prop · GN0369 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1999/2000:69 Redogörelse för verksamheten inom () . Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten i () . 1 efter toppmötet och inför det svenska ordförandeskapet i EU 1 2 i .1 2.1 säkerhetsstadga 1 2.2 1 2.3 Wiendokumentet 1 3 Högkommissarien för nationella minoriteter 1 4 Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR) 1 5 Fältverksamheten 1 5.1 Baltiska stater 1 5.1.1 1 5.1.2 1 5.2 1 5.2.1 1 5.2.2 1 5.2.3 (FRJ)/Kosovo 1 5.2.4 1 5.2.5 (f.d. jugoslaviska republiken ) 1 5.3 1 5.3.1 1 5.3.2 1 5.3.3 1 5.3.4 1 5.3.5 1 5.4 Andra länder 1 5.4.1 1 5.4.2 1 5.4.3 1 5.4.4 och Minskgruppens arbete 1 5.4.5 1 5.4.6 /1 5.4.7 1 5.4.8 1 6 parlamentariska församling 1 7 Budget 1 8 Förkortningar 1 9 medlemsländer 26 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 27 1 efter toppmötet och inför det svenska ordförandeskapet i EU () har genom toppmötet i förstärkt och utvecklat sin roll som säkerhetspolitisk aktör. medlemsstater har på högsta politiska nivå beslutat stärka samarbetet mellan och andra internationella organisationer. roll för fredsbevarande utvecklas. En civil snabbinsatsberedskap tillskapas. Förmågan till polisinsatser ökas. Ett operationscentrum för planering av fältinsatser upprättas. Konsultationsprocessen mellan staterna stärks genom att de veckovisa mötena med ständiga rådet i förbereds genom en s.k. förberedande kommitté. Säkerhetsstadgan har bekräftat att det är legitimt för OSSE-staterna och institutioner att lägga sig i hur de gemensamma normerna respekteras. Den slår fast att konflikter ofta uppstår genom grova brott mot principer och normer. Hot mot vår säkerhet kommer ofta från konflikter inom stater. Därför betonas roll att verka förebyggande genom tidiga insatser i medlemsländerna. är en i hög grad operativ organisation. Den har fältkontor i cirka 20 länder. av budget går till konkreta fältinsatser. Missionerna, allt från stora missioner på till små nyupprättade kontor i och verkar med att stärka respekt för mänskliga rättigheter, bygga upp demokratiska institutioner och främja interetniska relationer. Därigenom verkar för att förebygga konflikter, hantera kriser och bygga upp samhällen efter konflikter. ordförande har en stark politisk roll och kan bl.a. utnämna särskilda personliga representanter för länder eller regioner. medlemsstater möts i ständiga rådet i och kan då ta upp situationen i olika medlemsstater. Ständiga rådet beslutar också om bl.a. fältinsatser och budget. Högkommissarie för nationella minoriteter fortsätter sitt arbete att minska spänningar mellan olika etniska grupper. Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter övervakar val och främjar demokratisk utveckling. Medierepresentanten övervakar yttrandefriheten och journalisters villkor. Den ekonomiske koordinatorn verkar för att lyfta fram de ekonomiska och miljömässiga aspekterna på säkerhet. De militära förtroendeskapande åtgärderna har fått förnyad aktualitet i sydöstra inom ramen för stabilitetspakten. Den militära uppförandekoden har stor relevans i reaktion på . EU-samordningen inom är mycket väl utvecklad. kommer att få en central roll i OSSE-arbetet under det svenska EU- ordförandeskapet. kommer att verka för att stärka EU som aktör i . Samarbetet mellan EU och för konflikthantering och civil krishantering skall främjas. I arbetet på att utveckla civila insatsberedskap (REACT) är samordning med arbetet inom EU och andra internationella organisationer viktigt för att uppnå samarbete och synergieffekter. samarbete med andra internationella organisationer inom ramen för den s.k. Plattformen bör utvecklas, inte minst i fält. Den mänskliga dimensionens centrala roll i arbetet på konfliktförebyggande och krishantering bör ytterligare stärkas. Den fortsatta utvecklingen i sydöstra , i och i kommer att ställa inför nya utmaningar. snabba operativa utveckling ställer ökade krav på förstärkning av sekretariat. Dessa är några av de uppgifter som kommer att verka för inför och under vårt EU-ordförandeskap. Regeringen avser återkomma till under /2002 med en skrivelse om verksamheten i . arbete i under den kommande rapporteringsperioden torde i hög grad komma att präglas av vårt ordförandeskap i Europeiska unionen . 