prop · GN0380 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:80 Avtal om handel, utveckling och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och Republiken . Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att godkänner avtalet om handel, utveckling och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Republiken å andra sidan. Avtalet innehåller bestämmelser om bl.a. frihandel, politisk dialog, ekonomiskt samarbete och utvecklingssamarbete. Syftet med avtalet är bl.a. att fördjupa relationerna med och stödja den politiska, ekonomiska och sociala utvecklingen i landet. Genom avtalet inrättas vissa organ som skall övervaka avtalets tillämpning. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 1 2 Ärendet och dess beredning 1 3 Bakgrund 1 3.1 Förhandlingarnas bakgrund 1 3.2 Den ekonomiska utvecklingen i 1 3.3 och EG:s handelsförbindelser med 1 3.3.1 Handeln mellan och 1 3.3.2 Handeln mellan och 1 3.4 Det regionala ekonomiska och handelspolitiska samarbetet i södra 1 4 Innehållet i avtalet 1 4.1 Ingressen 1 4.2 Syftet 1 4.3 Politisk dialog 1 4.4 Handel allmänt 1 4.5 Industriprodukter 1 4.6 Jordbruksprodukter 1 4.7 Generella bestämmelser 1 4.8 Etableringsrätt och tillhandahållande av tjänster 1 4.9 Löpande betalningar och kapitalrörelser 1 4.10 Konkurrenspolitik och statligt stöd 1 4.11 Andra handelsrelaterade bestämmelser 1 4.12 Ekonomiskt samarbete 1 4.13 Utvecklingssamarbete och samarbete på andra områden 1 4.14 Finansiella aspekter på samarbetet 1 4.15 Slutbestämmelser 1 4.16 Ikraftträdande och provisorisk tillämpning 1 5 Godkännande av avtalet 1 Avtal om handel, utveckling och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Republiken å andra sidan. . .21 2. Rättelse till bilaga 2 till avtalet 621 3. Rättelse till bilaga 3 till avtalet 623 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .624 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner avtalet om handel, utveckling och samarbete mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Republiken å andra sidan. 2 Ärendet och dess beredning Europeiska unionens råd beslutade att förhandlingarna om ett avtal om handel, utveckling och samarbete mellan Europeiska gemenskapen (EG) och dess medlemsstater å ena sidan och Republiken å den andra skulle inledas. Europeiska kommissionen förde förhandlingarna i samråd med medlemsstaterna och deltog aktivt under hela förhandlings- arbetet. Synpunkter inhämtades löpande från de närmast berörda myndig- heterna, nämligen och . Avtalet slutförhandlades och undertecknades . Avtalet är ett s.k. blandat avtal, vilket innebär att såväl gemen- skapen som medlemsstaterna i Europeiska unionen (EU) är parter i avtalet på ena sidan. Bestämmelser i avtalet som omfattas av gemenskapens kompetens började tillämpas provisoriskt fr.o.m. . Avtalet skall godkännas av de avtalsslutande parterna innan det kan träda i kraft. Avtalet, jämte slutakten till avtalet, fogas som bilaga 1 till propositionen. Två rättelser har utfärdats. Den ena rättelsen rör bilaga 2 till avtalet och den andra rör protokoll 1 till avtalet. Rättelserna fogas som bilaga 2 och 3 till propositionen. 3 Bakgrund 3.1 Förhandlingarnas bakgrund Nya möjligheter till stöd och samarbete med öppnades i och med övergången till ett demokratiskt styre och de första fria valen . hade gemenskapen beslu- tat om två åtgärdsprogram med restriktiva och positiva åtgärder för att främja en fredlig förändring i . Bland annat kanaliserades bi- drag genom enskilda organisationer till offren för apartheidregimens för- tryck. inledde humanitärt bistånd till i början på 1960- talet, ett stöd som framför allt riktade sig till (ANC) verksamhet i exil och till organisationer som verkade inne i apartheidtidens . Det svenska stödet avslutades och ersattes därefter av bilateralt utvecklingssamarbete. beslutade EG att övergången till ett demokratiskt skulle stödjas dels genom ett samordnat biståndsprogram till stöd för förberedelse och bevakning av