prop · GN03115 · 2000-01-01 00:00:00 — Delegationen har haft i uppdrag att överväga en motsvarande kompensation för landsting. Landstingens skatteinkomster, bidrag/avgift i inkomstutjämningen och generella statsbidrag förändras sammantaget i huvudsak i takt med de årliga förändringarna av totala folkmängd. Intäkterna i absoluta tal minskar således vid en minskande folkmängd. Anpassningen av kostnaderna för verksamheten till en totalt sett lägre intäktsnivå i de landsting som har en betydande minskning av befolkningen tar , vilket särskilt gäller de fasta kostnaderna t.ex. för lokaler. Anpassningen kan också försvåras av att hänsyn måste tas till att servicen för den kvarvarande befolkningen måste hållas på en rimlig nivå. Delegationen har efter sina överväganden funnit att en kompensation för befolkningsminskning för landsting bör införas, och att den bör ges en enkel konstruktion och baseras på generella kriterier. För att kompensationen skall koncentreras till de landsting som är mest utsatta för befolkningsminskning, föreslår delegationen att den baseras på respektive landstings befolkningsutveckling före bidragsåret. Om befolkningsminskningen därvid överstiger skall kompensation utges. För att inte riskera att oönskade marginaleffekter uppstår i samband med kompensationen för befolkningsminskning bör denna inte sättas högre än per invånare för varje procentenhet med vilken befolkningsminskningen överstiger den föreslagna kvalifikationsgränsen, eftersom sjukvårdsmodellen i landstingens kostnadsutjämning också både i teorin och praktiken ger en ökad ersättning per invånare. Delegationen skall enligt sina direktiv lägga förslag till förändringar i det kommunala utjämningssystemet, och förslagen skall vara statsfinansiellt neutrala. Delegationen har i sitt fortsatta arbete att behandla bl.a. frågan om befolkningsförändringarnas konsekvenser för den kommunala verksamheten och ekonomin, samt frågan om huruvida merkostnader för hälso- och sjukvård i storstadsregioner och i glesbygd beaktas på ett rimligt sätt i kostnadsutjämningen. Delegationens förslag till kompensation för befolkningsminskning i landsting skulle kunna genomföras , medan delegationens förslag till förändringar i övriga delar kommer att kunna genomföras tidigast . För att undvika att större förändringar i utjämningssystemet införs föreslår därför delegationen att kompensationen för befolkningsminskning i landsting tills vidare läggs utanför utjämningssystemet. I stället föreslås att ett särskilt omställningsbidrag för landsting införs, med den konstruktion som beskrivits ovan. Omställningsbidraget föreslås utges . Delegationen kommer i sitt slutbetänkande att behandla frågan om hur kompensationen för befolkningsminskning bör utformas i ett mer långsiktigt perspektiv. Kostnaden för det föreslagna omställningsbidraget kan beräknas till . Delegationen föreslår att bidraget finansieras genom en motsvarande minskning av de medel som enligt budgetpropositionen för har beräknats under anslaget A2 Bidrag för särskilda insatser i vissa kommuner och landsting under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Inkomstutjämningen Delegationens förslag: Avgiften respektive bidraget i inkomstutjämningen för de kommuner som har en länsvis skattesats som överstiger av den egna skattesatsen justeras så att kommunens inkomstförändring (förändring av skatteinkomster netto efter inkomstutjämning) mellan , uttryckt i kronor per invånare, till skall motsvara den procentuella förändringen av inkomsterna i övriga kommuner. För en kommun vars skatteunderlag, uttryckt i kronor per invånare, ökar mer än skatteunderlaget för riket mellan , skall bidraget respektive avgiften i inkomstutjämningen ökas respektive minskas så att den procentuella förändringen av de sammanlagda inkomsterna (skatteinkomster netto efter inkomstutjämning) mellan de två åren motsvarar av den genomsnittliga