prop · GN0360 · 2000-01-01 00:00:00 — En handlingsplan kommer att antas vid i . eEurope-initiativet ligger väl i linje med de svenska prioriteringarna i fråga om IT-satsningar: utbyggnad av avancerad infrastruktur, åtgärder för att öka tilliten till tekniken och tillämpningssystemen samt höjning av IT-kompetensen i hela landet för att den nya tekniken skall bli mer tillgänglig för alla, som detta utgör nödvändiga tillväxt- förutsättningar för näringslivet. har föreslagit kommissionen att inrätta en europeisk myndighet med uppgift att stimulera utvecklingen av IT-tjänster. En sådan myndighet skulle kraftfullt kunna medverka till att främja eEurope-initiativet. Med sin specialiserade kompetens skulle myndigheten kunna lyfta fram goda exempel på tillämpningar, göra internationella jämförelser och bli en katalysator för skapande av nätverk med , samarbete mellan skolor m.m. 26.2 Globaliseringen och informationssamhället presenterade meddelandet Globalise- ringen och informationssamhället: behovet av förstärkt internationell samordning; the Bangemann Charter (KOM (1998) 50, slutlig). Bakgrunden är bl.a. de ökade behoven av globala lösningar på olika frågor som har betydelse för att främja elektronisk handel. Meddelandet har diskuterats i telekommunikationsrådet och rådet har välkomnat kommissionens initiativ. Kommissionen ordnade ett rundabordssamtal med näringslivet för att diskutera kommis- sionens förslag. Samtalet ledde till att en styrgrupp bildades bestående av representanter för näringslivet. Arbetet går under benämningen The global business dialogue. Inom ramen för denna dialog hölls en första konferens i där man tog fram ett antal rekommenda- tioner inom olika områden som påverkar den elektroniska handeln. I de flesta fall handlar det om att uppnå en balans mellan reglering och självreglering och medlemsstaternas regeringar har ombetts att lämna synpunkter på rekommendationerna . 26.3 Elektronisk handel Kommissionen presenterade ett förslag till direktiv om vissa rättsliga aspekter på elektronisk handel på den inre marknaden. Syftet med kommissionens förslag är bl.a. att uppnå fri rörlighet för informationssamhällets tjänster. Direktivförslaget berör en mängd rättsområden som bl.a. marknadsrätt, avtalsrätt och även straffrätt. Förslaget innehåller harmoniserande regler bl.a. om var en operatör skall anses vara etablerad, att avtal skall kunna ingås på elektronisk väg, mellanhänders ansvar för lagring och vidarebefordran av information, samt nationella myndigheters roll. Förhandlingar har pågått i rådsarbetsgruppen . Direktivförslaget behandlades vid inremarknadsrådet varvid rådet kom fram till en gemensam ståndpunkt. Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv angående en gemensam ram för elektroniska signaturer (KOM (1998) 297 slutlig). Detta direktiv antogs av och rådet (1999/93/EG). Öppna nät, som till exempel Internet, blir allt viktigare för den globala kommunikationen. För att utnyttja dessa möjligheter krävs säkra system för att kunna fastställa identiteten på en avsändare av ett elektroniskt meddelande. En elektronisk signatur innebär ett fastställande av avsändaren identitet, samt säkerställande av att ett elektroniskt meddelande inte har förändrats under överföringen. Direktivet syftar till att främja användandet av elektroniska signaturer på den inre marknaden och därmed ett främjande av elektronisk handel. Detta skall uppfyllas genom att direktivet upprättar en rättslig ram för användningen av elektroniska signaturer och genom att direktivet bidrar till ett juridiskt erkännande av elektroniska signaturer. pågår ett arbete med att förbereda genom- förandet av det kommande direktivet om elektroniska signaturer i svensk lag. Utgångspunkt för den svenska regleringen är att skapa tilltro till elektroniska signaturer. Regleringen skall vara teknikneutral och öppen för den tekniska utvecklingen på området. Direktivets regel om elektroniska signaturers rättsliga verkan kommer inte att påverka svensk rätt nämnvärt eftersom svensk rättskipning bygger på principen om fri bevisprövning. Departementspromemorian Elektroniska signaturer (Ds 1999:73) innehåller förslag som syftar till att genomföra direktivet i svensk lag. En svensk lag om elektroniska signaturer beräknas kunna träda i kraft . 