prop · GN0370 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1999/2000:70 Redogörelse för verksamheten inom Skr. 1999/2000:70 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inom . Innehållsförteckning 1 Inledning 1 2 Verksamheten i ministerkommittén 1 2.1 Samarbets- och utvecklingsprogram 1 2.2 och budgeten 1 2.3 Uppmärksammandet av i 1 3 och dess övervakningsorgan 1 3.1 Den nya för mänskliga rättigheter 1 3.2 Ratifikationsläget 1 3.3 Det löpande arbetet 1 4 Arbetet inom ramen för verksamhetsprogrammen 1 4.1 Mänskliga rättigheter och demokratifrågor 1 4.1.1 Mänskliga rättigheter 1 4.1.2 kommissarie för mänskliga rättigheter 1 4.1.3 Europeiska konventionen mot tortyr 1 4.1.4 Nationella minoriteter 1 4.1.5 Kamp mot rasism och främlingsfientlighet 1 4.1.6 Jämställdhet mellan kvinnor och män 1 4.1.7 Sociala stadgan 1 4.1.8 Massmedier 1 4.1.9 Asyl-, flykting- och medborgarskapsfrågor 1 4.1.10 Lokal demokrati och gränsöverskridande samarbete 1 4.1.11 Bioetik 1 4.1.12 Rättsligt samarbete 1 4.1.13 Folkrättsfrågor 1 4.2 Sociala frågor 1 4.2.1 Social sammanhållning 1 4.2.2 Invandrares integration 1 4.2.3 Befolkningsstudier 1 4.2.4 Hälso- och sjukvård 1 4.2.5 Miljö och regional planering 1 4.3 Kulturfrågor och kulturell mångfald 1 4.3.1 Utbildning 1 4.3.2 Kultur och kulturarv 1 4.3.3 Idrott 1 4.3.4 Ungdomsfrågor 1 5 Arbetet inom ramen för partsavtalen 1 5.1 på social- och hälsoområdet 1 5.2 1 5.3 utvecklingsbank 1 5.4 Pompidougruppen för narkotikafrågor 1 5.5 Filmstödsfonden "Eurimages" 1 5.6 Kommissionen för demokrati genom lag 1 5.7 Det europeiska audiovisuella observatoriet 1 5.8 Nord-Syd-centrum 1 5.9 Europeiskt centrum för moderna språk i 1 5.10 Partsavtal för uppföljning på korruptionsområdet 1 6 Förteckning över medlems- och kandidatländer i 1 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . 1 Inledning har roll att främja europeisk säkerhet genom arbetet för demokrati och respekt för mänskliga rättigheter givits ökat fokus. har ägnat en stor del av sitt arbete åt situationer i där kopplingen mellan säkerhet och demokrati och mänskliga rättigheter är uppenbar. I arbetet på för sydöstra har givits viktiga uppgifter inom dessa områden. Vid ministerkommitténs Budapestmöte antogs ett program för att stödja demokratisk säkerhet i denna del av . Utvecklingen i har ställt organisationens olika mekanismer inför nya utmaningar och har väckt frågan om relationer till . Arbetet fortsätter inom såväl ministerkommittén som i den parlamentariska församlingen att förbättra övervakningen av genomförandet av de åtaganden som medlemsstaterna gjort. Det viktiga arbetet att utrota dödsstraffet i drivs vidare. har även initierat en viss fältverksamhet om än ännu mycket begränsad. Vikten av samordning och samarbete mellan olika internationella organisationer ges ökad uppmärksamhet. Inom ramen för EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik kommer EU-länderna att öka ansträngningarna att samordna sin politik inom . Denna ökande EU-samordning kommer att bli en stor och prioriterad uppgift för under vårt EU- ordförandeskap. I markerades jubileet genom att regeringen tillsatte en nationalkommitté under ordförandeskap av riksdagsledamoten . har tagit initiativ till seminarier, publikationer etc. i syfte att sprida engagemanget för och de värden som står för. Sedan upptogs som medlem i uppgår antalet medlemsstater till 41 (jfr avsnitt 6). Regeringen avser återkomma till under /2002 med en skrivelse om verksamheten i . arbete i under den kommande rapporteringsperioden torde i hög grad komma att präglas av vårt ordförandeskap i Europeiska unionen . 