prop · GN0330 · 2000-01-01 00:00:00 — ett robust samhälle som kan hantera olika former av olyckor och hot, kräver å andra sidan mindre kompletterande åtgärder för krigets krav. Basförmåga säkerställs bl.a. genom att sektoransvariga myndigheter, inom ramen för sin ordinarie fredsverksamhet, genomför åtgärder. Den åtgärdsmässiga gränsdragningen mellan svåra fredstida påfrestningar och krig kan emellertid upplevas som diffus. Som exempel kan nämnas el- och teleområdena. Oavsett anledningen till avbrott krävs i stort sett samma slag av åtgärder. Det är dessutom ofta samma aktörer som planerar för alla händelser i hotskalan. Det bör finnas en systematisk planering som tillgodoser samhällets förmåga mot olika hot och som dessutom medger förmåga att bidra till internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. Planeringen skall vara så utformad att det så långt möjligt kan ses som ett sammanhängande beredskapssystem för olika former av hot. Utgångspunkten skall vara ansvarsprincipen och att beredskapen skall byggas "underifrån", dvs. samhällets basförmåga och att åtgärder successivt vidtas utefter hela hotskalan. Regeringen angav i propositionen Förändrad omvärld omdanat försvar att formerna för att på ett effektivt och rationellt sätt kunna möta ett bredare spektrum av hot och risker måste successivt utvecklas. Utgångspunkten bör härvid vara en förbättrad helhetssyn. Mot bakgrund av detta har regeringen beslutat om direktiv (dir. 1999:63) för en särskild utredare som skall analysera och lämna förslag till principer för en bättre helhetssyn vid planeringen för civilt försvar och beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred. Enligt direktiven skall frågor som berör IT-säkerhet och skydd mot informationskrigföring behandlas i en delrapport före slutbetänkandet. Uppdraget skall slutredovisas . Regeringen beslutade att inom låta genomföra genomgångar sektorvis av behovet av åtgärder och en översyn av författningsreglering m.m. inom de områden som kan bli berörda vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Regeringen bedömer att utredningen avseende principer för en förbättrad helhetssyn vid planeringen för civilt försvar och beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred samt den departementala genomgången som redovisas nedan bör kunna bidra till att uppfylla den målsättning som angavs i den nämnda propositionen. 7.3 Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred 7.3.1 Allmänt beslutade om beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred (prop. 1996/97:11, bet. 1996/97:FöU5, rskr. 1996/97:203). Regeringen skall lämna en redogörelse för läget när det gäller olika slag av svåra påfrestningar. I en skrivelse (skr. 1997/98:4) lämnades en första redovisning som främst avsåg en redogörelse för den fortsatta processen för att förbättra beredskapen mot svåra fredstida påfrestningar. Även redovisningen lämnades genom en särskild skrivelse (skr. 1998/99:33). I skrivelsen låg tyngdpunkten på en redogörelse för läget när det gäller förebyggande åtgärder på de 11 områden där det enligt statsmakterna är särskilt angeläget att det finns en tillräcklig förmåga. I skrivelsen diskuterades också den närmare innebörden av begreppet svåra påfrestningar på samhället i fred. Det framhölls bl.a. att beredskapen mot detta slag av händelser kan karaktäriseras som ett system som syftar till att kunna bedöma samhällets förmåga att förebygga och hantera extrema fredstida situationer samt att vid behov kunna vidta åtgärder för att förbättra denna förmåga. Regeringen har valt att lämna redogörelsen till som en del av denna proposition. Mot bakgrund av den relativt fylliga redovisningen och de pågående departementala sektorgenomgångarna är den följande redogörelsen kortfattad och inriktad på kompletteringar till tidigare lämnad redovisning och på viktigare förändringar som inträffat på vissa områden . Enligt regeringens beslut syftar sektorgenomgångarna till att klargöra om det författningsstöd som finns för olika tänkbara händelser och påfrestningar är tillräckligt. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt frågor som rör ledning, samordning och samverkan mellan staten och kommunerna och mellan olika myndigheter. Genomgångarna avgränsas således inte endast till att granska normgivningen som sådan i en snäv mening, utan inbegriper även bl.a. rutiner för beslutsfattande och möjligheterna till åtgärder vid olika typer av händelser. Det övergripande syftet är att säkerställa att samhällets olika sektorer har en tillfredsställande krishanteringsförmåga, bl.a. när det gäller informationsberedskapen, och att ändamålsenliga ansvarsförhållanden och rutiner råder mellan statliga myndigheter på olika nivåer och i förekommande fall mellan statliga myndigheter, landsting, kommuner och andra aktörer. Som också framgår av avsnitt 7.2 beslutade regeringen om direktiv för en särskild utredare med uppgift att analysera och lämna förslag till principer till en bättre helhetssyn när det gäller planeringen för civilt försvar och beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred. Regeringen framhöll i skrivelsen 1998/99:33 Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred att utöver ledning och information har räddningstjänsten, hälso- och sjukvården samt polisen avgörande betydelse vid så gott som alla påfrestningar på samhället i fred. Som regeringen ovan framhållit kommer ledningsfrågorna att behandlas i de departementala sektorgenomgångarna. Regeringen har tidigare denna dag beslutat om direktiv till en utredning om översyn av räddningstjänstlagen. I uppdraget ingår bl.a. att föreslå hur lagstiftningen kan moderniseras och hur detaljregleringen av den kommunala räddningstjänsten kan minska. Vidare ingår att tydliggöra förhållandet mellan räddningstjänstlagstiftningens bestämmelser och annan lagstiftning som reglerar olycks- och skadeförebyggande verksamhet. I uppdraget ingår också att se över vissa frågor som rör utbildning av räddningstjänstpersonal samt miljöräddningstjänst till sjöss m.m. Möjligheterna att integrera sjö- och flygräddningstjänsten skall ses över. I fråga om hälso- och sjukvården kan nämnas att (), på uppdrag, har tagit fram ett underlag för styrelsens bedömning av hur hälso- och sjukvårdens planering skulle behöva förändras med anledning av statsmakternas beslut om svåra påfrestningar på samhället i fred. Tyngdpunkten i FOA:s studie ligger på en analys av i vilken mån krav skulle kunna ställas på hälso- och sjukvården utöver vad landstingens katastrofberedskap kan bedömas motsvara. Ett stort antal olika åtgärder föreslås t.ex. när det gäller utbildning, övning, information om resurser och information till allmänheten men också i materiella investeringar som vacciner och läkemedel, utbyggnad av saneringsanläggningar på sjukhus, skydd och reservkraft samt ledning. Tyngdpunkten bör enligt studien snarare ligga på åtgärder för att öka möjligheten att kraftsamla och utnyttja befintliga resurser än på nya materiella investeringar. har också redovisat att inom ramen för sitt tillsynsansvar genomför styrelsen s.k. tematisk tillsyn avseende samtliga landsting. Temat för tillsynen är "Med den fredstida katastrofberedskapen som grund, hur klarar vi svåra påfrestningar på samhället i fred?" Som underlag ligger en enkät som tillställts landstingen . I nämnda enkät, som också berör smittskyddet, ingår att landstingen skall redovisa epidemiplaner inkl. informationsplanering avseende epidemier samt tidpunkt för senaste revidering av dessa. Regeringens bedömning står fast att den svenska akutsjukvården har betydande resurser och hög grundberedskap om en svår påfrestning skulle uppstå. Hos varje sjukvårdshuvudman finns katastrofplaner som kontinuerligt revideras. FOA:s studie visar dock att beredskapen skulle stärkas ytterligare om vissa organisatoriska och kunskapsmässiga brister kan