prop · GN031D15 · 2000-01-01 00:00:00 — 2001 Beräknat 18 332 1 2002 Beräknat 18 698 1 1 Motsvarar 17 990 tkr prisnivå. Anslaget avser att täcka kostnader för den digi- tala blockdatabas varpå de arealbaserade EG-stö- den beräknas. Den kartavgift som skall finansiera kostnader uppkomna under anslaget skall enligt förordningen (1997:183) om kartavgift i ärenden om jordbruksstöd gälla stödansökningar inläm- nade . Kostnaden för uppbyggnad av blockdatabasen har blivit något högre än de ursprungliga beräk- ningarna beträffande digitaliseringsarbetet och utvecklandet av ett IT-system. Regeringen be- slutade därmed att öka anslaget med . Databasen finansieras med avgifter som inlevereras på in- komsttitel. Avgifterna skall täcka såväl den årliga driftkostnaden som, , utgifterna för den gjorda investeringen. Eftersom avgifterna är fastlagda innebär kostnadsökningen att investe- ringsutgiften kommer att täckas än vad som tidigare antagits. Utgiftsprognosen för beräknas uppgå till ca , vilket inkluderar ut- vecklingskostnader för blockdatabasen samt ut- skrift av brukarkartor och nyttjanderättsavgif- terna avseende . Regeringens överväganden Resultatinformation har databasen vidareutvecklats och uppdaterats. Ett geografiskt informations- system (GIS) har skapats för handläggning och ajourhållning av blockinformation. Finansiering av kostnaderna för investering och drift sker genom att intäkterna från kartavgiften inlevere- ras till inkomsttitel på statsbudgeten. Avgifterna beräknas ge full kostnadstäckning. har samtliga lantbrukare som ansökt om arealersättningar erhållit blockkartor. Kartavgif- ternas förenlighet med EG-rätten har ifrågasatts och är föremål för domstolsprövning. Slutsatser Regeringen bedömer anslagsbehovet till för . beräknas anslagsbehoven vara oförändrade i fasta priser. 25.1 Omfattning är central myndighet för såväl för- valtning av fiskresurserna som för främjandet av en livskraftig fiskerinäring. skall vidare främja forskning och bedriva utvecklings- verksamhet på fiskeområdet. (1997) hade 252 (242) årsarbetskrafter. var verkets totala verksamhets- kostnader 183,8 (185,7) , varav 31 (34) procent eller 57,1 (63,6) finansierades av anslagsmedel. På regional nivå har länsstyrelserna ansvaret för fiskefrågor, främst fiskevård och EG:s strukturstöd. Verksamheten har i relation till länsstyrelsernas totala verksamhet ökat något . (1997) var 51 (50) årsarbetskrafter sysselsatta med fiske- frågor inom länsstyrelserna. Fiskefrågorna står för en liten andel av länsstyrelsernas totala verk- samhetskostnader ca 1,9 (1,8) procent. Totalt förbrukade länsstyrelserna 46,6 (44,1) inom fiskeområdet. , som tillhör utgiftsområde 6 Totalförsvar, svarar för tillsyn och kontroll av såväl yrkesfiske som fritidsfiske. Av myndig- hetens totala budget används för övervakning av fiske. över- vakning sker till havs, i kustvattnen samt i och enligt lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär över- vakning och enligt fiskelagen (1993:787) med tillhörande författningar. Kontrollen till havs omfattar svenska och utländska fiskefartyg inom såväl den ekonomiska zonen som inom sjöterri- . Myndigheten utför även landnings- kontroller. 25.2 Utgiftsutveckling Tabell 6.1 Utgiftsutvecklingen Miljoner kronor (löpande priser) Utfall 1998 Anslag 1999 Utgifts- prognos 1999 Förslag anslag 2000 Beräknat anslag 2001 Beräknat anslag 2002 147 190 185 196 197 199 Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Orsaken till att utgiftsprognosen för understiger anslaget är att det råder en viss efter- släpning mellan beslut om och utbetalning av strukturstödsmedel. Regeringen har beslutat att det anslagssparande som över- stiger disponeras av myndigheten. Förändringar präglades av ytterligare effekti- visering av tillämpningen av EG:s gemensamma fiskeripolitik. Detta arbete medförde ett antal förändringar, bl.a. beslut om - ytterligare regleringar i förordningen om nya tekniska bevarandeåtgärder i , - ett nytt satellitbaserat övervakningssystem (VMS) för fiskefartyg och ett gemensamt kontrollsystem för öppet hav i Nordost- , - att upprätta en långsiktig förvaltningsstra- tegi för östersjötorsken, - en långsiktig förvaltningsstrategi för sill i och , - ett nationellt aktionsprogram för östersjö- laxen, - en ny rådsförordning avseende Fonden för fiskets utveckling, - omfördelning av fartygskapacitet mellan olika segment av den svenska fiskeflottan inom ramen för den sammanlagda kapaci- tetsnedskärningen. Mot bakgrund av betänkandet Fiskeriadminist- rationen i ett EU-perspektiv (SOU 1998:24) har beslutat att en ny organisation skall gälla fr.o.m. . Syftet har främst varit att närmare koppla FoU-verksamheten till verkets myndighetsuppgifter. Prioriteringar inledde en all- män översyn av den gemensamma fiskeripoliti- ken. Översynen ingår i förberedelserna för den revision av fiskeripolitiken som skall vara av- slutad . Regeringen kommer att prio- ritera detta arbete, som skall ske i samverkan med näringen och andra berörda intressenter. Frågan kan komma att bli en av de viktigare under det svenska ordförandeskapet första halv- . Arbetet med integrering av miljö- och fiske- frågor fortsätter bl.a. genom miljökvalitetsmål, ekosystemansatsen samt miljömärkning av fisk. skall en sektorsrapport om integre- ringen av miljö- och fiskefrågor inom ramen för Cardiffprocessen utarbetas och avrapporteras till . Prioriterade frågor är även införande av över- enskommelser med anledning av Baltic 21-arbe- tet, förvaltningsstrategi för torsk, som bl.a. inne- bär införande av nya selektiva redskap samt strategier för sill och skarpsill i som baseras på försiktighetsprincipen. Det pågående arbetet med att genomföra den internationellt antagna aktionsplanen för den vilda östersjölaxen kommer även att fortgå. Från svensk sida har ett nationellt åtgärdsprogram för östersjölaxen ut- arbetats. Beträffande nordsjöfisket skall särskilt bevakas konsultationerna mellan och om de nya långsiktiga förvaltningsstrategierna för en rad bottenlevande arter samt för makrill. Arbetet baseras på försiktighetsprincipen. Frågan om avrapportering av artsammansätt- ningen vid svenska landningar i måste lösas. I samband med reformeringen av gemenska- pens struktur- och regionalpolitik, som skett inom ramen för Agenda 2000, har nya regler fastställts för Fonden för fiskets utveckling. För- handlingarna avseende det detaljerade regel- verket för strukturåtgärder inom fiskerinäringen, den s.k. tillämpningsförordningen, förväntas vara avslutade . Detta innebär att det nya strukturprogrammet fördröjs. Det är emellertid viktigt att det nationella arbetet fort- går och att ett program kan godkännas och im- plementeras . 25.3 Resultatbedömning Målen för den svenska fiskeripolitiken och för verksamhet är att på ett långsik- tigt, hållbart sätt verka för en ansvarsfull hus- hållning med fiskresurserna så att - de ger en god långsiktig avkastning, - den biologiska mångfalden säkerställs, - konkurrenskraftiga företag utvecklas, - tillgången på fisk av god kvalitet till fördel för konsumenterna säkras. Såväl en god avkastning som bevarandet av den biologiska mångfalden är aspekter på en an- svarsfull hushållning med fiskresurserna. In- förandet av nya förvaltningsåtgärder, ett aktivt miljövårdsarbete, särskilda åtgärder för vård av vissa bestånd samt ett allmänt fiskevårdsarbete är viktiga verksamheter. Allmänhetens fiskemöjlig- heter på allmänt vatten främjas framför allt av fiskevårdsarbete men även av andra resursbeva- rande insatser. Långsiktiga förvaltningsstrategier, i enlighet med försiktighetsprincipen, och införandet av nya tekniska bevarandeåtgärder är två av de huvudsakliga instrument som använts i regle- ringen av hur fiskeresurserna nyttjas. De effekter som uppnåtts är bl.a. en väsentlig förbättring i skyddet av ung icke lekmogen fisk och ett sta- bilare och uthålligare fiske. Det kritiska tillståndet för flera av världens stora fiskbestånd är utgångspunkten för det multilaterala fiskerisamarbetet. har flera