2 Verksamheten i ministerkommittén markerades med högtidligheter i , sätet för undertecknandet av stadgan . Den representerades av kabinettssekreterare , som också ledde den svenska delegationen vid det efterföljande mötet med ministerkommittén i . Kosovo och situationen på präglade debatten i ministerkommittén. Kabinettssekreterare såg i sitt anförande tillbaka på utvecklingen i sedan grundande och konstaterade att de europeiska länderna allt mer binds samman av gemensamma värden. Stabilitet i sydöstra , inte minst i Kosovo, måste bygga på dessa värden. Vid mötet antogs bl.a. ett program för stöd till sydöstra samt Budapestdeklarationen med uppmaning till medlemsstaterna att verka för värden. Utvecklingen av instrument för att stärka skyddet för de mänskliga rättigheterna var en annan viktig fråga vid mötet, som fastställde mandatet för den nyinrättade institutionen som kommissarie för mänskliga rättigheter (jfr avsnitt 4.1.2). I samband med mötet övertog ordförandeskapet för ministerkommittén för för att därefter följas av vid ministermötet . Också vid detta möte stod Kosovo och utvecklingen i sydöstra i fokus. Situationen i och norra var en central fråga och den finska utrikesministern talade för Europeiska unionens räkning vid mötet med den parlamentariska församlingens och ministerkommitténs gemensamma kommitté. I anförandet underströks bland annat att måste uppfylla sina internationella åtaganden gentemot den civila befolkningen. Konflikten i har även på annat sätt uppmärksammats av . Förutom ordföranden i den parlamentariska församlingen, , har också ministerkommitténs ordförande, den irländske utrikesministern och den nytillsatte kommissarien för mänskliga rättigheter, , besökt . Efterlevnaden av ryska åtaganden vad gäller tillämpningen av internationella normer och rätt samt möjligheter att finna en lösning av konflikten präglade diskussionerna med ryska företrädare. begärde generalsekreteraren i , , information från hur om mänskliga rättigheter tillämpades mot bakgrund av händelseutvecklingen i . Detta skedde i enlighet med ett särskilt förfarande under konventionens artikel 52. och respekten för mänskliga rättigheter behandlades vid många tillfällen i ministerkommittén . I ett gemensamt uttalande med anledning av dödsdomen mot PKK-ledaren krävde ordförande i ministerkommittén respektive parlamentariska församlingen samt generalsekreteraren att dödsstraffet inte skulle verkställas. Vissa aspekter av rättegången är föremål för prövning av . Arbetet i ministerkommittén (ställföreträdarkommittén) fortsatte med den ämnesvisa övervakningen av medlemsstaternas åtaganden under den s.k. monitoringprocessen. Framförallt inriktades övervakningen på frågor om dödsstraff och polisens och säkerhetsstyrkornas tillämpning av Europarådsnormerna. Vid diskussionen kring dödsstraffet kunde konstateras att dödsstraff inte verkställts i Europarådskretsen . I ett gemensamt nordiskt anförande välkomnades att fem stater under årets första hälft undertecknat eller ratificerat protokoll mot dödsstraff och de få kvarvarande staterna uppmanades att snabbt ansluta sig till detta protokoll. Vid diskussionerna kring ämnet polis och säkerhetsstyrkor var det främst förekomst av tortyr och korruption som blev föremål för kommitténs överväganden. De två andra större europeiska institutionerna, Europeiska unionen och (), är i likhet med verksamma med att utveckla demokratin och respekten för mänskliga rättigheter. Gemensamma möten har hållits mellan berörda organisationer i syfte att undvika dubbelarbete och ta tillvara varje organisations komparativa fördelar. Inom ramen för Europeiska unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik har stött förslag om att fördjupa samarbetet mellan unionens medlemmar i . 2.1 Samarbets- och utvecklingsprogram Samarbetsprogrammet för att utveckla och konsolidera demokratisk stabilitet (ADACS) har utökats till att omfatta aktiviteter för . Programmet inriktas på nya medlemsstater och kandidatländer i Öst- och . bidrog även med att ställa expertis till förfogande för insatser i Kosovo. har tilldelats en viktig roll i utförandet av för sydöstra och har huvudansvaret för området demokratiska styrformer ("Good Governance") inom det s.k. arbetsbordet för demokrati och mänskliga rättigheter. hölls en konferens i om ombudsmannainstitutet och dess roll för att stärka rättsstaten. Som en uppföljning av konferensen har företrädare för ombudsmannainstitutioner i sydöstra inbjudits till . har utarbetat ett omfattande program för bidrag till , som förutom insatser inom områdena demokrati och mänskliga rättigheter även innefattar rättsskipning och brottsbekämpning. 