prop · GN0330 · 2000-01-01 00:00:00 — Enligt beslut i kontrollstationen skall totalförsvarsresurserna kunna användas för att - försvara mot väpnat angrepp, - hävda vår territoriella integritet, - bidra till fred och säkerhet i omvärlden och - stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred. Vi behöver en försvarsmakt som är betydligt mindre till sin volym än tidigare, men som har hög kvalitet och som är allsidigt användbar till en mängd olika typer av insatser. Istället för ett invasionsförsvar behöver vi ett insatsförsvar där möjlighet till framtida anpassning är en viktig planeringsförutsättning. Anpassningsförmågan skall förbättras genom utvecklad försvarsunderrättelsetjänst, uppbyggnad av framåtblickande kunskap och kompetens. Vi skall ha genomarbetade anpassningsplaner, materielförsörjning i internationellt samarbete och en allmän beredskap för förändringar. Enligt beslut i kontrollstationen utgör insatser med massförstörelsevapen ett hot som i ökad utsträckning måste beaktas. Vidare måste IT-relaterade hot uppmärksammas på stor bredd såväl inom totalförsvaret som inom annan samhällsverksamhet. Regeringen anser att förmåga att kunna bidra till fred och säkerhet i omvärlden skall vara en högt prioriterad uppgift för Försvarsmakten. Utgångspunkt för svenskt deltagande i internationella fredsfrämjande och humanitära insatser bör vara dels efterfrågan på svenska resurser, dels vår förmåga att effektivt bidra samt i vilken utsträckning detta bidrar till att öka den nationella försvarsförmågan. De erfarenheter som konflikten i Kosovo givit visar att förmåga att snabbt och med rätt resurser medverka i en internationell insats måste bli bättre. En fortsatt internationalisering krävs. Tiden från det att behovet uppstår till att en insats kan ske måste förkortas. Grunden för att Försvarsmakten skall kunna genomföra internationella insatser är att myndigheten utvecklar kunskaper och färdigheter och anpassar utrustning så att landets militära medel blir lämpade för att i samverkan med andra bidra till fred och säkerhet i vår omvärld. måste denna internationalisering och de erfarenheter som skapas genom den utnyttjas för att stärka vår nationella försvarsförmåga. Alla operativa insatsförband bör i princip kunna ges förmåga att kunna användas för internationell verksamhet, men åtgärder för att utveckla den operativa förmågan till sådana insatser kan vidtas först i den takt som resurser kan avdelas eller omfördelas inom ram. Vår förmåga att genomföra olika typer av internationella insatser är något som långsiktigt byggs upp. Med en sådan förmåga som grund kan sedan statsmakterna, när akuta behov föreligger, fatta beslut om att genomföra de insatser som situationen kräver. Ett grundläggande krav på Försvarsmakten är vidare att den skall besitta en lämplig resursbas och erforderliga kompetenser för att kunna anpassa sin operativa förmåga med hänsyn till förändringar . Försämringar i omvärldsläget kan medföra behov av större försvarsförmåga än och därför också en förmåga att tillväxa resursmässigt. Förändringar i samhällenas struktur, i politiska, militära och tekniska förhållanden kan också medföra nya typer av hot och uppgifter som måste mötas på nya sätt. Hoten kan också reduceras så att behovet av försvarsresurser minskar. Det går därför inte att låsa fast försvaret mot endast en uppfattning om hur framtiden kan te sig. Istället måste man sträva efter att bygga in en anpassningsförmåga där själva osäkerheten om framtiden utgör en viktig utgångspunkt. Det svenska försvarets övergång till en mindre men mer mångsidigt användbar organisation som dessutom bygger på framtidsorienterade satsningar för att underlätta framtida förändringar av försvarsförmågan ansluter till en internationell utveckling. Det svenska reformarbetet är omfattande och kommer att ta att genomföra. Som ett led i detta fortsätter regeringen att förstärka förmåga att analysera och bereda frågor med anknytning till ledning av