förändringen av rikets skatteunderlag plus av den procentuella förändringen av kommunens eget skatteunderlag. Motsvarande skall gälla för en kommun vars skatteunderlag, uttryckt i kronor per invånare, ökar långsammare mellan än skatteunderlaget för riket, dvs. bidraget respektive avgiften i inkomstutjämningen skall i detta fall minskas respektive ökas så att den procentuella förändringen av de sammanlagda inkomsterna (skatteinkomster netto efter inkomstutjämning) mellan de två åren motsvarar av den genomsnittliga förändringen av rikets skatteunderlag plus av den procentuella förändringen av kommunens eget skatteunderlag. Den föreslagna förändringen i inkomstutjämningen medför att summan av utjämningsavgifterna beräknas minska med ca , medan summan av utjämningsbidragen beräknas minska med ca , dvs. ett underskott uppstår om ca . Detta underskott finansieras med ett för kommunerna enhetligt avdrag i utjämningssystemet, uttryckt i kronor per invånare. Skälen till delegationens förslag För de kommuner som har en egen skattesats som är lägre än den länsvisa skattesatsen i utjämningssystemet uppstår negativa marginaleffekter i inkomstutjämningen när den procentuella förändringen av kommunens eget skatteunderlaget, uttryckt i kronor per invånare, mellan är större än motsvarande förändring för riket i genomsnitt. Innebörden av detta är att vissa kommuner, efter inkomstutjämningen, således kan få en sämre inkomstutveckling än den som gäller för landet i genomsnitt. För att bibehålla en långtgående inkomstutjämning som samtliga kommuner skall få en reell möjlighet att öka sina inkomster bör dessa negativa marginaleffekter elimineras. Detta föreslås ske genom att avgiften eller bidraget i inkomstutjämningen justeras i syfte att begränsa hur mycket inkomstförändringen i en enskild kommun får avvika från förändringen för riket i genomsnitt. Förslaget avser de kommuner som har en länsvis skattesats som överstiger av den egna skattesatsen. Förslaget innebär att inkomstförändringen för berörda kommuner skall uppgå till av förändringen för riket i genomsnitt, vilket ger ökade incitament att öka tillväxten av skatteunderlaget. Sammanlagt är det 85 kommuner, som skulle ha fått en justerad avgift eller ett justerat bidrag 2000 om förslaget skulle gällt detta år. Förändringar av en kommuns skatteinkomster mellan som beror på en förändrad skattesats skall, liksom tidigare, inte kunna påverka inkomstutjämningsbidraget eller -avgiften. Förslaget innebär att för de kommuner som berörs och som betalar en avgift till systemet blir avgiften lägre. För berörda kommuner som får ett bidrag blir bidraget också lägre. Summan av bidragen i inkomstutjämningen för kommuner skulle med den föreslagna lösningen överstiga summan av avgifterna. Skillnaden skulle uppgå till totalt ca . Utjämningsavgifterna skulle minska med medan summan av utjämningsbidragen skulle minska med . Skillnaden, dvs. det underskott som uppstår, föreslås finansieras inom utjämningssystemets ram med ett enhetligt avdrag för alla kommuner, vilket kan beräknas till per invånare. Förslag om omställningsbidrag för landsting med minskande befolkning samt om vissa förändringar i inkomstutjämningen för kommuner (dnr. Fi 2000/607). Efter remiss har yttrande avgetts av Statskontoret, , , , vid , , , i , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, , kommun, , Tjörns kommun, , kommun, kommun, Ystads kommun, kommun, , kommun, kommun, , , läns landsting, , , och . Förslag till utjämning mellan kommuner av kostnader för LSS-verksamhet (Ds 1999:72). Förteckning över remissinstanser Remissyttranden har avgetts av Kammarrätten i , , , , , , Statskontoret, kommun, , kommun, kommun, kommun, , , kommun, kommun, kommun, , Hjo kommun, kommun, kommun, , , , , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, , Säters kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, i , , , Föreningen , Handikappförbundens samarbetsorgan, , ungdomar och vuxna, , , av Intresseföreningar för schizofreni. Därutöver har yttranden inkommit från Pingstförsamlingarnas Handikappverksamhet, kommun, , , kommun, och kommun, , , , , , kommun, , kommun, , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , , kommun, kommun, Neurologiskt , kommun, , kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, , kommun, kommun, kommun, Individuellt Liv i Gemenskap, kommun, , , Bodens kommun, i , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , , , kommun, kommun, kommun, Stiftelsen , , , , kommun, . Kommunkontosystemet och rättvisan - momsen, kommunerna och konkurrensen (SOU 1999:133). Sammanfattning Slutsatser och överväganden. De ackumulerade underskotten på kommun- och landstingskontona utgör ett växande problem. Frågan på kort sikt är hur dessa skall finansieras. Om avgiften för skall täcka såväl årets beräknade underskott som beräknat underskott och dessutom de ökade utbetalningarna skulle avgiften med en trendmässig utveckling behöva höjas , vilket motsvarar en höjning av kommunalskatten på ca . Om avgiften inte höjs så mycket kommer kommuners och landstings skulder att växa, utan möjlighet för den den enskilde kommunen att påverka skulduppbyggnaden. Om systemet, till följd av ökade avgifter, blir ett mer renodlat omfördelningssystem än vad det är , kan kommunernas förtroende för kommunkontosystemet komma att minska. Man kan tänka sig tre alternativa lösningar på finansieringsproblemen: 1. Kommunkontosystemet läggs in på statsbudgetens inkomstsida. Därigenom får kompensationssystemet för kommuner samma konstruktion som i det statliga kompensationssystemet. Avgifterna tas bort och istället görs en reglering genom att sänka det generella statsbidraget. Nuvarande system bibehålls, men med en skärpning av de institutionella ramarna för avgiftssättningen, vilket innebär att beräkningsmetoden för att fastställa avgiften blir lagfäst. Beräknings- metoden tar hänsyn till underskottet innevarande år och korrigerar avgiften nästkommande år efter detta. På så sätt kan ackumulerade underskott aldrig uppkomma. Kommunkontosystemet med bibehållen självfinansiering förs in på statsbudgeten. Bruttoredovisning införs vilket betyder att de kommunala avgifterna betalas in på en inkomsttitel på statsbudgetens inkomstsida och ersättningarna betalas ut från ett utgiftsanslag på statsbudgetens utgiftssida. Avgiften kommer därigenom att beslutas av . De politiska prioriteringarna blir tydliga. Politik för konkurrensneutralitet. Tandvård Tandvårdsmarknaden har en särställning bland de verksamheter som omfattas av kommunkontosystemet. Eftersom tandvård bedrivs på en avreglerad marknad där fri prissättning (från ) och fri etableringsrätt råder får en olikformig behandling i skattehänseende större effekter på detta område än för övriga verksamheter. Man kan tänka sig tre alternativa lösningar: 1. Folktandvården lyfts ut från kommunkontosystemet, vilket innebär att den konkurrerar med privattandläkarna på lika villkor i mervärdesskattehänseende. Privattandläkarna lyfts in i kommunkontosystemet. Tandvård görs skattepliktig med en reducerad skattesats om . Detta skulle gälla såväl folktandvården som privattandvården, och eftersom verksamheten blir skattepliktig finns det således möjlighet att dra av all ingående mervärdesskatt. Enligt huvudreglerna i EG-direktivet är dock tandvård undantaget från skatteplikt. Medlemsländerna har emellertid vissa möjligheter att begränsa undantagets omfattning. Politik för konkurrensneutralitet. Tillämpning och konkurrens- snedvridningar För övrig privat icke-skattepliktig verksamhet förekommer dels tillämpningsproblem, dels konkurrenssnedvridningar i varierande grad. Följande tillämpningsproblem i kommunkontosystemet har identifierats: 1. Kommuner och landsting tar inte hänsyn till den särskilda ersättning som utgår vid upphandling av