prop · GN0372 · 2000-01-01 00:00:00 — Vidare berörs hushållning med mark- och vattenområden och vilka områden som är av riksintresse med hänsyn till de natur- och kulturvärden som finns i området. Dessutom bör 5 kap. 3 § beaktas vid prövningen. Enligt denna bestämmelse skall bl.a. myndigheter vid tillståndsprövning säkerställa att miljökvalitetsnormer uppfylls. Även bestämmelsen i 16 kap. 5 § , dvs. att tillstånd etc. inte får meddelas för en ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds, bör tillämpas vid koncessionsprövningen. För att belysa de miljömässiga effekterna av en naturgasledning och ett naturgaslager bör en miljökonsekvensbeskrivning bifogas ansökan. För konsekvensbeskrivningen gäller bestämmelserna i 6 kap. vad avser förfarandet, kravet (enl. 2 kap. 6 § den föreslagna lagen) på miljökonsekvensbeskrivningen samt planer och planeringsunderlag. En rörlednings framdragande eller användning bör inte förbjudas med stöd av om rörledningen har tillåtits i en koncession enligt naturgaslagen. Motivet härför är att regeringen vid sin koncessionspröv- ning skall beakta de frågeställningar som skall prövas enligt . Efter det att koncession beviljats bör det alltså inte vara möjligt att för- bjuda rörledningen. Motsvarande bestämmelse som gäller för koncessio- ner enligt rörledningslagen bör därför gälla även för en koncession med- delad med stöd av naturgaslagen. Vidare anser regeringen att detta är av stor vikt för de naturgasföretag som ämnar investera i rörledningar för att undvika osäkerhet i samband med investeringar i ny infrastruktur för naturgas. När koncession är beviljad skall miljöhänsynen vara tillgodo- sedda och det skulle därför vara onödigt att pröva koncessionen en gång till. Det skall i detta sammanhang nämnas att även om koncession har beviljats kan tillstånd erfordras enligt annan lagstiftning, t.ex. tillstånd till ingrepp i fast fornlämning enligt 2 kap. lagen (1988:950) om kultur- minnen m.m. Utredningen föreslår att den kommunala vetorätten vad avser anlägg- ning för lagring av naturgas bör upphävas. Regeringen anser dock, liksom ett flertal remissinstanser, att frågan inte är tillräckligt utredd och avstår därför från att lägga ett sådant förslag. 6.4 Villkor för koncession Regeringens förslag: Koncession skall avse naturgasledning med en i huvudsak bestämd sträckning. En koncession för naturgasledning eller naturgaslager får förenas med villkor för att bl.a. skydda miljön. En koncession får göras beroende av att sökanden ställer säkerhet för kostnaderna för återställning. Värme- och gasmarknadsutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Utredningens förslag lämnas utan erinran av remissinstanserna. motsätter sig dock kravet på att göra konces- sionen beroende av att sökanden ställer säkerhet för återställning. Detta skapar en administration som fördyrar transporten och därigenom för- svagar naturgasens konkurrenskraft. Skälen för regeringens förslag: I koncessionsärendet bör prövas vilken inverkan naturgasledningen har på motstående intressen, t.ex. möjligheten att uppföra byggnader. För att en sådan prövning skall vara möjlig måste naturgasledningens sträckning i vart fall i huvudsak vara bestämd. För att tillgodose allmänna intressen och enskild rätt bör det vara möj- ligt att förena en koncession för en naturgasledning eller för ett natur- gaslager med villkor. Sådana villkor kan behövas för att tillgodose krav på t.ex. säkerhet och till skydd för bland annat miljö-, natur- och kultur- värden. I beslutet om koncession bör det vara möjligt att föreskriva att natur- gasledningen skall vara färdigställd inom för att undvika att allt passerar utan att sökanden förverkligar anläggningen. Vid bestämmande av tidsfristens längd bör arbetets omfattning beaktas. Om arbetet på grund av särskilda förhållanden förhindras eller avsevärt för- svåras bör tidsfristen kunna förlängas. Det kan bli aktuellt att ta bort en naturgasledning eller ett naturgas- lager. I sådana fall kan det finnas behov av att återställa omgivningen. För att öka förutsättningarna för att återställningen blir av, bör regeringen ha möjlighet att göra koncessionen beroende av att sökanden ställer säkerhet för fullgörandet av sådana åtgärder. Regeringen anser att det är viktigt att säkerställa att återställningsåtgärderna blir uppfyllda och vill därför kunna ålägga naturgasföretag att ställa säkerheter. Om den ställda säkerheten inte är tillräcklig bör ytterligare säkerhet kunna krävas. 