totalförsvarsresursernas utnyttjande och deras anpassning till förändrade behov . Därvid är strävan att i ökad utsträckning inrikta och utnyttja forskning och försvarsunderrättelsetjänst. I föreliggande proposition bekräftas med smärre modifieringar och preciseringar de anspråk som i kontrollstationen ställs på olika typer av operativ förmåga hos Försvarsmakten. De innebär i sammandrag följande. Försvarsmakten skall ha förmåga att lösa uppgifter i samband med begränsade väpnade angrepp mot främst med fjärrstridsmedel. Försvarsmakten skall ha förmåga att minska verkningarna vid en insats med NBC-stridsmedel. Beredskap skall finnas att inom högst kunna utveckla förmågan att motstå bekämpning och möta insatser av fjärrstridsmedel och begränsade luftrörliga insatsstyrkor. Efter beslut om anpassningsåtgärder skall förmågan kunna utvecklas att möta mer omfattande militära operationer. I ett perspektiv skall den operativa förmågan kunna utvecklas mot flera olika typer av angrepp. Försvarsmakten skall kunna upptäcka och ingripa mot kränkningar av territoriet samt kunna upptäcka och avvisa säkerhetshot i samverkan med övriga myndigheter. Förmågan att kunna bidra till fred och säkerhet i omvärlden skall utvecklas. Försvarsmakten skall ha förmåga att samverka med civila myndigheter, och kunna ställa resurser till förfogande även i fredstid. Försvarsmakten skall kunna verka med en insatsorganisation som skall uppfylla de krav på operativ förmåga och beredskap som ställs i närtid. De krigsförband som ingår i denna organisation bör också innehålla en stor del av de kompetenser som efterfrågas för att kunna tillgodose kraven på långsiktig anpassningsförmåga. Det finns därutöver ett antal kompetenser som måste säkerställas i särskild ordning utanför insatsorganisationen bl.a. inom grundorganisationen vid Försvarsmaktens skolor och centra. Grunden för det militära försvarets utveckling skall även framgent vara förmågan till väpnad strid. Med denna utgångspunkt bör målet för den långsiktiga utvecklingen vara en flexibel försvarsmakt med insatsförmåga samt anpassningsförmåga mot de nya hot och risker som kan uppstå . beredskap kommer, om nuvarande omvärldsläge består, att styras främst av behov inom ramen för uppgifterna territoriell integritet, internationella insatser och kraven på att kunna stödja samhället. skall innehålla krigsförband med hög operativ rörlighet och kvalitet och kunna sättas samman i operativa insatsstyrkor efter aktuella behov. Insatsstyrkorna skall kunna agera integrerat nationellt och internationellt. Det antal förband som erfordras är mycket mindre än tidigare, men anspråken på kvalitet och möjligheter till mångsidig användning är höga. En divisionstab med tillhörande förband bör organiseras. Bland divisionsförbanden organiseras en NBC-insatsstyrka. Sex armébrigadledningar organiseras. Vidare organiseras ett antal markstridsbataljoner och stödjande förband t.ex. artilleri-, luftvärns- och spaningsförband. Med dessa markförband skapas bl.a. nödvändig förmåga att möta angrepp med begränsade luftrörliga insatsstyrkor mot som goda förutsättningar finns för att göra snabba internationella insatser. Luftförsvaret är fortsatt viktigt på både kort och lång sikt. Åtta JAS 39 Gripendivisioner organiseras. Två ytstridsflottiljer med sammanlagt tolv ytstridsfartyg organiseras. En ubåtsflottilj med fem ubåtar organiseras. Därmed skapas förmåga till uthållig marin närvaro i omgivande farvatten i samband med kriser och konflikter. En amfibiebrigadledning och tre amfibiebataljoner organiseras. Två helikopterbataljoner, varav en med markoperativ inriktning och en med sjöoperativ inriktning, organiseras. Vissa nya typer av förband tillförs efterhand bl.a. en luftburen bataljon. Territorialförsvar, hemvärn och andra delar av dagens militära försvar organiseras som nationella skyddsstyrkor och utgör en del av insatsorganisationen. De nationella skyddsstyrkorna skall med varierande beredskap ha förmåga att skydda befolkningen