och bidragsgivning till icke- skattepliktig verksamhet, den s.k. 6-procentsersättningen. Det betyder att privata verksamheter inte blir kompenserade för dold mervärdesskatt. Pristransparens föreligger inte vilket innebär svårigheter att jämföra priser. Systemet anses av många kommuner vara krångligt och därigenom kostsamt att administrera. När det gäller konkurrenssnedvridningar för övrig verksamhet i icke- skattepliktig privat sektor är det största problemet troligen de inlåsningseffekter som skapas genom att en verksamhet är icke- skattepliktig. Om undantagen avskaffas och all verksamhet görs skattepliktig skulle, i princip, kommunkontosystemets omfattning reduceras avsevärt. I de fall sociala skäl motiverar en lägre skattesats bör en sådan tillämpas för vissa tjänster. EG-rätten utgör emellertid ett hinder för en sådan ändring av mervärdesskattebestämmelserna. Bestämmelserna i det sjätte direktivet stadgar att viss verksamhet skall vara undantagen från skatteplikt. Jag föreslår emellertid att med kraft driver frågan att få till stånd en ändring av det sjätte direktivet på detta område. Jag anser att en lämplig tidpunkt för ett svenskt agerande är i samband med förberedelserna inför ordförandeskap i EU. Detta arbete bör ha hög prioritet. Eftersom en ändring av det sjätte direktivet troligen tar att genomföra föreslår jag att en lösning övervägs i avvaktan på en sådan ändring. Denna skulle innebära att så långt möjligt enligt det sjätte direktivet, införa skatteplikt på de områden som är icke- skattepliktiga. Troligen skulle detta främst kunna gälla privat verksamhet. Om privat verksamhet görs skattepliktig kan schablonersättningarna som utgår vid upphandling av och bidragsgivning till icke-skattepliktig verksamhet slopas. De privata entreprenörerna debiterar mervärdesskatt till kommunen, som får ersättning för ingående mervärdesskatt via kommunkontosystemet. Detta kan leda till en förenklad adminstration i kommuner och landsting. Vilka verksamheter som omfattas av undantag regleras i det sjätte direktivet. Tolkningsutrymmet är dock stort. Vad beträffar privat verksamhet kan särskilda regler som begränsar undantagens omfattning införas av medlemsländerna om verksamheten bedrivs på kommersiella villkor. Vidare analyser måste göras på detta område, dessutom måste konsultation ske hos den europeiska kommissionen i detta ärende. Privat verksamhet som med dagens lagstiftning inte kan bli skattepliktig, kan föras in i kommunkontosystemet. Om privata entreprenörer förs in på kommunkontot kan detta leda till förbättrad konkurrensneutralitet och förhindra inlåsningseffekter. Således torde detta vara ett möjligt alternativ. En analys bör dock göras huruvida detta är förenligt med EG- rätten på mervärdesskatteområdet. Den bör inhämta och beakta kommissionens synpunkter vid en eventuell beredning av ett sådant förslag. Kommunkontosystemet och rättvisan - momsen, kommunerna och konkurrensen (SOU 1999:133). Förteckning över remissinstanser Efter remiss har yttrande över betänkandet kommunkonosystemet och rättvisan - momsen, kommunerna och konkurrensen (SOU 1999:133) avgetts av , , , , Kammarrätten i , Länsrätten i , , , , i , , , kommun, Bodens kommun, , kommun, , , , , , kommun, , kommun, , kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, , kommun , , kommun, , kommun, kommun, kommun, , , läns landsting, , , , , , Föreningen ekonomer, , , , HELA Vård- och omsorgsföretag, , , , , , kommun, kommun, kommun, kommun, Tjänsteförbunden, , och kommun. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1999/2000:115 Vissa kommunalekonomiska frågor 1999/2000:115 Bilaga 1 1999/2000:115 Bilaga 1 1999/2000:115 Bilaga 2 1999/2000:115 Bilaga 3 1999/2000:xx Bilaga 3 1999/2000:115 Bilaga 4 1999/2000:115 Bilaga 4 1999/2000:115 Bilaga 5 1999/2000:xx Bilaga 5 1999/2000:115 Bilaga 6 1999/2000:115 Bilaga 7 1999/2000:115 Bilaga 7 1999/2000:115 Bilaga 8