6.5 Tidsbegränsad koncession eller koncession tills vidare Regeringens förslag: Koncession beviljas . Om särskilda skäl finns, eller om sökanden begär det, kan kortare giltighetstid be- stämmas. Värme- och gasmarknadsutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans ifrågasätter utredningens be- dömning om att är en lämplig koncessionstid. Flera remissinstanser tycker att koncessionstiden alltid skall vara och att kortare giltig- hetstid inte bör tillämpas. Skälen för regeringens förslag: En koncessionspliktig naturgasled- ning och naturgaslager innebär en stor investering som kan få konsekven- ser på en rad områden. Frågan är om koncessionen skall gälla tills vidare eller om den skall vara tidsbegränsad. Ett skäl för att tidsbegränsa koncessionen är att samhället ständigt för- ändras. För koncessionshavaren är frågeställningen tveeggad. Å ena sidan innebär en tidsbegränsad koncession en viss garanti för att koncessionen gäller oförändrad . Å andra sidan måste gjorda investeringar betala sig och därför kan en icke tidsbegränsad koncession vara att föredra för koncessionshavaren. Vid en tidsobegränsad koncession torde dessutom koncessionshavarens ställning bli mycket starkare i förhållande till allmänna intressen. Om koncessionen skall gälla tills vidare måste det, enligt regeringens mening, finnas möjlighet till omprövning, t.ex. om förhållandena ändras väsentligt. Prövningen skulle i sådana fall kunna koncentreras till fall där problem har aktualiserats. Detta förutsätter dock att fallen kan avgränsas på ett lämpligt sätt. Ett förfarande med omprövning skulle dock medföra en kraftig förstärkning av koncessionshavarens ställning i förhållande till allmänna intressen. Troligen blir det då svårare att göra de allmänna in- tressena gällande. Regeringen anser därför inte att detta är en lämplig lösning. I stället bör, för att den övriga samhällsutvecklingen skall kunna beak- tas i tillräcklig omfattning, koncessionen vara tidsbegränsad. Konces- sionshavarens intressen bör kunna tillgodoses genom en lång konces- sionstid. Längden på denna är en fråga om avvägning mellan å ena sidan det allmännas intresse av att kunna pröva frågan om koncession på nytt, och å andra sidan koncessionshavarens behov av att få betalt för gjorda investeringar. Enligt regeringens mening bör koncession beviljas . Det får anses betydelsefullt att sökanden kan räkna med att regeringen i sitt koncessionsbeslut meddelar koncession för den tid som sökts för, när det inte finns starka skäl som talar emot det. Därför bör det i lagen anges att koncession skall beviljas , om det inte föreligger särskilda skäl eller om sökanden begär en kortare giltighetstid för koncessionen. Det kan exempelvis finnas behov av att anpassa giltighetstiden till den som gäller för intilliggande ledningar. I sådana fall kan det vara motiverat med kortare giltighetstid. På så sätt kan koncession för ledningarna i ett senare skede omprövas i ett sammanhang. Huvudregeln bör dock vara att koncession beviljas . 