prop · GN0350 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:50 Ansvaret för fastställande av diskontot m.m. Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att riksbank inte längre skall vara skyldig att bestämma och offentliggöra diskontot. Diskontot är endast en referensränta utan penningpolitisk betydelse och uppgiften att bestämma och publicera diskontot har kommit att bli främmande för verksamhet. Eftersom det emellertid finns ett stort behov av en officiellt fastställd ränta som kan utgöra riktmärke för annan ränte- sättning i samhället, föreslås att uppgiften att bestämma och offentliggöra diskontot läggs på en annan myndighet. I propositionen föreslås att Riks- gäldskontoret övertar denna uppgift. Vidare föreslås mindre ändringar i ett antal lagar till följd av överflytt- ningen av uppgiften att bestämma och offentliggöra diskontot. knyts räntan på för mycket avräknad fordran vid återbetalning av skatter och avgifter till räntebestämmelserna i skattebetalningslagen i stället för till diskontot. Syftet är att uppnå en mer enhetlig ordning inom skatte- området. Regeringen föreslår slutligen att får delta i finansiering inom ramen för Internationella valutafondens verksamhet. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank 4 2.2 Förslag till lag om ändring i jordabalken 6 2.3 Förslag till lag om ändring i räntelagen (1975:635) 7 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag 8 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek 9 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter 10 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område 11 2.8 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 12 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti 13 3 Ärendet och dess beredning 14 4 Bakgrund 15 4.1 Diskontot 15 4.2 () 15 5 Överväganden 20 5.1 Bestämmandet av diskontot 20 5.2 Ränta på för mycket avräknad statlig fordran 22 5.3 Övriga följdändringar 22 5.4 medverkan i finansiering inom IMF 23 6 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 25 7 Ekonomiska konsekvenser 26 8 Författningskommentar 27 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank 27 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter 27 8.3 Övriga förslag till lagändringar 27 Bilaga 1 Remissinstanser: departementspromemorian Diskontot som referensränta (Ds 1989:76). 28 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .. 29 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank, 2. lag om ändring i jordabalken, 3. lag om ändring i räntelagen (1975:635), 4. lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag, 5. lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek, 6. lag om ändring i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter, 7. lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område, 8. lag om ändring i sjölagen (1994:1009), 9. lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbank Härigenom föreskrivs att 6 kap. 4 § och 7 kap. 4 § lagen (1988:1385) om riksbank skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 kap. 4 § skall minst lämna en skriftlig redo- görelse till finansutskott om penningpolitiken. skall löpande offentliggöra statistiska uppgifter om valuta- och kreditförhållanden. skall även offentlig- göra beslut om diskontoföränd- ringar. skall löpande offentliggöra statistiska uppgifter om valuta- och kreditförhållanden. 7 kap. 4 § I valutapolitiskt syfte får ta upp utländsk kredit och kredit i utländsk valuta, bevilja kredit till annan centralbank och till , bevilja kredit inom ramen för verksamheten i Banken för internationell betalningsutjämning samt bevilja kredit för Europeiska unionens system för medelfristigt finansiellt stöd. I valutapolitiskt syfte får ta upp utländsk kredit och kredit i utländsk valuta, bevilja kredit till annan centralbank, bevilja kredit inom ramen för verksamheten i Banken för internationell betalningsutjämning samt bevilja kredit för Europeiska unionens system för medelfristigt finansiellt stöd. Efter medgivande av får i valutapolitiskt syfte bevilja kredit till andra internationella finansorgan som är medlem i och sluta avtal med annan än centralbank om långsiktiga internationella låneåtaganden. får också efter medgivande av av egna medel tillskjuta insatskapital i . får efter medgivan- de av av egna medel tillskjuta insatskapital i . får efter medgivande av också på annat sätt än som anges i andra och tredje styckena delta i finansiering inom ramen för Internationella valuta-fondens verksamhet. Något med-givande behövs dock inte om finansieringen har ett valutapo- litiskt syfte eller om det finns särskilda skäl. Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 6 kap. 3 § jordabalken skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 kap. 3 § När en myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelar medel mellan rättsägare i fastighet, har borgenär rätt att för fordran, som är förenad med panträtt i fastig- heten, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt lag få betalning ur medlen intill pant- brevets belopp. I den mån detta ej förslår, erhåller borgenären betal- ning ur medlen genom ett tillägg. Detta får icke överstiga femton procent av pantbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då fastigheten utmättes, konkursansökan gjordes eller de medel nedsattes som eljest skall fördelas. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot ökat . Föränd- ringar i diskontot som inträffar efter upprättandet av sakägarför- teckning skall inte beaktas. När en myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelar medel mellan rättsägare i fastighet, har borgenär rätt att för fordran, som är förenad med panträtt i fastig- heten, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt lag få betalning ur medlen intill pant- brevets belopp. I den mån detta ej förslår, erhåller borgenären betal- ning ur medlen genom ett tillägg. Detta får icke överstiga femton procent av pantbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då fastigheten utmättes, konkursansökan gjordes eller de medel nedsattes som eljest skall fördelas. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fast- ställda, vid varje tid gällande diskontot ökat med fyra procent- enheter. Förändringar i diskontot som inträffar efter upprättandet av sakägarförteckning skall inte beaktas. Har flera pantbrev överlämnats som pant för fordran och har inteck- ningarna samma företrädesrätt eller gäller de efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pantbrevens sammanlagda belopp. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om pantbrevet har utmätts på ansökan av borgenären eller om pantbrevet är pantförskrivet till honom i andra hand. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet. 2.3 Förslag till lag om ändring i räntelagen (1975:635) Härigenom föreskrivs att 5 och 6 §§ räntelagen (1975:635) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 § I fall som avses i 2 § andra stycket beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . I fall som avses i 2 § andra stycket beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . 6 § I fall som avses i 3 eller 4 § beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Om det vid bestämmande av skadestånd med anledning av personskada skall avräknas förmåner som utgår enligt 5 kap. 3 § 1 skadeståndslagen (1972:207), utgör dock tillägget till diskontot för tiden till dess att det har slutligt avgjorts vilka sådana förmåner som utgår . I fall som avses i 3 eller 4 § beräknas ränta för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Om det vid bestämmande av skadestånd med anledning av personskada skall avräknas förmåner som utgår enligt 5 kap. 3 § 1 skadeståndslagen (1972:207), utgör dock tillägget till diskontot för tiden till dess att det har slutligt avgjorts vilka sådana förmåner som utgår . Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet. 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag föreskrivs att 2 kap. 6 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 6 § För varje räkenskapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets början, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets angelägenheter. Räntan skall beräknas enligt den räntefot som motsvarar det av fastställda diskonto som gällde vid räkenskapsårets början med tillägg av . För varje räkenskapsår skall en bolagsman tillgodoräknas dels ränta på den insats han hade kvar i bolaget vid räkenskapsårets början, dels ett skäligt arvode för sin förvaltning av bolagets angelägenheter. Räntan skall beräknas enligt den räntefot som motsvarar det av Riksgälds- kontoret fastställda diskonto som gällde vid räkenskapsårets början med tillägg av . Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet. 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 § lagen (1984:649) om företagshypotek skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 5 § En borgenär som har företags- till säkerhet för sin ford- ran har rätt att vid utmätning eller i konkurs, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt lag, få betalt för fordringen ur egendom som omfattas av hypoteket intill företagshypoteksbrevets belopp. I den mån detta inte förslår har borgenären rätt att få betalt ur egendomen genom ett tillägg. Tillägget får inte överstiga femton procent av hypoteksbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då egendomen utmättes eller konkursansökan gjordes. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot ökat . En borgenär som har företags- till säkerhet för sin ford- ran har rätt att vid utmätning eller i konkurs, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt lag, få betalt för fordringen ur egendom som omfattas av hypoteket intill företagshypoteksbrevets belopp. I den mån detta inte förslår har borgenären rätt att få betalt ur egendomen genom ett tillägg. Tillägget får inte överstiga femton procent av hypoteksbrevets belopp jämte ränta på detta belopp från den dag då egendomen utmättes eller konkursansökan gjordes. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot ökat . Har flera hypoteksbrev överlämnats som säkerhet för fordran och har inteckningarna samma företrädesrätt eller gäller de efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om hypoteksbrevets belopp avse hypoteksbrevens sammanlagda belopp. Borgenärens rätt till betalning ur egendomen gäller, även om ford- ringen har preskriberats eller inte har anmälts av borgenären efter kallelse på okända borgenärer. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om hypoteks- brevet utgör säkerhet för honom i andra hand. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet. 