undanröjas. Det är en uppgift för att i sin verksamhetsplanering beakta vilka åtgärder som kan behöva vidtas. Av redovisningar som lämnat till regeringen framgår att en revidering inletts av myndighetens allmänna råd om medicinsk katastrofberedskap. Beredskapspolisen består av totalförsvarspliktiga som är krigsplacerade med civilplikt vid en polismyndighet. De får kallas in under höjd beredskap eller när regeringen beslutar att det behövs för försvarsberedskap. Beredskapspolisen skall framför allt delta i polisverksamhet som har anknytning till befolkningsskydd och räddningstjänst. har getts möjligheten att ingå avtal med beredskapspolismän om tjänstgöring under tid då samhället är utsatt för eller riskerar att utsättas för särskilt svåra och påfrestande situationer från ordnings- och säkerhetssynpunkt. Det bör särskilt betonas att när personal används i dessa situationer sker det således inte med stöd av civilplikt. Regeringen skall på framställning av besluta om när denna avtalsbundna personal får tas i anspråk för polisuppgifter. Begreppet "särskilt svår och påfrestande situation" är avsett att även täcka de situationer som anses utgöra svår påfrestning på samhället i fred (se prop. 1996/97:11 och Ds 1998:32 Skyldigheter och befogenheter vid svåra påfrestningar på samhället i fred). De situationer där det kan bli aktuellt att kalla in beredskapspoliserna är framför allt sådana som medför allvarliga störningar i viktiga samhällsfunktioner och därmed fara för många människors liv, personliga säkerhet eller hälsa eller fara för mycket omfattande skador på miljön eller egendom. 7.3.2 Vissa områden där det bör finnas en särskilt god beredskap I skr. 1998/99:33 redovisade regeringen de 11 områden där det bör finnas en särskilt god beredskap när det gäller svåra påfrestningar på samhället i fred. Områdena är Nedfall av radioaktiva ämnen Elförsörjning Telekommunikationer Försörjning med vatten Radio och TV Översvämningar och dammbrott Massflykt av asyl- och hjälpsökande till Allvarlig smitta Terrorism Kemikalieolyckor och utsläpp av farliga ämnen till sjöss IT-säkerhet I det följande behandlas de områden där det har inträffat viktiga förändringar i förhållande till den redovisning som lämnades i föregående års skrivelse. Enligt regeringen bör "IT-säkerhet" i fortsättningen benämnas "Övergripande informationssäkerhet". Nedfall av radioaktiva ämnen () () har på uppdrag av regeringen formaliserat och samordnat planläggningen av nödvändiga mätinsatser i i händelse av att en kärnteknisk olycka skulle inträffa där radioaktiva ämnen kan komma att spridas över . Planläggningen omfattar avtal med ett antal kontraktslaboratorier såsom universitetens radiofysikinstitutioner, (), geologiska undersökning (SGU), (), och Geoscience. Dessa organ skall enligt avtal med hålla en basberedskap och ställa specifika resurser till förfogande om en olycka inträffar. Ett avtal har också ingåtts mellan och Försvarsmakten om att ställa flygplan, helikoptrar och personal till förfogande för mätuppdrag och provtagning. Med anledning av avtalet med kommer att starta en försöksutbildning av instruktörer inom försvaret. I regleringsbrevet inför fick SSI i uppdrag att tillsammans med FOA redovisa en avvägd ambitionsnivå för övervakning av luftburna radioaktiva ämnen till följd av en kärnenergiolycka. Redovisningen lämnades i anslutning till budgetunderlaget för (dnr M98/779/5). I skrivelsen föreslås att fem av åtta luftfilterstationer som drivits för övervakning av kärnvapenprov och kärntekniska olyckor är en lämplig ambitionsnivå och bör drivas vidare. De tre resterande stationerna läggs ned. I skrivelsen anges en uppskattad kostnad för drift av fem stationer till . Frågan om finansiering bereds f.n. inom . Regeringen fattade beslut om att uppdra åt SSI att säkra driften av fem luftfilterstationer. Elförsörjning () I regeringens skrivelse 1998/99:33 om beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred lämnades en utförlig redovisning vad beträffar elförsörjning. Störningar i elförsörjningen i fredstid beror i de flesta fall på fel som drabbar luftledningar i samband med åska, storm och snöfall. Standarden på de svenska ledningsnäten är dock generellt sett hög med låga avbrottsfrekvenser och korta avbrottstider. Det allvarligaste hotet om störningar i elförsörjningen i fredstid som kan innebära en svår påfrestning på samhället sammanhänger med sabotage, inbegripet terroristhandlingar. Leveranssäkerheten för en elkund beror på säkerheten i hela leveranskedjan från kraftstation till kundens anslutningspunkt. Ansvarsfördelningen är sådan att det är en uppgift för företagen inom elförsörjningen att vidta de åtgärder som krävs i elsystemet för att hålla en god leveranssäkerhet i fredstid. Elförsörjningen görs mindre sårbar genom att elsystemet i förebyggande syfte görs mer robust och motståndskraftigt i samband med om- och utbyggnad och införande av ny teknik samt genom en beredskap att vidta skadeavhjälpande åtgärder vid störningar. Åtgärderna inriktas både på att minska sårbarheten i elförsörjningen och på att minska användarnas beroende av den ordinarie elförsörjningen. Branschens strukturförändring och andra förändringar vid elföretagen efter elmarknadsreformen sker i snabb takt vilket påverkar förutsättningarna för beredskapsplanläggningen. Den snabba avställningen av reservkraftproduktion kräver en dialog med elbranschen om olika tänkbara lösningar vid effekttoppar, något som också har påbörjats. kan marknadens krav på leveranstrygghet medföra lösningar vad avser fredstida effektbristsituationer. Möjligheterna att upprätthålla en begränsad elproduktion i regionala och lokala nät (s.k. ö- drift) inom Syd- och vid långvariga elavbrott bedöms öka bl.a. genom Svenska kraftnäts beslut om stöd för att säkra tillgång till tredje blocket vid i . De åtgärder som på statsmakternas initiativ vidtas för att elförsörjningen skall kunna upprätthållas och återupprättas i krig har en positiv effekt på den fredstida beredskapen, särskilt när det gäller skydd mot sabotage och störningar på stamnätet och regionnäten. Mot bakgrund av de överväganden som redovisats av regeringen i budgetpropositionen (prop. 1998/99:1 utg.omr. 6 Totalförsvar, avsnitt 4.5 Funktionen Energiförsörjning) och i regeringens proposition 1998/99:74 samt betänkande 1998/99:FöU1 har regeringen beslutat att en funktionsutvärdering såvitt avser delfunktionen Elförsörjning skall genomföras. En rapport skall lämnas . Telekommunikationer () Gränssättande för telekommunikationernas förmåga är en fungerande elförsörjning. Vidare har de IT- och Internetrelaterade hoten mot telekommunikationerna alltmer kommit att uppmärksammas (se vidare nedan i avsnittet om Övergripande informationssäkerhet). har bl.a. initierat intrångsanalyser hos teleoperatörerna för att pröva om det går att utifrån ta sig in i teleoperatörens styr- och övervakningsnät. Analyserna skall ligga till grund för åtgärder som syftar till att försvåra intrång. Beredskapen mot sådana störningar i telekommunikationerna som skulle kunna medföra svåra påfrestningar på samhället i fred har ett starkt samband med de beredskapsåtgärder som vidtas för krigstida störningar inom ramen för det civila försvarets planering för funktionen Telekommunikationer. Regeringen har beslutat att ge i uppdrag att genomföra en uppföljning av funktionsgenomgång av funktionen Telekommunikationer. Detta uppdrag skall slutredovisas . Försörjning med vatten () Gränssättande för försörjningen med dricksvatten är tillgången på elektricitet, reservvattentäkter, reservdelar och kemikalier. Vid störningar i ordinarie distributionssystem har förmågan att snabbt organisera distributionen av nödvatten avgörande betydelse. Beredskapen mot störningar i dricksvattenförsörjningen har förbättrats. Åtgärder som vidtagits för att säkerställa viktiga samhällsfunktioner i samband med IT-omställningen