prop · GN03137 · 2000-01-01 00:00:00 — Det är barnet som utgör grunden för samhällets vilja att stödja familjen. Stödet kan sedan behöva differentie- ras efter familjens sammansättning exempelvis så att ensamföräldrar eller flerbarnsfamiljer får ett särskilt stöd. Det är viktigt att även familjepolitiken genomsyras av ett tydligt och uttalat barnperspektiv. Detta står inte på något sätt i motsatsställning till föräldrars rätt och skyldighet att uppfostra barnen. Barn behöver vuxna som tar ansvar och sätter gränser. Detta är inte något som står i strid med barnets rätt att komma till tals och att respekteras. Att respektera barnet innebär att ge det ledning och att sätta gränser på dess väg till att bli vuxen. Respekt för andra människor, tydliga regler som utformas efter diskus- sion, förmåga att lyssna på andra människor och att leva sig in i deras situation är viktiga delar i en grundläggande demokratifostran. Det är viktigt att föräldrar kan få stöd i sitt föräldraskap genom att möta andra föräldrar och få möjlighet att jämföra, reflektera och diskutera över olika sätt att uppfostra och sätta gränser för barnen. De jämställdhetspolitiska målen omfattar också flickor och pojkar. Det är viktigt att se till att samhällets resurser och verksamheter kommer både flickor och pojkar till del på lika villkor, exempelvis inom förskola, skola och fritidsverksamhet. Det är också viktigt att flickor och pojkar får möjlighet att utveckla sina egna personligheter utan att begränsas av könsstereotypa mönster. Barn och ungdomar påverkas även av hur jämställdheten fungerar mellan de vuxna kvinnor och män som omger och möter barnen, och som därmed sätter normer och utgör förebilder. Det finns ständigt ett behov av att öka våra kunskaper om barns villkor också ur ett könsperspektiv. Det bör därför nämnas att huvudtemat för till regeringen kommer att vara flickors och pojkars lika och olika villkor. har på- börjat en sammanställning av befintlig forskning om flickors och pojkars förutsättningar och villkor som bildar utgångspunkten för arbetet. Genom enkätfrågor på interaktiva hemsida, "barn- och ungdomskanalen" kommer även barns och ungdomars syn på frågan att införlivas i rapporten. skall genomsyra arbetet I propositionen med en strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i (prop. 1997/98:182) redovisades avsikten att, med utgångspunkt i , stärka samordningen av barn- frågorna i . Arbetet har utvecklats så att det nu finns en uttalad samordningsfunktion, med placering i , som har i uppgift att delta i gemensam beredning och granskning av regering- ens beslut när det gäller direktiv, propositioner, uppdrag och andra dokument som lämnar och att i övrigt driva på och utveckla arbetet med barnfrågorna inom . Syftet och den långsiktiga målsättningen med samordningsfunktionen är att i alla beslut som rör barn skall fyra grundläggande prin- ciper beaktas. En viktig uppgift för samordningsfunktionen är att bevaka att barn- perspektivet inte glöms bort i frågor som kanske inte alltid har en naturlig koppling till barn, men där barn ändå berörs. Lika viktigt är det att se till att det finns ett uttalat barnperspektiv i frågor som direkt handlar om barn, men där det kanske ibland av slentrian eller av andra skäl saknas ett barnperspektiv. En annan uppgift för samordningsfunktionen är att uppmärksamma och samordna sådana frågor om barn eller ungdomar som berör flera departement eller där inte något departement har ett tydligt huvudansvar. Denna skrivelse är ett exempel på denna del av samordningsfunktionen. Ett viktigt moment i samordningsarbetet är att det i alla beslut som rör barn skall finnas ett tydligt barnperspektiv i beslutsprocessen. Det inne- bär att frågor måste ställas om hur barn påverkas av beslutet, om något alternativt ställningstagande skulle vara bättre ur barnsynpunkt eller om de resurser som satsas bättre skulle gynna barn med en annan använd- ning. I vissa frågor kan det vara viktigt att lyssna på