prop · GN03137 · 2000-01-01 00:00:00 — Nästan hälften av alla barn tillhör familjer som har tillgång till ett fri- tidshus, och tillhör familjer som äger ett sådant. Bland barn i familjer med en ensamstående förälder är det som har ett eget fritidshus, vilket kan jämföras med barn i familjer med samman- boende föräldrar där andelen uppgår till . Om boendestandarden i svenska bostäder på det stora hela taget kan anses vara jämnt fördelad, är befolkningen inom olika bostadsområden desto mer ojämnt spridd. Såväl låginkomsttagare som olika etniska grup- per är geografiskt koncentrerade och enligt kommittén Välfärdsbokslutet har segregationen ökat . Den etniska boendesegregatio- nen förekommer i samtliga delar av landet, men effekterna av den är tro- ligen störst i storstäderna. Där är risken stor att barn från skilda sociala och etniska miljöer sorteras till olika skolor. Sådana effekter är mindre sannolika i små kommuner, eftersom det finns färre förskolor och skolor där. Det är svårt att dra säkra slutsatser om hur barn, i ett längre perspek- tiv, påverkas av att bo i segregerade miljöer. Forskningen är ännu alltför begränsad. 4.3 Födelsetalsutvecklingen Antalet födda barn har minskat . Mellan den s.k. baby-boomen och sjönk födelsetalen från 124 000 till 88 000. Minskningen har visserligen bromsats upp , men når ändå ned till rekordlåga nivåer. var antalet avlidna större än antalet födda , och har födelseunderskotten ökat. Utan invandringsöverskottet skulle den totala befolkningen minska. Vad är det då som ligger bakom nedgången av födelsetalen? Är det så att dagens kvinnor och män helt enkelt inte vill skaffa barn i samma ut- sträckning som tidigare? Eller är det så att viljan är lika stor som tidigare, men att man av olika skäl väntar ett tag? Om nedgången beror på att kvinnor numera föder färre barn under sin fertila period jämfört med tidi- gare generationer, dvs. om kohortfruktsamheten sjunkit, vet vi ännu inte. Tidigast kan vi mäta det genomsnittliga antalet barn per kvinna som varit i fertil ålder . En förskjutning av barnafödandet till äldre åldrar har dock noterats. () analyser visar att medelåldern bland förstföderskor har ökat från 26,3 till . Det är också i denna grupp som den summerade fruktsamheten, dvs. ge- nomsnittligt antal barn per kvinna under ett visst år, har sjunkit mest. kan ett uppskjutet barnafödande leda till en minskad fruktsamhet i varje åldersgrupp (kohortfruktsamhet), eftersom antalet år att hinna få flera barn minskar som fertiliteten avtar. Totalt sjönk den summerade fruktsamheten från 2,14 till 1,50 barn per kvinna . Mycket talar för att det finns starka samband mellan ekonomi och barnafödande. I den överhettade ekonomin var det lätt att få arbete. De flesta som ville fick ar- bete efter både grund- och gymnasieskolan. Efter att ha arbetat ett tag och kvalificerat sig för föräldraförsäkringen fanns åtminstone inga större ekonomiska hinder för att skaffa barn. När så den ekonomiska krisen kom, drabbades i hög grad ungdomar och lågutbildade av det åtföljande kärva arbetsmarknadsläget. Fler än valde att studera för att sedan lättare ta sig in på arbetsmarknaden. Barnafödandet fick vänta. Den ökande arbetslösheten i kombination med sänkta ersättningsnivåer i föräldraförsäkringen och åtstramningar av familjestöden påverkade också barnafödandet bland dem som redan fått barn. Benägenheten bland tvåbarnsmödrar att skaffa ett tredje barn minskade markant. Kommittén Välfärdsbokslut menar att mycket pekar på att barnafödande blivit en resursfråga, eftersom det i modern tid aldrig varit så stora skillnader i barnafödande mellan olika utbildningsgrupper som . Många är fortfarande tveksamma Trots att arbetslösheten nu minskar , ekonomin är ljusare och nivåerna inom de familjepolitiska stöden höjts ökar inte födelsetalen. Enligt SCB:s befolkningsprognos, som baseras på historiska uppgifter, väntas visserligen en svag ökning av antalet födda , men när frågor ställs direkt till unga kvinnor och män om de- ras attityder till familj och barnafödande blir bilden mer pessimistisk. I en enkätundersökning som SCB utfört på uppdrag av av de 30-åriga barnlösa kvinnorna kanske och nej på frågan om de räknar med att få barn . Motsvarande andelar bland barnlösa 30-åriga män var . Tveksamheten var allra störst bland dem som inte levde i parförhållande, bland arbetslösa och bland dem med kort utbildning. En viktig orsak till tveksamheten att vilja ha barn var att man ännu inte hade någon lämplig partner. Det gällde framför allt dem som levde en- samma, men i viss mån även dem som levde i parförhållande. Andra orsaker var att man ville vänta för att först klara av studier, skaffa ett säkert arbete, göra annat eller att man helt enkelt ännu inte velat ha barn. Förklaringar som att man vuxit upp med endast en av sina biologiska för- äldrar, var religiös eller värdesatte sitt arbete högt hade ingen betydelse för viljan att få barn. Trots att födelsetalen nått bottennivåer i kan den inte sägas vara extremt låg. I de sydeuropeiska länderna och är födelse- talen ännu lägre, ca 1,2 1,3 barn per kvinna . Under 1990- talet har födelsetalen minskat i de flesta europeiska länder, men minsk- ningen har varit allra störst i . var det land som hade högst födelsetal, 2,05 barn per kvinna. Under slutet av 1980- talet var utvecklingen den motsatta. Då ökade födelsetalen i många