och infrastrukturen samt att stödja de operativa insatsförbanden. Ledningsfunktionen, som också utgör en del av insatsorganisationen, bör utformas för att kunna hantera ett brett spektrum av händelser, såväl nationellt som internationellt. Det är viktigare att ledningsfunktionen innehåller en hög personell och teknisk kompetens än att den görs stor. Genom en ny samlokaliserad operativ och taktisk ledning koncentreras ledningsorganisationen till färre nivåer och enheter. Den nya organisationen svarar på ett bättre sätt mot dagens och morgondagens uppgifter. Den territoriella ledningen kommer att bestå av fyra militärdistrikt och därtill hörande militärdistriktsenheter. Den territoriella ledningstrukturen kommer med denna utformning att få en god geografisk spridning. Militärdistrikten kommer i krig att leda de nationella skyddsstyrkorna. De kommer att vara ett viktigt instrument för Försvarsmaktens samverkan med övriga delar av samhället, såväl i fred som i krig. Stödet till de frivilliga försvarsorganisationerna kommer att ledas genom militärdistriktsorganisationen. Nuvarande militärområdes-, fördelnings-, gränsjägar- och försvarsområdesstaber avvecklas liksom marin- och flygkommandostaberna. Därtill läggs Armécentrum, Marincentrum och Flygvapencentrum ned. Det förslag till ny grundorganisation för Försvarsmakten som regeringen lämnar syftar till att skapa förutsättningar för den nya organisationen att med god kvalitet och på ett kostnadseffektivt sätt lösa uppgiften att producera, underhålla och omsätta insatsorganisationen samt att svara för utveckling och förnyelse. För det krävs bl.a. goda utbildningsbetingelser, möjligheter till rationell drift, goda rekryteringsbetingelser och möjligheter att ge utbildning under vinterförhållanden till de skilda förbandstyperna. Strävan har varit att undvika nyskapande eller flyttning av förband och att koncentrera verksamheten till de befintliga förband som befunnits bäst lämpade. Personalförsörjningen skall även ske så att totalförsvaret blir en angelägenhet för hela befolkningen. Det är av stor betydelse att medborgarna känner ansvar och efter förmåga medverkar till försvar. Detta tillgodoses bäst genom ett system med plikttjänstgöring. Utbildningsvolymen skall dock inte vara större än vad som svarar mot behoven. Utbildningssystemet inom markstridskrafterna ändras så att krigsförband motsvarande en fullständig brigad utbildas , vilket ger möjligheter till samövning i högre förband. finns personal till insatsorganisationen tillgänglig med en sådan kompetens att den har förmåga till omedelbara insatser. När ytterligare en omgång utbildats avvecklas den först utbildade och personalen överförs främst till de nationella skyddsstyrkorna. Behovet av anställd personal i Försvarsmakten, både civil och militär, kommer att minska med totalt ca 7 000. Diskussion med arbetstagar- organisationerna har inletts för att komma överens om ett åtgärdspaket syftande till att stimulera stora grupper av personal att på eget initiativ lämna Försvarsmakten. Regeringen har funnit det befogat att tillsätta en utredning som skall redovisa en samlad syn på Försvarsmaktens personalförsörjning. Den skall lämna förslag till hur Försvarsmakten skall kunna rekrytera, utveckla och avveckla personal på ett avvägt sätt och över tiden. har vidare fått tilläggsdirektiv att föreslå ändringar i nuvarande bestämmelser så att utbildningen kan anpassas till ökningen av Försvarsmaktens förmåga till internationella insatser samt så att krigsplaceringssystemet kan bli mer flexibelt. Det säkerhetspolitiska läget medger sänkta försvarskostnader. Detta innebär att vi inte kommer att avdela lika stora resurser för att upprätthålla en hög grad av självförsörjning vad gäller försvarsmateriel. För att tillgodose behovet av försvarsmateriel av hög kvalitet och för att underlätta materielanskaffning i ett läge med ökad rustning i omvärlden krävs ett ökat internationellt försvarsmaterielsamarbete. Detta kan