barn och ungdomar innan beslutet fattas. Att infoga ytterligare ett perspektiv i beredningsarbetet i innebär naturligtvis en ökad arbetsbelastning. Mot det bör ställas att tillförandet av ett barnperspektiv är en viktig kvalitetsaspekt i det offentliga arbetet. Blir det bra för barn, kan man förvänta sig att det blir bra även för andra. Regeringen utgår från att det höjer kvaliteten i verk- samheten att frågorna också ses ur ett barnperspektiv. För att kunna förverkliga dessa målsättningar krävs att berörda tjäns- temän och politiker inom har en god kännedom om både när det gäller dess bokstav och de bakomlig- gande intentionerna. Ett sådant utbildningsarbete har påbörjats. När det gäller utvecklingen av barnperspektivet inom myndighets- sektorn har regeringen lämnat ett uppdrag till att i samarbete med utarbeta instrument för barnkon- sekvensanalyser i den statliga verksamheten. Syftet är att statliga myn- digheter, och även kommuner och landsting, skall få stöd i arbetet med att bedöma beslut ur ett barnperspektiv. () har i rapporten vid statliga beslut (Dnr 75 701/1999) beskrivit hur processen med att utveckla konsekvensanalyser ur ett barnperspektiv kan gå vidare. Först konstaterar verket att det inte går att ställa upp några generella mallar för hur sådana analyser skall se ut. Varje verksamhet måste utveckla sina egna instrument eftersom det är i den egna verksamheten man känner till förutsättningarna och möjligheterna för att göra sådana analyser. Ett fort- satt utvecklingsarbete måste därför ske inom olika myndigheter för att processen skall föras vidare. ESV konstaterar att ytterligare ett perspektiv i beredningsprocessen i allmänhet är kvalitetshöjande. Ett barnperspektiv tillför nya vinklar på hur man skall se på konsekvenserna av ett beslut. ESV pekar också på några faktorer som är avgörande för om man skall lyckas föra in nya perspektiv i beslutsprocessen. En förankring i verk- samhetens ledning är nödvändig för att man skall nå framgång, konstate- rar verket. Det är inom varje myndighet man har kompetens att göra en analys av ett beslut ur ett barnperspektiv. Det måste därför ligga inom medarbetarnas ansvar att bedöma när sådana analyser är meningsfulla. Det är också viktigt, menar verket, att kompetensen att göra sådana ana- lyser byggs upp, framför allt genom kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan de olika medarbetarna. bör konsekvensanalyser av detta slag omfatta hela den statliga budgeten så att resursfördelningen i budgeten i sin helhet kan studeras. Det innebär att reformer eller besparingar kan ställas mot varandra också ur ett barnperspektiv. Framtida inriktning Arbetet med är en ständigt pågående process. Även om väl uppfyller minimikraven i konventionen, ställer den krav på att alltid, i alla beslut som rör barn, ha med ett barnperspektiv. Konventionen ställer krav på att samhället utnyttjar sina resurser till det yttersta för att barnets ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter skall tillgodoses. Frågor som alltid måste ställas är: hur påverkar detta beslut det enskilda barnet eller barn som grupp, är hänsynen till vad som är bäst för barnet avgörande för beslutet, har barnet/barnen fått komma till tals och har dess/deras åsikter beaktats, hur ställer sig beslutet till principen om att alla barn oavsett samhällsklass och etnisk bakgrund skall ha samma rättigheter och hur tar beslutet barnets rätt till utveckling i beaktande. Detta är svåra frågor och en utmaning för barnpolitiken. I denna skrivelse redovisas hur regeringen arbetar med att genomföra barnperspektivet inom olika områden och vilka områden regeringen prioriterar . 