valen , dels genom skapandet av en lämplig samarbetsram för att konsolidera den ekono- miska och sociala grunden för denna övergång. Ett förenklat sam- arbetsavtal ingicks mellan och med ömse- sidiga åtaganden om samarbete. Avtalet möjliggjorde bl.a. lån genom Europeiska investeringsbanken (EIB) och syftade till att främja ekono- miskt samarbete i regionen. När förhandlingarna om det mer omfattande handels-, utvecklings- och samarbetsavtalet inleddes var syftet att uppnå ett sammanhållet ramverk för de långsiktiga relationerna mellan gemenskapen och Syd- . Parallellt med dessa förhandlingar fördes förhandlingar om ett protokoll för anslutning till . Förhandling- arna om ett bilateralt avtal och Loméprotokoll fördes parallellt fram då tillträdde . inkluderas bl.a. i upphandlingsområdet avseende Europeiska utvecklingsfonden (EDF) och i begränsad omfattning i s.k. kumulationsregler. Däremot omfattar tillträdet inte EG:s handelspreferensarrangemang , ekonomiskt samarbete och biståndsresurser, områden som istället ingår i det bilaterala avtalet. I jämförelse med övriga 70 i , och som omfattas av , dvs. de s.k. AVS-staterna, ansågs höga utvecklingsnivå och goda ekonomiska potential motivera denna uppdelning. Med utgångspunkten att handelsfrågorna skulle regleras i ett fri- handelsavtal antog rådet ett tilläggsdirektiv och ett förhandlingsmandat för kommissionen. Ur svensk synvinkel var tilläggs- direktivet inte tillfredsställande då det innehöll alltför många undantag på jordbruksområdet. Bland annat med hänvisning till Världshandelsorgani- sationens (WTO) regler för frihandelsavtal och tullunioner, motsatte sig att undantagslistorna till avtalet hade gjorts så omfattande. För att vara gynnsamma för alla parter och leva upp till måste sådana avtal omfatta i stort sett all handel. Dessutom bör inga viktigare sektorer undantas. Vidare utgör handel en viktig del i gemenskapens stöd till . och lade ned sina röster i omröstningen och markerade genom en gemensam förklaring en reservation mot dessa undantag. Därefter påbörjades förhandlingarna vad gäller frihandelsavsnittet i avtalet. Den övergripande målsättningen var att genom handel och ökat marknadstillträde, där gemenskapen skall liberalisera fler områden och i snabbare takt än , stödja en positiv utveckling i under landets övergångsperiod till solid demokrati. Frihandels- och andra handelsrelaterade frågor skulle kombineras med samarbete och stöd inom andra områden. ingår i två regionala handelsarrangemang, dels tullunionen SACU (Southern African Customs Union), dels SADC (Southern African Development Community). Det regionala samarbetet har varit en viktig fråga under förhandlingarnas gång. Inom EU har hänsyn tagits till de regionala aspekterna dels för att bidra till att skapa goda förutsättningar för regional handel, dels för att undvika eventuella negativa konsekvenser av avtalet för regionen. har aktivt stött denna linje. Avtalet stipulerar att övergångsperioden skall vara för gemenskapen och för innan handelsliberaliseringarna genomförs fullt ut. av handeln mellan parterna kommer då att vara tullfri. De produkter som undantas från avtalet är främst jordbruksprodukter, av jordbruksexport till gemenskapen undantas helt eller delvis. Jordbruksexporten är visserligen relativt liten (av totala export) men det är en sektor som bedöms ha god utvecklingspotential. Sammantaget är det som står för de tyngsta åtagandena vad gäller tullsänkningar, om än från en hög utgångsnivå. Avtalet anger också de övergripande riktlinjerna för utvecklings- samarbetet med . Ett nytt vägledande program för utvecklingssamarbetet skall utformas. Förhandlingarna har präglats av intensiva diskussioner då olika uppfattningar har varit rådande såväl mellan olika medlemsländer inom EU, som i förhandlingarna mellan kommissionen och . 