uppnås bl.a. genom en framsynt materielförsörjnings- och forskningsprocess i internationellt samarbete kombinerad med insatser för att säkra egna strategiska kompetenser. De pågående sexnationsförhandlingarna mellan , , , , och är ett viktigt led i detta arbete. Försvarsmaktens tillgång till materiel lämpad för den traditionella uppgiften invasionsförsvar är god. kommer det att behövas en materiell förnyelse. Det är bl.a. nödvändigt att följa med i den snabba utvecklingen vad gäller informations- och ledningssystem. De nya system som anskaffas skall också göra förbanden mer flexibla och allsidigt användbara i flera olika operativa uppgifter såväl nationellt som internationellt. Den materiella förnyelsen skall vidare inriktas mot en ökad satsning på forskning och utvecklingsprojekt samt anskaffning av demonstratorer och simulatorer. Med denna inriktning bör goda möjligheter skapas för svensk försvarsindustri att inta en framträdande roll och att samverka internationellt. I samhället skall det finnas förmåga att hantera olika former av hot och risker. För detta bör det bedrivas en systematisk planering som tillgodoser detta behov och dessutom medger att kan bidra till säkerhetsfrämjande samarbete och till internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. Planeringen skall vara så utformad att den så långt möjligt kan ses som ett sammanhängande beredskapssystem för olika former av hot. Utgångspunkt för planeringen skall vara att den som har ansvar för en verksamhet skall ha det också i kris och krig och att beredskapen skall byggas underifrån, dvs. utgångspunkten skall vara samhällets basförmåga och att åtgärder sedan vidtas utefter hela hotskalan via svåra påfrestningar på samhället i fred till krig. Regeringen har mot bakgrund av det som anges ovan beslutat om direktiv för en särskild utredare som skall analysera och lämna förslag till principer för en bättre helhetssyn vid planeringen för civilt försvar och beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred (dir. 1999:63). Utredningen skall lämna en delrapport avseende frågor som berör IT-säkerhet och skydd mot informationskrigföring. Uppdraget skall slutredovisas . Vad gäller ledning och samverkan inom det civila försvaret anser regeringen att nuvarande struktur skall ändras. De tre civilbefälhavarmyndigheterna skall avvecklas och uppgifter överföras till centrala myndigheter och länsstyrelser. Massförstörelsevapen fortsätter att utvecklas. Spridningsrisker och bristande kontroll ger anledning till oro. Ambitionen bör höjas och kunskaperna förbättras när det gäller förberedelser inför eventuella händelser relaterade till massförstörelsevapen. En ökad satsning på förmåga att värdera hotet från massförstörelsevapen bör ske. Hot mot informationssamhället har fått ökad betydelse i takt med att samhällsviktig infrastruktur och viktiga funktioner blir beroende av informationsteknik. Frågan om samhällets sårbarhet i detta hänseende blir därmed av stor betydelse också säkerhetspolitiskt. Informationskrigföring blir allt viktigare att beakta inom ramen för säkerhetspolitiken såväl inom det militära området som vad gäller hela samhällets funktion och sårbarhet. Sambandet med samhällets allmänna informationssäkerhet är uppenbar. Regeringen anser det nödvändigt med ett fortsatt och fördjupat arbete kring frågor som rör informationsoperationer, informationskrigföring och informationssäkerhet. Det är i detta sammanhang vidare angeläget att förbättrade förutsättningar för skydd mot IT-relaterade hot skapas. 3.2 Ekonomiska utgångspunkter Mot bakgrund av vad som ovan sagts har i enlighet med regeringens förslag ekonomiska vårproposition och den säkerhetspolitiska kontrollstationen beslutat om inriktningen för de ekonomiska ramarna för utgiftsområde 6 Totalförsvar . Besluten innebär att den ekonomiska ramen för utgiftsområdet - 2004 skall vara mindre än den ram för som godkände , exklusive den materielförskjutning beslutade om . Vidare beslutades att ett omställningsbidrag anslås med och att användas för de kostnader som hänger samman med sådana strukturförändringar inom Försvarsmaktens krigs- och grundorganisation som presenteras i denna proposition samt för de förskjutningar av materielleveranser som genomförs. Beslutet innebär vidare att utrymme för teknisk förnyelse skall rymmas inom fastställda ekonomiska ramar. 