2 i i blev dramatiskt och framgångsrikt. Sedan enighet kunde nås om skrivningar om i den politiska deklarationen kunde säkerhetsstadgan antas och skrivas under av stats- och regeringscheferna och ett anpassat CFE- avtal undertecknas av avtalsparterna. I den politiska toppmötesdeklarationen görs klart att situationen i inte är en intern rysk angelägenhet. Vikten av en politisk dialog, till vilken kan bidra, betonas. accepterar ett besök av ordförande till regionen. Deklarationen behandlar också andra konflikter. Starkt stöd ges åt den intensifierade dialogen mellan och presidenter för att söka lösa konflikten om . åtagande om totalt trupptillbakadragande från före utgången av välkomnas, liksom framsteg i förhandlingarna om begränsning av rysk militär utrustning i . roll för att bygga ett demokratiskt och multietniskt Kosovo betonas. Statsministern lyfte i sitt anförande fram säkerhetsstadgans betydelse för att stärka kapacitet att handla tidigt och snabbt för att förebygga konflikter, för att stärka den mänskliga dimensionen i krishantering, för att stärka samarbetet mellan internationella organisationer samt för att fullt ut utnyttja komparativa fördelar i arbetet på konfliktförebyggande, krishantering och uppbyggnad efter konflikter. övertog ordförandeskapet från , som gjort ett utomordentligt arbete. godkändes som ordförande för . mandat som Högkommissarie för nationella minoriteter förlängdes med . Inför toppmötet ägde en översynskonferens rum i med några avslutande dagar i . Denna konferens sker med ett brett deltagande av NGO:s. Under diskussionerna i behandlades särskilt frågor om tortyr samt barn i väpnade konflikter. Båda dessa ämnen kommer att följas upp inom . Texten till säkerhetsstadgan, toppmötesdeklarationen samt aktuellt OSSE-material finns att tillgå på organisationens hemsida: . 2.1 säkerhetsstadga förhandlingar kunde säkerhetsstadgan antas och undertecknas vid toppmötet i . Stadgans fokus läggs vid förbättrat genomförande av gjorda åtaganden. stats- och regeringschefer bekräftar att de skall stå till svars inför sina egna medborgare och inför andra OSSE-stater om hur de uppfyller sina åtaganden. Stadgan betonar säkerhetsriskerna med interna konflikter och roll i förebyggandet av dessa. Stadgan återspeglar de senaste årens utveckling av till en i hög grad operativ organisation. har antalet fältmissioner fördubblats och antalet personer i fält tredubblats. Stadgan lyfter fram operativa verksamhet, sekretariatets roll, snabbare civila insatser och ökat samarbete mellan regionala och subregionala organisationer. Stadgan består av sex kapitel. Den behandlar gemensamma utmaningar, den gemensamma grunden i form av åtaganden och värderingar, den gemensamma reaktion som utifrån denna grund önskar samarbeta kring och redogör för de gemensamma instrument som redan har eller önskar förfina och utveckla framöver. I ett operativt dokument utvecklas formerna för samarbete med andra organisationer. OSSE-staterna bekräftar i stadgan den fortsatta giltigheten av OSSE- staternas långtgående åtaganden (acquis) och sin beslutsamhet att genomföra dessa. Genom stadgan bekräftas och de deltagande staternas rätt att lägga sig i hur andra stater fullgör eller brister i fullgörandet av sina åtaganden. Likaså betonas staters ansvar både gentemot varandra och sin befolkning att genomföra gjorda åtaganden. Konsensusprincipen för beslutsfattandet inom bibehålls liksom ordförandelandets självständiga ställning. Den säkerhetspolitiska vägvalsrätten bekräftas. Genom sin omfattande fältverksamhet och sina institutioner befäster demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Huvuduppgifterna är