3 Barns situation i dagens 3.1 Utvecklingstendenser Sammanfattande beskrivning: Barn i har det i allmänhet bra. De flesta har möjlighet att växa upp under goda materiella för- hållanden och med föräldrar som engagerar sig i dem. Samhällets bas- resurser för barn hälsovård, förskola och skola fungerar i allmän- het väl. Det finns barn som av olika skäl har ett särskilt behov av skydd och stöd. De barnen behöver ägnas stor uppmärksamhet i det fortsatta arbetet med barn. Den snabba utvecklingen i samhället inte minst den tekniska ut- vecklingen påverkar också barnens situation. Barnen och familjerna Barn i har det i allmänhet bra. De allra flesta barn växer upp under goda materiella förhållanden, de har föräldrar som bryr sig om dem och de har goda förutsättningar att få en bra vuxentillvaro. Den svenska förskolan har fått internationellt beröm för sin verksamhet och för sin förmåga att respektera barnen som individer. Skolan fungerar i allmänhet väl och utbildningsutbudet växer. Barns hälsoutveckling är i huvudsak bra. En grundläggande förutsättning för barnens liv är deras familjer. För- äldrarna är oftast de viktigaste personerna i barnens liv. Den ekonomiska kris som upplevde drabbade också barnfamil- jerna och barnen. Den kraftigt ökade arbetslösheten och de snabbt sti- gande bostadsräntorna påverkade många familjers ekonomiska situation på ett dramatiskt sätt. Barnfamiljerna påverkades också genom att sam- hällets ekonomiska stöd till barnfamiljerna sänktes, men också genom att kommuners och landstings möjligheter att tillhandahålla god kvalitet i verksamheter av olika slag blev sämre. Detta var mycket kännbart för många. Riktigt hur barnen har påverkats av 1990-talets besparingar och förändringar vet vi inte riktigt. Regeringen har därför initierat forskning om detta. Klart är att det finns stor anledning att fortsätta arbetet med att förbättra kvaliteten inom barnomsorg, skola och hälso- och sjukvård. Det är också möjligt att fler barn än tidigare fått en utsatt situation och att klyftorna till dem som klarar sig bra har växt i takt med samhällsför- ändringarna. Detta måste belysas bland annat ur ett könsperspektiv. De områden som främst inger oro är barns psykiska hälsa och allergisjuk- domar. På dessa områden har det skett en försämring och motåtgärder måste vidtas. Det måste också uppmärksammas hur funktionshindrade barn påver- kats av nedskärningar i och förändringar av de offentliga verksamheterna. ekonomiska situation är nu radikalt förbättrad. Arbetslösheten har minskat, räntenivåerna är förhållandevis låga och den offentliga eko- nomin har blivit avsevärt bättre. I samma takt har också villkoren för barn och barnfamiljer förbättrats. De ekonomiska familjestöden har höjts och nya förbättringar planeras. Kommunernas möjligheter att öka kvaliteten i vård, skola och omsorg har också förbättrats på ett sätt som kommer barn och ungdomar till del. En tydlig utveckling i har varit att pappor tar en allt större del i barnens liv. Delvis är detta kopplat till föräldraförsäkringens utbyggnad, men återspeglar också en allmän förändring av könsrollerna i . Ännu återstår dock mycket att göra innan mammor och pappor tar lika del i hemarbete och barnuppfostran. Om man frågar barn och ungdomar vilka önskemål de har på sina föräldrar är en mer närvarande pappa ett vanligt svar, inte minst från tonåringar. Ensamföräldrarna till övervägande delen kvinnor i har genom en kombination av familjestöd och en väl utbyggd barnomsorg i allmänhet kunnat försörja sig genom eget arbete. De har varit betydligt mindre bidragsberoende än ensamföräldrar i de flesta andra länder. En publicerad rapport från visar att trots hög andel ensamföräldrar har den lägsta andelen fattiga bland ensamföräldrarna. Arbetslösheten och den ekonomiska krisen försämrade dock ensamför- äldrarnas villkor och de blev oftare beroende av socialbidrag. Det är vik- tigt att denna utveckling nu bryts så att ensamföräldrarna, precis som andra föräldrar, åter kan kombinera förvärvsarbete med omsorg om barnen. Särboende föräldrar skall, liksom samboende, dela ansvaret för såväl omsorgen om som försörjningen av alla sina barn. Barn har rätt till båda sina föräldrar. Makar kan skiljas från varandra men inte från sina barn. lever av alla barn med båda sina föräldrar. Men