26.4 Handlingsplan för säker användning av Internet har också en handlingsplan för en säker användning av Internet diskuterats. Förslaget syftar till antagandet av en flerårig handlingsplan på gemenskapsnivå för att stödja en säker användning av Internet. Genom planen vill kommissionen underlätta IT-branschens arbete med att finna modeller för självreglering så att den kan ta större ansvar för innehållsfrågor, bl.a. genom att stödja framtagande av system för klassificering och filtrering av innehåll. Utöver detta syftar planen till att öka den allmänna medvetenheten om hur innehållsfrågor på Internet kan hanteras samt stödja utvecklingen, utreda legala frågor och koordinera arbetet på internationell nivå. Även frågan om förvaltningen av Internet har varit föremål för överväganden . Kommissionen har koordinerat arbetet med att utforma den nya organisationen (for Assigned Names and Numbers) som har ersatt den gamla organisationen (Internet Assigned Numbers Authority). Dialogen har förts bl.a. med den amerikanska regeringen. Kommissionen har regelbundet haft möten med medlemsstaterna för att samla in synpunkter på sitt arbete. 26.5 IT-omställningen diskuterades 2000-frågan i rådsarbetsgruppen för telekommunikationer. Man bjöd in en rad experter från andra viktiga sektorer, exempelvis från sektorerna elförsörjning och kärnkraft. Rådet antog en resolution om åtgärder mot datorproblem i samband med övergången . Kommissionen har via sin webbplats informerat om 2000-problemet. Efter toppmötet i fick kommissionen i uppdrag att sammankalla en ny arbetsgrupp om 2000-frågan Europeiska unionens arbetsgrupp om omställningen (European Union Working Party on the Millenium Date Change, EUY2KWP). Gruppens första möte var . Gruppen skulle i första hand inrikta sig på infrastrukturfrågor. Den skulle främst arbeta med beredskapsplanering, gränsöverskridande frågor och strategier för informationsutbyte. deltog i denna arbetsgrupp och drev bl.a. frågor som vikten av informationsutbyte inte bara mellan medlemsstaterna utan även grann- länder till unionen. Under nyårsnatten rapporterade lägesbedömningar till kommissionens webbplats. 27 EG:s statistikarbete Statistik används som underlag för att fördela pengar inom EG, för att följa utvecklingen inom gemenskapen samt för att utgöra underlag för beslut. 27.1 Krav på ökad harmonisering av statistik accepterade ett stort antal rättsakter på statistikområdet i samband med vårt medlemskap i . Statistiken speglar centrala politikområden inom EG med en tyngdpunkt på ekonomi, handel, jordbruk, men även arbetsmarknad, miljö och transport. Som en följd av att EG:s politik fördjupats på en rad områden har harmoniseringsarbetet varit mycket intensivt . Statistiken har blivit allt viktigare som beslutsunderlag för gemenskapens budget och dess fördelning och som kriterium t.ex. inför hur EMU-kraven uppfylls och hur medlemsstaterna klarar sysselsättnings- och miljömålen. Det är mot den bakgrunden som den ökade harmoniseringen av statistik skall ses. I och med övergången till tredje etappen av EMU har () börjat producera monetär och finansiell statistik och upprättat en gemensam betalningsbalans för euro-området på basis av harmoniserade uppgifter från medlemsstaterna. Även om det nu finns beslut som täcker flera av de viktigare statistik- områdena så återstår fortfarande mycket arbete innan besluten har detalj- reglerats och genomförts. Dessutom kan behovet av EU-statistik på andra områden som rör t.ex. miljö och sociala förutsättningar förväntas öka. 27.2 Beslut på statistikområdet fattade I och med att Amsterdamfördraget trädde i kraft är statistiken numer ett särskilt utpekat område (artikel 285) som beslutas gemensamt av rådet och parlamentet. fastslås