prop · GN0379 · 2000-01-01 00:00:00 — 3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620) dels att 74 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 68 a § och 68 b §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om finner att en kommun inte fullgör den skyldighet kommunen har att verkställa en dom om rätt till bistånd enligt 6 § eller att kommunen för framtiden inte kommer att kunna ge bistånd som enskilda kan få rätt till med stöd av 6 §, får länssty- relsen förelägga kommunen att avhjälpa bristen. I före- läggandet får vite utsättas. Ett föreläggande enligt 68 a § skall innehålla uppgifter om de åtgärder anser nödvändiga för att den påtalade bristen skall kunna avhjälpas. 74 § beslut i ären- den om tillstånd enligt 69 §, om föreläggande eller förbud enligt 70 § och om omhändertagande av personakt enligt 70 c § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I fråga om överklagande av beslut enligt 70 b § gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980: 100). beslut om föreläggande eller förbud enligt 70 § och om omhändertagande av personakt enligt 70 c § samt domstols motsvarande beslut gäller . skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut om omhändertagande av personakt. beslut i ären- den om föreläggande enligt 68 a §, om tillstånd enligt 69 §, om föreläggande eller förbud enligt 70 § och om omhändertagande av personakt enligt 70 c § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I fråga om överklagande av beslut enligt 70 b § gäller i tillämpliga delar be- stämmelserna i 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980: 100). beslut om föreläggande enligt 68 a §, om föreläggande eller förbud enligt 70 § och om omhändertagande av personakt enligt 70 c § samt domstols motsvarande beslut gäller . skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut om omhändertagande av personakt. Ändringsförslagen i 1994:11 gällde följande paragrafer i lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § har tillsyn över kommunernas bidragsverksamhe.t har tillsyn över kommunernas verksamhet enligt denna lag. 4 § Bostadsanpassningsbidrag Bostadsanpassningsbidrag lämnas till enskild person som äger en bistad för permanent bruk eller som innehar en sådan bostad med hyres- eller bostadsrätt. Om bostaden hyrs i andra hand, lämnas bidrag endast om anpassningsåtgärden är skälig med hänsyn till hur långvarig upplåtelsen är. Stöd till bostadsanpassning Stöd till bostadsanpassning lämnas till enskild person som äger en bostad för permanent bruk eller som innehar en sådan bostad med hyres- eller bostadsrätt. Om bostaden hyrs i andra hand lämnas stöd endast om anpassningsåtgärden är skälig, med hänsyn till hur långvarig upplåtelsen är. Stöd lämnas i form av bidrag till anpassningsåtgärder eller genom att kommunen utför eller låter utföra åtgärder. 6 § Bostadsanpassningsbidrag lämnas för åtgärder för anpassning av bostadens fasta funktioner i och i anslutning till den bostad som skall anpassas. Bidrag lämnas endast om åtgärderna är nödvändiga för att bostaden skall vara ändamålsenlig som bostad för den funktionshindrade. Stöd lämnas för åtgärder för anpassning av bostadens fasta funktioner i och i anslutning till den bostad som skall anpassas. Stöd lämnas endast om åtgärden är nödvändig för att bostaden skall vara ändamålsenlig som bostad för den funktionshindrade. Stöd lämnas dock inte om de sökta åtgärderna behöver vidtas redan av väsentligt andra orsaker än behovet av anpassningen. 7 § Bostadsanpassningsbidrag lämnas även för Stöd lämnas även för 1. åtgärder som har samband med den funktionshindrades behov av rehabilitering, funktionsträning och sjukvård, om behovet inte skäligen bör tillgodoses på annat sätt, 2. åtgärder som gör det möjligt för den funktionshindrade att utöva hobbyverksamhet, om han på grund av sitt funktionshinder inte kan delta i aktiviteter utanför bostaden och 3. reparation av utrustning som har anskaffats med stöd av bidrag enligt denna lag eller motsvarande äldre bestämmelse och reparationen inte utgör normalt bostadsunderhåll 3. reparation av utrustning som har anskaffats med stöd enligt denna lag eller motsvarande äldre bestämmelser och reparationen inte utgör normalt bostadsunderhåll. 