6.6 Förlängning av giltighetstid Regeringens förslag: Koncession får förlängas med åt gången. Vid prövning av ansökan om förlängning ställs samma krav som vid prövning av ny ansökan. En ansökan om förlängning bör lämnas in före koncessionstidens utgång. Giltighetstiden för den tidigare beviljade koncessionen förlängs till dess ansökan om förlängning har prövats slutligt. Värme- och gasmarknadsutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Utredningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Skälen för regeringens förslag: Om naturgasledningen och naturgas- lagret inte har vållat olägenhet, bör såväl koncessionshavaren som sam- hället vara intresserade av att driften fortsätter även efter det att konces- sionstiden har gått ut. Därför bör det finnas möjlighet att förlänga kon- cessionstiden. Det kan diskuteras om kraven vid en förlängning av kon- cessionstiden kan ställas lägre än vid en ny ansökan. Om lägre krav skulle ställas innebär detta i realiteten att koncessionen inte är tidsbegrän- sad. Enligt regeringens mening bör därför, och för att samhällets in- tressen skall kunna beaktas, samma krav gälla vid förlängning som vid en ny ansökan. Prövningen av en förlängning av giltighetstiden bör ske före koncessionstidens utgång. Det bör anges i lagen ansökan om förlängning skall lämnas in. Tidpunkten bör bestämmas med hänsyn till koncessionshavarens och myndigheternas planering. Ansökan bör därför lämnas in senast före koncessions- tidens utgång. När ansökan om förlängning har getts in bör giltighets- tiden för den tidigare beviljade koncessionen förlängas till dess ansökan om förlängning har prövats slutligt. 6.7 Naturgasledning inom trafikled Regeringens förslag: Om en naturgasledning har dragits fram inom område för befintlig allmän väg, järnväg etc. (trafikled) och trafik- leden ändras, är koncessionshavaren skyldig att vidta och bekosta de åtgärder med naturgasledningen som behövs för att genomföra änd- ringen. Om naturgasledningen korsar trafikleden skall väghållaren ersätta koncessionshavaren för hans utgifter för åtgärden med naturgasled- ningen där denna korsar trafikleden och som har orsakats av änd- ringen av trafikleden. Koncessionshavaren skall betala ersättning för de merkostnader för underhåll av trafikled som en naturgasledning som har dragits fram inom en trafikled kan medföra. Om arbete med naturgasledningar som utförs inom trafikledsområde medför större ingrepp i trafiken skall, om arbetet utförs inom område för annan trafikled än allmän väg, trafikledens förvaltare ha möjlighet att anvisa hur arbetet skall utföras eller själv utföra arbetet. I bägge fallen skall koncessionshavaren stå för kostnaderna. För arbete med naturgasledning inom område för allmän väg gäller reglerna i 44 § väglagen (1971:948). Värme- och gasmarknadsutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att koncessionshavaren i samtliga fall skall bekosta erforderliga åtgärder, oavsett om ledningen korsar vägen eller ej, dels eftersom detta är rimligt och dels för att man riskerar svåra tolkningsfrågor, vilka kan föranleda tvister. tillstyrker förslaget till kostnadsdelning och anser att när en naturgasledning dras fram längs ett järnvägsspår bör samlokaliseringen av naturgasledning och järnvägsspår prövas särskilt. och berörd järnvägsinnehavares synpunkter bör därvid inhämtas. Lämpligen bör en oberoende riskanalys genomföras i varje enskilt fall. Skälen för regeringens förslag: Naturgasledningar dras ofta inom områden för t.ex. befintliga allmänna vägar. Emellanåt fattas beslut om att ändra vägars sträckning. Naturgasledningar kan i sådana fall komma att utgöra ett hinder för ändringen. Frågan blir då vilket intresse som skall ha företräde. har föreslagit att koncessionshavaren alltid skall bekosta erforderliga åtgärder. Regeringen anser att frågan kan lösas genom en tillämpning av den s.k. prioritetsprincipen. Denna innebär att den senare tillkomna anläggningen får vika för den tidigare tillkomna. Om naturgasledningen har dragits fram inom områden för befintliga all- männa vägar, bör därför koncessionshavaren åläggas att göra de änd- ringar beträffande naturgasledningen som behövs för att trafiklederna skall kunna ändras. Nästa fråga är vem som skall betala kostnaderna för de åtgärder som behöver vidtas avseende naturgasledningen. Drar koncessionshavaren fram naturgasledningen