viktiga grundläggande principer om statistikens objektivitet, oberoende, kvalitet m.m. Det innebär dessutom att beslut om statistik skall tas med kvalificerad majoritet i stället för med enkel majoritet som gällt. Det är ännu oklart vilka konsekvenser detta kommer att få för det svenska inflytandet och för den statistiska beredningsprocessen. Nya beslut som fattats av rådet avser strukturstatistik över löner och arbetskraftskostnader samt statistik om audiovisuella hjälp- medel. Vidare har ett beslut om begränsning av uppgiftslämnandet när det gäller varuhandel mellan medlemsstaterna tagits. Beslutet, som var ett led i det förenklingsarbete som pågår inom EG, kunde tas först efter en förlikningsförhandling mellan rådet och parlamentet och resulterade i en kompromiss mellan användarnas behov av statistiken och företagens krav att uppgiftslämnandet skall minska. Beslutsprocessen på statistikområdet är i en ny fas där huvudparten av arbetet är inriktat på att genomföra de rambeslut som tagits av rådet . Flertalet beslut tas därför av kommissionen med stöd av kommittéväsendet. beslutades ett tiotal rättsakter på detta sätt. Det gäller bl.a. detaljföreskrifter i harmoniserade konsumentpris- index, nationalräkenskaper, arbetskraftsundersökningar, kvalitetsfrågor i en mängd undersökningar samt väg- och sjötransporter. har det emellertid inte varit möjligt att komma överens utan förslagen har överlämnats till rådet för avgörande. Det gäller t.ex. hur produkter inom sektorerna hälsovård, utbildning och social trygghet skall behandlas i det harmoniserade konsumentprisindexet och hur skatter och sociala avgifter skall behandlas i det europeiska nationalräkenskaps- systemet. 27.3 Svenskt agerande på statistikområdet Samarbetet på statistikområdet är mycket omfattande särskilt mellan kommissionens statistikkontor () och statistikansvariga myndigheter i medlemsstaterna. Arbetet bedrivs i ca 80 kommittéer och arbetsgrupper knutna till . Den mest betydelsefulla kommittén är den statistiska programkommittén där och medlemsstaternas statistikbyråers generaldirektörer möts . En viktig uppgift för denna kommitté är att fatta beslut som rör genomförandet av nya statistikregler. Det svenska agerandet i kommissionens kommittéer och arbetsgrupper har varit att bidra med svenskt statistiskt kunnande samt dela med oss av våra erfarenheter när det gäller att förenkla och rationalisera statistik- produktionen och det statistiska samarbetet. har bl.a. en framträdande roll när det gäller arbetet med att förbättra kvalitén i EG- statistiken. leder en arbetsgrupp som har inrättats för att öka inslag av systematiskt kvalitetsarbete vid och i de nationella statistiksystemen. Arbetet kommer att avrapporteras . Det svenska agerandet inom såväl kommissionen som rådet har inriktats på att åstadkomma tydligare prioriteringar av statistiken för att begränsa kostnaderna för statistikproducenterna och uppgiftslämnarna. Vägledande för det svenska agerandet har varit att tillgodose EG:s mest angelägna behov av statistik, möjligheter att ta fram en statistik med en tillförlitlig kvalitet och rimlig kostnad i förhållande till nyttan av statistiken. 28 EU:s budget 28.1 Budgetens inkomster och avgift till EU- budgeten EU-budgeten finansieras huvudsakligen av de s.k. egna medlen, vilka utgörs av avgifter från medlemsstaterna. Övriga inkomster ger bidrag till finansieringen och utgörs av eventuellt överskott från föregående år, diverse gemenskapsskatter, räntor på böter, EES-ländernas bidrag och diverse övriga inkomster. Denna ordning regleras i fördragets artikel 269 som också anger att bestämmelser om egna medel skall fastställas i särskilt rådsbeslut. Det nu gällande beslutet om egna medel fattades 1994 (94/728/EG, Euratom). I detta beslut fastställs vad som skall innefattas i egna medel. Den sammanlagda avgiften från medlemsstaterna till gemenskaps- budgeten består som en följd av detta av tullar, särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter, mervärdesskattebaserad