prop · GN0326 · 2000-01-01 00:00:00 — Är den tilltalade häktad, skall förhand- lingen återupptas inom för föregående förhandlings avslutande eller, då han häktats därefter, för hans häktande, om inte på grund av särskilda omständigheter ett längre uppskov är nödvändigt. Har en huvudförhandling upp- skjutits en eller , får fortsatt huvudförhandling hållas, om den sammanlagda uppskovs- tiden uppgår till . I annat fall skall ny huvudförhandling hållas, om det inte med hänsyn till målets beskaffenhet föreligger synnerliga skäl att hålla fortsatt huvudför- handling och syftet med en sammanhållen huvudförhandling inte eftersätts i väsentlig mån. Utan hinder av bestämmelserna i andra stycket får fortsatt huvud- förhandling hållas i den mån uppskov har föranletts av en rättspsykiatrisk undersökning, om det inte är olämpligt med hänsyn till uppskovets längd och omstän- digheterna i målet. Till en uppskjuten huvudför- handling skall parterna kallas eller genom särskild kallelse. I fråga om föreläggande gäller vad som sägs i 45 kap. 15 §. Huvudförhandlingen skall genomföras utan onödiga uppehåll och så långt som möjligt i ett sammanhang. Om huvudförhandlingen inte kräver , skall den genomföras . I andra fall skall förhand- lingen pågå minst . Om det finns särskilda skäl, får dock uppehåll göras i större omfattning än vad som har sagts. Ny huvudförhandling skall hållas, om uppehåll i förhand- lingen gjorts i sådan omfattning att syftet med en sammanhållen huvudförhandling väsentligen gått förlorat. Om rätten beslutar om uppehåll i förhandlingen, skall parterna kallas till den senare förhandlingen eller genom särskild kallelse. I fråga om föreläggande gäller vad som sägs i 45 kap. 15 §. 13 § Vid fortsatt huvudförhandling skall handläggningen fortsätta där den slutade vid den tidigare förhandlingen. Vid ny huvudförhandling skall målet företas till fullständig handläggning. Bevis, som upp- tagits vid tidigare handläggning, skall tas upp på nytt, om rätten finner detta vara av betydelse i målet och det inte föreligger hinder mot att ta upp beviset. Om ett bevis inte tas upp på nytt, skall det förebringas genom protokoll eller på annat lämpligt sätt. Vid ny huvudförhandling skall målet företas till fullständig hand- läggning. Bevis, som upptagits vid tidigare handläggning, skall tas upp på nytt, om rätten finner detta vara av betydelse i målet och det inte föreligger hinder mot att ta upp beviset. Om ett bevis inte tas upp på nytt, skall det förebringas genom uppspelning av en elektronisk upptagning eller på annat lämpligt sätt. 47 kap. 21 § Under förberedelsen må beslut meddelas i fråga om måls avvisande. Under förberedelsen får beslut meddelas i fråga om måls avvisande. Rätten får också utan huvud- förhandling meddela dom om målsägandens framställning inte innefattar laga skäl för åtalet eller om det annars är uppenbart att detta är ogrundat. Innan målet avgörs skall parterna, om de inte kan anses redan ha slutfört sin talan, beredas tillfälle till detta. 22 § Så snart förberedelsen avslutats skall rätten bestämma tid för huvudförhandling, om möjligt efter samråd med parterna. Huvudför- handling för handläggning av rättegångsfråga eller del av saken, som kan avgöras särskilt, får hållas även om förberedelsen av målet i övrigt inte har avslutats. Rätten skall bestämma tid för huvudförhand- ling. Huvudförhandling för hand- läggning av rättegångsfråga eller del av saken, som kan avgöras särskilt, får hållas även om förberedelsen av målet i övrigt inte har avslutats. Är den tilltalade häktad, skall huvudförhandlingen hållas inom för förberedelsens avslutande eller, då han häktats därefter, för hans häktande. Är den tilltalade ålagd reseförbud, skall huvudförhandling hållas inom en månad för förberedelsens avslutande. Har reseförbudet meddelats därefter, skall tiden räknas för delgivning av beslutet. 