längs ett järnvägsspår har ett befintligt trafik- ledsområde utnyttjats. Därigenom bör arbetena vid ledningsdragningen ha underlättats och kostnaderna rimligen ha blivit lägre än vad som skulle ha blivit fallet om naturgasledningen hade dragits t.ex. genom en skog. Det är därför rimligt att koncessionshavaren åläggs att bekosta de ändringar av naturgasledningen som föranleds av att trafikleden ändras. Gäller det däremot korsningar mellan naturgasledningar och trafikleder kommer saken i ett annat läge. I denna situation är det snarare en nackdel för koncessionshavaren att ha en naturgasledning inom ett trafikledsom- råde. Därför bör väghållaren, i detta fall, ersätta koncessionshavaren för de kostnader denne haft för åtgärder avseende naturgasledningen där denna korsar trafikleden och som har föranletts av att trafikleden ändrats. En naturgasledning som har dragits fram inom ett område för befintlig trafikled kan orsaka att kostnaderna för underhållet av trafikleden blir högre. Eventuell merkostnad bör därför bäras av koncessionshavaren. Arbete med naturgasledningar, t.ex. framdragning och underhåll, utförs även inom trafikledsområden. I vissa fall kan sådana arbeten medföra större ingrepp i trafikleden och kan även påverka trafiksäkerheten. I så- dana fall bör, om arbetet utförs inom ett område för annan trafikled än allmän väg, trafikledens förvaltare ha möjlighet att antingen ge konces- sionshavaren anvisningar för hur arbetet skall utföras eller att utföra ar- betet genom egen försorg. Kostnaderna för arbetet bör i bägge fallen be- stridas av koncessionshavaren. Utförs arbetet med naturgasledning inom område för allmän väg bör reglerna i 44 § väglagen (1971:948) tillämpas. 44 § väglagen reglerar inom vilka vägområden man inte utan väghåll- ningsmyndighetens tillstånd får dra elektriska ledningar, vattenledningar, andra ledningar eller utföra arbeten på en redan dragen ledning. 6.8 Överlåtelse av koncession Regeringens förslag: Överlåtelse av koncession kräver särskilt till- stånd. Ny innehavares lämplighet prövas på samma sätt som vid an- sökan om ny koncession. Värme- och gasmarknadsutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Utredningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Skälen för regeringens förslag: Endast den som har förutsättningarna och möjligheterna att fullgöra alla de förpliktelser som är förenade med naturgasledningens och naturgaslagrets framdragande respektive upp- förande och drift bör få koncession. Den som fått koncession kan emel- lertid av olika anledningar vilja överlåta den på annan. Frågan är då om det allmänna bör ha något inflytande vid en överlåtelse. Regeringen anser att det skall krävas särskilt tillstånd för att överlåta en koncession samt att kraven på den nye innehavarens lämplighet skall prövas på samma sätt som vid en ansökan om ny koncession. Den nye innehavaren bör även överta ansvaret för att övriga villkor för koncessionen följs. 6.9 Upphörande av koncession Regeringens förslag: Koncession får återkallas om naturgasledningen eller naturgaslagret inte längre används och inte heller behövs för att säkra energiförsörjningen. Den får också återkallas om koncessionshavaren missköter sig. Värme- och gasmarknadsutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Utredningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Skälen för regeringens förslag: Under vissa omständigheter kan det finnas skäl att överväga om koncessionen skall bestå. En sådan omstän- dighet kan vara att naturgasledningen samt naturgaslagret inte längre an- vänds, och inte heller kommer att användas inom överskådlig framtid och att ledningarna heller inte behövs för att säkra energiförsörjningen och därför definitivt kan tas ur bruk. I sådana fall bör det vara möjligt att återkalla koncessionen. Möjligheten att återkalla koncession kan även behöva övervägas i andra sammanhang, t.ex. om koncessionshavaren missköter sig. Vid eventuell försummelse bör naturligtvis mindre ingripande åtgärder vidtas först. Sådana åtgärder kan bestå av förelägganden, eventuellt förenade med vite. Om åtgärderna inte har avsedd effekt bör, som en sista utväg, koncessionen kunna återkallas. Frågan om återkallelse bör aktualiseras om för koncessionen gällande villkor eller för naturgasledningens och naturgaslagrets drift gällande säkerhetsbestämmelser inte följs eller om koncessionshavaren inte fullgör sina skyldigheter enligt naturgaslagen. 