framsteg gjorts. Dessa syftar bl.a. till att för- stärka dels de regionala fiskerikommissionerna, dels FAO:s globala övervakning och analys av beståndssituationen. Uppgiften att genomföra en för , kallad Baltic 21, utgör tillsammans med arbetet inom ramen för Nordsjökonferen- sen, grunden för en vidare integrering av fiske- och miljöfrågor. har deltagit i utarbetandet av en plan för Baltic 21-arbetet på fiskets område. Uppföljning och genomförande av denna plan kommer att ske såväl internatio- nellt inom ramen för för verksamhet som nationellt av ansva- riga myndigheter. Målet är att av den poten- tiella reproduktionskapaciteten i samtliga vild- laxälvar skall uppnås för staterna runt . har under en följd av år vidtagit fiskereglerande åtgärder för att förbättra situationen för de svenska laxbestånden. Åtgär- derna har resulterat i att det totala uttaget av lax i kraftigt har begränsats. Fiskeri- kommissionen för beslutade om en internationell aktionsplan för den vilda östersjölaxen och tillsatte en övervak- ningsgrupp för arbetet med aktionsplanen. Arbetet inriktas på klassificering av vildlaxälvar och stopp för utsättningar av odlad lax i dessa älvar . Andra åtgärder för att stärka vildlaxbestånden är terminalfiske och fettfen- klippning. Härigenom möjliggörs en ökad in- riktning av fisket mot odlad lax utan att vildlax- beståndet hotas. På regional nivå är länsstyrelserna viktiga aktörer. Effektmålen för länsstyrelsernas arbete på fiskeområdet är att medverka till - ansvarsfull hushållning med fiskresurserna, - utveckling av konkurrenskraftiga företag inom fiskerinäringen. Regeringens bedömning är att länsstyrelsernas insatser har bidragit till att uppnå målen dels genom att fördela EU-stöd till bl.a. fiskbered- ningsindustrin och vattenbruk, dels genom sitt fiskevårdsarbete. Enligt regeringens uppfattning är det angeläget att arbetet med att öka mätbar- heten i resultaten fortsätter. I budgetpropositionen för föreslog regeringen att skall bedrivas i en fristående organisation. Enligt reg- leringsbrev för är inriktningen att verksamheten skall vara avvecklad . Regeringen avser därför att återkomma med närmare redovisning av ärendet. nya organisation kommer en- ligt regeringens bedömning att möjliggöra en tydligare koppling mellan verkets kärnverksam- het och den FoU-verksamhet som krävs för att utföra verksamheten på ett ändamålsenligt sätt. Fiskevård Fiskevårdsarbetet syftar till en god miljö, effektiv användning av resurserna och en hållbar försörj- ning och ingår som en del i ansträngningarna att bygga ett ekologiskt hållbart samhälle. I detta arbete måste långsiktiga åtgärder prioriteras. För höjdes anslaget till fiskevård från till . Genom denna satsning kan bl.a. aktionsplanen för biologisk mångfald på fiskets område i allt väsentligt genomföras. har lämnat en redogörelse till regeringen om hur de samlade statliga medlen till fiskevård har använts. Genomgången visar att sammanlagt användes till fiskevård . Verket administrerade ca av dessa medel och länsstyrelserna ca . Därutöver gav regeringen regleringsbrev länsstyrelserna i uppdrag att redovisa behovet av fiskevård 2001. Rapporterna bör kunna utgöra underlag för vidare planering av den allmänna fiskevården och fördelningen av fiskevårdsmedel. En väsentlig del av och läns- styrelsernas arbete med fiskevård gynnar fritids- fisket. I arbetet med fiskevård ingår bl.a. bildan- det av fiskevårdsområden. Dessa områden har stor betydelse för såväl fritidsfisket som fiske- vården. fortsätter sin översyn av använd- ningen av fiskeavgifter fastställda enligt 6 kap. 5 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverk. Målet är att ta fram underlags- material i de fall otidsenliga bestämmelser om avgifternas användning hindrar ett genomföran- de av biologiskt riktiga åtgärder. De fonderade medlen uppgick till ett bok- fört värde på . Marknadsfrågor Ur ett producentperspektiv har marknaden för fisk och skaldjur varit gynnsam och marknadspriserna har ökat, i synnerhet