prop · GN0326 · 2000-01-01 00:00:00 — I ingetdera fallet kan alltså tredskodom meddelas. I det förstnämnda fallet blir resultatet att förberedelsen fortsätter. I det sistnämnda kan målet skrivas av såsom återkallat. Bestämmelsen är fakultativ. Domstolen kan alltså underlåta att meddela en tredskodom trots att de formella förutsättningarna för det kan synas vara uppfyllda, t.ex. om kärandens svar är svårtolkat. I ett sådant fall kan ett nytt föreläggande behövas. Innan tredskodom meddelas skall svaranden enligt 42 kap. 18 § sista stycket beredas tillfälle att slutföra sin talan om han eller hon inte kan anses redan ha gjort detta. 44 kap. 9 § Paragrafens första stycke har ändrats så att fristen för ansökan om återvinning av tredskodom inte längre räknas från den dag då tred- skodomen delgavs parten utan från den dag då domen meddelades. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 16. Bestämmelserna i första och andra styckena har också ändrats redaktionellt. 46 kap. 3 § Paragrafens första stycke har ändrats på samma sätt som bestämmelsen i 43 kap. 3 §, som gäller i tvistemål. 46 kap. 11 § Regleringen stämmer i stora delar frånsett sista stycket överens med motsvarande bestämmelse för tvistemål (43 kap. 11 §). Vad som sägs i författningskommentaren till första tredje styckena i den bestämmelsen gäller även här. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5. I mål där den tilltalade är häktad måste bedömningen av om det är nödvändigt med längre uppehåll än vad som ryms inom huvudregeln som anger minst göras med särskilt beaktande av att den tilltalade är häktad. Uppehåll p.g.a. svårigheter att hitta förhandlingsdagar som passar alla inblandade bör i möjligaste mån undvikas. För dessa mål finns dessutom i tredje stycket en särskild bestämmelse som innebär att uppehållet inte får vara längre än , om inte särskilda omständigheter gör att det är nödvändigt med längre uppehåll. Bestämmelsen motsvarar i sak den regel som har gällt. Genom en hänvisning i 29 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare gäller denna tidsfrist också i mål där åtal har väckts mot den som inte har fyllt . Uppehållet beräknas på samma sätt som görs enligt andra stycket. Om uppehållet i förhandlingen gäller från avslutande av sammanträdet skall alltså huvudförhandlingen, om det inte finns särskilda omständigheter att ha ett längre uppehåll, återupptas senast följande vecka. Också ett mål där den tilltalade är häktad kan givetvis vara så omfattande att det av det skälet blir nödvändigt att göra ett längre uppehåll i förhandlingen. Inför ett längre uppehåll i förhandlingen måste rätten i regel ta upp frågan om det är rimligt att den tilltalade är häktad. Härvid är det reglerna i 24 kap. RB som skall tillämpas. Om rätten kommer fram till att den tilltalade skall vara häktad under uppehållet, är det reglerna i 46 kap. 11 § som bestämmer hur långt uppehållet får vara. I mål med flera häktade tilltalade kan det inträffa att huvud- förhandlingen beträffande en av de tilltalade måste skjutas upp som det inte finns något hinder mot att slutföra huvudförhandlingen beträffande övriga tilltalade. I en sådan situation skall huvudförhand- lingen fortsätta i de delar där det inte finns skäl för uppehåll och reglerna om deldom får användas. Ändringarna i sista stycket är endast språkliga. 46 kap. 13 § I paragrafens andra stycke ges regler om bevisupptagning vid ny huvudförhandling. Om ett bevis inte tas upp på nytt vid den nya huvudförhandlingen skall det enligt gällande regler läggas fram genom protokoll eller på annat lämpligt sätt. Bestämmelserna i 6 kap. innebär att ett protokoll inte alltid behöver föras (se avsnitt 9). Lydelsen av den sista meningen har mot den bakgrunden ändrats på så sätt att det anges att beviset skall läggas fram på lämpligt sätt. 47 kap. 6 § Till paragrafen, som överensstämmer med 42 kap. 6 §, har lagts regler om tidsplaner för handläggningen av ett mål som avser enskilt åtal (se avsnitt 7). 