3.2 Den ekonomiska utvecklingen i är ekonomiskt det mest betydelsefulla landet i . Landets betydande naturtillgångar, bl.a. guld, kol, uran och diamanter, har historiskt lagt grunden för landets ekonomi. utgör denna sektor dock endast av bruttonationalprodukten (BNP). De dominerande sektorerna är tillverkningsindustrin som utgör av BNP, den finansiella sektorn inklusive försäkringsbranschen som utgör , parti- och detaljhandeln samt hotell- och restaurangbranschen som utgör och slutligen den offentliga sektorn som utgör av BNP. Serviceindustrin är på stark frammarsch. Den sydafrikanska ekonomin präglades fram till apartheidregimens fall av ett betydande mått av protektionism. Landets ekonomi påverkades av de internationella sanktioner och bojkotter, främst de ekonomiska, som infördes. I samband med den nya regeringens tillträde öppnades landet för internationell konkurrens, vilket bl.a. ledde till en omstrukturering inom industrin och att en rad arbetstillfällen gick förlorade. Den ekonomiska politiken vägleds av policydokumentet GEAR (Growth, Employment and Redistribution), vilket förespråkar marknadsekonomi, fiskal återhållsamhet och en stark och oberoende centralbank. Kompletteringar är dock att vänta, inte minst till småföretagarsektorn och ansträngningar för att skapa ett gynnsammare investeringsklimat. Ett privatiserings- program avses fortsätta avseende samtliga större statliga företag. Den nya regeringen har också vidtagit åtgärder för att ge företräde för de historiskt eftersatta grupperna genom att bl.a. uppmuntra och stödja icke- vita företagare. BNP per capita uppgår till (1997). BNP-tillväxten var endast en procent, vilket främst kan förklaras av sviterna av globala finanskriser och låga råvarupriser, främst på guld. är bedömningen dock att tillväxten lär bli . Handelsbalansens utveckling är gynnsam. Landet har fört en stram budgetpolitik och den externa skuldsättningen är måttlig. Arbetslöshetssiffrorna förblir dock nedslående och ligger mellan beroende på hur den informella sektorn räknas. Inom WTO har börjat hålla en något högre profil, framför allt inom jordbrukssektorn. är medlem av Cairnsgruppen, en grupp där ett femtontal stora jordbruksexporterande länder samverkar för främjande av frihandel. Dessutom sträva efter att stärka utvecklingsländernas position inom WTO. 3.3 och EG:s handelsförbindelser med 3.3.1 Handeln mellan och Den svenska exporten till uppgick till ca . skedde emellertid en minskning jämfört med . Minskningen kan delvis förklaras med den svaga ekonomiska utvecklingen av den sydafrikanska ekonomin som en följd av Asienkrisen och låga råvarupriser, främst på guld. Den svenska exporten består till största delen av verkstadsprodukter för framför allt energi- och gruvnäringen, fordon samt telekommunikationsutrustning. Den sydafrikanska exporten uppgick till ca och består till stor del av jordbruksprodukter men även av järn och stål, telekommunikations- utrustning och bildelar. skedde en ökning jämfört med . 3.3.2 Handeln mellan och EG är huvudpartner när det gäller handel. uppgick importen från gemenskapen till , av den totala importen till . exporterade varor till gemenskapen till ett värde av ca 7,5 miljarder US- dollar vilket motsvarar av den sydafrikanska exporten. Preliminära siffror för visar att import från gemenskapen värdemässigt minskat, medan exporten i stort sett ligger kvar på samma nivå. Däremot har det skett en viktig förskjutning så till vida att den andel av den sydafrikanska exporten som går till gemenskapen ökat kraftigt, och uppgår till . Andelsmässigt ligger däremot import från gemenskapen kvar på i stort sett samma nivå, av landets samlade import. Gemenskapen importerar framför allt guld, diamanter och andra samt jordbruksprodukter från . Exporten till består till största delen av telekommunikationsutrustning, maskiner och verkstadsprodukter. 