att förebygga konflikter, söka begränsa skadeverkningarna av konflikter och främja en demokratisk uppbyggnad i vid mening efter konflikter. Stadgan vidareutvecklar roll på dessa områden och betonar även vikten av insatser på det militärpolitiska området. Genom stadgan antas det s.k. Plattformsbegreppet, ett EU-initiativ, som lägger fast ramarna för samarbete med andra internationella och subregionala aktörer. Detta samarbete skall ske på grundval av värdegemenskap, komplementaritet, icke-hierarkiska strukturer, ökat informationsutbyte och gemensamma utbildningsprogram. Nya åtaganden görs för att stärka sekretariat och operativa förmåga. Dessa syftar till att ytterligare förbättra förmåga till snabba insatser vid kriser och att få till stånd bättre rutiner för att få civila experter på plats i krisområden (REACT), ett operationscenter inom sekretariatet för krishantering och större utrymme för olika typer av polisrelaterade aktiviteter. Möjligheten till OSSE-ledda fredsbevarande militära operationer bekräftas. 2.2 Vid toppmötet i undertecknades efter nästan tre års förhandlingar det s.k. anpassade (avtal om konventionella väpnade styrkor i ). Avtalet utgör en hörnsten i den europeiska konventionella rustningskontrollen. Dess rustningsbegränsningar och transparensmekanismer, som uppnås genom informationsutbyte och inspektioner, har stor betydelse för förtroende och säkerhet mellan stater i . Avtalet har därmed också betydelse för säkerhet. Det ursprungliga avtalet , vars struktur speglade ett delat i två militära block och som undertecknades före och , har anpassats till dagens säkerhetspolitiska situation. Behovet av anpassning blev särskilt akut sedan Nato beslutade uppta nya stater i medlemskretsen stater som varit medlemmar i . En grundprincip i CFE- avtalet var nämligen en numerär balans för fem kategorier av tung materiel mellan två ländergrupper Natos och . Den förändrade militärpolitiska situationen nödvändiggjorde en förändring av avtalstrukturen, som, från att tidigare ha varit baserad på en blockuppdelning, i det anpassade avtalet kom att baseras på enskilda länders innehav. Förutom gruppstrukturen kvarstår grundprinciperna i avtalet. Avtalet innebär numerära begränsningar för stridsvagnar, pansrade stridsfordon, artilleripjäser, attackhelikoptrar och stridsflygplan. Till dessa begränsningar är knutna en mycket omfattande uppgiftslämning kombinerad med möjlighet för de deltagande staterna att på plats genom inträngande inspektioner verifiera de erhållna uppgifterna. Varje nation har ett nationellt tak som begränsar dess innehav inom avtalets tillämpningsområde (från till ) och ett territoriellt tak (hur mycket materiel som får finnas på en viss stats territorium). De största stötestenarna i förhandlingarna var hur stor grad av flexibilitet för tillfällig stationering av trupp utöver de territoriella taken som skulle tillåtas, respektive huruvida de särskilda begränsningar som gällde i norra respektive södra delen av tillämpningsområdet ( flankregimen ) skulle bestå. Den senare frågan var av särskild betydelse för , då den reglerar den ryska militära närvaron i vårt närområde. tillstötte ytterligare problem då på grund av överskred gällande territoriella begränsningar i flankområdet. Det var från svensk utgångspunkt angeläget att substansen i flankzonsbegränsningarna, som även avser norra inklusive nordvästra , bibehölls. har följt förhandlingsarbetet noggrant och välkomnar det anpassade . Det nya avtalet innehåller en klausul för att möjliggöra anslutning av nya stater. Även om inte är avtalsslutande part i , och inte har för avsikt att ansluta sig, har detta avtal betydelse för säkerhet genom de militära begränsningar och den transparens som avtalet föreskriver också i närområde. 