24 § Om enskilt åtal skall i övrigt vad i 45 kap. 1 § tredje stycket samt 2, 3, 5, 6, 8, 12 och 17 §§ är stadgat äga motsvarande tillämpning. Beträffande huvudförhandling i mål, vari enskilt åtal föres, äge bestämmelserna i 46 kap. motsvarande tillämpning; i dylikt mål gälle dock följande avvikelser: 1. Om kallelse till uppskjuten huvudförhandling och föreläggan- de för part gälle vad i 23 § i detta kapitel är stadgat. Om kallelse till huvudför- handling som återupptas efter uppehåll och föreläggande för part gäller vad i 23 § i detta kapitel är stadgat. Utebliva båda parterna från rättegångstillfälle för huvudförhandling, skall målet avskrivas. Om påföljd för målsägande, som uteblir eller underlåter att infinna sig personligen, så ock om måls återupptagande skola bestämmelserna i 14 16 och 18 §§ i detta kapitel äga motsvarande tillämpning. Utebliva båda parterna eller endera från särskilt sammanträde för behandling av rättegångsfråga, må frågan avgöras utan hinder därav. Då mål utsättes till fortsatt eller ny huvudförhandling, äge rätten i stället för åtgärd, som avses i 46 kap. 12 §, förordna, att förberedelse skall ånyo äga rum, samt meddela erforderliga föreskrifter därom. 50 kap. 10 § Hovrätten skall sända över svarsskrivelsen till klaganden. Om det behövs, får hovrätten besluta om ytterligare skriftväxling under förberedelsen. Hovrätten får också meddela närmare bestämmelser om skriftväxlingen och därvid bestämma i vilket avseende parten skall yttra sig. En part får föreläggas att ge in mer än en skrivelse endast om det finns särskilda skäl. Under förberedelsen får sammanträde hållas, om det behövs för en ändamålsenlig handläggning av målet. Vad som sagts om sammanträde per telefon i 42 kap. 10 § skall gälla även vid sammanträde enligt denna paragraf. 17 § I övrigt skall det som sägs i 1 kap. 9 § samt 43 kap. 1 6 §§, 8 § andra fjärde styckena och 10 14 §§ tillämpas i fråga om huvudförhandling i hovrätten. Reglerna i 16 § i detta kapitel skall dock tillämpas i fråga om kallelser till uppskjuten huvudförhandling och föreläggande för parterna. I övrigt skall det som sägs i 43 kap 1 6 §§, 8 § andra och tredje styckena och 10 14 §§ tillämpas i fråga om huvudförhandling i hovrätten. Reglerna i 16 § i detta kapitel skall dock tillämpas i fråga om kallelser till huvudförhandling som återupptas efter uppehåll och föreläggande för parterna. 51 kap. 10 § Hovrätten skall sända över svarsskrivelsen till klaganden. Uppgift om målsägandes eller vittnens ålder, yrke och bostadsadress som saknar betydelse för åtalet skall inte framgå av de handlingar som sänds över till den tilltalade i mål om allmänt åtal. Om det behövs, får hovrätten besluta om ytterligare skriftväxling under förberedelsen. Hovrätten får också meddela närmare bestämmelser om skriftväxlingen och därvid bestämma i vilket avseende parten skall yttra sig. En part får föreläggas att ge in mer än en skrivelse endast om det finns särskilda skäl. Under förberedelsen får sammanträde hållas, om det behövs för en ändamålsenlig handläggning av målet. Hovrätten får besluta att den som är anhållen eller häktad skall inställas till sammanträdet. Vad som sagts om sammanträde per telefon i 45 kap. 13 § och 47 kap. 10 § skall gälla även vid sam- manträde enligt denna paragraf. 17 § I övrigt skall det som sägs i 1 kap. 9 § samt 46 kap. 1 5 §§, 6 § andra stycket, 7 9, 11, 13, 16 och 17 §§ tillämpas i fråga om huvudförhandling i hovrätten. Reglerna i 16 § skall dock tillämpas i fråga om kallelser till uppskjuten huvudförhandling och föreläggande för parterna. I övrigt skall det som sägs i 46 kap. 1 5 §§, 6 § andra stycket, 7 9, 11, 13, 16 och 17 §§ tillämpas i fråga om huvudförhandling i hovrätten. Reglerna i 16 § i detta kapitel skall dock tillämpas i fråga om kallelser till huvudförhandling som återupptas efter uppehåll och föreläggande för parterna. När ett mål sätts ut till fortsatt eller ny huvudförhandling, får hovrätten besluta om lämpliga åtgärder för att målet skall kunna slutföras vid den förhandlingen. I fråga om sådana åtgärder gäller 10 12 §§ i detta kapitel. 