8 § Vid nybyggnad samt vid köp eller byte av bostad lämnas bostadsanpassningsbidrag endast om det finns särskilda skäl för att välja en bostad som kräver anpassningsåtgärd. Vid nybyggnad lämnas stöd endast om det finns särskilda skäl för att välja en utformning av bostaden som kräver anpassning. Bostadsanpassningsåtgärder för standardhöjande åtgärder 9 § Med standardhöjande åtgärder avses en åtgärd som i väsentlig mån förbättrar husets eller bosta- dens funktioner eller som tillför huset eller bostaden en ny funk- tion. Vid köp eller byte av bostad lämnas stöd till kostnadskrävande åtgärder endast om det finns sär- skilda skäl för att välja en bostad som kräver anpassning. 10 § Bostadsanpassningsbidrag för standardhöjande åtgärder lämnas endast om 1. lägenheten har lägsta godtag- bara standard enligt 12 § kap. 18 a § sjätte och sjunde styckena jorda- balken och 2. åtgärderna inte utgör ett led i en större upprustning. Trots bestämmelserna i första stycket 1 lämnas bidrag för stan- dardhöjande åtgärder i en funk- tionshindrad persons egen bostad, om åtgärderna behövs för att det skall vara möjligt för den funk- tionshindrade att bo kvar och om det med hänsyn till den tid han bott i huset och övriga omständig- heter kan anses lämpligt att han ges sådan möjlighet. ( enligt se- naste lydelse SFS 1997:67) 14 § Bidragens storlek Bostadsanpassningsbidrag och återställningsbidrag lämnas med belopp som motsvarar skälig kost- nad för åtgärderna. Återställnings- bidrag lämnas dock endast om den godkända kostnaden vid ett och samma tillfälle överstiger . Stödets utformning Bostadsanpassningsbidrag och återställningsbidrag lämnas med belopp som motsvarar skälig kost- nad för åtgärderna. Återställnings- bidrag lämnas dock endast om den godkända kostnaden vid ett och samma tillfälle överstiger . När stöd till bostadsanpassning lämnas i form av åtgärder skall detta medföra att en fullgod an- passning uppnås. 15 § Handläggning av bidragsärenden m.m. Före utbetalningen av bostads- anpassningsbidrag eller återställ- ningsbidrag får den kommun som beviljat bidraget återkalla beslutet, om de förutsättningar som låg till grund för beslutet inte längre före- ligger. Handläggning av ärenden m.m. Före utbetalningen av bidrag eller före utförandet av åtgärd, när stöd lämnas i sådan form, får den kommun som beviljat stödet återkalla beslutet, om de förutsätt- ningar som låg till grund för be- slutet inte längre föreligger. 17 Lagrådsremissens lagtext 17.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade dels att 26 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 26 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 26 § Länsstyrelserna har inom länet tillsyn över verksamhet enligt denna lag och får då inspektera verksamheten. skall också inom länet 1. informera och ge råd till allmänheten i frågor som rör verksamheten, 2. ge kommunerna råd i deras verksamhet, samt 2. ge kommunerna råd i deras verksamhet, 3. verka för att kommunerna och landstingen planerar för att kunna tillgodose framtida stöd- och ser- vicebehov, samt 3. främja samverkan i planering mellan kommuner, landsting och andra samhällsorgan. 4. främja samverkan i planering mellan kommuner, landsting och andra samhällsorgan. 26 a § Om finner att en kommun eller ett landsting inte fullgör vad som ålagts kommunen eller i en lagakraft- vunnen dom om rätt till insatser enligt 9 § får före- lägga kommunen eller att avhjälpa bristen. Föreläggan- det får förenas med vite. Denna lag träder i kraft . 17.2 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620) dels att 68 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 68 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 68 §2 skall inom länet följa socialnämndernas tillämpning av denna lag, informera och ge råd till allmänheten i frågor som rör , biträda socialnämnderna med råd i deras verksamhet, främja samverkan på område mellan kommuner och andra samhällsorgan, verka för att kommunerna planerar för att kunna tillgodose framtida behov av bistånd enligt 6 b eller 6 f §, även i övrigt se till att socialnämnderna fullgör sina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt. 68 a § Om finner att en kommun inte fullgör vad som ålagts kommunen i en lagakraft- vunnen dom om rätt till bistånd enligt 6 b eller 6 f § får länsstyrel- sen förelägga kommunen att av- hjälpa bristen. Föreläggandet får förenas med vite. Denna lag träder i kraft . 17.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 21 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 21 §2 Sekretess gäller hos följande myndigheter för uppgift om enskilds per- sonliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs: 1. eller i ärende enligt jämställdhetslagen (1991:433), 2. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering i ärende enligt lagen (1999:130) om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet, 3. i ärende enligt lagen (1999:130) om åtgärder mot etnisk diskriminering i arbetslivet, lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder och lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning, 4. i ärende enligt lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i ar- betslivet av personer med funk- tionshinder, Ombudsmannen mot diskri- minering på grund av sexuell läggning i ärende enligt lagen (1999:133) om förbud mot diskri- minering i arbetslivet på grund av sexuell läggning, 6. i ärende enligt lagen (1997:379) om försöksverksamhet avseende med- verkan av Konsumentombuds- mannen i vissa tvister. Ombudsmannen mot diskri- minering på grund av sexuell läggning i ärende enligt lagen (1999:133) om förbud mot diskri- minering i arbetslivet på grund av sexuell läggning, 5. i ärende enligt lagen (1997:379) om försöksverksamhet avseende med- verkan av Konsumentombuds- mannen i vissa tvister. Sekretess gäller i verksamhet enligt lagen (1994:749) om Han- dikappombudsmannen för uppgift om enskilds personliga eller eko- nomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess gäller i verksamhet enligt lagen (1994:749) om Han- dikappombudsmannen och i ären- de hos enligt lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder, för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider skada eller men. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . Lagrådet Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet . , regeringsrådet , justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, 2. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620), 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslagen till lag om ändring i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade och till lag om ändring i socialtjänstlagen I remissen föreslås ändringar av i princip likartat innehåll i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och i social- tjänstlagen (SoL). Förslagen innebär dels att , såsom tillsynsmyndighet, skall få till uttrycklig uppgift att verka för att kom- munerna planerar för att kunna tillgodose framtida behov av stöd och service respektive av bistånd, dels att ges befogenhet att förelägga en kommun att fullgöra vad som åvilar kommunen enligt en lagakraftvunnen dom. Såvitt avser LSS omfattas även landstingen av förslaget. föreläggande föreslås kunna förenas med vite. Remissens förslag bygger på förslag av Utredningen om be- mötande av personer med funktionshinder (SOU 1999:21). Utredningsförslaget hade emellertid en vidare omfattning än remissförslaget såvitt gäller befogenhet att meddela vitesföreläggande gentemot en försumlig kommun. Enligt utredningsförslaget omfattade denna möjlighet inte endast verkställande av en lagakraftvunnen dom utan också åtgärder för att tillgodose framtida behov av insatser som enskilda kunde få rätt till. Som framgår av remissen har det länge varit en omdiskuterad fråga hur kommuner som medvetet sätter sig över vad som åvilar dem enligt olika lagbestämmelser skall kunna förmås att fullgöra sina skyldigheter. Detsamma gäller i fråga om kommuners underlåtenhet att följa en lagakraftvunnen dom. Olika förslag till lösning har presen- terats men har inget lett till lagstiftning. Förslagen i remissen innebär därför en betydande nyhet. Mot den bakgrunden framstår det som förvånande att det inte av remissen framgår vilket behov som finns av en särskild reglering på just socialtjänstområdet. Visserligen finns i remissen vissa uppgifter om icke verkställda domar. Någon analys av domarna eller av skälen till att verkställighet inte skett redovisas dock inte. Det kan därför inte bedömas i vad mån den uteblivna verkställigheten berott på t.ex. ändrade förhållanden eller om kommunen eller annars haft godtagbara skäl för sitt dröjsmål. Inte heller framgår vilka slag av insatser som de icke verkställda domarna avsett eller om det funnits förutsättningar för verkställighet enligt utsökningsbalkens (UB) regler. Det kan också erinras om att möjligheten att anföra s.k. förvaltningsbesvär över kommunala beslut om bistånd enligt SoL begränsats , vilket torde medföra ett minskat antal för kommunerna förpliktande domar. Lagrådet vill vidare framhålla att den normala vägen för att framtvinga verkställighet av en lagakraftvunnen dom är att ansöka om verkställig- het av domen enligt UB. Av Högsta domstolens avgörande i NJA 1993 s. 99 framgår att det inte finns några principiella hinder mot att använda detta förfarande för verkställighet av en förvaltningsdomstols dom. En förutsättning är dock att domen är