har höjt beredskapen för dricksvattenförsörjningen. Dessutom har IT-omställningen medfört en klart ökad efterfrågan på det statliga stöd som förmedlar avseende anskaffningen av reservelkraft hos kommunerna. Flertalet kommuner har reservkraft till produktion av dricksvatten i de största vattenverken och huvuddelen av kommunerna kan distribuera vatten i det största ledningsnätet även utan ordinarie elleveranser. Merparten av de kommuner som inte kan distribuera vatten utan ordinarie el har dock god beredskap för nödvattenförsörjning. Flertalet kommuner har även vattenverk som kan drivas utan datorstöd. Förmågan att klara försörjningen med dricksvatten bedöms därför vara godtagbar i hela landet. Regeringen avser återkomma i frågan om det myndighetsvisa huvudmannaskapet och ansvarsfördelning för vattenförsörjningen. är ansvaret fördelat på flera myndigheter (skr. 1998/99:33). Regeringen avvaktar bl.a. det rådsdirektiv som arbetas fram inom EU syftande till att skapa ett ramverk för skydd av yt- och grundvatten samt bidra till god vattenkvalitet. Den administrativa/organisatoriska frågan kommer att behandlas i anslutning till att detta direktiv införs. Terrorism () En inträffad terroristattack kan vara en sådan särskild händelse som kan leda till en svår påfrestning på samhället i fred. Ambitionen är att samhällets beredskap skall vara hög för att, i första hand förhindra och i andra hand hantera en redan uppkommen terroristattack. Med begreppet terrorism brukar avses våld, hot eller tvång för politiska syften. Det är () som genom Säkerhetspolisen () leder polisens verksamhet i fråga om bekämpning av bl.a. terrorism. Målet för bekämpningen är att i första hand förebygga och förhindra våldsdåd med politiska syften, oavsett om dåden avses utföras i eller utomlands. Inom är det verksamhetsgrenen Kontraterrorism som bedriver arbetet med att kartlägga vilka grupper som ägnar sig åt terrorism. Ett omfattande internationellt samarbete förekommer inom detta område. En fortsatt viktig del i arbetet är att förebygga och förhindra att blir en bas för politiskt motiverat våld i andra länder. gör fortlöpande bedömningar av faktorer som i närtid kan påverka hotbilden på en mer konkret nivå. sammanställs dessutom ett övergripande hotbildsdokument avseende vilka hot av terroristkaraktär som föreligger. Dokumentet delges berörda myndigheter och departement. Bedömningen i dokumentet ligger också till grund för verksamhetsplanering. Beredskapsstyrkan mot terrorism är placerad vid i . För att betona att styrkan är en nationell resurs skall styrkan i fortsättningen benämnas . Den nuvarande begränsningen till enbart terroraktioner har medfört betydande tillämpningsproblem. Den ändring i polisförordningen (1998:1558) som regeringen beslutat om innebär att styrkan nu får ett utvidgat verksamhetsområde. Beslut om när styrkan skall sättas in skall i fortsättningen bedömas efter sedvanliga polisoperativa grunder. Beslut om att sätta in styrkan flyttas från till i . Förändringarna ger goda förutsättningar för en gynnsam utveckling av styrkans fortsatta verksamhet. Kemikalieolyckor och utsläpp av farliga ämnen till sjöss (Försvarsdepartementet) har påbörjat utrustningen av de sju regionala resursbaser för kemikalieolyckor, som regeringen uppdragit åt myndigheten att inrätta. Syftet är att förstärka samhällets grundberedskap mot olyckor med farligt gods och olyckor med kemikaliehantering vid stationära anläggningar. Förråden är placerade så att insatstiden skall vara för större delen av landet. För att höja säkerheten vid transport av farligt gods har regelverket om transport av farligt gods kompletterats med bestämmelser som innehåller krav på att bl.a. den som bedriver verksamhet där det ingår att utföra sådana transporter skall ha en eller flera säkerhetsrådgivare. Härigenom genomfördes rådets direktiv /35/EG om utnämning av och kompetens hos säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenväg. En