3.4 Det regionala ekonomiska och handelspolitiska samarbetet i södra regionala ekonomiska och handelspolitiska samarbetet är viktigt för . Landet är medlem i SADC som består av 12 länder i södra . har undertecknat SADC:s handelsprotokoll, vilket syftar till att SADC-länderna skall upprätta ett frihandelsområde . kommer att delta i detta uppbyggnadsarbete. Frihandelsområdet kommer ytterligare att stimulera handeln i södra . ingår dessutom i tullunionen SACU, där unionens gemensamma tullinkomster fördelas mellan länderna. Det enskilda land i regionen med vilket har störst handelsutbyte är . Oron i regionen för negativa konsekvenser för den regionala handeln av föreliggande avtal har varit påtaglig. Minskad gemensam tullintäkt för SACU kommer sannolikt att negativt påverka statsintäkterna för de mindre ekonomierna. En annan viktig fråga har varit hur reglerna för ursprungskumulation (dvs. möjligheten för att använda regionala insatsvaror och ändå åtnjuta tullfrihet) har behandlats. säger sig löpande ha samrått med sina regionala partners. Avtalet tar hänsyn till dessa frågor bl.a. i artiklarna 22 och 28. 4 Innehållet i avtalet Avtalet är ett s.k. blandat avtal med bestämmelser som omfattas av såväl gemenskapskompetens som av nationell kompetens. Avtalets 109 artiklar är indelade i åtta avdelningar med följande rubriker: allmänna mål, principer och politisk dialog (I), handel (II), handelsrelaterade frågor (III), ekonomiskt samarbete (IV), utvecklingssamarbete (V), samarbete på andra områden (VI), finansiella aspekter på samarbetet (VII), och slutbestämmelser (VIII). Avtalet rymmer dessutom tre sektoriella avtal som har förhandlats separat. Ett av dessa, avtalet om vetenskap och teknologi, trädde i kraft . De två andra avtalen som rör fiske samt vin och spritdrycker och som ligger inom ramen för gemenskapens exklusiva kompetens, förväntas kunna slutförhandlas . Dessutom omfattar avtalet tio bilagor och två protokoll som utgör en integrerad del av avtalet. Det har avgivits åtta gemensamma förklaringar, två ensidiga förklaringar från gemenskapen, en förklaring från Europeiska investeringsbanken samt tre ensidiga förklaringar från . Förklaringarna och ett protokoll om en politisk dialog mellan parterna har bilagts slutakten. 4.1 Ingressen I avtalets ingress omnämns bl.a. vikten av de befintliga vänskapsbanden mellan parterna och önskan att ytterligare stärka dessa och upprätta bestående förbindelser grundade på ömsesidighet, partnerskap och gemensam utveckling. Vidare uttalas ett erkännande av det sydafrikanska folkets seger över apartheidsystemet och gemenskapens stöd till den politiska omvandlings- och övergångsprocessen i . Dessutom erinras om den betydelse parterna fäster vid stadga, de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna. Parterna erinrar om önskan att upprätta nära relationer mellan och AVS-länderna, något som uttrycks genom anslutning till . Parternas rättigheter och skyldigheter inom ramen för deras WTO-medlemskap beaktas och gemenskapens och dess medlemsstaters stöd för handelsliberalisering och ekonomisk omstrukturering i bekräftas. Dessutom bekräftas parternas åtagande att främja samarbete och ekonomisk integration i regionen, och man uppmärksammar åtagandet att samarbetet mellan parterna inte skall hindra en omstrukturering av tullunionen SACU. Parternas åtagande att främja ekonomisk och social utveckling och respektera arbetstagarnas grundläggande rättigheter bekräftas. Slutligen erinras om vikten av regelbunden politisk dialog i bilaterala och multilaterala sammanhang avseende frågor av gemensamt intresse. 4.2 Syftet Artiklarna 1-3 Syftet med avtalet är att skapa lämpliga ramar för en dialog mellan parterna, stödja , främja såväl samarbete och ekonomisk integration i regionen som utvidgning och liberalisering av handeln, uppmuntra landets integrering i världsekonomin och främja samarbetet mellan gemenskapen och . En viktig beståndsdel i avtalet är respekten för de demokratiska principerna, de grundläggande mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen. Avtalet innehåller också en klausul (artikel 3) om regler för tillvägagångssättet vid brott mot avtalet. Om den ena parten anser att den andra har brutit mot avtalet, får den vidta lämpliga åtgärder. Dessa skall vara förenliga med folkrätten och i första hand vara sådana som vållar minsta möjliga störningar i avtalets tillämpning. 