för vitfisk. Detta är en utveckling som kunde obser- veras och som resulterat i minskade återtag. Kostnaden för återtag av fisk har varit ca 3,5 miljo- ner kronor , vilket är avsevärt lägre än mot- svarande belopp då ca 13,5 respektive utbetalades. Att beloppen minskat beror främst på att mark- naden för torsk förbättrats. lämnade ett förslag till ny förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter. Kommissionens målsättning är att den nya organisationen av marknaden bl.a. skall bidra till en ansvarsfull förvaltning av resurserna, att åter- tag av fisk skall minska och att marknaden skall bli mer överskådlig samt att konsumenternas kunskap om fisk- och vattenbruksprodukter skall förbättras. För att uppnå dessa mål inne- håller kommissionens förslag till ny förordning ändrade eller nya bestämmelser inom sex om- råden: konsumentinformation, nya uppgifter för producentorganisationerna, branschorganisa- tioner och branschavtal, ändrade ersättningsvill- kor för återtag, ändrade ersättningsvillkor för tonfisk samt införande av tullsuspensioner för fiskarter som inte kan tillhandahållas i tillräcklig utsträckning inom unionen. Enligt förslaget skall den nya förordningen börja gälla och arbetet med den pågår på rådsnivå. startade ett nordiskt sam- arbete om miljömärkning av fisk. Bakgrunden var ett alltmer ökande konsumentintresse för miljömärkta livsmedelsprodukter, även för fisk. Det nordiska initiativet ledde till att FAO diskuterade möjligheten till att ut- arbeta tekniska riktlinjer för en miljömärkning. har även tagit upp frågan och hållit en första diskussion. Kommis- sionen har för avsikt att åter- komma i frågan. Strukturpolitik EG:s finansiella instrument för att uppnå de strukturpolitiska målen på fiskets område är Fonden för fiskets utveckling (FFU). De mål som har lagts fast för FFU är att - bidra till att uppnå en varaktig balans mellan resurser och deras nyttjande, - stärka utvecklingen av ekonomiskt livskraf- tiga företag inom sektorn samt - förbättra marknadsutbudet och förädlings- värdet för fiskets och vattenbrukets pro- dukter. Fiskerinäringen har 1999 beviljats stöd inom ramen för mål 5a fiske, såväl inom som utanför mål 6, och gemen- skapsinitiativet Pesca. Mål 5a skall bidra till en modernisering och omstrukturering av hela fis- kerinäringen, medan Pesca är särskilt riktat till 15 fiskeberoende kommuner i . Pesca syftar till att skapa kompletterande sysselsättning för yrkesfiskare, arbetslösa fiskare samt andra yrkes- kategorier vars försörjning påverkats negativt av nedgången i fisket. Utöver dessa program kan också projekt med anknytning till fisket stödjas inom ramen för andra strukturprogram, exem- pelvis mål 5b och gemenskapsinitiativet Leader. Beträffande mål 5a-åtgärder, vilka omfattar den huvudsakliga delen av strukturstödet, kan konstateras att investeringsviljan inom fiskeri- näringen genomgående varit hög, främst för in- vesteringar i beredningsindustrin, i fiskehamnar och inom flottan. Inom mål 6 har investeringarna främst avsett vattenbruksanläggningar. Utfallet per visar att av programperiodens tillgängliga medel från FFU har tagits i anspråk. Nationell och privat medfinansiering är en förutsättning för att ut- nyttja de medel som finns avsatta från FFU. Enligt den oberoende utvärdering som per gjorts av programmet är upp- fyllelsen av de övergripande målen genomgående god. Stödets effekter bedöms som goda och en tredjedel av projekten bedöms ha haft större effekt än förväntat. Inom såväl yrkesfisket som beredningsindust- rin har investeringarna främst avsett kvalitets- och hygienförbättrande åtgärder samt insatser för arbetsmiljön. För fiskeflottans del har stöd- åtgärderna syftat till att hålla flottans kapacitet på en långsiktigt hållbar nivå som det krävts en förnyelse och modernisering för att öka de svenska fiskeföretagens konkurrenskraft. Detta gäller i synnerhet mot bakgrund av att de svenska fiskefartygen har en relativt hög medel- ålder. Genom stöd till förnyelse och