förväntad effekt av införandet av kravet på säkerhetsrådgivare är att företagens kunskap gällande farligt gods kommer att höjas och att möjligheterna till korrekt efterlevnad av reglerna för transport av farligt gods kommer att öka. Lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor (den s.k. Sevesolagen) med följdförfattningar trädde i kraft . Lagens syfte är att förebygga allvarliga olyckshändelser inom den kemikaliehanterande industrin och att begränsa skadorna om sådana olyckor skulle inträffa. Lagen genomför rådets direktiv /82/EG av om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor av . Inom arbetsmiljöområdet genomförs dock direktivet genom bestämmelser i form av myndighetsföreskrifter. Det centrala tillsynsansvaret ligger på . Länsstyrelser och kommuner har det regionala och lokala tillsynsansvaret. Mål och åtgärdsprogram för beredskapen mot utsläpp av farliga ämnen till sjöss samt omfattningen av det internationella samarbetet på området har tidigare redovisats i skrivelsen Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred (skr. 1998/99:33). Regeringen lät tilsätta en utredning med uppdrag att göra en utvärdering av gällande regler för de ingripanden som kan bli aktuella när ett oljeutsläpp har skett till sjöss. Utredaren skall göra en översyn av de författningar som finns på området samt föreslå åtgärder för att effektivisera det rättsliga beivrandet av dessa utsläpp. Utredningen överlämnade sitt betänkande Att komma åt oljeutsläpp (SOU 1998:15) till regeringen . Utredningen har remissbehandlats. Utredningens förslag bereds inom . Regeringen uppdrog åt att göra en översyn av informationssystemen för att tillgodose den civila havsövervakningens behov av underrättelser om sjöläget. redovisade uppdraget i rapporten sjöinformation . Rapporten har remissbehandlats. Regeringen redovisar sin bedömning under avsnitt 9.5. Övergripande informationssäkerhet () Området har tidigare benämnts IT-säkerhet. Informationssäkerhet är det övergripande begreppet vad gäller säkerhet kring elektronisk informationshantering. Begreppet omfattar såväl traditionell datasäkerhet som säkerhet som är relaterad till hantering av information i olika verksamheter. IT-säkerhet används för att beskriva skydd av information i informationsbehandlande tekniska system. Informationsoperationer är samlade och samordnade åtgärder för att påverka eller utnyttja någons information och informationssystem i syfte att uppnå särskilda mål som den egna informationen eller informationssystemet skyddas. De två begreppen informationskrigföring och informationssäkerhet behandlas under avsnitt 9.4. Det finns inte någon utpekad myndighet med sektorsansvar för informationssäkerhet. Arbetet måste ske hos de myndigheter, företag och organisationer som har det normala ansvaret. Regeringens insatser kan bidra med bättre generella förutsättningar för informationssäkerhetsarbetet. Regeringens informationssäkerhetsarbete syftar till att skapa förtroende för den nya tekniken och verka för att alla samhällsviktiga funktioner får ett bättre skydd. God informationssäkerhet inom hela samhället kan åstadkommas på flera sätt. Regeringen arbetar med en strategi för samhällets informationssäkerhet som främst tar sikte på den statliga sektorn och samhällsviktiga sektorer. Regeringens arbete syftar också till att underlätta arbetet med informationssäkerhet, t.ex. elektroniska signaturer. Säkerheten på Internet uppmärksammas också. (K 1998:04) har satt informationssäkerhetsfrågorna på sin dagordning. Arbetet med IT-omställningen leder med stor sannolikhet till ökade kunskaper om alla sektorers sårbarhet. Förslagen från Statskontorets rapport strategi för samhällets IT-säkerhet (1998:18) bereds f.n. inom . Inom området finns även andra rapporter och utredningar som bör beaktas i den fortsatta beredningen. Det gäller t.ex. rapporterna från arbetsgruppen om informationskrigföring (Fö 1997:A).