52 kap. 11 § Om det är nödvändigt för utredningen i målet att en part eller någon annan hörs muntligen, får hovrätten besluta om detta på lämpligt sätt. Hovrätten skall besluta att den som är anhållen eller häktad skall inställas till förhöret. Det som sägs i 43 kap. 8 § fjärde stycket gäller även vid ett förhör enligt första stycket. Om hovrätten beslutat häkta någon som inte är personligen närvarande vid rätten, skall 24 kap. 17 § tredje och fjärde styckena tillämpas. 53 kap. 2 § I brottmål som skall tas upp av en hovrätt, tillämpas bestämmelserna om rättegången vid tingsrätt i 45 47 kap. med följande avvikelser: 1. Hovrätten får inte uppdra åt åklagaren att utfärda stämning. Hovrätten skall i stämningen förelägga den tilltalade att svara skriftligen inom . Hovrätten skall sända över svarsskrivelsen till åklagaren. Om det behövs får hovrätten besluta om ytterligare skriftväxling. Hovrätten får också meddela närmare bestämmelser om skriftväxlingen och därvid bestämma i vilket avseende parten skall yttra sig. I stället för den tid om som gäller enligt 45 kap. 14 §, 46 kap. 11 § och 47 kap. 22 § för hållande av huvudförhandling i vissa fall skall gälla. I stället för den tid om som gäller enligt 45 kap. 14 § och 47 kap. 22 § för hållande av huvudförhandling i vissa fall skall gälla. Om det inte finns anledning att döma till någon annan påföljd än böter, får hovrätten avgöra målet utan huvudförhandling. I sådant fall tillämpas 51 kap. 14 §. 55 kap. 15 § Vid rättegången i skall i övrigt följande bestämmelser tillämpas: 1. i tvistemål, 50 kap. 10 § tredje och fjärde styckena, 12 §, 14 22 §§, 24 § och 25 § första och andra styckena och 1. i tvistemål, 50 kap. 10 § tredje stycket, 12 §, 14 22 §§, 24 § och 25 § första och andra styckena och 2. i brottmål, 51 kap. 8 § fjärde stycket, 10 § tredje och fjärde styckena, 12 §, 14 22 §§, samt 23 a, 24, 25 och 30 §§. 2. i brottmål, 51 kap. 8 § fjärde stycket, 10 § tredje stycket 12 §, 14 22 §§, samt 23 a, 24, 25 och 30 §§. Det som sägs i 50 kap. 26 29 §§ rörande tvistemål samt i 51 kap. 26 29 §§ rörande brottmål om undanröjande av tingsrätts dom och om återförvisning gäller för i fråga om lägre rätts dom. Denna lag träder i kraft . Bestämmelserna i 18 kap. 8 a § i dess äldre lydelse gäller dock fortfarande i mål som handläggs enligt 1 kap. 3 d § om ansökan om stämning har kommit in till rätten före ikraftträdandet eller, när talan väckts genom ansökan om betalningsföreläggande eller handräckning eller som enskilt anspråk i brottmål, rätten före ikraftträdandet beslutat att tvisten skall handläggas som tvistemål. 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 14 kap. 12 § skall upphöra att gälla, dels att 14 kap. 9, 11 och 16 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 kap. 9 § Beslut enligt 7 § får meddelas utan huvudförhandling. Innan beslutet meddelas skall den andra maken få tillfälle att yttra sig över yrkandet. Har domstolen kallat makarna till förhandling och uteblir den make som har framställt yrkandet, skall detta anses återkallat till den del det inte har medgetts av den andra maken. Att den andra maken uteblir från förhandlingen hindrar inte att yrkandet prövas. Innan rätten meddelar ett beslut enligt 7 §, skall den andra maken få tillfälle att yttra sig över yrkandet. 11 § Om en make återkallar talan om äktenskapsskillnad sedan gemen- sam ansökan om äktenskapsskill- nad har getts in till domstolen eller sedan den makens yrkande om äktenskapsskillnad har delgetts den andra maken, skall målet trots detta prövas om denne yrkar det. Den sistnämnda maken skall underrättas om detta när återkallelsen delges den maken. Om en make återkallar ett yrkande om äktenskapsskillnad sedan gemensam ansökan om äktenskapsskillnad har getts in till domstolen eller sedan den makens yrkande om äktenskapsskillnad har delgetts den andra maken, skall yrkandet trots detta prövas om denne yrkar det. Den sist- nämnda maken skall underrättas om detta när återkallelsen skickas till den maken. Om en make som har yrkat äktenskapsskillnad uteblir från en förhandling i denna fråga, skall målet trots detta prövas om den andra maken yrkar det vid förhandlingen. En make som har yrkat äktenskapsskillnad skall underrättas om detta när den maken kallas till förhandlingen. Om käranden uteblir från en förhandling i ett mål om äktenskapsskillnad, skall hans yrkande om äktenskapsskillnad trots detta prövas om svaranden yrkar det. Rätten skall underrätta käranden om detta i kallelsen till förhandlingen. 