tillräckligt preciserad och innehåller en förpliktelse i den mening ordet har i UB. Innebörden härav när det gäller möjligheterna att verkställa de nu aktuella slagen av domar diskuteras inte i remissen. Enligt Lagrådets mening är det anmärkningsvärt att inte rättsläget analyserats djupare på denna punkt. Detta medför betydande oklarhet i fråga om tillämpningsområdet för de föreslagna bestämmelserna i förhållande till . Det är t.ex. svårt att se varför det skulle behövas en särskild möjlighet till vitesföreläggande när det gäller utbetalning av försörjningsstöd som en enskild förklarats berättigad till (6 b § SoL). Detta synes vara en sådan förpliktelse för kommunen som väl kan verkställas enligt UB. Däremot synes domar om rätt till t.ex. särskilt anpassad bostad eller viss service ofta kunna vara svåra att verkställa enligt UB. Remissförslagen omfattar dock inte endast sådana fall, vilket väcker frågan om de nya reglerna avses kunna tillämpas parallellt med UB i de fall denna också är tillämplig eller om någon av de båda regelsystemen avses utesluta det andra. Lagrådet vill vidare framhålla att motsvarande svårigheter som vid verkställighet enligt UB kan uppstå även vid en handläggning hos . Om en dom inte innehåller en tillräckligt preciserad förpliktelse är det knappast möjligt för att enbart utfärda ett vitesföreläggande om verkställighet av domen. I fråga om vitesförelägganden krävs att de är preciserade och anger den eller de åtgärder som skall vidtas och tidpunkten härför. Alternativet är att ges befogenhet att "fylla ut" domen och precisera en konkret förpliktelse som kommunen skall uppfylla senast . Vad som i denna del är avsikten med remissens lagförslag framgår inte. Det kan här erinras om att utredningsförslaget utgick från en vidare befogenhet för . Med en begränsning till fullgörande av lagakraftvunna domar är det nödvändigt att ta ställning till och klargöra vad vitesförelägganden lagligen får innehålla och hur förfarandet hos förhåller sig till det enligt UB. I det sammanhanget måste även övervägas möjligheterna till överklagande, såväl för kommunen som för den enskilde. Lagrådet anser sammanfattningsvis att förslagen till nya 26 a § LSS och 68 a § SoL är otillräckligt analyserade från juridisk synpunkt och avstyrker att de läggs till grund för lagstiftning. Lagrådet erinrar om att inom getts uppdrag åt en utredare att utreda frågan om hur ett sanktionssystem bör utformas som gör det möjligt att motverka kommunalt domstolstrots. När det gäller förslagen till kompletteringar av 26 § LSS respektive 68 § SoL kan ifrågasättas om de fyller någon självständig funktion. Som framgår av remissen har i vart fall kommunerna ett visst planerings- ansvar enligt LSS och SoL. Detta föreslås inte ändrat. Det synes ligga redan i ansvar som tillsynsmyndighet att verka för att kommunerna iakttar vad som sålunda åligger dem. Om förslagen trots detta anses böra genomföras förordar Lagrådet följande justeringar. Några skäl för att låta den nya tredje punkten i 26 § LSS omfatta även landstingen anförs inte i remissen (jfr utredningsförslaget samt p.2 i samma paragraf). Lagrådet föreslår att punkten begränsas till att avse kommunerna. Vidare bör i det nya stycket i 68 § SoL hänvisningen till 6 b § utgå, då denna senare paragraf endast gäller utbetalning av för- sörjningsstöd och inte anknyter till någon i lagen angiven planerings- skyldighet (jfr 20 a § andra stycket och 21 a § andra stycket SoL). Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen Paragrafens första stycke innehåller bestämmelser om sekretess hos och vissa andra ombudsmanna- myndigheter m.fl. i bl.a. ärenden enligt lagstiftningen om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av olika förhållanden. Sekre- tessen gäller med s.k. rakt skaderekvisit. I andra stycket finns en tilläggsbestämmelse om motsvarande sekretess i verksamhet enligt lagen om . I remissen föreslås att den sekretess som enligt första och andra styckena gäller hos skall regleras i andra stycket med ett s.k. omvänt skaderekvisit. Den föreslagna lagändringen motiveras med att uppgifter, som lämnas från hälso- och sjukvården och där det gäller sekretess med omvänt skaderekvisit (7 kap. 1 och 4 §§ sekretess- lagen) till i verksamheten enligt lagen om , har ett svagare sekretesskydd hos än hos ursprungsmyndigheten. Vidare hänvisas till att det gäller sekretess med omvänt skaderekvisit hos (7 kap. 34 § sekretesslagen). I sekretesslagens systematik ligger emellertid att sekretess kan gälla med olika skaderekvisit hos olika myndigheter, eftersom