skilsmässor där barn berörs blir allt vanligare. I många fall, men inte i alla, drabbas barn svårt av föräldrarnas separation. Många barn är vana vid att flytta mellan sina frånskilda föräldrar. Dagens pappor är på ett helt annat sätt än tidigare nära sina barn och för- blir så efter skilsmässan. Utvecklingen har entydigt visat att kontakten mellan barnet och den särlevande föräldern oftare fortsatt efter separationen. Det är viktigt att både lagstiftning och stödformer är utformade så att de uppmuntrar gemensamt ansvar för barnen även efter separationen. Det har också varit utgångspunkten för de senaste årens lagändringar. Den forskning som finns om barn och skilsmässor visar att barnen inte behöver ta skada på lång sikt om de inte överges av den ena föräldern eller blir slagträn i föräldrarnas konflikt. Fortsatta insatser behövs för att stödja föräldrar så att de inte skiljs från sina barn även om de skiljs från varandra. Ett av resultaten av den ekonomiska nedgång upplevde var en kraftig nedgång av födelsetalen. Trots att det ekono- miska läget nu har förbättrats, att arbetslösheten har sjunkit och stödet till barnfamiljerna har förstärkts, har någon uppgång av födelsetalen ännu inte skett. Skälen kan vara många: svårigheter att kombinera barn och studier, arbetsgivarnas ovilja att ge fasta jobb och svårigheten att kombi- nera arbete och familj. Den senaste femtonårsperioden karaktäriseras av mycket starka sväng- ningar i födelsetalen. Från en förhållandevis låg nivå steg antalet födda kraftigt och då hade bland de högsta födelsetalen i . in sjönk sedan födelsetalen dramatiskt och har därefter förblivit på en låg nivå. Detta är alarmerande, både för finansieringen av välfärdssystemen på lång sikt och för att det försvårar planering av verksamheter. Men framför allt är det problematiskt för ett samhälle att människor tvekar att skaffa sig barn. har en diskussion om stress och utbrändhet i arbets- livet uppstått till stor del på grund av det kraftigt ökade antalet långtids- sjukskrivningar. Allmänt omvittnas en ökad arbetstakt på många arbets- platser. Detta har naturligtvis fördelar när det leder till ökad produktivitet och möjligheter till bättre välfärd. Bieffekter i form av ökad stress och ökad sjukskrivning är inte acceptabla och måste därför uppmärksammas och motverkas. Regeringen har därför initierat ett projekt mot ohälsa för att få en helhetssyn på dessa frågor. Människors ökade belastning på arbetsplatsen måste också vägas mot vad de orkar med utanför arbetsplatsen. Ett område som är angeläget att diskutera är hur föräldrar skall kunna kombinera ett krävande förvärvs- arbete med föräldraskap. Ur barnets perspektiv är det ett rimligt krav att föräldrar har tid och ork för barnen. En utbyggnad av föräldraförsäkringen är ett sätt att i någon mån minska föräldrarnas stress. Maxtaxan inom förskoleverksamhet och skol- barnsomsorg har också den effekten eftersom de tidsanknutna taxorna i sig bidrar till ett stressbeteende. Barn Med allt snabbare samhällsförändringar, en snabb teknikutveckling och en högre grad av internationalisering, öppnar sig oändliga möjligheter och mängder av alternativ för dagens unga. Detta påverkar barns och ungdomars livssituation. Det kan inspirera och utmana, men också skrämma. Dagens unga har dock helt andra möjligheter än tidigare gene- rationer att ångra studieval, börja om och pröva nytt. Genom vuxen- utbildning och kompetensutveckling finns goda möjligheter till omstarter senare i livet. Den snabba utvecklingen av informationssamhället är det tydligaste tecknet på den snabba samhällsförändringen. De flesta barn och ungdo- mar tar snabbt till sig den nya tekniken. Som med allting annat finns det både fördelar och nackdelar med den nya tekniken. Den nya tekniken ger möjligheter till att skaffa ökade kunskaper och att knyta nya kontakter. Ökad tillgång till pornografi, rasistiska och extremistiska budskap är några negativa effekter som måste uppmärksammas och motverkas. Ett