16 § I fall som avses i 6 kap. 6 § andra stycket får domstolen på yrkande av en av makarna besluta i frågan om nyttjanderätt för tiden till dess att frågan har avgjorts genom dom som har vunnit laga kraft. Beslut meddelas på det sätt som anges i 9 §. Beslutet får verkställas på samma sätt som en dom som har vunnit laga kraft men får när som helst ändras av domstolen. I fall som avses i 6 kap. 6 § andra stycket får domstolen på yrkande av en av makarna besluta i frågan om nyttjanderätt för tiden till dess att frågan har avgjorts genom dom som har vunnit laga kraft. Innan rätten meddelar beslut, skall den andra maken få tillfälle att yttra sig över yrkandet. Beslutet får verkställas på samma sätt som en dom som har vunnit laga kraft men får när som helst ändras av domstolen. Denna lag träder i kraft . 3 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 6 kap. 17 och 20 §§ samt 7 kap. 15 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 6 kap. 17 § Frågor om vårdnad eller umgänge tas upp av rätten i den ort där barnet har sitt hemvist. Sådana frågor kan tas upp även i samband med äktenskapsmål. Om det inte finns någon behörig domstol, tas frågorna upp av . Frågor om vårdnad som avses i 4 8 och 10 §§ samt 10 b § andra stycket samt frågor om umgänge som avses i 15 § handläggs i den ordning som är föreskriven för tvistemål. Står barnet under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem och är föräldrarna överens i saken, får de väcka talan genom gemensam ansökan. Övriga frågor om vårdnad handläggs i den ordning som gäller för domstolsärenden. I mål om vårdnad kan underhållsbidrag för barnet yrkas utan stämning. Dom i mål om vårdnad eller umgänge får meddelas utan huvudförhandling, om parterna är överens i saken. 20 § I mål eller ärenden om vårdnad eller umgänge får rätten, för tiden till dess att frågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft, besluta om vårdnad eller umgänge. Står barnet under vårdnad av båda föräldrarna får rätten i stället besluta vem barnet skall bo tillsammans med. Rätten skall besluta efter vad som är bäst för barnet. Beslut enligt första stycket får meddelas utan huvudförhandling. Innan beslutet meddelas skall motparten få tillfälle att yttra sig i frågan. Rätten kan inhämta upplysningar från socialnämnden i frågan. Har rätten meddelat ett beslut, skall den ompröva det när målet eller ärendet avgörs. Innan beslut enligt första stycket meddelas skall motparten få tillfälle att yttra sig i frågan. Rätten kan inhämta upplysningar från socialnämnden i frågan. Har rätten meddelat ett beslut, skall den ompröva det när målet eller ärendet avgörs. Ett beslut enligt denna paragraf får verkställas på samma sätt som en dom som har vunnit laga kraft. Beslutet får dock när som helst ändras av rätten. 7 kap. 15 § I mål om underhåll till barn får rätten, för tiden till dess att frågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft, besluta om underhållet efter vad som är skäligt. Skyldighet att utge bidrag får dock åläggas någon endast om det finns sannolika skäl för att bidragsskyldighet föreligger. Har fråga om underhåll väckts i samband med mål om fastställande av faderskap till barn, får beslut om skyldighet att utge bidrag inte meddelas, om flera män är instämda i målet. Beslut enligt första stycket kan meddelas utan huvudförhandling. Innan beslutet meddelas, skall motparten få tillfälle att yttra sig i frågan. Har rätten meddelat ett beslut, skall den ompröva det när målet avgörs. Innan beslut enligt första stycket meddelas, skall motparten få tillfälle att yttra sig i frågan. Har rätten meddelat ett beslut, skall den ompröva det när målet avgörs. Ett beslut enligt denna paragraf får verkställas på samma sätt som en dom som har vunnit laga kraft. Beslutet får dock när som helst ändras av rätten. Denna lag träder i kraft . 