2.2 och budgeten som generalsekreterare avslutade sitt mandat . Han efterträddes av , österrikisk parlamentariker. Arbetet med att reformera arbetsmetoder pågick och resulterade bl.a. i förkortade möten med ministerkommittén. budget uppgick till och den budget som antogs för innebar en reell nolltillväxt. tillhörde de länder som gärna sett en mindre ökning av budgeten, främst mot bakgrund av vikten av att får tillräckliga resurser. Vid avvägningen av behoven för de olika sektorerna i verksamhet är inställning i ministerkommittén att kärnverksamheten, främjande av mänskliga rättigheter och demokrati, skall prioriteras. andel av Europarådsbudgeten uppgick till och i budgetpropositionen för det aktuella året anslogs för obligatoriska bidrag till inklusive vissa partsavtal. 2.3 Uppmärksammandet av i Den av regeringen tillsatta nationalkommittén för samordnade och tog initiativ till aktiviteter i med syfte att uppmärksamma och öka engagemanget för organisationens arbete. Ordförande i var riksdagsledamoten och i övrigt bestod kommittén av företrädare från partierna i , , , samt . Bland arrangemangen för att markera jubileet i kan nämnas konferensen . Konferensen öppnades av statsministern och anordnades gemensamt av och . hölls seminarier i med framförallt ungdomar och företrädare för folkbildningsorganisationer. lät översätta en barnbok från till svenska och gjorde den tillgänglig för skolorna per Internet. För att illustrera engagemang i gav och ut skriften "i - 1999". Författare var ambassadören . 3 och dess övervakningsorgan 3.1 Den nya för mänskliga rättigheter Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har ratificerats av samtliga 41 medlemsstater i . Konventionen och dess tilläggsprotokoll utgör ett av de mest effektiva internationella skydden för de mänskliga rättigheterna i världen. Det unika med systemet, i förhållande till andra regelverk på området, är de organ som övervakar att staterna följer konventionen, och . Den nya, permanenta , som inrättades , har hunnit arbeta under . upphörde kommissionen för de mänskliga rättigheterna att existera sedan den avslutat visst pågående arbete under en övergångstid . Reformen av övervakningssystemet kan emellertid ännu inte sägas ha lett till det eftersträvade resultatet, nämligen att förkorta handläggningstiderna för målen enligt och att därigenom bl.a. stärka det skydd konventionen ger. En av anledningarna synes vara vissa strukturella problem, som förmodligen är en följd av att reformen var så genomgripande. Det tar givetvis innan en ny organisation har funnit sina närmare arbetsformer och förmodligen kommer situationen att förbättras . Den stora tillströmningen av nya klagomål i takt med att blir alltmer känd i framförallt de senast tillkomna medlemsstaterna har också medverkat till att antalet mål som väntar på att bli avgjorda vuxit kraftigt. Utvidgningen av har dessutom lett till att numera behöver arbeta med över 30 olika språk. Det kan nämnas i sammanhanget att har en arbetsgrupp, som under ledning av den svenska domaren fortlöpande ser över domstolens interna arbetsformer i syfte att effektivisera handläggningen. Ett annat skäl till de problem som uppstått under första verksamhetsår är att en stor del av sekretariatsresurserna tagits i anspråk för att kommissionen skulle kunna avsluta sitt arbete innan den definitivt upphörde. Medan det senare varit ett problem av övergående natur kan man emellertid räkna med en fortsatt ökad tillströmning av nya klagomål. 