avgift samt en avgift beräknad på bruttonationalinkomsten. I egnamedelsbeslutet ges också en budgetreduktion, vilken finansieras av övriga medlemsstater. Inkomsterna från den gemensamma tulltaxan utgör egna medel för Europeiska gemenskapen och tillfaller därför gemenskapsbudgeten. Medlemsstaterna får dock behålla av uppburna medel för att täcka administrativa kostnader i samband med uppbörden. Särskilda tullar på jordbruksprodukter och de särskilda avgifterna på sockerproduktionen vilka tas ut i enlighet med utgör i likhet med tullarna enligt den gemensamma tulltaxan gemenskaps- budgetens egna medel. Även för dessa avgifter gäller att medlemsstaten får behålla av uppbörden för att täcka administrativa kostnader kopplade till uppbörden. Den mervärdesskattebaserade komponenten i avgiften till EU:s budget beräknas som en procentuell andel av en prognos av medlemsstatens mervärdesskattebas budgeten avser. Den nationella skattebasen korrigeras härvid för (godkända) avvikelser från och variationer inom EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv så att resultatet blir en enhetlig skattebas. Uttaget var högst satt till av momsbasen. Det faktiska uttaget påverkas av den brittiska budgetreduktionen och dess finansiering och fastställs i EU-budgeten . Efter avslutat budgetår beräknas avgiften på momsbasen enligt utfall, och korrigerande betalningar görs vid behov. Avgiften är baserad på bruttonationalinkomsten (BNI-avgiften) och beräknas på en prognos av medlemsstatens BNI till marknadspriser för budgeteringsåret. Uttaget beräknas som en procentuell andel av gemenskapens samlade BNI mot bakgrund av återstående finansierings- behov sedan övriga medelsslag beräknats. BNI-avgiften korrigeras i efterhand med hänsyn till utfall på samma sätt som momsbasavgiften. Vid Europeiska rådets möte i träffades en överens- kommelse om gemenskapsbudgetens utveckling och finansiering 1999. Överenskommelsen har därefter formaliserats i rådets beslut om gemenskapens egna medel (94/728/EG, Euratom) och i en budgetplan (s.k. finansiellt perspektiv). Beslutet om egna medel gäller tills dess nytt beslut fattas, medan beslutet om en budgetplan gällde . Budgetplanen reglerar det totala utrymmet för de årliga budgetarna . Ett nytt finansiellt perspektiv för perioden 2006 beslutades inom ramen för Agenda 2000 vid i . I samband med detta enades om huvudkomponenterna i ett nytt beslut om systemet för egna medel. Beslutet innebär dels att uttagstaket av unionens bruttonationalinkomst (BNI) ligger fast, dels att bl.a. andel av finanseringen av budgetreduktion minskas. En proposition kommer att läggas fram för riksdag när beslutet antagits och när samtliga medlemsstater har ratificerat beslutet träder det nya egnamedelsbeslutet i kraft. I beslutet om egna medel fastställs dels budgetens totala volym- utveckling genom fastställandet av taket för uttag av egna medel, dels vad som skall utgöra egna medel. Taket är fastställt i förhållande till gemenskapens samlade bruttonationalinkomst (BNI). Beslutet innebär att budgetens högsta möjliga omslutning ökar från av BNI till 1999. Principerna för fördelningen mellan medelsslagen fastställs också i egnamedelsbeslutet. Där anges också en successiv minskning av momsbasuttaget 1999 i lika steg från 1999, samt att taket för uttaget av momsbasavgift för medlemsstater med BNI per capita lägre än av gemenskapsgenomsnittet sänks till 1995 och för övriga sänks i lika steg från till av BNI 1999. Det kommer alltså att ske en förskjutning av tyngdpunkten från momsbasavgiften mot BNI-avgiften. Detta leder till en ökad betydelse för BNI-avgiften i finansieringen av EU-budgeten. I beslutet förlängs också den brittiska budgetreduktionen, dvs. den minskning av avgiften som erhåller. Avgiften uppgick enligt preliminärt utfall för statsbudgeten till . betalar full avgift till EU-budgeten. 