47 kap. 22 § Bestämmelserna i paragrafen, som för mål om enskilt åtal motsvarar bestämmelserna i 42 kap. 20 §, har ändrats på samma sätt som bestämmelserna i den paragrafen. 47 kap. 24 § I första stycket har enbart språkliga justeringar gjorts. I andra stycket 1 har begreppet uppskjuten huvudförhandling ersatts av begreppet huvudförhandling som återupptas efter uppehåll . I övriga punkter har enbart språkliga justeringar gjorts. 50 kap. 17 § Andra meningen har justerats språkligt genom att begreppet uppskjuten huvudförhandling har ersatts av begreppet huvudförhandling som återupptas efter uppehåll . Dessutom har hänvisningen till den upphävda bestämmelsen i 1 kap. 9 § strukits. 51 kap. 17 § Paragrafens första stycke har justerats på samma sätt som bestämmelsen för tvistemål (50 kap. 17 §). Övergångsbestämmelser Lagändringarna föreslås träda i kraft . Övergångs- bestämmelser har getts beträffande kostnadsregeln i 18 kap. 18 a §. När talan i ett småmål har väckts före ikraftträdandet skall äldre bestäm- melser gälla. När talan har väckts som ett enskilt anspråk i brottmål skall äldre bestämmelser tillämpas om rätten före ikraftträdandet har beslutat att anspråket skall handläggas som ett tvistemål. För de mål som har handlagts enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning gäller att äldre bestämmelser skall gälla om kronofogdemyndighetens beslut enligt 36 eller 54 § att överlämna målet till tingsrätt har fattas före ikraftträdandet. På Lagrådets förslag har dessutom tagis in en övergångsbestämmelse beträffande reglerna i 43 kap. 3 och 11 §§ samt 46 kap. 3 och 11 §§ om uppehåll. Om en huvudförhandling har påbörjats före ikraftträdandet skall äldre rätt tillämpas. 26.2 Förslaget till lag om ändring i 14 kap. 9 § Den nuvarande första meningen i paragrafen om att interimistiska beslut enligt 14 kap. 7 § får meddelas utan huvudförhandling har tagits bort. Frågor om interimistiska beslut är rättegångsfrågor och det följer av regler att rättegångsfrågor får avgöras utan huvud- förhandling. Den nuvarande andra meningen, som föreskriver att domstolen skall bereda den andra maken tillfälle att yttra sig innan beslut enligt 14 kap. 7 § meddelas, har justerats redaktionellt. Nuvarande tredje och fjärde meningarna i paragrafen reglerar frågan hur interimistiska yrkanden skall behandlas vid förhandlingar när någon av makarna uteblir från förhandlingen där yrkandena skall prövas. Denna reglering har upphävts. Skälen för detta redovisas i avsnitt 14.4. 11 § Paragrafens första stycke handlar om en makes ovillkorliga rätt till dom på äktenskapsskillnad när den andra maken återkallar sin talan. Bestämmelsen har förtydligats på det sättet att uttrycket ett yrkande ersätter talan och att uttrycket yrkandet ersätter målet . Därigenom klargörs att det endast är yrkandet om äktenskapsskillnad som skall prövas om den andra maken begär det. Kravet på delgivning av en underrättelse om återkallelse av ett yrkande har dessutom avskaffats. Paragrafens andra stycke har ändrats och avser enbart kärandens yrkande och enbart yrkandet om äktenskapsskillnad. Det som skall prövas när käranden uteblir från en förhandling, om motparten begär det, är yrkandet om äktenskapsskillnad och inte kärandens eventuella andra yrkanden. Vad som gäller för dessa yrkanden regleras av rättegångs- balkens bestämmelser. 12 § En hänvisning till regler har införts för prövningen av andra frågor i målet än yrkandet om äktenskapsskillnad. Ändringen innebär att det blir möjligt att avgöra frågor som är tvistiga utan huvudförhandling i enlighet med 42 kap. 18 § första stycket 6 RB. 16 § Paragrafen behandlar frågan om interimistiska beslut om nyttjanderätt till bohag. I den andra meningen har hänvisningen till 9 § ersatts av en regel om att den andra maken skall få tillfälle att yttra sig över yrkandet innan rätten meddelar beslut. Någon särreglering i övrigt behövs inte i förhållande till regler (se kommentaren till 9 §). 