annat problem är att IT-kunskapen och tillgången till datorer är ojämnt fördelad mellan dagens unga. När informationstekniken alltmer blir en del av vardagen är det nödvändigt att alla får bli delaktiga av den. Regeringen har därför tagit initiativ till ett nationellt program för IT i skolan. Det består av kompetensutveckling av och datorer till lärare, utveckling av IT-stöd för elever med funktionshinder, e-post till alla elever och lärare, internetuppkoppling till skolor, utveckling av det svenska och europeiska skoldatanätet m.m. Det nationella programmet omfattar förskoleklasser, och gymnasieskolan. Andelen kvinnor i kvalificerade IT-utbildningar är låg och minskar dessutom. Det är därför särskilt angeläget att stimulera flickors intresse för IT och andra otraditionella studie- och yrkesval. Informationstekniken bör också utnyttjas för att utveckla produkter och tjänster som ökar livskvaliteten för barn med funktionshinder. IT får dock inte ersätta mänskliga kontakter utan skall vara ett verktyg som underlättar det dagliga livet. Många barn med funktionshinder kan t.ex. genom tillgång till datorer, med bra programvaror och styrhjälpmedel, leka som andra barn. Vid datorn är det också möjligt för många skolbarn att arbeta i sin egen takt och på sin egen nivå vilket kan stärka självkänslan. Den snabba tekniska utvecklingen sätter också sin prägel på dagens arbetsmarknad. Kompetens- och utbildningskraven har ökat dramatiskt under en följd av år. Det motsvaras av att antalet intressanta, fria, krävande arbeten har ökat. Allt detta ger spännande möjligheter för dem som har möjlighet att ta för sig av det goda som bjuds. Det ger däremot en sämre situation för dem som inte klarar kraven. Utvecklingen inom arbetsmarknaden återspeglas i kraven på skola och utbildningssystem. De ökade kunskapskraven på arbetsmarknaden ställer krav på att utbildningarna tillhandahåller dessa kunskaper. Den nya arbetsmarknaden ställer också ökade krav på individens flexibilitet och sociala kompetens. Det innebär att skolan måste utveckla barnens för- måga att hantera förändringar, att ge och ta åsikter i öppna diskussioner och att kunna leva sig in i andra människors situation och känslor. Skolan håller på att förändras för att kunna möta dessa nya behov, men processen är långt från avslutad. Den här beskrivna utvecklingen innebär att risken för att barn och ung- domar slås ut ökar. Det är viktigt att skolan ger de barn som har svårt att klara kraven särskild uppmärksamhet. Svenskundervisningen och i förekommande fall modersmålsundervisningen är därvid särskilt vik- tiga. Skolan står för en viktig del av barnens sociala fostran. Det är viktigt att barnen får delta i diskussioner om regler, värderingar och attityder. Detta betonas i läroplanen för skolan. Det handlar om respekt för andra individer, om förmåga att sätta sig in i andra människors situation och om förmåga att ta ansvar både för sig själva och för andra. I skollagen och läroplanen finns nu tydliga regler för att motverka mobbning. För att arbetet skall bli framgångsrikt krävs att varje skola har ett förebyggande och åtgärdande arbete mot mobbning. En oroande tendens i samhället är att flickor utsätts för sexuella trakas- serier och övergrepp. Samhällets tydliga avståndstagande från sexuella övergrepp måste nå fram till ungdomarna. Förskolan och skolan har en viktig funktion i detta arbete. Föräldrar, skola och samhället måste till- sammans med barn och ungdomar diskutera könsroller så att både flickor och pojkar kan uppleva att andra respekterar dem. Förändringarna i samhället påverkar även barnens och de ungas fritid. Det har blivit mycket enklare att resa, vilket gör att många av dagens barn och ungdomar har sett och vet mer om andra länder än tidigare generationer. Utbudet av fritidsaktiviteter har också ökat mycket påtagligt. Om data- och TV-spel finns det olika åsikter, men helt klart är att de är ett sätt för unga människor att tillägna sig ett tekniskt