1998/99:74, bet. 1998/99:FöU5, rskr. 1998/99:224, bet. 1998/99:UFöU1, rskr. 1998/99:222, prop. 1998/99:100, bet. 1998/99:FiU27, rskr. 1998/99:249). Regeringen har i budgetpropositionen för föreslagit ytterligare förändringar som påverkar utgiftsområdets ram även . Det avser i huvudsak en teknisk justering av utgiftsramen till följd av kompensationen för den premie som betalas för de statliga avtalsförsäkringarna (prop. 1999/2000:1). De nu beräknade ekonomiska ramarna framgår av tabell 1. Tabell 1 Ekonomiska ramar för utgiftsområde 6 Totalförsvar 1) 2002 2) 2003 2) 2004 2) UO6 Totalförsvar 46,1 45,1 43,1 42,1 Förändringar: -4,0 -4,0 -4,0 Omställningsbidrag Premiekompensation 1,4 1,4 1,4 1,4 1) Beloppen angivna priser 2) Beloppen angivna priser För att hantera problemen under innevarande försvarsbeslutsperiod bedömde regeringen i kontrollstationspropositionen att kan frigöras genom främst minskade värn- och civilpliktsvolymer samt minskningar inom Försvarsmaktens krigs- och grundorganisation. Regeringen framhöll vidare att förhandlingar borde inledas med berörd industri om förskjutningar av materielleveranser i syfte att kunna frigöra medel till angelägna utvecklingsprojekt samt att även andra besparingsåtgärder borde prövas. Det nu nämnda och statsmakternas beslut om ett omställningsbidrag om sammanlagt har möjliggjort att ett utrymme för de kostnader som hänger samman med ominriktningen kunnat planeras. Försvarsmakten har med anledning härav för regeringen redovisat vilka kostnader som hänger samman med avvecklingen av personal, materiel samt mark, anläggningar och lokaler. Försvarsmakten har därvid också redovisat vilket ekonomiskt utrymme som avsatts i planeringen för att klara dessa utgifter. Vad gäller materiel har förhandlingarna med försvarsindustrin, möjligheten att utnyttja omställningsbidraget samt övriga omplaneringsåtgärder tillsammans resulterat i att utrymme kunnat skapas i närtid i materielplanen för ett antal angelägna materielprojekt. är även resurser beräknade för avvecklingsåtgärder när det gäller personal samt mark, anläggningar och lokaler. Också för tiden kommer ekonomiskt utrymme för de kostnader som hänger samman med ominriktningen att behövas. Det är regeringens bedömning utifrån Försvarsmaktens underlag att även detta utrymme kommer att finnas tillgängligt inom de beräknade ekonomiska ramarna. Regeringen konstaterar således att omställningsbidraget är en nödvändig förutsättning för att klara ominriktningen - 2004 och därmed att bidraget kommer att behöva utnyttjas. Regeringen gav Försvarsmakten i uppdrag att inom de ekonomiska ramar som regeringen föreslog i kontrollstationspropositionen inkomma med ett förslag till förändrad struktur på och inriktning av Försvarsmaktens framtida verksamhet. Försvarsmakten redovisade sitt förslag för regeringen . Regeringen bedömer att det av Försvarsmaktens förslag ryms inom de nu beslutade ekonomiska ramarna. Regeringen presenterar i denna proposition förslag och åtgärder som i vissa avseenden avviker från Försvarsmaktens förslag. Kostnadskonsekvenserna av förslagen och åtgärderna i förhållande till Försvarsmaktens förslag redovisas nedan. Regeringens förslag avseende grundorganisationen innebär i förhållande till Försvarsmaktens förslag att ytterligare en flygflottilj behålls långsiktigt, att avvecklingen av en flygflottilj genomförs senare, att ytterligare en organisationsenhet för kustartilleriutbildning behålls och att avvecklingen av helikopterverksamheten på senareläggs. Regeringen beräknar de ökade kostnaderna till , , , och . och framåt beräknar regeringen att