2.3 Wiendokumentet I samband med i antog säkerhetsforum, det forum i där de militära frågorna behandlas, förhandlingar Wiendokumentet 1999, en moderniserad version av Wiendokumentet 1994. Detta dokument innebär bland annat skyldighet att lämna uppgifter om respektive lands försvarsorganisation samt om förband och deras utrustning och aktiviteter. De lämnade uppgifterna verifieras med hjälp av inspektioner och så kallade utvärderingar. Avtalet innehåller även begränsningar för mycket stora militära övningar, bestämmelser om uppgiftslämning om försvarsplanering, besöksutbyte med mera. Det är ett viktigt dokument för att bidra till ökat förtroende och säkerhet inom hela OSSE-området. Den nya versionen av avtalet innehåller en vidareutveckling av säkerhets- och förtroendeskapande åtgärder. Det innehåller också ett nytt avsnitt om utveckling av sådana åtgärder på regional nivå. har aktivt deltagit i förhandlingsprocessen. 1998 lanserade och ett initiativ i säkerhetsforum enligt vilket våra grannländer (, , , , , , och ) erbjöds utökade möjligheter att besöka och för att kontrollera efterlevnaden av Wiendokumentets bestämmelser under förutsättning att dessa stater gör motsvarande åtaganden. Inom ramen för detta initiativ har genomfört ett program för att stödja de baltiska staternas förmåga att efterleva sina åtaganden. var , , en av de mest aktiva staterna när det gäller tillämpningskontrollen av Wiendokumentet. genomfördes fyra utvärderingar och fyra inspektioner i syfte att verifiera lämnad information. har mottagit två inspektioner, båda inom ramen för det ovan nämnda svensk-finska initiativet, samt mottagit två utvärderingar, en inom ramen för Wiendokumentet 1994 och en inom ramen för det svensk-finska initiativet. Det s.k. Open är ett viktigt rustningskontrollinstrument som ger de deltagande staterna rätt att genomföra observationsflygningar över varandras territorier. Avtalet har ännu inte trätt i kraft, då det inte ratificerats av tillräckligt antal stater. fattade regeringen ett principbeslut att , som f.n. är observatör, skall ansluta sig till Open så snart det blir möjligt, dvs. när det trätt i kraft. Inom Försvarsmakten har praktiska förberedelser påbörjats för att kunna tillträda avtalet, bl.a. genom samarbete med , och i syfte att ta del av dessa länders erfarenheter. 3 Högkommissarien för nationella minoriteter Då det stod klart att minoritetsfrågor hotade att kunna utvecklas till konflikter inom och mellan stater inrättade en ny institution, Högkommissarie för nationella minoriteter (HCNM). Posten innehas alltsedan den inrättades av den förre nederländske utrikesministern . Då enighet om hans efterträdare inte kunde uppnås vid toppmötet i förlängdes van der Stoels mandat längst t.o.m. slutet av . Stats- och regeringscheferna åtog sig också i att öka ansträngningarna att genomföra . Högkommissarien är ett konfliktförebyggande instrument. Uppgiften är att i ett så tidigt skede som möjligt söka agera för att förhindra spänningar som kan utvecklas till konflikter. Däremot är rollen inte att vara en ombudsman för minoriteter eller att skydda enskilda individer. HCNM:s arbete går ut på att identifiera sådana minoritetssituationer där hans aktiviteter kan främja integrering och minska spänningar. Genom besök i länderna och samtal med centrala beslutsfattare och minoritetsföreträdare bildar sig HCNM en klar bild över problemställningarna och de låsningar som förekommer. Aktiviteterna är i första hand ägnade åt att lösa problem nationellt genom att främja en dialog mellan regering, parlament och minoriteter. Högkommissarien har därför verkat för bildandet av minoritetsråd eller andra former av institutionaliserat samarbete på nationell nivå. HCNM avger också rekommendationer till regeringar om åtgärder på minoritetsområdet. Teman som ofta återkommer är rätt till medborgarskap, icke- diskriminering, möjligheten att använda sitt eget språk, få utbildning på eller i sitt eget språk samt möjligheten att delta i det politiska livet. HCNM fäster allt större vikt vid specifika säkerhetsfrämjande biståndsinsatser och föreslår sådana för internationellt stöd. grundar sig på de internationella