kunnande. Tillgången till kultur och möjligheten att själv delta i kulturaktiviteter utgör en viktig del av vad samhället kan erbjuda barn och ungdomar. Det är bland barn som det är vanligast att ha besökt någon typ av kulturinstitution, själv ha skrivit något, läst en bok eller utövat konst- närlig verksamhet. Läsandet spelar trots många nya medier fortfarande mycket stor roll, särskilt för yngre barn och ungdomar. Musiken är för många barn och ungdomar den kanske viktigaste kulturformen och upp- tar en stor del av deras tid, både i form av eget musikutövande och i form av lyssnande. Den svenska kommunala musik- och är inter- nationellt sett en unik företeelse och har gett en mycket stor bredd i musikutövandet bland dagens unga människor Utbudet av bild- och ljudmedier har ökat kraftigt . Barnen har fått tillgång till nya TV- och radiokanaler som video liksom CD-skivor har fått allt större genomslag. Detta har bland annat givit utslag i att barnens totala massmediekonsumtion blivit större. TV- och videotittandet har ökat bland både förskolebarn och skolbarn . Förskolan och skolan är viktiga för barns och ungdomars möjligheter att möta kultur i olika former, både som konsumenter och producenter. I skolans uppgifter ingår att stimulera barns och ungdomars intresse för kultur och deras deltagande i kulturlivet och det är ofta genom skolans försorg som barnen möter dansen, teatern och den levande musiken. Skolan och förskolans engagemang är ett viktigt skäl till att barnen tar till sig så jämförelsevis stor del av kulturutbudet och också själva är så pass aktiva kulturutövare. En kreativ skola ger även barnen den nödvändiga kommunikativa kompetens de behöver för att tolka, förstå och hantera den verklighet de lever i. Möjligheterna för barn och ungdomar att använda fritiden på ett intres- sant och utvecklande sätt har således ökat betydligt. uttrycks en oro, som det finns anledning att ta på allvar, att barns tillvaro rutas in och styrs för mycket. Barn måste ha möjligheter och utrymme att utveckla fantasi och lek i sin tillvaro. Barn måste ha rätt att vara barn. Ett av syftena med arbetet med är att barnpers- pektivet skall bli tydligt i samhällets beslutsfattande. Det är därför viktigt att det finns ett barnperspektiv i statistikproduktionen och i forsknings- sammanhang. Det är viktigt att kunna följa hur barn och ungdomar mår, hur deras sociala integration utvecklas, hur deras kunskaper förändras över tiden och så vidare. Inte minst viktigt är det att kunna följa hur den grupp barn som har ett särskilt behov av stöd och skydd utvecklar sig. Blir gruppen mindre eller större? Vilka orsaker finns det till förändring- arna? Blir problemen allvarligare? Förbättras samhällets arbete med att hjälpa dessa barn? Förändras synen på vad som är orsaken till proble- men? I all kunskapsinhämtning är det angeläget att ha ett flicka pojkepers- pektiv. Vi vet tämligen väl att uppväxtvillkoren skiljer sig åt mellan könen, men kunskaperna behöver öka för att vi skall kunna undvika könsorättvisor. Det gäller t.ex. tillgången till fritidsaktiviteter där många rapporter tyder på att flickor missgynnas. Också i detta sammanhang är det viktigt att öka kunskaperna om hur barn och ungdomar med utländskt ursprung har det och vad som kan göras för att underlätta integrations- processen. Genom invandringen har befolkningens sam- mansättning förändrats och präglas av etnisk och kulturell mång- fald. har vart fjärde skolbarn utländsk bakgrund genom den ena eller båda sina föräldrar. Föräldrarnas bosättningstid i kan variera med flera decennier och det finns stor skillnad såväl mellan de enskilda familjernas sociala och ekonomiska villkor som mellan deras kulturella och religiösa bakgrund. Barn till invandrare utgör alltså ingen enhetlig grupp och förhållandena för flickor och pojkar kan också variera avsevärt inom gruppen. På olika nivåer vidtas åtgärder för att motverka diskriminering och segregation, bl.a. i regeringens storstadssatsning.