26.3 Förslaget till lag om ändring i 6 kap. 17 § Det femte stycket i paragrafen upphävs, vilket innebär att det blir möjligt att avgöra frågor som är tvistiga utan huvudförhandling i enlighet med 42 kap. 18 § första stycket 5 RB.Skälen för detta redovisas i avsnitt 14.1 6 kap. 20 § I andra stycket första meningen har föreskriften att interimistiska beslut om vårdnad eller umgänge får meddelas utan huvudförhandling tagits bort (jfr kommentaren till 14 kap. 9 § ÄktB). 7 kap. 15 § I andra stycket första meningen har föreskriften att interimistiska beslut om underhåll får meddelas utan huvudförhandling tagits bort (jfr kommentaren till 6 kap. 20 § FB och 14 kap. 9 § ÄktB). 26.4 Förslaget till lag om ändring i 26 kap. 8 § Hänvisningarna i andra stycket till bestämmelser om domstols förordnande om avräkning har ändrats med anledning av att avräkningsbesluten skall fattas av kriminalvården. 33 kap. 5 § Den nuvarande bestämmelsen har ersatts med en hänvisning till lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. och lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård. I de lagarna regleras frågor om obligatorisk avräkning av straffprocessuella frihetsberövanden. 33 kap. 6 § Den nuvarande bestämmelsen i 6 §, som reglerar avräkning av frihetsberövande som skett utom riket, har förts över till 7 §. Paragrafens nya första stycke innehåller den regel om fakultativ avräkning som tidigare funnits i 5 § första stycket sista meningen. I stället för att i paragrafen räkna upp de frihetsberövanden som får komma i fråga vid tillgodoräknande enligt detta lagrum och de förutsättningar i övrigt som gäller, dvs. att frihetsberövandet överstiger och att den dömde inte undergår verkställighet av dom i annat mål, har en hänvisning gjorts till den nya 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. Av det andra stycket framgår att bestämmelsen i första stycket får tillämpas i det fall en domstol undanröjer en villkorlig dom eller skyddstillsyn och i stället dömer till fängelse eller till sluten ungdomsvård. Bestämmelsen i första stycket gäller då även vid sådana frihetsberövanden som anges i 19 a § andra stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. Detta innebär ingen ändring i förhållande till vad som gäller . I det tredje stycket återfinns den regel som innebär att rätten, när den dömer någon till böter som har varit frihetsberövad på sätt som får tillgodoräknas honom, får förordna att påföljden skall anses helt eller delvis verkställd genom frihetsberövandet. Bestämmelsen motsvarar den gällande bestämmelsen i 5 § tredje stycket. 33 kap. 7 § Paragrafen motsvarar den gällande 6 § som ger en fakultativ möjlighet att avräkna tid för frihetsberövanden som ägt rum utom riket. Det är även fortsättningsvis rätten som beslutar om sådan avräkning. Om den som döms till fängelse och har varit frihetsberövad såväl utomlands som i , skall domstolen dels besluta om avräkning skall ske av det utländska frihetsberövandet, dels ange den tid under vilken han har varit frihetsberövad i och rapportera det till kriminalvården. Motsvarande gäller om den utdömda påföljden är sluten ungdomsvård, om ett frihetsberövande i utlandet har förekommit. 33 kap. 8 § Paragrafens lagrumshänvisningar har ändrats till 6 och 7 §§ och i övrigt moderniserats språkligt. De beslut rörande avräkning som i fortsättningen meddelas av de lokala kriminalvårdsmyndigheterna kan prövas av Kriminalvårdsstyrel- sen enligt 22 § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. beslut kan överklagas till allmän förvaltnings- domstol (29 § lagen [1974:202] om beräkning av strafftid m.m.). De beslut rörande avräkning som i fortsättningen skall fattas av kan på motsvarande sätt överklagas till allmän förvaltningsdomstol. 26.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. 