4.3 Politisk dialog Artikel 4 Avtalet föreskriver upprättandet av en regelbunden politisk dialog mellan parterna i alla frågor av gemensamt intresse. Dialogen skall bl.a. främja en ökad förståelse mellan parterna, understödja demokratin och respekten för de mänskliga rättigheterna samt bidra till att bekämpa fattigdom och till att undanröja alla former av diskriminering. Dialogen ska föras på flera olika nivåer, inklusive ministernivå, och äga rum när helst det behövs. Dessutom skall parterna dra nytta av och aktivt bidra till den regionala politiska dialogen mellan EU och länderna i södra liksom den bredare dialog mellan AVS-länderna och EU som föreskrivs i tillämpliga avtal. (Se vidare under avsnitt 4.16.) 4.4 Handel allmänt Artikel 5 Genom avtalet upprättas ett frihandelsområde. Övergångstiden skall vara högst för gemenskapen och för . Frihandelsområdet omfattar fri rörlighet för varor inom alla sektorer och avtalet avser dessutom liberalisering av handeln med tjänster och fri rörlighet för kapital. Vid klassificering av varor som omfattas av avtalet skall gemenskapen tillämpa den kombinerade nomenklaturen, dvs. gemenskapens interna tulltaxa, och det s.k. harmoniserade systemet, vilket är en internationellt accepterad tulltaxa. För de tullsänkningar som överenskommits skall den bastullsats gälla som tillämpas vid avtalets ikraftträdande. För sådan tullavveckling som påbörjas senare än vid avtalets ikraftträdande skall som bastullsats vanligen gälla den tullsats som tillämpas den dag då tullavvecklingen inleds. Bestämmelserna om avskaffande av importtullar gäller även importavgifter med motsvarande verkan som importtullar samt också tullar av fiskal karaktär med undantag av vissa punktskatter. 4.5 Industriprodukter Artiklarna 10-12 Vid avtalets ikraftträdande skall gemenskapen avveckla alla importtullar och avgifter med motsvarande verkan för varor som har ursprung i . Undantag görs för varor som specificeras enligt förteckningarna i bilaga 2 till avtalet. Importtullar som gäller för dessa varor avvecklas enligt olika tidtabeller. Importtullarna för produkterna i förteckning 1 skall avvecklas , och är för produkterna i förteckning 2. De produkter som anges i förteckning 3 omfattas av tullavveckling som börjar efter avtalets ikraftträdande fram till efter avtalets ikraftträdande. För vissa stålprodukter genomförs sänkningarna på basis av principen om mest gynnad nation (MGN) och tullfrihet skall vara genomförd . En rättelse har utfärdats till förteckning 3. Förteckning 4 anger produkter med tullavveckling senast efter avtalets ikraftträdande. För bildelar i denna förteckning kommer den tillämpade tullsatsen att sänkas vid avtalets ikraftträdande. Gemenskapens exakta bastullsatser för varor i denna förteckning kommer att fastställas . Enligt förteckning 5 skall tullavveckling eventuellt ske för dessa varor efter särskild översyn under avtalets femte giltighetsår. En rättelse har utfärdats till förteckning 5. När avtalet träder i kraft skall avveckla alla importtullar och avgifter med motsvarande verkan för varor med ursprung i gemenskapen. Undantag gäller för varor som specificeras enligt förteckningar i bilaga 3 till avtalet. Importtullar som gäller för dessa varor avvecklas enligt tidtabeller. Förteckning 1 anger produkter med tullavveckling . I förteckning 2 och 3 återfinns produkter där tull- avvecklingen inleds efter avtalets ikraftträdande fram till fem resp. efter avtalets ikraftträdande. Tullavveckling gradvis anges för produkter i förteckning 4. För produkter i förteckning 5 skall tullreducering ske enligt en tidsplan på sex, nio eller . För varor enligt förteckning 6 skall översyn av tullarna ske med jämna mellanrum under avtalets löptid med sikte på ytterligare liberaliseringar av handeln. kommer att lämna förslag till ytterligare liberaliseringar av produkter från bilindustrin som anges i förteckningarna 5 och 6. Parterna skall granska förslaget . 