6.10 Borttagande av naturgasledning, återställning m.m. Regeringens förslag: När en koncession upphör är den som senast innehaft koncessionen skyldig att ta bort naturgasledningen och natur- gaslagret samt att vidta åtgärder för återställning. Koncessionshava- rens skyldighet när det gäller återställning skall fastställas av den myndighet som regeringen bestämmer. Denna myndighet får före- lägga koncessionshavaren vid vite att fullgöra sina skyldigheter. Myn- digheten kan även besluta att åtgärder skall vidtas på koncessions- havarens bekostnad. Den myndighet som regeringen bestämmer får förelägga den som har byggt en naturgasledning eller ett naturgaslager utan att ha till- stånd, där sådant krävs, att ta bort anläggningarna samt att återställa marken om det behövs från allmän eller enskild synpunkt. Ett före- läggande får förenas med vite. Den myndighet som regeringen be- stämmer får även besluta att åtgärderna skall vidtas på innehavarens bekostnad. Den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att annans mark skall tas i anspråk för att återställning skall kunna genomföras. Åtgärderna med att återställa skall genomföras på ett sådant sätt att minsta möjliga skada och intrång vållas. Vägar får byggas eller bygg- nader uppföras endast om markägaren eller den som har nyttjanderätt eller servitut avseende marken samtycker eller om den myndighet som regeringen bestämmer lämnar tillstånd. Ersättning skall lämnas om återställning medför skada eller intrång. Värme- och gasmarknadsutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att bland de arbeten för återställning som tillsynsmyndigheten bör besluta om, bör ingå att tillse att de rättsliga belastningar som gäller på berörda fastigheter tas bort. Då ledningsrättshavaren har ledningsrätt bör denne åläggas att begära omprövningsförrättning (33 § ledningsrättslagen) för att ledningsrätten skall upphävas. Enligt uppfattning är det irrationellt att två olika myndigheter skall engageras, när det gäller markfrågor i samband med återställning. För att effektivisera förfarandet föreslås att ges de uppgifter som tillsynsmyndigheten enligt 2 kap. 18 § föreslås få. Dessa frågor är ju av samma karaktär som de hanterar då ledningsrätt skall upplåtas för ny ledning. Motsvarande ändring bör i så fall införas också i 2 kap. 21 § ellagen. anser att texten i författningsförslaget 2 kap. 18 § Byggnader får uppföras eller vägar byggas endast om markens ägare och den som har nyttjanderätt eller servitut bör ändras och få en lydelse enligt följande: Byggnader får uppföras eller vägar byggas endast om markens ägare och den som har nyttjanderätt, ledningsrätt eller servitut & Gas finner också det angeläget att även de som har ledningsrätt för eventuellt intilliggande ledningar i detta avseende ges samma status som den som har utnyttjanderätt eller servitut till marken. Skälen för regeringens förslag: Koncession skall kunna upphöra an- tingen genom att den återkallas eller genom att koncessionstiden löper ut. Frågan är vad som skall hända med naturgasledningar och naturgaslager om koncessionen upphör. En möjlighet är att låta naturgasledningarna och naturgaslagren finnas kvar. En annan möjlighet är att ta bort dem och, i den mån det går, återställa marken i samma skick som före natur- gasledningens respektive naturgaslagrets tillkomst. Enligt utredningens mening bör den som senast innehaft koncessionen vara skyldig att ta bort naturgasledningarna och