inom den privata. Kvinnornas löner uppgick till av männens inom respektive sektor. Störst var löneskillnaden inom landstingen där kvinnornas lön endast uppgick till av männens. Inom denna sektor har löneskillnaderna till och med ökat under 1990-talet1 För tjänstemän inom den privata sektorn uppgick kvinnornas lön endast till av männens, medan kvinnliga arbetare i den privata sektorn hade en lön som uppgick till av männens. Den viktigaste förklaringen till generella löneskillnader mellan kvinnor och män är skillnader i utbildning, yrke och befattning. Löneskillnader inom enskilda sektorer i ekonomin kan också delvis förklaras av att kvin- nor och män inom samma sektor ofta har olika yrken. En annan förklaring kan vara att traditionellt kvinnliga yrkesområden inte har värderats lika högt som traditionellt manliga yrkesområden. Inom landstingen är exem- pelvis majoriteten av sjuksköterskorna kvinnor medan majoriteten av läkarna är män. Att löneskillnaden mellan kvinnor och män är mindre bland arbetare i den privata sektorn kan förklaras med att dessa personer har likartade yrken, och att det därför råder en mycket liten lönespridning generellt inom sektorn. På motsvarande sätt leder den generellt höga lönespridningen bland tjänstemän inom den privata sektorn till att större löneskillnader mellan kvinnor och män uppkommer. Även bland dessa personer är det kvinnorna som har de lågavlönade yrkena och männen de yrken och befattningar som medför en högre lön. Vid beaktande av utbild- ning, yrke och ålder uppgick kvinnornas löner enligt SCB i genomsnitt till av männens. Löneskillnaden mellan kvinnor och män inom samma yrke varierar emellertid mellan olika yrkesgrupper. Skillnaden är störst bland t.ex. företagsekonomer, säljare eller mäklare, där kvinnornas lön endast uppgår till 78 av männens. Inom andra yrken som t.ex. förskolelärare, fritidspedagoger eller köks- och restaurangbiträden har kvinnorna i genomsnitt högre lön än männen. Det finns således löneskill- nader som måste förklaras av andra faktorer än utbildning, yrke och ålder. 6.2 Lönesättning inom det statliga området Sedan ramanslagssystemet införts /94 har de statliga myndigheterna fullt kostnadsansvar för den lönepolitik de bedriver. Myndigheterna skall dock redovisa det arbete som bedrivs för att kartlägga och eliminera osak- liga löneskillnader mellan kvinnor och män. De är skyldiga enligt 9a § Jämställdhetslagen att kartlägga och åtgärda osakliga löneskillnader. Den analys regeringen gjort av myndigheternas lönepolitik tyder på att löne- utvecklingen inom det statliga avtalsområdet är i paritet med arbetsmark- naden i övrigt. Genomsnittslönen för alla anställda i staten uppgick till /månad. Statistiken visar att kvinnorna genomgående har en lägre snittlön än männen. Skillnaderna kan till viss del förklaras av faktorer som yrkeserfarenhet, befattning och utbildnings- nivå. Men det kvarstår en löneskillnad som inte kan förklaras. Arbets- givarverkets analyser visar att den del av löneskillnaden som kan förklaras har minskat med en procentenhet . Det är angeläget att myndigheternas arbete med att kartlägga och söka eliminera osakliga löneskillnader fortsätter. Uppföljningen av förändringar i löneutveckling för kvinnor och män visar att kvinnor genomgående fått lägre löneökning än männen. En bidra- gande orsak till detta mönster är skillnader i arbetsuppgifter, då anställda med mer kvalificerade arbetsuppgifter, där kvinnorna är underrepresente- rade, tenderar att få högre löneökningar. Regeringen kommer att följa myndigheternas arbete med att förändra könssammansättningen inom befattningar och på olika nivåer. 6.3 Åtgärder Lönebildning är en fråga som arbetsmarknadens parter har ansvaret för. Regeringen försöker emellertid aktivt skapa en dialog med och mellan arbetsmarknadens parter i frågor som rör lönebildning och löneskillnader mellan kvinnor och män. Att komma till rätta med osakliga löneskillnader är en av jämställdhetspolitikens viktigaste uppgifter. Regeringen har vidta- git ett antal åtgärder som syftar till att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Central lönestatistik av god kvalitet är en nödvändig förutsättning för att regering och riksdag skall kunna följa löneutvecklingen för kvinnor och män.