28.2 Budgetens utgifter och budgetarbetet 1999 EU:s budget uppgick till ca i s.k. betalnings- anslag, vilket motsvarar ca . Ungefär hälften av utgifterna eller , går till jordbruksstöd under utgiftskategori 1. Nästan en tredjedel eller går till olika former av strukturstöd som regional- och arbetsmarknadsstöd under utgiftskategori 2. Budgeten inom ramen för utgiftskategori 3 på ca avser olika åtgärder som hänger samman med den inre marknaden, t.ex. forskning och utveckling, miljöåtgärder, kulturstöd och investeringar i infrastruktur. Utrikespolitiska åtgärder, främst bistånd, uppgick till under utgiftskategori 4. Admini- strativa utgifter tar i anspråk under utgiftskategori 5. EU-budgetens inriktning och nivå bestäms av tre faktorer. För det första har långtidsbudgeten, det finansiella perspektivet, avgörande betydelse genom att ange ramar för de sex utgiftskategorierna och ramen för de totala utgifterna. För det andra bestäms inriktningen och i stor del också storleken på budgeten av beslutsprocessen i lagstiftningsfrågor. För det tredje bestäms budgeten av EU:s årliga budgetprocess i EU. I den processen beslutar och rådet tillsammans de slutliga nivåerna på utgifterna. Den årliga budgetprocessen för EU inleds genom att kommissionen förelägger rådet och parlamentet det preliminära budget- förslaget. Rådet granskar förslaget och upprättar med det som grund det budgetförslag som sedan föreläggs parlamentet. Parlamentet granskar budgetförslaget vid två behandlingar och därefter upprättas budgeten i dess slutliga form . När budgeten har fastställts genomför kommissionen den under eget ansvar. Revisionsrätten kontrollerar budgetens genomförande och beslutar om den ekonomiska förvaltningen har varit sund. Budgeten är den första budgeten i det nya finansiella perspektivet 2006. EU:s medlemsstater och kom överens om det nya finansiella perspektivet i Agenda 2000- förhandlingarna vid toppmötet i . verkade i budgetprocessen för att budgeten skulle bli så restriktiv som möjligt. Budgeten för fastställdes slutligen . Beslutet har föregåtts av intensiva förhandlingar och då främst gällande finansieringen av EU:s åtaganden i Kosovo för . Budgeten fastställdes till för åtagandebemyndiganden och för betalningsanslagen. driver generellt en återhållsam budgetpolitik i EU. Det låter sig svårligen göras på en del områden. Framförallt utgifterna för jordbruks- politiken bestäms snarare av gällande regler och lagstiftning än av direkta budgetbeslut. Därför förutsätter mer återhållsamma jordbruksutgifter förändringar av reglerna. önskar genomföra mer strukturellt inriktade besparingar och då framförallt genom förändringar av jordbruks- och strukturfondspolitiken. Förbättrad budgetdisciplin vid användningen av EU:s medel är en annan prioriterad fråga för . 28.3 Återflöde från EU-budgeten Med återflöde brukar normalt avses de utgifter på EU:s budget som riktar sig mot en särskild medlemsstat. Det är inte möjligt att beskriva hela EU- budgeten i sådana termer. Redovisningen av EU-budgeten är inte heller upplagd på ett sådant sätt att återflödet för ett enskilt land är lätt avläsbart. Återflödet är intressant bl.a. som ett uttryck för hur man använder de resurser som medlemsstaterna genom sina betalningar till budgeten ställer till EU:s förfogande. finns ännu inga samman- ställningar över budgetens utfall i detta perspektiv. Kommissionen har dock överlämnat en sammanställning över utgifterna fördelade på medlemsstaterna. I sammanställningen framgår att det faktiska återflödet till uppgick till 1 (meuro) eller vid kursen /euro, vilket är genomsnittskursen kr/euro . I detta belopp ingår den s.k. infasningsåterbetalningen i enlighet med anslutnings- fördraget. Infasningen uppgick till ca . Det svenska återflödet fördelade sig enligt följande: Jordbruksstöd 770,9 meuro Strukturfonder 375,8 meuro Infasning 31,0 meuro Inre åtgärder 148,4 meuro varav: FoU 97,5 meuro Utbildning, ungdom 15,2 meuro och kultur Konsument, Inre marknad, 20,0 meuro Transeuropeiska nätverk Energi och miljö 9,1 meuro Övrigt 6,6 meuro Totalt 1 326,1 meuro Av återflödet utan infasningen utgjorde jordbruksstödet och strukturstöden , dvs. tillsammans av återflödet. Fördelningen innehåller inga administrativa utgifter. Utrikes åtgärder, programsamarbete med tredje land liksom betalningar till Europeiska investeringsfonden har inte heller tagits med i kommissionens redovisning per medlemsstat. På statsbudgeten bruttoredovisas det återflöde som administreras av svenska myndigheter, dvs. betalningarna från kommissionen redovisas mot inkomsttitel, medan de utbetalningar svenska myndigheter gör på kommissionens vägnar redovisas mot anslag på statsbudgetens utgiftssida. Alla betalningar från kommissionen av detta slag till svenska myndigheter redovisas under inkomsttitel . Man kan alltså där få en uppfattning om storleksordningen på den del av återflödet som administreras av svenska myndigheter ett visst år beskrivet i termer av kommissionens utbetalningar. Det är dock viktigt att påpeka att svenska myndigheter inte administrerar samtliga utgifter på EU-budgeten vilka riktar sig mot och alltså skulle ingå i termen återflöde. Exempel på återflöde som inte fångas över statsbudgeten är forskningsstöd inom ramprogrammet för forskning. Det preliminära utfallet för inkomsttitel uppgår till 1999. Den gemensamma jordbruks- politiken svarade för 7,1 miljarder av detta, strukturfonderna för . 29 Åtgärder mot fusk och andra oegentligheter Enligt fördraget har kommissionen det övergripande ansvaret för att medlen i EU:s budget används korrekt och effektivt. har medlemsstaterna, också enligt fördraget, det primära ansvaret för att bekämpa bedrägerier och andra oegentligheter i medlemsstaterna som riktas mot unionens finansiella intressen. Medlemsstaternas myndigheter och kommissionen samarbetar för att upptäcka och åtgärda bedrägerier. Det är , den nya bedrägeribekämpningsbyrån, som ansvarar för detta å kommissionens vägnar. Revisionsrätten granskar både kommissionens och medlemsstaternas sätt att administrera och kontrollera EU:s medel. Den alltmer omfattande kritiken mot kommissionens sätt att styra och kontrollera sin verksamhet var en starkt bidragande orsak till att kommissionen avgick . Det skedde med anledning av den oberoende expertgruppens första rapport, men skall ses i ljuset av en växande kritik inte minst från parlamentet. 29.1 Åtgärder inom polissamarbete och straffrättsligt samarbete En straffrättslig konvention om skydd för EG:s finansiella intressen (bedrägerikonventionen) skrevs under av medlemsstaterna (EGT C 316, 27.11.1995, s. 48). Konventionen innebär att staterna åtar sig att straffbelägga olika former av bedrägerier som skadligt kan påverka gemenskapernas budget. Ett första protokoll till bedrägeri- konventionen med bestämmelser om korruption som kan inverka menligt på EG:s finanser undertecknades (EGT C 313, 23.10.1996, s. 1). Ytterligare ett protokoll, med bestämmelser om förhandsbesked från om tolkningen av bedrägeri- konventionen och det första protokollet (domstolsprotokollet), undertecknades (EGT C 151, 20.5.1997, s. 1). har godkänt dessa instrument och antagit nödvändiga lagstiftningsåtgärder. Lagstiftningen trädde i kraft (Prop. 1998/99:32, bet. 1998/99:JuU16 och rskr. 1998/99:167). Vidare kan nämnas att det s.k. andra protokollet till bedrägeri- konventionen, med bestämmelser främst om ansvar för juridiska personer för EG-bedrägerier som begås i dess verksamhet och om samarbete med kommissionen i brottsundersökningar om EG-bedrägerier, under- tecknades (EGT C 221, , s. 11). En förklarande rapport till protokollet godkändes av rådet (EGT C 91, 31.03.1999, s. 8). 29.2 Övriga åtgärder för att undvika fusk, fel och andra brister 29.2.1 2000 kommissionens program för förbättrad styrning och kontroll av EU-medel Kommissionens program för förbättrad styrning och kontroll av EU:s medel (2000, Sound and ) fortsatte . Programmet inrättades av under kommissionsledamöterna och har bedrivits enligt de rekommendationer som ställde sig bakom . Den särskilda gruppen med personliga representanter för medlemsstaternas finansministrar har sammanträtt två gånger .