19 a § Paragrafen är ny. Innehållet är dock i huvudsak detsamma som i nuvarande 33 kap. 5 § BrB. Regleringen är en konsekvens av att de beslut om avräkningar som är obligatoriska i fortsättningen skall fattas inom kriminalvården. Av 28 § framgår att beslut enligt denna bestämmelse skall meddelas av och att regeringen får föreskriva att någon annan kriminalvårdsmyndighet än får besluta enligt den lagen. Sådana bestämmelser finns i förordningen (1974:286) om beräkning av strafftid m.m. I avsnitt 6.5 redogörs för hur kriminalvården skall få underlag för besluten rörande avräkning. 22 § Bestämmelsen innehåller en föreskrift om hur beräkning av strafftid skall ske när, enligt 19 a § eller domstols förordnande enligt 33 kap. 7 § BrB ett fängelsestraff skall anses verkställt till visst antal dagar. beslut om att fängelsestraffet skall anses verkställt ett visst antal dagar behöver inte fattas. skall dock först beräkna slutdag utan beaktande av den tid straffet skall anses verkställt och därefter beräkna avdraget för . Övergångsbestämmelser Äldre bestämmelser i 22 § tillämpas om ett förordande om avräkning har meddelats före ikraftträdandet. Övergångsbestämmelsen har införts på förslag av Lagrådet. 26.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister 4 kap. 4 § Bestämmelsen som innebär att förhör som lämnas i bevissyfte i Arbetsdomstolen inte behöver antecknas i protokollet justeras som en följd av de nya reglerna om protokollföring (se avsnitt 9.2). Ändringen innebär att hänvisningen till protokoll tas bort. Någon ändring i sak i övrigt är inte avsedd. 26.7 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 9 kap. 9 § Ändringen innebär att bestämmelsen om sekretess hos allmän advokat- byrå upphävs och är föranledd av att de allmänna advokatbyråerna har avvecklats. 16 kap. 1 § Bestämmelsen har ändrats redaktionellt med hänsyn till ändringen i 9 kap. 9 § och i 8 kap. 4 § RB. Övergångsbestämmelser Lagändringarna föreslås träda i kraft . Övergångs- bestämmelser har getts beträffande bestämmelsen i 9 kap. 9 §. För uppgifter som hänför sig till tiden före avvecklingen av de allmänna advokatbyråerna gäller sekretess enligt bestämmelsens äldre lydelse. 26.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. 2 § I första stycket har införts en möjlighet för domstol att pröva frågor om förverkande utan huvudförhandling, om huvudförhandling inte behövs med hänsyn till utredningen i målet och inte heller begärs av någon av parterna. I andra stycket finns bestämmelser om vad föreläggandet i en stämning och kallelse till huvudförhandling skall innehålla. Bestämmelsen har kompletterats med en bestämmelse om vad föreläggandet skall innehålla när det är fråga om en skriftlig handläggning. Av ett nytt tredje stycke framgår att parterna innan ett mål avgörs utan huvudförhandling skall beredas tillfälle att slutföra sin talan, om det inte är uppenbart obehövligt. Ett slutföreläggande är uppenbart obehövligt om det framstår som klart att parterna inte har något att tillägga utöver vad som redan kan ha anförts. 4 § Andra stycket har ändrats på det sättet att delgivning av åklagares och polismans beslut om förverkande inte längre skall anslås på rättens kansli. Sådana beslut skall i stället när delgivning får ske på det sättet anslås hos den myndighet som har meddelat beslutet. 26.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden 10 kap. 2 § Bestämmelsen i första stycket har justerats formellt med anledning av de nya bestämmelserna i 6 kap. , som innebär att det som skall antecknas vid ett sammanträde inte nödvändigtvis skall göras i ett protokoll. Den nya lydelsen anger att juryn under sin överläggning skall ha tillgång till de anteckningar och ljudinspelningar som tillkommit enligt 6 kap. RB. 26.10 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård 10 a § Bestämmelsen är ny och innebär att 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga om sluten ungdomsvård. Bestämmelsen som har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter är en konsekvens av att de beslut om avräkningar som är obligatoriska skall fullgöras av i fråga om påföljden sluten ungdomsvård. Med har dömts till sluten ungdomsvård förstås även det fallet att rätten med undanröjande av villkorlig dom eller skyddstillsyn har dömt till sluten ungdomsvård. Reformen behandlas i avsnitt 6. 