3.2 Ratifikationsläget Som ovan nämnts har numera samtliga medlemmar av ratificerat . Detta gäller alltså även , som blev medlem av som gick. När det gäller tilläggsprotokollen till konventionen är bilden delvis annorlunda. Det första tilläggsprotokollet, som rör bl.a. äganderättsskyddet, har inte ratificerats av , eller . Medan det fjärde tilläggsprotokollet (bl.a. om rörelsefriheten och rätten att lämna sitt land samt förbud mot kollektiv utvisning av utlänningar) har ratificerats av 31 av medlemsstaterna har det sjunde tilläggsprotokollet (bl.a. om vissa rättssäkerhetsgarantier vid utvisningsförfaranden och rätten till överprövning av brottmålsdomar) endast ratificerats av 26 stater. har emellertid , , och ratificerat det sjätte tilläggsprotokollet, som förbjuder användning av dödsstraff i fredstid. Medan ratificerade det sjätte tilläggsprotokollet är , , , , och fortfarande inte bundna av det. har ratificerat samtliga tilläggsprotokoll till . 3.3 Det löpande arbetet övervakade, , fortlöpande verkställandet av domar. Kommittén granskade och överprövade också de rapporter som kommissionen avgett över klagomål. antog under föregående år över 700 resolutioner i sådana ärenden. Ett stort antal av dessa rörde mål mot där det konstaterats att tidsåtgången i de nationella domstolarna varit alltför lång. Två av resolutionerna handlade om allmänna åtgärder som ministerkommittén ansåg att borde vidta för att komma till rätta med problemen i rättsväsendet. En annan resolution med krav på allmänna åtgärder riktade sig mot och handlade om åtgärder för att avhjälpa brister i det turkiska rättsväsendet som uppdagats i samband med ingripanden av säkerhetsstyrkor i den sydöstra delen av landet. Ett fall som rönt stor uppmärksamhet är målet Loizidou mot som rör äganderättsförhållandena på norra . Sedan dom () rörande frågan om ersättning för konventionsbrott har fallet varit föremål för diskussion i ministerkommittén. Trots att fristen för betalning av skadestånd m.m. till klaganden löpte ut har ännu inte betalat i enlighet med domen. Ett annat fall som föranlett många debatter i ministerkommittén som gått är målet Hakkar mot . Sedan ministerkommittén kommit fram till att brutit mot artikel 6 i i samband med att Hakkar dömdes för brott till livstids fängelse har det diskuterats vilka krav man bör ställa på franska staten att föranstalta om resning på det nationella planet för Hakkars del. I målet Hatami mot , som rör avvisning från av en iransk medborgare, antog ministerkommittén en slutresolution. I resolutionen noterade kommittén att avskrivit målet från vidare handläggning sedan regeringen och klaganden träffat förlikning och klaganden av beviljats permanent uppehållstillstånd samt att regeringen ersatt klaganden för dennes rättegångskostnader. I tre mål mot avvaktas slutbehandling i ministerkommittén. meddelade inga domar i mål mot . hade domstolen 27 mål mot under handläggning. registrerades 8 396 nya klagomål hos , varav 175 mot . Motsvarande siffror var 5 981 och 156. Medan det totala antalet registrerade nya klagomål alltså har ökat kraftigt jämfört med föregående år, har ökningen vad gäller inte varit fullt så stor. I det här sammanhanget bör nämnas att endast en mindre andel av klagomålen registreras. Om man räknar det antal klagomål som överhuvudtaget anhängiggjordes i blir siffran avsevärt högre, 20 399. Motsvarande siffra för del är 302. Att antalet klagomål ökar har sin förklaring i att antalet konventionsstater ökat och att blivit alltmer känd också i de stater som först blev medlemmar av . Den genomsnittliga handläggningstiden har varit . Förhoppningen är att denna situation skall förändras till det bättre som en följd av reformen av övervakningssystemet. Vissa brådskande mål, t.ex. sådana som rör brott mot artikel 3 (skyddet mot tortyr m.m.), behandlas med förtur. Av de sammanlagt 1 012 domar som meddelat sedan den tillkom rör 42 klagomål mot . En redovisning av de domar som dittills meddelats i mål mot finns bl.a. i bilaga till regeringens prop. 1995/96:126, Förnyad förklaring enligt artikel 46 i (i dess tidigare lydelse). Referat av domar återges fortlöpande i . Referat av domar finns också i viss mån att tillgå i offentliga databas, informationssystemet RIXLEX. Därutöver finns domarna tillgängliga i originalspråk på Internet. 