prop · GN0352 · 2000-01-01 00:00:00 — SSI: SSI tillstyrker ändringarna i 6-8 §§ vad avser utvidgning av strål- skyddslagen till att omfatta s.k. externa arbetstagare och deras arbetsgivare, samt att omfatta all verksamhet där arbetstagare kan utsättas för strålning som inte har försumbar betydelse i det enskilda fallet. Genom skrivningen uppnås ett delat ansvar mellan den som bedriver verksamhet med strålning och den externa arbetstagarens ordinarie arbetsgivare, vilket är i enlighet med direktiv /641/Euratom som även fortsättningsvis kommer att gälla vid sidan av det grundläggande strålskyddsdirektivet 96/29/Euratom. SSI finner att det föreslagna tillägget innebär att även verksamheter, som inte är verksamhet med strålning enligt definitionen i 5 § strålskyddslagen, omfattas av de allmänna skyldigheter som anges i 6-8 §§ i de fall arbetstagare kan utsättas för strålning i sådan omfattning att strålningen inte är av försumbar betydelse i det enskilda fallet. Den föreslagna skrivningen gör att lagstiftarna på ett mycket tilltalande sätt har inarbetat kraven i EG direktiv /29/Euratom såväl vad avser externa arbetstagare och deras arbetsgivare som möjligheten att reglera alla verk- samheter där arbetstagare kan utsättas för strålning av icke försumbar omfattning. Det senare framgår inte av motiveringen i departementspro- memorian och SSI ifrågasätter starkt denna motivering (se härvid även vad som anförts i anslutning till avsnitt 4 ovan). En av de viktigaste punkterna är att skapa en möjlighet att reglera yrkesexponering, när så är påkallat från strålskyddssynpunkt. Detta har stöd i det grundläggande strålskyddsdirektivet, vilket också konstateras i promemorians motivering sidan 25 under punkt 9. Som också framhålles i slutet av samma sida bör tillämpningsområdet utvidgas på samma sätt som direktivet. I den vidare texten dras slutsatsen att det blir möjligt att ålägga externa arbetstagare samt deras arbetstagare skyldigheter... . Att i sammanhanget inskränka resonemanget till externa arbetstagare och arbetsgivare motsäger den uttalade ambitionen att utvidga tillämpningsområdet till vad som avses i direktivet. Myndigheten måste kunna meddela föreskrifter för all verksamhet där arbetstagare kan utsättas för strålning i en omfattning som inte är försumbar. Detta kan t.ex. gälla för flygplansdrift, arbete med mineraler eller biobränslen samt interventioner. SSI anser att det är nödvändigt med ett förtydligande av motiveringen så att det klart framgår att även verksamheter som inte är verksamhet med strålning enligt 5 § SSL omfattas. SSI konstaterar med tillfredsställelse att någon inskränkning till enbart externa arbete inte finns i lagförslaget, men finner att bakgrundstexten inte är förenlig med ambitionen i direktivet. i : Strålskyddslagens regler blir bl. a. till- lämpliga även på externa arbetstagare som utför arbete i anslutning till en strålkälla utan att vara anställda av den som bedriver verksamheten. Denna ändring ligger i linje med vad LO har framhållit ifråga om strålskydd. LO anser att rubricerat förslag ger en bra förstärkning till strålskyddslagstiftningen och välkomnar förslaget utan ytterligare syn- punkter. kraft AB: Enligt kap. 6, riktlinjer för tillståndsprövning, framgår att om verksamheten bedrivs så att dosgränser ej överskrids så anses människor, djur och miljö skyddade mot skadlig inverkan av strål- ning. Det får då antas att det är dosgränserna som gäller för uppfyllande av målen enligt och såväl ALARA- som BAT-principen. Entreprenörerna ges ett utökat juridiskt ansvar för sin personals utbild- ning och kompetens i strålskyddsfrågor. Detta är bra. Det bör dock påpe- kas att förändringen ger ett stort informationsbehov till alla företag som har arbetskraft sysselsatt på arbetsplatser där strålning ej är av för- sumbar betydelse. : Ändringarna innebär att externa arbetsgivare dvs entreprenörs- och konsultföretag, får det juridiska ansvaret att deras personal har till- räcklig information och utbildning vad gäller strålning och strålskydd och att de vidtar de åtgärder och iakttager de försiktighetsmått som behövs för att hindra eller motverka skada på människor, djur och miljö. Förändringen innebär ett stort informationsbehov till de företag som har personal sysselsatt i arbete där strålningen inte är av försumbar betydelse. : I 6§ punkt 1 föreslås att skrivningen ändras så att den över- ensstämmer med formulering i 1 kap. 1 §. "Människor, djur och miljö" ändras därmed till "människors hälsa och miljön...." Övriga synpunkter på förslaget SSI: SSI har granskat förslaget och den bakomliggande motiveringen med utgångspunkt att de ska uppfylla EG-direktiven och då speciellt di- rektiv 96/29/Euratom Eftersom betänkandet enbart behandlar föränd- ringar i strålskyddslagen och inte tar upp de förändringar som avses att införas i strålskyddsförordningen har det ibland varit svårt att få en hel- hetsbild. SSI föreslår i övrigt att strålskyddslagen kompletteras med en skrivning som ger en uttrycklig möjlighet att föreskriva om tidsgräns för avfallshantering. Detta kan åstadkommas genom att 13 § kompletteras enligt följande: "...det i verksamheten uppkomna radioaktiva avfallet hanteras eller slutförvaras på särskilt angivet sätt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om tidsgräns för när avfallet ska vara slutligt omhändertaget. SSI har vidare noterat att EG direktiv /11/EG ställer krav på att miljökonsekvensbeskrivning, MKB, ska upprättas vid avveckling av kärntekniska anläggningar och att detta direktiv ska vara inarbetat i medlemsländernas lagstiftning . SSI anser att bemyndigandet enligt 27 § strålskyddslagen att kräva en MKB är otydligt (jämför 22 a § SSL där MKB är kopplat till tillståndskrav) och att denna skrivning inte motsvarar kravet i ovan nämnt EGdirektiv. Eftersom en MKB omfattar många andra områden utöver strålskydd förutsätter SSI att kravet på upprättande av MKB vid avveckling av kärntekniska anläggningar hanteras i annan ordning. Folkkampanjen mot kärnkraft och kärnvapen: Kemiska grundämnen och kemiska föreningar har flera egenskaper men myndigheternas ansvar och lagstiftningen separerar. Många s.k. radioaktiva ämnen är mycket giftiga tungmetaller och i vissa fall kan de radioaktiva ämnena medverka i kemiska reaktioner med explosionsrisk som följd, och de kan också förstärka andra ämnens negativa egenskaper. Ansvars- frågan är också otydlig i hanteringen av radioaktiva ämnen och särskilt vid transporter till sjöss. En utredning måste först göras om behovet av en samordnad lagstiftning så att exempelvis kemiskt viktiga egenskaper hos ett ämne inte faller mellan olika lagstiftningar. : Det är positivt att anpassar lagstiftning till EU-stan- dard. Definitioner och omfattning i strålskyddslagen måste samordnas med definitioner och omfattning i kärntekniklagen. Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220) Regeringen har följande förslag till lagtext. Härigenom föreskrivs i fråga om strålskyddslagen (1988:220) dels att 8, 16, 20 och 36 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 7 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 a § Skyldigheterna enligt 6 och 7 §§ omfattar även den som utan att bedriva verksamhet med strålning sysselsätter någon för att utföra arbete i lokaler där det bedrivs sådan verksamhet. Skyldigheterna gäller i den utsträckning som det behövs för att skydda den som utför arbetet mot skadlig verkan av strålning. 8 § Den som är sysselsatt i verksamhet med strålning skall använda de skyddsanordningar och vidta de åtgärder i övrigt som behövs för att strålskyddet skall fungera tillfreds- ställande. Den som är sysselsatt i verksamhet med strålning, eller utför arbete där sådan verksamhet bedrivs, skall använda de skyddsanord- ningar och vidta de åtgärder i öv- rigt som behövs för att strålskyddet skall fungera tillfredsställande. 16 § Den som är får inte sysselsättas i arbete som är förenat med joniserande strålning. Den som är får inte sysselsättas i verksamhet som är förenad med joniserande strålning. Undantag får endast göras för den som för sin utbildning måste be- fatta sig med radioaktiva ämnen eller med en teknisk anordning som kan alstra joniserande strålning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela särskilda föreskrifter i fråga om arbetstagare under som utför sådant arbete. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela särskilda föreskrifter i fråga om dem som är och som sysselsätts i verksamhet med strålning. 