normer som antagits. Inom är särskilt det s.k. Köpenhamnsdokumentet om den mänskliga dimensionen centralt. För att underlätta genomförandet av dessa normer har HCNM låtit genomföra expertstudier som resulterat i de s.k. Haagrekommendationerna om utbildningsrättigheter och Oslorekommendationerna om språkrättigheter. Den har finansierat ett tredje sådant projekt. har en internationell expertgrupp på förslag av HCNM arbetat fram rekommendationer om effektivt deltagande av minoriteter i nationella beslutsprocesser. Syftet med dessa är att belysa alternativa möjligheter till minoritetsinflytande inom stater och därigenom bidra till att minska interetniska spänningar. Rekommendationerna, som tagits fram i samarbete med i , har publicerats som de s.k. Lundrekommendationerna. har HCNM följt frågan om språklagarna i , och . Han kritiserade den estniska språklagen som antogs , särskilt dess bestämmelser om användning av språk i den privata sfären, och har rekommenderat att den ändras. HCNM har även arbetat med det lettiska parlamentet om språklagen. När parlamentet antog en språklag förklarade HCNM att den inte levde upp till de internationella normerna. I enlighet med HCNM:s rekommendation beslöt den lettiska presidenten att inte utfärda lagen utan sända den åter till parlamentet för förnyad behandling. Efter fortsatt samarbete mellan HCNM och det lettiska parlamentet antogs en reviderad lag , vilken av HCNM förklarades i allt väsentligt vara i linje med de internationella normerna. HCNM ägnade också mycket arbete åt den slovakiska språklag som antogs . Han välkomnade lagen men framhöll att andra olösta minoritetsfrågor kvarstod. HCNM har fortsatt verkat för lösningar avseende möjligheten till universitetsutbildning på ungerska i och på albanska i . Under den pågående Kosovokrisen utfärdade HCNM en s.k. tidig varning avseende situationen i . Han uppmanade världssamfundet att väsentligt öka sitt bistånd för att undvika den destabilisering som hotade genom det stora inflödet av albanska flyktingar från Kosovo. I har HCNM särskilt uppmärksammat den serbiska minoritetens situation och utfärdat ett antal rekommendationer till den kroatiska regeringen för att främja deras säkerhet. HCNM har även följt situationen för tatarerna på i och turkarna i . I har HCNM verkat för interetnisk dialog och ombudsmannainstitutioner i och . Han har också klargjort minoritetsnormernas tillämpning i . Romernas situation har också uppmärksammats av Högkommissarien. En rapport med ett antal rekommendationer lades fram och Högkommissarien avser lägga fram en ny rapport om romernas situation. Fyra faktorer är grundläggande för det framgångsrika sätt på vilket HCNM kunnat bygga upp sin konfliktförebyggande verksamhet. Han baserar sina rekommendationer på gemensamma normer och åtaganden. OSSE-staterna har erkänt att efterlevnaden av de åtaganden de gjort är legitima angelägenheter för hela och således inte enbart inre angelägenheter. Alla OSSE-stater har genom accept av HCNM:s mandat åtagit sig att samarbeta med Högkommissarien. åtnjuter ett starkt politiskt stöd för sitt arbete och för sina rekommendationer. Inom ramen för det svenska handlingsprogrammet för att förebygga väpnade konflikter (Ds 1999:24) genomförde i samarbete med ett internationellt . Syftet med symposiet var att sprida erfarenheterna av den verksamhet som utförs av HCNM till andra regionala organisationer och till FN samt till andra verksamheter inom . Ett uppföljningsarbete till symposiet pågår . 