4.6 Jordbruksprodukter Artiklarna 13-15 Avtalets bestämmelser tillämpas på produkter med ursprung i gemenskapen och i , som omfattas av WTO:s definition av jordbruksprodukter, och på fisk och fiskeriprodukter. Gemenskapens importtullar för jordbruksprodukter med ursprung i som inte ingår i bilaga 4 till avtalet skall avskaffas när avtalet träder i kraft. I förteckning 1 och 2 till bilaga 4 anges produkter vars importtullar skall avskaffas gradvis under en treårs- resp. tioårsperiod. Tullavveckling inleds tre eller efter avtalets ikraftträdande och avslutas för förteckning 3 och 4. En tullfri kvot kan vara aktuell för vissa av dessa produkter . Tullsatser för bearbetade jordbruksprodukter anges i förteckning 5. I förteckning 6 återfinns jordbruksprodukter som omfattas av sänkta tullar fr.o.m. avtalets ikraftträdande. Tullsatser som skall ses över med jämna mellanrum är angivna i förteckning 7. För produkter som anges i förteckning 8 är tullkoncessioner inte tillåtna då dessa produkter omfattas av Europeiska unionens skyddade ursprungsbeteckningar. Bilaga 5 anger tullkoncessioner för import till EG av fiskeriprodukter. Importtullar till av andra jordbruksprodukter med ursprung i gemenskapen än de som anges i bilaga 6 till avtalet skall upphöra när avtalet träder i kraft. Förteckning 1 och 2 till bilaga 6 anger produkter med tullavveckling . efter det att avtalet trätt i kraft skall tullavveckling börja ske för produkterna i förteckning 3, och för vissa produkter skall en tullfri kvot tillämpas fr.o.m. avtalets ikraftträdande. Importtullarna i förteckning 4 skall ses över regelbundet. Bilaga 7 till avtalet anger att importtullar för fiskerivaror gradvis skall avvecklas som tullarna för motsvarande tulltaxenummer avskaffas av gemenskapen. Om import av jordbruksprodukter orsakar allvarliga störningar på den ena partens marknad skall samarbetsrådet fatta beslut om lämplig lösning på problemet. I avvaktan på samarbetsrådets beslut är det möjligt för den berörda parten att vidta tillfälliga skyddsåtgärder. kan begära att gemenskapen prövar förslag för en påskyndad avveckling av importtullar till för jordbruksprodukter som en avveckling sker av exportrestitutioner för export till av samma produkter med ursprung i gemenskapen. En översynsklausul anger att gemenskapen och senast efter avtalets ikraftträdande skall överväga ytterligare liberaliseringar av handeln. 4.7 Generella bestämmelser Artiklarna 19-21 Nya kvantitativa restriktioner för import eller export eller åtgärder med motsvarande verkan får inte införas i handeln mellan och och redan existerande åtgärder skall avskaffas vid avtalets ikraftträdande. Inte heller får nya tullar eller avgifter med motsvarande verkan införas eller befintliga sådana höjas. kan samråd ske om strategiska och praktiska frågor kring parternas jordbrukspolitik. Interna fiskala åtgärder som kan komma att diskriminera någon parts produkter får inte förekomma. Upprättandet eller upprätthållandet av tullunioner, frihandelsområden eller andra ordningar mellan någon av avtalets parter och tredje land får inte hindras av upprättandet av det nu aktuella avtalet, förutom i de fall de ändrar de rättigheter och skyldigheter som fastställs i avtalet. Frågor rörande detta skall diskuteras i samarbetsrådet. Avtalet medför inte någon begränsning i parternas ömsesidiga rättigheter att vidta åtgärder enligt artikel VI i Allmänna tull och handelsavtalet (), WTO-avtalen om antidumpning, subventioner och utjämningsåtgärder samt avtalen om skyddsåtgärder och om jordbruk. kan dessutom vidta skyddsåtgärder om tullsänkningar enligt avtalet medför allvarliga svårigheter. Avtalet innehåller en sedvanlig undantagsbestämmelse för handelsbegränsningar som grundas på hänsyn till allmän moral, ordning eller säkerhet, att skydda människors och djurs hälsa och liv.