sekretessbehovet hos varje myndighet skall bedömas för sig och avvägas mot intresset av offentlighet i verksamheten. Det är alltså inte givet att uppgifter som härrör från hälso- och sjukvården eller skall omfattas av sekretess med omvänt skaderekvisit när de förekommer hos andra myndigheter. Vidare torde det typiskt sett förhålla sig så att de känsliga uppgifter om enskilda som förekommer hos Handikapp- ombudsmannen och som åberopas som skäl för starkare sekre- tesskydd kan hållas hemliga redan med ett rakt skaderekvisit efter- som det är fråga om klart känslig information. För övrigt är det något inadekvat att tala om ett starkare sekretesskydd, eftersom det inte finns olika grader av sekretess utan det är fråga om presumtionen skall vara för offentlighet eller för sekretess i en myndighets verk- samhet. Härtill kommer att den ökade sekretessen i Handikapp- ombudsmannens verksamhet också kommer att omfatta t.ex. beslut av denne - som inte i praktiken torde omfattas av sekretess - något som det finns särskild anledning att sätta frågetecken för. Till skillnad mot det underliggande betänkandet (SOU 1999:73) föreslås i remissen att också uppgifter hos i ärenden enligt lagen om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personer med funktionshinder skall omfattas av sekretess med omvänt skaderekvisit. Förslaget innebär att olika typer av sekretessregler skall gälla hos och övriga myndigheter som skall ingripa mot diskriminering i arbetslivet och som behandlas i paragrafen, t.ex. i arbetslivet som handlägger ärenden även om funktionshindrade. En sådan skillnad i sekretessregleringen ter sig omotiverad, eftersom också dessa andra myndigheter kan ha lika känsliga uppgifter om enskilda. Sekretess med omvänt skaderekvisit skulle dessutom gälla hos tingsrätter och Arbetsdomstolen i mål om diskriminering av funktionshindrade (se 12 kap. 1 § sekretesslagen), något som ter sig diskutabelt med tanke på den av tradition stora offentligheten hos svenska domstolar. Med hänsyn till det anförda anser Lagrådet att frågan om sekretess enligt 9 kap. 21 § sekretesslagen bör övervägas ytterligare, t.ex. inom den kommitté som ser över sekretesslagstiftningen (Dir. 1998:32). för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet (förkortad version) Regel 1. Ökad medvetenhet Staterna bör aktivt öka medvetenheten i samhället om människor med funktionsnedsättning, om deras rättigheter, behov och möjligheter och om vad de kan bidra med. Medicinsk vård och behandling Staterna bör ansvara för att effektiv medicinsk vård och behandling finns tillgänglig för människor med funktionsnedsättning. Rehabilitering Staterna bör se till att rehabilitering erbjuds för människor med funktionsnedsättning för att kunna uppnå och behålla största möjliga självständighet och funktionsförmåga. Stöd och service Staterna bör garantera utvecklingen av och tillgången till stöd och service, inbegripet sådana hjälpmedel som bidrar till att personer med funktionsnedsättning kan bli mer oberoende i det dagliga livet och utöva sina rättigheter. Tillgänglighet Staterna bör inse tillgänglighetens betydelse på alla områden i utvecklingen mot full delaktighet. Oavsett vilka eller hur stora funktionshinder människor har, skall staten a) införa handlingsprogram som gör den fysiska miljön tillgänglig för dem och b) se till att de får tillgång till information och möjlighet till kommunikation. Utbildning Staterna bör erkänna principen om lika möjligheter till utbildning på grundskole-, gymnasie- och högskolenivå för barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning. De bör se till att sådan utbildning är en integrerad del av den ordinarie utbildningen. Arbete Staterna bör erkänna principen att förutsättningar skapas för människor med funktionsnedsättning så att de skall kunna utnyttja sina mänskliga rättigheter, särskilt rätten till arbete. Såväl på landsbygden som i städerna måste de ha lika möjligheter till produktivt och inkomstbringande arbete. Ekonomisk och social trygghet Staterna är ansvariga för att människor med funktionsnedsättning har social trygghet och tillräckliga inkomster. Familjeliv och personlig integritet Staterna bör främja möjligheten för människor med funktionsnedsättning att leva familjeliv. De bör främja deras rätt till personlig integritet och se till att lagar inte diskriminerar människor med funktionsnedsättning när det gäller sexuella relationer, äktenskap och föräldraskap. Kultur Staterna skall se till att människor med funktionsnedsättning kan delta i kulturlivet på lika villkor.