26.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:116) om skiljeförfarande 35 § Första stycket med hänvisningen till bestämmelsen i 43 kap. 11 § RB om fortsatt huvudförhandling efter uppehåll har upphävts med anledningen av den bestämmelsens nya utformning. Författningsförslagen i departementspromemorian Domstolsförfarandet Förslag till förbättringar (Ds 1997:7) 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 1 kap. 9 §, nuvarande 6 kap., 33 kap. 5 §, 42 kap. 10 § och 47 kap. 10 § skall upphöra att gälla, dels att 5 kap. 9 §, 9 kap. 5 §, 10 kap. 18 §, 12 kap. 9 och 15 §§, 15 kap. 3 §, 18 kap. 8 a och 14 §§, 19 kap. 12 §, 20 kap. 9 och 14 §§, 35 kap. 13 §, 36 kap. 24 §, 42 kap. 11, 18 och 20 §§, 43 kap. 3, 8, 11 och 13 §§, 44 kap. 9 §, 45 kap. 13 §, 46 kap. 3, 7, 11 och 13 §§, 47 kap. 21, 22 och 24 §§, 50 kap. 10 och 17 §§, 51 kap. 10 och 17 §§, 52 kap. 11 §, 53 kap. 2 § och 55 kap. 15 § skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas fem nya paragrafer, 11 kap. 4 a §, 20 kap. 14 a §, 21 kap. 1 a §, 35 kap. 15 § och 44 kap. 11 § samt ett nytt kapitel 6 kap., av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 kap. 9 § Det ankommer på rättens ordförande att upprätthålla ord- ningen vid rättens sammanträden och att meddela de föreskrifter som behövs. Han får utvisa den som stör förhandlingen eller på annat sätt uppträder otillbörligt. Han får också begränsa antalet åhörare i rättssalen för att undvika trängsel. Rätten får förbjuda att annan tar upp förhör på fonetisk väg, om det kan antas att upptagningen så besvärar den som hörs att det blir till men för utredningen. Fotografi får inte tas i rättssalen. Det ankommer på rättens ord- förande att upprätthålla ordningen vid rättens sammanträden och att meddela de föreskrifter som behövs. Han får utvisa den som stör förhandlingen eller på annat sätt uppträder otillbörligt. Han får också begränsa antalet åhörare i rättssalen för att undvika trängsel. Rätten får förbjuda att annan tar upp förhör på fonetisk väg, om det kan antas att upptagningen så besvärar den som hörs att det blir till men för utredningen. Fotogra- fering eller annan bildupptagning får inte ske i rättssalen i andra fall än som avses i 11 kap. 4 a §, 20 kap. 14 a § första stycket, 21 kap. 1 a § och 35 kap. 15 §. Om någon som har utvisats tränger sig in i rättssalen eller om någon i övrigt inte lyder en tillsägelse som har meddelats för att upprätthålla ordningen får rätten förordna att han skall tas i häkte och kvarhållas där så länge sammanträdet varar, dock inte längre än . Om säkerhetskontroll vid domstolsförhandlingar finns särskilda föreskrifter. 6 kap. Om registrering av uppgifter och handlingar 1 § Vid domstolen skall det föras register över alla mål. Registret skall utvisa tiden då varje mål kommit in, de åtgärder som vidtagits med målet, tiden för målets avgörande och, om överklagande skett, dagen då anmälan eller överklagande kommit in och de åtgärder som vidtagits. Handlingarna i målet skall föras samman till en akt. 2 § Av målregistret eller av akten skall framgå 1. vilka avgöranden som domstolen har träffat i målet, när de har träffats och vem eller vilka som bär ansvaret för dem samt 2. vem eller vilka som bär ansvaret för gjorda anteckningar. Om flera ledamöter som deltar i en omröstning inte är eniga, skall även de skiljaktiga meningarna framgå av målregistret eller av akten. 