4 Kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR) ODIHR arbetar för att genom övervakning och rådgivning främja demokratiska val samt att ge stöd för att bygga upp och konsolidera demokratiska institutioner i medlemsländer. Genom sin verksamhet bidrar ODIHR till att förebygga väpnade konflikter. ODIHR:s valövervakning sker i samarbete med den valövervakning som bedrivs av parlamentariska församling. genomförde ODIHR ett tiotal valövervakningsinsatser. bistod dessa genom att bidra med valövervakare till valen i , , , , och . Ambitionen från svensk sida vid deltagande i ODIHR:s valövervakning är att lägga tonvikten vid längre valövervakningsuppdrag omfattande hela valprocessen och inte endast själva röstningen. ODIHR:s projektverksamhet är ett viktigt bidrag för att stärka demokratin i medlemsländer. beslutade att tillsammans med andra nordiska länder stödja en översyn av ODIHR:s projektverksamhet i . ODIHR upprättade ett kontor i för att övervaka val. Därefter inriktades verksamheten på valuppföljningsarbete. Kontorets verksamhet suspenderades under Kosovokrisen, men återupptogs . Kontorets verksamhet har breddats till att omfatta konfliktförebyggande verksamhet, medie- och NGO-utveckling samt lagreformer. Kontoret har fyra internationella medarbetare, varav en svensk jurist som bistår i lagstiftningsarbete. ODIHR har en central roll vid möten inom den mänskliga dimensionen. hölls kortare seminarier om religionsfrihet, romernas situation och jämställdhetsfrågor, ett särskilt möte om barn i väpnade konflikter samt ett längre seminarium om arbetet med mänskliga rättigheter i fältverksamhet. lämnade två omfattande rapporter om brott mot de mänskliga rättigheterna i Kosovo. Dessa utgjorde bl.a. underlag för en särskild konferens om de mänskliga rättigheterna som anordnade i . Den första rapporten, utarbetad av ODIHR, behandlar . Den andra rapporten redovisar brott mot de mänskliga rättigheterna och har författats av mission i Kosovo. Finansieringen av dessa rapporter skedde med hjälp av frivilliga bidrag från några länder, häribland . 5 Fältverksamheten 5.1 Baltiska stater OSSE-missionernas arbete i och är i första hand att verka förtroendeskapande. Missionerna arbetar tillsammans med lokala myndigheter och organisationer för att främja en smidig integration av den rysktalande befolkningen i respektive .. 5.1.1 Missionen i har funnits . Huvudkontoret ligger i och fältkontor finns i nordöstra . Där bor en stor del av rysktalande invånare. Missionens arbete är främst inriktat på att följa och stödja de estniska myndigheterna i deras omfattande arbete för att underlätta integrationen av den ryskspråkiga befolkningen i det estniska samhället. Den estniska regeringens integrationsarbete har gjort stora framsteg som missionen funnits på plats och kunnat rapportera om utvecklingen i landet. Missionen följer det estniska lagstiftningsarbetet på nära håll och ger råd till både myndigheter och enskilda om bl.a. mänskliga rättigheter. Missionen har följt hur lagstiftningen och dess tillämpning utvecklats vad gäller medborgarskap och uppehållstillstånd. har särskild uppmärksamhet ägnats språklagen och lokalvalslagens bestämmelser om språkkrav för folkvalda. En särskild OSSE-representant arbetar med frågor kring de kvarvarande ryska militärpensionärerna. En stor del av arbetet med uppehållstillstånd för denna grupp har fullföljts. Ny missionschef är den tyska ambassadören . har ställt en medarbetare till missionens förfogande. 5.1.2 Missionen i har också funnits . Den ligger i och är, på samma sätt som missionen i , inriktad på att underlätta integrationen av den ryskpråkiga befolkningen i samhället. Missionen skall underlätta de lokala myndigheternas omfattande integrationsfrämjande arbete samt ge råd till enskilda och myndigheter om bl.a. mänskliga rättigheter. har gjort stora framsteg i integrationsarbetet som missionen funnits på plats. Missionen har särskilt följt hur medborgarskapslagstiftningen och dess tillämpning samt takten i naturaliseringsprocessen utvecklats. har särskild uppmärksamhet ägnats åt den språklag som antogs . Missionschefen från har efterträtts av ambassadör från . Avvecklingen av den tidigare sovjetiska radaranläggningen Skrunda avslutades inför i i nära samarbete mellan , och . Den fullföljda avvecklingen är en framgång för samtliga berörda parter. 5.2 Fältnärvaron i västra är mest omfattande insats både personellt och finansiellt.