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 § Finner kronofogdemyndigheten att för mycket tagits i anspråk genom avräkning på grund av att en före avräkningen gjord betalning av det allmännas fordran inte beaktats eller fordringen av annan orsak varit upptagen till ett för stort belopp, skall kronofogdemyndigheten besluta om rättelse. Den som på grund av rättelsen skall få tillbaka ett belopp skall även erhålla ränta från utgången av den månad då beloppet kom kronofogdemyndigheten till handa till och med den månad då beloppet utbetalas. Räntan beräknas enligt en räntesats som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot. Öretal som uppkommer vid ränteberäkningen bortfaller. Ränta som understiger skall inte utbetalas. Den som på grund av rättelsen skall få tillbaka ett belopp skall även erhålla ränta från utgången av den månad då beloppet kom kronofogdemyndigheten till handa till och med den månad då beloppet utbetalas. Räntan beräknas enligt samma räntesats som gäller för beräkning av intäktsränta enligt 19 kap. 14 § skattebetalnings-lagen (1997:483). Öretal som upp-kommer vid ränteberäkningen bortfaller. Ränta som understiger skall inte utbetalas. Utbetalning med anledning av rättelse görs av kronofogde- myndigheten. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet. 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område skall ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. 1999/2000:55 Föreslagen lydelse 9 § Om det belopp som programföretaget har betalat för överstiger vad företaget skall betala enligt 3 eller 4a § eller enligt beslut av Radio- och eller domstol, skall det överskjutande beloppet betalas tillbaka till företaget. Ränta skall betalas på belopp som återbetalas. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande det av fastställda diskonto, som gällde vid utgången av året närmast före det år då åter- betalningen äger rum. Radio- och beslutar om ränta. Ränta skall betalas på belopp som återbetalas. Räntan beräknas efter en räntesats motsvarande det av fastställda diskonto, som gällde vid utgången av året närmast före det år då återbetalningen äger rum. Radio- och beslutar om ränta. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet. 2.8 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 § sjölagen (1994:1009) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 4 § När en myndighet vid utsökning eller i något annat fall fördelar medel mellan rättsägare i ett skepp eller skeppsbygge har en borgenär rätt att för en fordran som är förenad med panträtt i egendomen, med den företrädesrätt inteck- ningen medför enligt denna eller annan lag, få betalning ur medlen intill pantbrevets belopp. I den mån detta inte räcker får borgenären betalning ur medlen genom ett tillägg. Detta får inte överstiga femton procent av pantbrevets belopp jämte räntan på detta belopp från den dag då egendomen utmättes, konkursansökan gjordes eller de medel som av något annat skäl skall fördelas sattes ned. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot ökat . Förändringar i diskontot som inträffar efter upprättandet av en sakägarförteckning skall inte beaktas. När en myndighet vid utsökning eller i något annat fall fördelar medel mellan rättsägare i ett skepp eller skeppsbygge har en borgenär rätt att för en fordran som är förenad med panträtt i egendomen, med den företrädesrätt inteck- ningen medför enligt denna eller annan lag, få betalning ur medlen intill pantbrevets belopp. I den mån detta inte räcker får borgenären betalning ur medlen genom ett tillägg. Detta får inte överstiga femton procent av pantbrevets belopp jämte räntan på detta belopp från den dag då egendomen utmättes, konkursansökan gjordes eller de medel som av något annat skäl skall fördelas sattes ned. Räntan beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot ökat . Förändringar i diskontot som inträffar efter upprättandet av en sakägarförteckning skall inte beaktas. Om flera pantbrev har överlämnats som pant för en fordran och inteckningarna har samma företrädesrätt eller gäller efter varandra, skall bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pantbrevens sammanlagda belopp. En borgenärs rätt till betalning omfattar inte tillägget, om pantbrevet har utmätts på ansökan av borgenären eller om pantbrevet är pantförskrivet till borgenären i andra hand. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet. 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 13 § Nämnden skall bestämma hur stort belopp varje institut skall betala i avgift. Avgiften skall betalas inom en månad för beslutet. Avgiften skall motsvara summan av institutets insättningar till den del de omfattas av garantin, multiplicerat med lägst och högst av det tal som tillämpas enligt 12 § andra eller tredje stycket. Avgiften skall bestämmas med hänsyn till institutets kapitaltäcknings- grad, beräknad enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Dröjsmålsränta skall tas ut på avgifter som inte betalas i rätt tid, om det inte finns särskilda skäl mot det. Dröjsmålsränta skall beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Dröjsmålsränta skall tas ut på avgifter som inte betalas i rätt tid, om det inte finns särskilda skäl mot det. Dröjsmålsränta skall beräknas för år enligt en räntefot som motsvarar det av Riksgäldskonto-ret fastställda, vid varje tid gällande diskontot med tillägg av . Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för beräkning av ränta som avser tid före ikraftträdandet 3 Ärendet och dess beredning riksbank anmälde 1988 till att banken avsåg att avskaffa diskontot. Med anledning av detta utarbetades en promemoria inom , Diskontot som referensränta (Ds 1989:76). I denna föreslogs att diskonto skulle finnas kvar, men som referensränta i stället för ett penningpolitiskt instrument. En förteckning över remissinstans- erna finns i bilaga 1. Remissvaren finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Fi88/2141). Den dåvarande utformningen i 8 kap. regeringsformen av normgiv- ningsreglerna rörande myndigheter innebar att ärendet kom att fördröjas. Handläggningen inom departementet avvaktade den ändring av grundlagen som kom att träda i kraft (bet. 1990/91:KU20, rskr. 1990/91:101, bet. 1991/92:KU2, rskr. 1991/92:3). meddelade att den skulle komma att fastställa diskontot helt på basis av ränteutvecklingen och att diskontot därmed skulle vara frikopplat från penningpolitiken. trädde lagstiftning i kraft som innebar att arbetsuppgifter renodlades (prop. 1997/98:40, bet. 1997/98:KU15, rskr. 1997/98:147, bet. 1998/99:KU2, rskr. 1998/99:6). Frågan om vem som skall beräkna diskontot kom därmed att åter bli aktuell och beredningen av detta ärende återupptogs i . I propositionen behandlas också ett ärende som har sitt ursprung i ett av () framfört önskemål om att skall delta i finansieringen av den utlåning som administreras av IMF till förmån enbart för utvecklingsländerna (s.k. mjuka lån). anser att den lagliga grunden för medverkan i sådan finansiering är oklar. har därför i en skrivelse till regeringen (dnr Fi1999/4605) hemställt att regeringen lämnar ett förslag till om ändring i 7 kap. 4 § lagen (1988:1385) om riksbank. Regeringen har, mot bakgrund av att är den enda berörda myndigheten, ansett att det inte finns behov av att låta remissbehandla skrivelsen. Lagrådets yttrande över lagförslagen har inte inhämtats. Ändringarna i lagen om riksbank berör inte sådana föreskrifter som Lagrådet skall granska. Flertalet av de övriga lagar som föreslås bli ändrade berör visserligen ämnen som faller under Lagrådets granskningsområde men ändringsförslagen innebär, med ett undantag, endast mindre justeringar. Undantaget avser förslaget om ändring i lagen om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter. Denna ändring innebär dock endast en justering av räntenivån på belopp som i vissa fall betalas från det allmänna till enskilda. Samtliga de föreslagna lagändringar som faller under Lagrådets granskningsområde är därför av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande inte behövs. 4 Bakgrund 4.1 Diskontot Benämningen diskonto kommer från den tid då allmänheten kunde belåna växlar i . Räntan kallades diskonto. utgjorde diskontot den ränta som bankerna betalade för sina krediter i . Krediter över ett visst belopp gavs dock till en högre ränta, den s.k. straffräntan. Genom diskontot och straffräntan påverkade bankernas in- och utlåningsräntor. Villkoren och formerna för bankernas upplåning i har förändrats . När ränteregleringen avskaffades 1985 försvann det nära sambandet mellan nyckelräntor och marknads- räntorna. Diskontot och straffräntan styrde emellertid fortfarande kostnaderna för bankernas kortfristiga lån i . ersattes dock dessa räntesatser av en räntetrappa. Därmed upphörde diskontot att ha betydelse som penningpolitiskt instrument. En förändring av diskontot har därefter utgjort en anpassning till rådande ränteläge. Eftersom åtskilliga lagar och avtal hänvisade till diskontot angavs i den då nya lagen (1988:1385) om riksbank att måste offentliggöra beslut om ändring av diskontot. anmälde Riks- banken emellertid till sin avsikt att avskaffa diskontot. Av den departementspromemoria som därefter utarbetades Diskontot som referensränta, Ds 1989:76 och av den efterföljande remissbehandlingen framgick att det var väl motiverat att avskaffa diskontot som penningpolitiskt instrument. Det kom emellertid även fram att det förelåg ett behov av en av ett offentligt organ fastställd ränta som riktmärke för annan räntesättning i samhället; en referensränta. En stor del av promemorians överväganden ägnades åt frågan hur en referensränta skulle bestämmas. Även remissinstanserna lade vikt vid frågan om beräkningen av referensräntan. Frågan hanterades utan författningsändring på så sätt att fortsatte att beräkna och offentliggöra diskontot men på basis enbart av den senaste ränteutvecklingen. meddelade att diskontot skulle fastställas varje kvartal och beräknas som genomsnittet av de under närmast föregående kalenderkvartal noterade räntorna för sexmånaders statsskuldväxlar och femåriga statsobligationer, minskat med två och en halv procentenheter och avrundat till närmast hel eller halv procentenhet. Detta motsvarar departementspromemorians förslag. I promemorian diskuterades även vem som skall beräkna referens- räntan och hur den skall benämnas. Dessa frågor behandlas i denna proposition. 4.2 () () () bildades liksom som ett resultat av Bretton . Fondens uppgift är att verka för ett stabilt valutasystem och att ge medlemsländerna temporär finansiering vid betalningsbalansproblem, förutsatt att det berörda landet genomför ekonomiska reformer. Därigenom skall länderna kunna korrigera sina problem utan att ta till åtgärder som är destruktiva för nationell eller internationell välfärd. Det övergripande syftet är att främja internationell handel och tillväxt.