förslaget innebär ökade kostnader om . Regeringen har denna dag gett Försvarsmakten i uppdrag att redovisa de totala kostnaderna för den framtida strukturen för Försvarsmaktens grundorganisation och lämna förslag till hur finansiering kan ske avseende de delar av regeringens förslag som avviker från Försvarsmaktens förslag och som innebär kostnadsökningar. Regeringen har vidare denna dag beslutat att Försvarsmakten skall utreda behovet av totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt . Utgångspunkten skall vara att antalet skall uppgå till ca 18 000 värnpliktiga , vilket är 1 650 fler än vad Försvarsmakten föreslog regeringen . Regeringen beräknar nu de ökade kostnaderna till . Beloppet omfattar kostnader direkt förknippade med ett ökat antal värnpliktiga såsom kostnader för förmåner, mat, logi och resor samt övningsverksamhet. Vidare avser regeringen besluta att dagersättningen till värnpliktiga skall höjas fr.o.m. . Försvarsmakten har i sitt förslag till regeringen reserverat utrymme för en höjning . Kostnaderna till följd av regeringens tidigareläggning av höjningen beräknas till och . Regeringen avser vidare att införa ett särskilt beklädnadsbidrag. I uppdraget ingår att redovisa de totala kostnadsökningarna av dessa förslag samt att redovisa förslag till motsvarande besparingar inom Försvarsmaktens verksamhet. Slutligen avser regeringen att uppdra åt Försvarsmakten att pröva möjligheterna till och beräkna kostnaderna för att tidigarelägga förmågan att delta i internationella insatser . Försvarsmakten skall beräkna kostnaderna för åtgärderna, vilka konsekvenser de får samt föreslå motsvarande besparingar inom andra områden. Avsikten är att redovisningen skall lämnas . Sammantaget innebär regeringens förslag och åtgärder i förhållande till Försvarsmaktens förslag beräknade ökade kostnader om , , , och samt och framåt. Till detta kommer eventuella merkostnader vid en tidigareläggning av förmågan att delta i internationella insatser. Regeringen vill poängtera att fördelningen av den ekonomiska ramen för utgiftsområdet på verksamheter inte är slutligt fastställd . Inför nästa försvarsbeslutsperiod återstår således att fatta beslut inom flera områden inom utgiftsområdet, t.ex. fördelningen av totalförsvarspliktiga mellan det civila och det militära försvaret, inriktningen av det civila försvaret samt konsekvenserna för de totalförsvarsgemensamma myndigheternas verksamhet till följd av ominriktningen av Försvarsmakten. Regeringen återkommer ekonomiska vårproposition med förslag till ekonomiska ramar för utgiftsområdet. Regeringen avser vid samma tillfälle återkomma vad gäller finansieringen av ålderspensionsavgifter för totalförsvarspliktiga. Regeringen redovisade i kontrollstationspropositionen en jämförelse mellan försvarsutgifternas utveckling 1998 i ett antal länder. har föga ytterligare statistiskt underlag för sådana jämförelser tillkommit varför slutsatserna från kontrollstationen kvarstår. 4 Internationell utveckling och svensk säkerhets- och försvarspolitik Regeringens bedömning: säkerhetspolitik vävs alltmer in i ett brett internationellt samarbete om säkerhet i . Detta breda samarbete är av grundläggande betydelse för de stora förbättringar som skett i vårt säkerhetspolitiska läge sedan det slut. Den grundläggande positiva säkerhetspolitiska situationen i närområde kvarstår, även om också osäkerheten om politiska utveckling består. När det gäller hot riktade direkt mot har inga avgörande förändringar skett jämfört med läget . Det senaste årets utveckling på och särskilt i Kosovo har dock konsekvenser för de säkerhetspolitiska relationerna såväl i som globalt. Regeringen har inte funnit anledning att ompröva säkerhetspolitikens mål eller inriktningen av försvarspolitiken så som de senast beslutades av i den säkerhetspolitiska kontrollstationen . Utvecklingen understryker dock att det finns ett behov av att snabbt förstärka förmåga till internationella insatser för hantering av kriser.