4 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 33 kap. 5 8 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 33 kap. 5 § Dömes någon till fängelse eller förordnar rätten, med tillämpning av 34 kap. 1 § 1, att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, och har den dömde med anledning av misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, av minst varit berövad friheten som anhållen, häktad eller intagen på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning med stöd av 10 § lagen (1991: 1137) om rättspsykiatrisk undersökning, skall tiden för frihetsberövandet, till den del därunder icke skett verkställighet av dom i annat mål, anses som tid under vilken den ådömda påföljden verkställts i anstalt. Domstolen skall i domen angiva det antal dagar påföljden skall anses verkställd. Är den tid varmed ådömt fängelse överstiger frihetsberövandet ringa, må förordnas att fängelsestraffet skall anses helt verkställt genom frihetsberövandet. Undanröjes villkorlig dom eller skyddstillsyn och dömes i stället till fängelse , äger, i den mån tillgodoräknande inte skett enligt första eller tredje stycket, första stycket tillämpning även i fråga om 1. frihetsberövande som föregått den villkorliga domen eller domen på skyddstillsyn, 2. frihetsberövande som föregått dom genom vilken förordnats att den villkorliga domen eller skyddstillsynen skall avse även ytterligare brott samt 3. sådant omhändertagande som avses i 28 kap. 6 b § eller 11 § tredje stycket. Bestämmelser om tillgodoräk- nande av tid för frihetsberövande som verkställighet av påföljd finns i lagen (1974: 202) om beräkning av strafftid m.m. Dömes någon till böter och har han med anledning av misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, varit berövad friheten på sätt som angives i första stycket, må förordnas att påföljden skall anses helt eller delvis verkställd genom frihetsberövandet. 6 § Bestämmelserna i 5 § om till- godoräknande av tid för frihets- berövande som verkställighet av påföljd må, i den mån det med hänsyn till omständigheterna prövas skäligt, tillämpas även i fråga om frihetsberövande som ägt rum utom riket. Om någon döms till fängelse eller om rätten med tillämpning av 34 kap. 1 § 1 förordnar att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, och den dömde med anledning om misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, har varit berövad friheten på sätt som enligt 19 a § första stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. får tillgodoräknas som tid varunder påföljden verkställts i anstalt, får rätten förordna att fängelsestraffet skall anses helt verkställt genom frihetsberövandet. En förutsättning för ett sådant förordnande är att den tid varmed ådömt fängelse överstiger frihetsberövandet är ringa. Om rätten undanröjer en villkorlig dom eller en skyddstillsyn och i stället dömer till fängelse , gäller första stycket även i fråga om sådana frihetsberövanden som anges i 19 a § andra stycket lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. Om någon döms till böter och med anledning av misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, har varit berövad friheten på sätt som enligt första stycket får tillgodoräknas som verkställighet av påföljd, får rätten förordna att påföljden skall anses helt eller delvis verkställd genom frihets- berövandet. 