20 § Tillstånd krävs för att 1. tillverka, till landet införa, transportera, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, inneha eller an- vända ett radioaktivt ämne, Tillstånd krävs för att 1. tillverka, till landet införa, transportera, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, inneha, använda, deponera, återvinna eller återan- vända ett radioaktivt ämne eller ett material som innehåller radioaktiva ämnen, 2. tillverka, till landet införa, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, in- neha, använda, installera eller underhålla en teknisk anordning som kan och är avsedd att sända ut joniserande strålning eller sådan del av anord- ningen som är av väsentlig betydelse från strålningssynpunkt, 3. tillverka, till landet införa, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, in- neha, använda, installera eller underhålla andra tekniska anordningar än sådana som avses i 2 och som kan alstra joniserande strålning och för vilka regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer före- skrivit krav på tillstånd, 4. från landet utföra radioaktivt avfall. 4. från landet utföra radioaktivt ämne, om inte tillstånd finns enligt lagen (1998:397) om strategiska produkter. 36 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bryter mot 16 § första stycket eller 20 § 1 eller 2, 1. bryter mot 16 § första stycket eller 20 § 1, 2 eller 4, 2. bryter mot föreskrift som meddelats med stöd av 12 § första stycket, 13 § andra stycket, 14 §, 15 §, 16 § andra stycket, 17 §, 19 § första stycket, 20 § 3 eller 21 §, 3. bryter mot villkor som meddelats med stöd av 26 eller 27 §, 4. bryter mot föreläggande eller förbud som meddelats med stöd av 32 § första stycket. Denna lag träder i kraft . Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: EG-direktivet behandlar i bl.a. artikel 2.1 och 2 naturliga strålkällor. I den allmänna motiveringen diskuteras behovet av att strålskyddslagen utformas så att den kan användas för att komma till rätta med problem orsakade av naturlig strålning. har i sitt remissyttrande anfört att institutet måste kunna meddela föreskrifter för all verksamhet där arbetstagare utsätts för naturlig strålning, såsom vid flygplansdrift, arbete med mineraler och biobränslen och vid interventioner. Den argumentering som anförs i lagrådsremissen till stöd för uppfattningen att nya bestämmelser som behandlar frågan om naturlig strålning inte behövs i strålskyddslagen är inte övertygande. I första hand hänvisas till att föreskrifter kan meddelas med stöd av bestämmelser i och arbetsmiljölagen. När det nu finns en speciallag som handlar om strålskydd är det dock naturligt att problem som rör naturlig strålning löses i denna och inte i mer generell lagstiftning. Detta gäller så mycket mer som man måste beakta den totala effekten av naturlig strålning och sådan strålning som behandlas i strålskyddslagen. Vidare sägs i motiveringen att det torde anses främmande för svensk lagstiftningstradition att utvidga tillämpningsområdet för en lag innan något sådant behov har visats eller ens förutsatts (till det sista må an- märkas att uppenbarligen förutsatt ett sådant behov). Det anförda må ha varit sant tidigare. Efter inträde i EU gäller emellertid att är skyldigt att genomföra EG-direktiv i en form som effektivt säkerställer en fullständig tillämpning av direktivet på ett klart och precist sätt. Det är framför allt i sistnämnda hänseende som det framlagda förslaget brister. Lagrådet förordar att frågan övervägs på nytt under det fortsatta beredningsarbetet i . Enligt första meningen omfattar skyldigheterna enligt 6 och 7 §§ även den som utan att bedriva verksamhet med strålning sysselsätter någon för att utföra arbete "i lokaler" där det bedrivs sådan verksamhet. Såväl enligt normal sakprosa som enligt vanligt lagspråk (jfr 12 kap. 1 § tredje stycket jordabalken) måste bestämmelsen förstås så att den är begränsad till inomhusarbete. EG-direktivet innehåller emellertid inte någon sådan begränsning (se t.ex. artikel 18.1). Lagrådet förordar efter mönster av 8 § att i stället används uttrycket: "utföra arbete där sådan verksamhet bedrivs". Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , . Regeringen beslutar proposition 1999/2000:52 Förstärkt strålskydd. Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om ändring i strålskyddslagen Jfr rådets direktiv /641/EURATOM av om praktiskt strålskydd för externa arbetstagare som löper risk att utsättas för joniserande strålning i sin verksamhet inom kontrollerade områden (EGT L 349, 13.12.1990, s.21, Celex 390L0641), rådets direktiv /29/EURATOM av om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (EGT L 159, 29.6.1996, s.1, Celex 396L0029 och rådets förordning (EURATOM) nr 1493/93 av om transport av radioaktiva ämnen mellan medlemsstater (EGT L 148, , s.1, Celex 393R1493). 1999/2000:52 Bilaga 1 1999/2000:52 Bilaga 2 1999/2000:52 Bilaga 3 1999/2000:52 Bilaga 4 1999/2000:52 Bilaga 5