4 Arbetet inom ramen för verksamhetsprogrammen 4.1 Mänskliga rättigheter och demokratifrågor 4.1.1 Mänskliga rättigheter Det löpande arbetet på området mänskliga rättigheter bedrevs i styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH) och dess expertkommittéer. för utveckling av de mänskliga rättigheterna (DH- ) avslutade sitt arbete med att utforma ett förslag till tilläggsprotokoll till som på ett generellt sätt vidgar tillämpningsområdet för diskrimineringsförbudet i artikel 14 i konventionen. Förslaget till tilläggsprotokoll är ett led i strävan att främja jämställdheten mellan kvinnor och män respektive att motverka rasism och intolerans. Sedan förslaget nu överlämnats av DH- till CDDH kommer den senare kommittén att redovisa arbetet inför ministerkommittén. Förslaget har remitterats till bl.a. och för yttrande. CDDH:s och i slutändan ministerkommitténs ställningstagande till förslaget till tilläggsprotokoll kommer att ske i ljuset av församlingens respektive domstolens synpunkter. Medan församlingen i stort välkomnar förslaget, innehåller yttrande ingen kritik mot själva innehållet i det föreslagna protokollet. Domstolen påpekar emellertid att det kan förutses att ett ikraftträdande av protokollet kommer att leda till en väsentlig ökning av antalet klagomål och fäster ministerkommitténs uppmärksamhet på de följder en sådan ökning kan få för ett system som redan står under stark press. för processuella frågor (DH-PR) avslutade arbetet på en rekommendation om att avgöranden från bör vara resningsgrundande på det nationella planet i vissa fall. Förslaget till rekommendation har godkänts av CDDH och antagits av ministerkommittén. DH-PR kommer att övergå till att utforma ett förslag till nya procedurregler för ministerkommitténs granskning när det gäller medlemsstaternas verkställighet av domar. De nuvarande reglerna behöver anpassas till ministerkommitténs förändrade roll till följd av ändringarna i konventionssystemets övervaknings- mekanism. för frågor som rör nationella minoriteter (DH-MIN) antog en rapport om skingrade etniska minoriteter. Rapporten, som vidarebefordrades direkt till ministerkommittén, innehåller information om förekomsten av sådana minoriteter i de olika medlemsstaterna. Bland CDDH:s specialistgrupper kan nämnas den grupp som sysslar med frågor som rör tillgången till officiell information. Gruppen fortsatte arbetet med att utforma ett instrument som skall innehålla grundläggande principer för allmänhetens rätt att få tillgång till information som finns hos medlemsstaternas myndigheter. En av de andra gruppernas arbete har utmynnat i en rekommendation om rätten till ett existensminimum för personer som befinner sig i en mycket svår situation. I praktiken innebär rekommendationen en uppmaning till medlemsstaterna att se till att personer som lever under svåra umbäranden får sina basbehov tillgodosedda. Vissa av de frågor CDDH och dess undergrupper arbetar med är också föremål för den särskilda övervakning av hur medlemsstaterna uppfyller sina konventions- åtaganden som ministerkommittén utför. har därför uppdragit åt CDDH att bistå med den övervakning som t.ex. gäller det judiciella systemets funktion i de olika medlemsstaterna. 4.1.2 kommissarie för mänskliga rättigheter Vid vårens möte med ministerkommittén i fattades beslut om inrättande av ett ämbete som kommissarie för mänskliga rättigheter. Mandatet för kommissarien föreskriver att denne bl.a. skall främja medvetandet om de mänskliga rättigheterna, ge råd och identifiera brister i staters lagstiftning och rättstillämpning. En uppgift är att främja verksamheten för nationella ombudsmän för mänskliga rättigheter. från valdes till den förste innehavaren av ämbetet. genomförde han ett besök i och delrepubliken . Gil-Robles bekräftade att står till förfogande för bistånd vid uppbyggande av en stat byggd på rättsprinciper och respekt för de mänskliga rättigheterna. Han föreslog ett seminarium om demokratiska institutioner i norra samt en MR- ombudsman i . 