7 § Bestämmelserna i 6 § och i 19 a § lagen (1974:202) om beräk- ning av strafftid m.m. om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande som verkställig- het av påföljd får, i den mån det med hänsyn till omständigheterna prövas skäligt, tillämpas av rätten i fråga om frihetsberövande som ägt rum utom riket. 8 § Vid prövning i högre rätt av klagan angående ådömd påföljd må beslut i fråga som avses i 5 och 6 §§ ändras även om talan ej fullföljts mot beslutet. Vid prövning i högre rätt av ett överklagande angående ådömd påföljd får beslut i fråga som avses i 6 och 7 §§ ändras även om beslutet inte överklagats. Denna lag träder i kraft . 5 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. dels att 22 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 19 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 19 a § Om någon döms till fängelse eller om domstol, med tillämpning av 34 kap. 1 § 1 , har förordnat att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, och den dömde med anledning av misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, av minst har varit berövad friheten som anhållen, häktad eller intagen på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning med stöd av 10 § lagen (1991: 1137) om rättspsykiatrisk under- sökning, skall tiden för frihets- berövandet, till den del därunder inte skett verkställighet av dom i annat mål, anses som tid under vilken den ådömda påföljden verkställts i anstalt. Om rätten har undanröjt en villkorlig dom eller en skydds- tillsyn och i stället dömt till fängelse , skall första stycket tillämpas, i den mån tillgodoräknande inte skett enligt första stycket eller 33 kap. 6 § tredje stycket , även i fråga om 1. frihetsberövande som föregått den villkorliga domen eller domen på skyddstillsyn, 2. frihetsberövande som föregått dom genom vilken förordnats att den villkorliga domen eller skyddstillsynen skall avse även ytterligare brott samt 3. sådant omhändertagande som avses i 28 kap. 6 b § eller 11 § tredje stycket . skall besluta om det antal dagar påföljden skall anses verkställd. 22 § Har domstol enligt 33 kap. 5 och 6 §§ förordnat att fängelse skall anses verkställt till visst antal dagar, skall först beräknas slutdag utan avseende därpå och avdraget beräknas . Detsamma gäller i fråga om tid som enligt 19 § andra stycket skall räknas som tid varunder straffet verkställts. Har enligt 19 a § eller domstol enligt 33 kap. 7 § förordnat att fängelse skall anses verkställt till visst antal dagar, skall först beräknas slutdag utan avseende därpå och avdraget beräknas . Detsamma gäller i fråga om tid som enligt 19 § andra stycket skall räknas som tid varunder straffet verkställts. Denna lag träder i kraft . 6 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. Härigenom föreskrivs att 2 och 4 §§ lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § En fråga som avses i 1 § prövas, om inte annat följer av 3 §, av tingsrätten efter särskild talan. Om inte annat framgår av denna lag, gäller för sådan talan i tillämpliga delar reglerna i om åtal för brott på vilket inte kan följa svårare straff än böter. Utfärdas stämning, skall den mot vilken talan riktas föreläggas att inställa sig till huvudförhand- ling vid påföljd att egendomen annars kan förklaras förverkad. Uteblir han, skall egendomen förklaras förverkad, om det inte framgår att talan är ogrundad. Utfärdas stämning, skall den mot vilken talan riktas föreläggas att inställa sig till huvudförhandling vid påföljd att egendomen annars kan förklaras förverkad. Uteblir han, skall egendomen förklaras förverkad, om det inte framgår att talan är ogrundad. Om huvudförhandling inte behövs med hänsyn till utredningen i målet och inte heller begärs av någon av parterna, får målet dock avgöras utan sådan förhandling. Innan ett mål avgörs utan huvudförhandling, skall parterna beredas tillfälle att slutföra sin talan, om det inte är uppenbart obehövligt. 4 § Avser saken förverkande av beslagtagen egendom, får kungörelsedelgivning av beslutet eller stämningen ske enligt de förutsättningar som anges i 15 § delgivningslagen (1970:428).