naturgaslagren, samt vidta de återställningar som behövs för att tillgodose ett allmänt eller enskilt intresse av någon betydelse. Vilka åtgärder som behöver vidtas får bedömas från fall till fall. Exempelvis bör en naturgasledning av stål tas bort eftersom denna, om den inte används och inte heller underhålls, kommer att rosta sönder. Troligen är det först när koncessionen upphör som det kan avgöras vilka åtgärder som behöver vidtas. När koncessionen upphör bör därför den myndighet som regeringen bestämmer fastställa vilka skyldigheter kon- cessionshavaren har att ta bort naturgasledningar och naturgaslager samt att vidta återställningar. Om koncessionshavaren inte följer myndighetens beslut bör det vara möjligt att förelägga honom eller henne att vid vite fullgöra sina skyldigheter eller att besluta att åtgärderna skall vidtas på koncessionshavarens bekostnad. En annan fråga som bör behandlas i detta sammanhang är vad som skall gälla om någon drar fram en naturgasledning eller uppför ett natur- gaslager utan att ha koncession, där sådan behövs, eller bryter mot med- delade villkor på ett betydande sätt, t.ex. genom att dra fram naturgas- ledningen på annan plats än vad som har angetts i beslutet. Sådana fall bör kunna lösas genom att den myndighet som regeringen bestämmer ges rätt att förelägga den som dragit fram naturgasledningen att dels ta bort den, dels återställa platsen i ursprungligt skick. Ett sådant föreläggande bör kunna meddelas om det behövs från allmän eller enskild synpunkt. Det bör även vara möjligt att förena föreläggandet med vite. Möjlighet bör även finnas att besluta att åtgärderna skall vidtas på innehavarens bekostnad. För att kunna återställa marken krävs i de flesta fall tillgång till annans mark. Om markägare, innehavare av nyttjanderätt och servitut av marken och koncessionshavare inte kan komma överens om tillträde till marken, bör det vara möjligt för den myndighet som regeringen bestämmer att besluta om att tillträde till marken skall få ske . Återställ- ning bör utföras på ett sådant sätt att minsta möjliga skada och intrång vållas. Om koncessionshavaren avser att anlägga väg eller uppföra bygg- nad bör markägare och den som har nyttjanderätt eller servitut avseende marken ha lämnat sitt samtycke. Om samtycke inte ges bör det även i detta fall krävas tillstånd av den myndighet som regeringen bestämmer. Sådant tillstånd bör meddelas endast om åtgärden oundgängligen krävs för att återställning skall kunna utföras. Orsakar återställning skada eller intrång bör markägare och innehavare av nyttjanderätt och servitut av- seende marken ha ersättning för detta. Den fastighetsdomstol inom vars område marken eller större delen av denna ligger bör pröva eventuella tvister rörande ersättningen. anser att de är den mest lämpade myndigheten för att tillse att återställningsarbeten görs, då dessa frågor har samma karaktär som frågorna om ledningsrätt. Regeringen anser att beviljandet av ledningsrätt och utförande av återställning berör olika intressen. Det är därför mer lämpligt att den myndighet som meddelar koncession och eventuella villkor till denna även tillser att återställning utförs på ett rik- tigt sätt. 7 Ledningsägarens skyldigheter 7.1 Utgångspunkter Den svenska naturgasmarknaden präglas av betydande inslag av mono- pol, vilket ger kunder små eller inga möjligheter att välja leverantör. Varje kund är i praktiken hänvisad till en leverantör och har därmed små möjligheter att söka uppnå bättre villkor genom avtal med någon annan leverantör. Enligt regeringens uppfattning är det viktigt att naturgasmarknaden i öppnas för konkurrens. En naturgasmarknad som möjliggör in- hemsk och internationell handel med naturgas leder bl.a. till att produk- tionsresurserna kan utnyttjas bättre. bör ökade inslag av kon- kurrens leda till en annan och effektivare prissättning på naturgasmark- naden som gynnar konsumenterna och får därför ses som ett angeläget allmänt intresse.