modernise- ring har fiskerinäringen fått del av den utveckling som skett på fartygssidan vad gäller förbättrad säkerhet, möjligheter till mer rationell hantering av fångsten samt möjlighet att kunna leverera fångst med högre kvalitet. Detta är en förutsätt- ning för en bättre lönsamhet i fiskeföretagen. Inom beredningsindustrin har investeringarna resulterat i snabb anpassning till EG:s bestäm- melser på hygienområdet, produktionsökning och ökat antal sysselsatta. Den totala produktionen från vattenbruket har successivt minskat . För att långsiktigt ha god lönsamhet och effektivt kunna möta konkurrens från utländska företag behöver genomsnittsproduktionen per odling öka. För att denna utveckling skall bli möjlig måste dock de miljörelaterade konflikterna ut- redas och minskas. De investeringar som medfinansierats inom vattenbruket har främst avsett modernisering av befintliga anläggningar medan antalet nyetable- ringar har varit färre än förväntat. Investe- ringsvolymen inom vattenbruket har inte varit så stor som strukturprogrammet förutsatt. Vissa medel har därför omfördelats till åtgärder för beredningsindustrin. Gemenskapsinitiativet Pesca har och utvecklats bättre än tidi- gare år. har medel för offentlig medfinansiering tillförts programmet och där- med underlättat genomförandet. har ett antal större strategiska projekt beviljats medel, bl.a. ett center för säkerhetsutbildning av yrkesfiskare. Per hade 41 pro- cent av tillgängliga EG-medel tagits i anspråk, vilket kan jämföras året innan. Då utnyttjandet av pro- grammet har varit relativt lågt har , efter önskemål från kommissionen, överförts från det svenska Pesca-programmet till ett Peace-initiativ på . Vattenbruket bildades Matfiskodlarnas Produ- centorganisation, som bl.a. skall främja med- lemmars ekonomiska intressen genom att sälja fisk och övriga vattenbruksprodukter som med- lemmar levererar till producentorganisationen. Inom har en arbets- grupp tillsatts för att bl.a. ta fram förslag till övergripande policy för vattenbruket. Arbets- gruppen skall över- lämna en rapport till regeringen. Yrkesfiskets konkurrenssituation Utredningen (Jo 1998:05) om konkurrenssitua- tionen för det svenska yrkesfisket lade fram betänkandet Yrkesfiskets konkurrens- situation (SOU 1999:3). Utredningen föreslår att det nu gällande avdraget för ökade levnads- kostnader vid fiske ersätts av ett nytt avdrag benämnt yrkesfiskaravdrag. Vidare lägger utred- ningen fram förslag på metoder för att möjliggöra resultatutjämning vid fartygsbyte. Betänkandet har remissbehandlats. Ärendet bereds i . System för ersättning av skador på fiskefartyg och fiskeredskap till följd av dumpade kemiska stridsmedel och liknande produkter För yrkesfiskare inträffar ibland skador på fiske- fartygen och fiskeredskapen till följd av dumpade stridsmedel och liknande produkter framför allt vid trålning. Statskontoret har på uppdrag av utrett och lagt förslag på ett system för ersättning. Kostnader för ska- dor som uppstår i samband med dumpade kemiska stridsmedel o.dyl. skall delas av staten och näringen. Statskontoret föreslår att yrkes- fiskare själva eller via sina branschorganisationer ser över försäkringsskyddet och utnyttjar de möjligheter som finns inom de kommersiella försäkringarnas ram. Vidare föreslår Statskonto- ret att i den mån kostnader kvarstår, då kommer- siella försäkringslösningar är fullt utnyttjade, bör dessa ersättas av en statlig försäkring via en fond. Statskontoret uppskattar att antalet incidenter orsakade av såväl dumpade kemiska stridsmedel som av liknande produkter uppgår till ca 25 stycken. rapporteras till myn- digheterna endast skador som orsakas av dum- pade kemiska stridsmedel. har endast åtta fall rapporterats och den senaste incidenten inträffade . Ett flertal remissinstanser gavs tillfälle att yttra sig över Statskontorets rapport. Endast () motsatte sig Statskontorets förslag och anser att en försäk- ringslösning inte är möjlig utan förordar en anslagsfinansiering. Enligt regeringens bedömning bör inga åtgär- der vidtas med anledning av Statskontorets för- slag. Staten ersätter en stor del av skadorna såsom eskort till hamn, ersättning för saneringskostnader och arbetslöshetsersättning då sanering pågår. Dessutom utreds frågan om en ny sanerings- anläggning i . Övriga kostnader för uppkomna skador bör kunna täckas genom för- säkringslösningar. Mot denna bakgrund vidtar regeringen inte några ytterligare åtgärder. 