3 § Vid ett sammanträde skall antecknas 1. tid och ställe för sammanträdet, 2. vilka som deltar i sammanträdet, 3. rättegångsfullmakter som ges muntligen inför domstolen, 4. när sammanträdet hålls inom stängda dörrar, anledningen till det, 5. yrkanden av parterna eller av andra samt en parts eller någon annans inställning till ett yrkande, 6. den utredning som läggs fram, samt 7. vad som iakttas vid en syn. Vid ett sammanträde som hålls i förberedande syfte skall dessutom antecknas 1. parternas åberopanden av omständigheter som är av omedelbar betydelse för utgången i målet samt motpartens inställning till dessa åberopanden, 2. de bevis som parterna vill åberopa och vad de vill styrka med varje särskilt bevis, samt 3. det som i övrigt behövs till ledning för en huvudförhandling. Anteckningarna skall göras i anslutning till sammanträdet. Bestämmelserna i 4 kap. 13 § tillämpas för den som gör anteckningarna. 4 § Berättelser som avges i bevisningssyfte skall tas upp elektroniskt eller, i sådana delar som har betydelse för målet, skrivas ned för hand. Detta gäller dock inte en berättelse av den som är tilltalad i brottmål. Om berättelsen skrivs ned, skall parterna och den som hörts ges tillfälle att kontrollera det skrivna. Den som lämnat berättelsen skall i det sammanhanget tillfrågas om han har något att invända mot innehållet. En invändning som inte föranleder någon ändring skall antecknas. Därefter får det nedskrivna inte ändras. 5 § Det som i detta kapitel sägs om mål gäller även ärenden som handläggs enligt denna balk. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 5 § Den som vid sammanträde inför rätten stör förhandlingen eller fotograferar i rättssalen eller bryter mot föreskrift eller förbud, som har meddelats med stöd av 5 kap. 9 §, döms till penningböter. Till samma straff döms den som muntligen inför rätten eller i rättegångsskrift uttalar sig otillbörligt. Den som vid sammanträde inför rätten stör förhandlingen eller, i strid mot 5 kap. 9 §, fotograferar i rättssalen eller bryter mot föreskrift eller förbud, som har meddelats med stöd av 5 kap. 9 §, döms till penningböter. Till samma straff döms den som muntligen inför rätten eller i rättegångsskrift uttalar sig otillbörligt. 10 kap. 18 § Är rätten av annan grund än i 17 § sägs obehörig att upptaga tvist, som där väckes, skall tvisten dock anses väckt vid rätt domstol, om ej svaranden i rätt tid gjort invändning om domstolens behö- righet eller uteblivit från första inställelsen eller, då förberedelsen är skriftlig, underlåtit att inkomma med svaromål. Har svaranden ute- blivit eller underlåtit att inkomma med svaromål, skall kärandens uppgift om de omständigheter, som betinga domstolens behörig- het, tagas för god, om svaranden erhållit del därav och anledning ej förekommer, att den är oriktig. Är rätten av annan grund än i 17 § sägs obehörig att ta upp tvist, som där väcks, skall tvisten dock anses väckt vid rätt domstol, om ej svaranden i rätt tid gjort invändning om domstolens behö- righet. 4 a § En part får infinna sig vid en förhandling inför rätten genom bild- och ljudöverföring 1.om det är lämpligt med hänsyn till ändamålet med hans inställelse och övriga omständigheter, eller 2. om förhandlingen annars skulle medföra kostnader eller olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av att parten är närvarande på vanligt sätt. Under samma förutsättningar som anges i första stycket får en part infinna sig genom telefon vid ett sammanträde för förberedelse och vid en huvudförhandling i förenklad form som hålls i omedel- bart samband med förberedelse- sammanträdet. Reglerna i denna balk om kallelser och förelägganden och om påföljder för utevaro gäller inte för en part som får infinna sig vid rätten genom bild- och ljudöverföring eller genom telefon. 12 kap. 9 § Skriftlig fullmakt skall företes i huvudskrift, när ombudet första gången vid rätten för talan i målet. En skriftlig fullmakt skall ges in i original när ombudet första gången vid rätten för talan i målet.