4.1.3 Europeiska konventionen mot tortyr Den europeiska konventionen om förhindrande av tortyr m.m. som trädde i kraft , har ratificerats av samtliga 41 medlemsstater utom , som förväntas ratificera konventionen . För en närmare redovisning av dess innehåll hänvisas till prop. 1987/88:133. antog två tilläggsprotokoll till den europeiska tortyrkonventionen . Det första tilläggsprotokollet öppnar vägen för icke-medlemmar av att tillträda konventionen. Det andra tilläggsprotokollet möjliggör omval av antitortyrkommitténs medlemmar två gånger. För att protokollen skall träda i kraft krävs att samtliga parter till tortyrkonventionen ratificerar dem. CPT, kommittén som enligt konventionen upprättades för att undersöka behandlingen av frihetsberövade i syfte att stärka skyddet mot tortyr m.m. inledde sin verksamhet 1990. besökte kommittén , , , , () , , , , , (), , , och . Besöket i var CPT:s första i landet. Mot bakgrund av de krav som följer med det utvidgade medlemsantalet diskuterar kommitténs ledamöter, parallellt med sina besök i medlemsländerna, framtida resursbehov och arbetsformer. De rapporter som avfattas är inte offentliga men kan offentliggöras om den berörda staten samtycker. De flesta länder som utsatts för granskning har accepterat att rapporterna offentliggörs. Kommittén har besökt . Det senaste besöket ägde rum . Rapporterna från kommitténs besök och de svar avlämnat till kommittén har offentliggjorts. 4.1.4 Nationella minoriteter De centrala Europarådsinstrumenten på detta område är dels ramkonvention för skydd av nationella minoriteter och dels den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Ramkonventionen trädde i kraft . /2000 hade den ratificerats av 27 medlemsstater. Minoritetsspråkskonventionen trädde i kraft en månad senare, , och hade /2000 ratificerats av åtta medlemsstater. Regeringen överlämnade till propositionen Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143) i vilken regeringen föreslog att ratificerar såväl ramkonventionen som minoritetsspråkskonventionen. Genom propositionen läggs också en grund för svensk minoritetspolitik som baseras på de åtgärder som skall vidta för att kunna ratificera nämnda konventioner. godkände att ratificerar konventionerna (bet. 1999/2000:KU6, rskr. 1999/2000:69). Regeringen beslutade att konventionerna skall ratificeras. De nationella minoriteter i , som skall erkännas genom att de nämns vid namn i samband med ratifikationen av ramkonventionen, är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar. De språk som skall omfattas av minoritetsspråkskonventionen är samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. Den rådgivande kommitté respektive expertkommitté, som skall bistå med övervakningen av hur åtagandena enligt ramkonventionen och minoritetsspråkskonventionen uppfylls, påbörjade sin granskning av rapporter från medlemsländerna. 4.1.5 Kamp mot rasism och främlingsfientlighet Inom flera av verksamhetsgrenar bedrevs arbete för att motverka rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering. Huvudansvaret låg emellertid på kommissionen mot rasism och intolerans (ECRI), som har ägnat mycket tid åt att utarbeta s.k. länderrapporter, dvs. redovisningar av situationen vad gäller rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering i skilda medlemsländer samt förslag till åtgärder för att förbättra förhållandena i varje enskilt land. lämnade ECRI en sådan rapport om . Rapporten uttryckte tillfredsställelse med utvecklingen på vissa områden, t.ex. vad avser de ökade resurser som givits och erkännandet av samernas rättigheter. I andra avseenden pekar rapporten på vissa frågor som man menar särskilt behöver uppmärksammas, t.ex. förekomsten av rasistiskt våld och diskriminering. FN har beslutat att arrangera en världskonferens mot rasism.