25.4 Revisionens iakttagelser har inte haft några invänd- ningar i revisionsberättelsen för avseende . 25.5 Översyn av fiskeriadministrationen En särskild utredare har sett över fiskeriadmi- nistrationen och överlämnade be- tänkandet Fiskeriadministrationen i ett EU-per- spektiv (SOU 1998:24) till regeringen. Förslag från utredningen redovisades i budgetproposi- tionen för , utgiftsområde 23. I detta sammanhang behandlas utöver vad som sagts endast förslaget om samordning av kvalitets- och landningskontrollen. Samordnad kvalitets- och landningskontroll Regeringens bedömning: Uppgiften att utföra kvalitetskontroll av fisk i svenska hamnar skall överföras från till Kustbevak- ningen. Utredningens förslag: bör som ansvarig myndighet för den gemensamma fiske- ripolitiken i få uppgiften att utföra den samordnade kvalitets- och landningskontrollen av fisk i svenska hamnar. Remissinstanserna: Såväl som har förordat att den egna myndigheten skall utföra den samordnade kva- litets- och landningskontrollen av fisk i svenska hamnar. () ifrågasätter utredningens slutsatser om fiskerikontrollens framtida kostnader mot bakgrund av utredning- ens bristfälliga beräkningsunderlag. RRV anser att borde få utförandeansvar mot bakgrund av säsongsmässig variation, bättre flexibilitet i kontrollorganisationen samt möjlig- het till variation av kontrollinsatser efter behov. Statskontoret anser dock att utredningens för- slag om att skall överta landnings- kontrollen från är rimlig. Skälen för regeringens bedömning: Den obligatoriska fiskerikontrollen ingår i den gemensamma fiskeripolitiken och skall utövas enligt EG:s kontrollförordning ((EEG) nr 2847/93). Svensk lagstiftning innehåller ytter- ligare bestämmelser om fiskerikontrollen. utgör fiskerikontrollen en betydande del av verksamhet. Detta rör sig om kontroll och övervakning till sjöss, men omfattar också landningskontroll i hamnar, inklusive kontroll av industrilandningar. Fram till nu har dock kontrollen av industrilandningar utförts främst av inom ramen för ett EG- finansierat metodprojekt. Regional kvalitets- kontroll svarar för. bör få en sammanhållande uppgift inom fiskerikontrollen genom att även ansvaret för kvalitetskontroll av fisk överförs till myndigheten. Motivet till detta är behovet av en effektivare och förbättrad svensk fiskerikontroll. Genom denna åtgärd kan ambitionsnivån för- bättras för landningskontrollen . Vidare uppnås ekonomiska fördelar då kvalitets- och landningskontrollen samordnas. Avgörande för regeringens bedömning har varit organisation liksom dess regionala närvaro. Genom en utökad myndig- hetssamverkan bör även rapporterings- och andra administrativa rutiner kunna förbättras. skall, såsom ansvarig myndighet avseende den gemensamma fiskeripolitiken i , även framgent, ha det övergripande ansvaret för den del av politiken som hänför sig till EG:s kontrollförordning på fiskets område. Fiskerikontrollen utgör en priori- terad del av verksamhet. Regeringen anger också mål för denna verksamhet. Regeringen avser dock att införa ett nytt mål för fiskerikontrollen (utg.omr. 6, anslag C1). Regeringen är angelägen om att de två berörda myndigheterna i den framtida verksam- heten redovisar hur EG:s krav på en god fiskerikontroll säkerställs samt genomförda kvalitetsförbättringar. Detta förutsätter att ett samarbetsavtal upprättas mellan och . och skall gemensamt få i uppdrag att utarbeta ett riskana- lysbaserat kontrollsystem. Systemet skall säker- ställa att en högkvalitativ kontroll förhindrar att svenska fiskekvoter överskrids.