län- der, men allra mest i . Inget annat land har haft så stora svängningar i födelsetalen. Den summerade fruktsamheten är ett sammanfattande mått på fruktsamhetsnivån . Det anger det antal barn en generation kvinnor i genomsnitt skulle få om fruktsamheten skulle ligga . Kohortfruktsamhet är fruktsamheten för kvinnor födda ett visst år. Fertilitet avser kvinnors och mäns förmåga att få barn. Diagram 4.6 Antalet födda barn, åren 1974 1999 SCB:s prognos Födelsetalen har sjunkit kraftigt . förutspås dock en ökning. Källa: SCB Diagram 4.7 Barnlösas (22, 26 och ) val av ett eller flera tänkbara skäl till att de inte har barn. Källa: Välfärdsbulletinen nr 2000:1, SCB Diagram 4.8 Summerad fruktsamhet, Fruktsamheten sjönk i de allra flesta västeuropeiska länder mellan åren 1990 och Minskningen var allra störst i . *) Uppgifterna för , , , och avser värden. Källa: SCB Planerade åtgärder Det är inte något självändamål att den svenska befolkningen växer. Där- emot ger alltför låga födelsetal upphov till allvarliga balans- problem i det svenska samhället. Framför allt kan det bli för få för- värvsarbetande i förhållande till den totala befolkningen. Om det inträffar innebär det att alltför få människor finns i den produktion vi alla skall leva av. Det kan dessutom bli så att nödvändiga samhällsverksamheter såsom vård och omsorg kan få svårt att rekrytera personal. Tendenser i den riktningen ses redan i den högkonjunktur vi nu har. Låga födelsetal är således inte ett problem när de inträffar, utan först 20 . Det förekommer ständigt variationer i antalet födda. En begränsad period med låga födelsetal behöver inte medföra några avgörande pro- blem. Om låga födelsetal däremot drar ut över , utan att nettoinvandringen av folk i yrkesaktiv ålder ökar, blir de samhällseko- nomiska konsekvenserna allvarliga. Om barnafödandet numera har blivit en resursfråga, så att vissa grupper inte skaffar sig det antal barn de egentligen skulle vilja ha, medför det låga barnafödandet ökad ofärd. Nedgången i de svenska födelsetalen startade och var dra- matisk . Därefter har kurvan planat ut på en för svenska förhållanden låg nivå. Ett långvarigt lågt födelsetal är ett allvarligt var- ningstecken som kräver uppmärksamhet från forskare, politiker och andra berörda. Det finns inte några enkla metoder när det gäller att påverka födelsetal. De slutsatser man kan dra från de senaste svängningarna i födelsetalsut- vecklingen är att full sysselsättning och ett ur barnfamiljernas synpunkt stabilt fungerande samhälle är viktiga förutsättningar för att familjerna skall skaffa sig barn. Det är viktigt att se att föräldraskapet sträcker sig över ofta och inte enbart handlar om småbarnsperioden. och har givit i uppdrag att fråga ett urval 25 35-åringar både med och utan barn om deras inställning till att skaffa barn. Enkäten har skickats ut till cirka 3 000 personer. Resultaten beräknas kunna presenteras . De kan förhoppningsvis bredda kunskaperna om attityderna till barnafödande i de mest intressanta åldersgrupperna. Ytterligare kunskaper om vad som styr människors faktiska beteende måste dock till. Det finns därför anledning att fortsätta och systematisera arbetet för att öka våra kunskaper om vilka faktorer som påverkar barnafödandet, och särskilt då de faktorer som är samhälleligt påverkbara. En arbetsgrupp bör nu tillsättas inom med uppdrag att öka kunska- perna om mekanismerna bakom födelsetalsutvecklingen. I arbets- gruppens uppdrag bör också ligga att identifiera vilka samhällsområden som är viktiga inför människors beslut att skaffa eller inte skaffa barn. 4.4 De ekonomiska stöden till barnfamiljerna övergripande målet för den svenska ekonomiska familjepolitiken är att de ekonomiska stöden skall bidra till att minska skillnaderna i de eko- nomiska villkoren mellan familjer med och utan barn samt att tillgodose specifika stödbehov hos bl.a. ensamföräldrar och föräldrar till funktions- hindrade barn. Ett annat mål är att stödja föräldrarnas möjligheter att kombinera förvärvsarbete med föräldraskap. Hög sysselsättning är grunden för barnfamiljernas ekonomi. En gene- rell välfärd som omfattar alla är därtill det bäst fungerande fördelnings- politiska instrumentet. Framför allt gynnas de som behöver stöd mest. Detta är särskilt tydligt på familjepolitikens område. Samhällets insatser inriktas på att skapa jämlika uppväxtvillkor för barn, dels genom att stödja föräldrarna att klara de ekonomiska åtaganden som är väsentliga för barnens välfärd under deras uppväxttid, dels genom att skapa möjlig- heter att kombinera föräldraskap med förvärvsarbete eller studier för båda föräldrarna. Inom flera områden har goda resultat uppnåtts. Andelen kvinnor som har ett förvärvsarbete är högre i än i många andra länder. Andelen ensamma mammor som är beroende av socialbidrag för sin försörjning är internationellt sett låg. Ett flertal studier har visat att de svenska barnen har en bättre relativ ekonomisk standard än vad som är vanligt i andra länder. Trots att den ekonomiska krisen träffade barnfamiljerna hårdare än andra grupper visar nya siffror från att barnen i fort- farande har en god relativ standard. Barnen i hamnar på tredje plats efter och . (Se även prop. 1999/2000:100, bil. 3, s. 11 ff.) Ett annat viktigt mått på barnfamiljernas ekonomiska situation är hur stor andel av barnen som lever i familjer med svag ekonomi. Uppgifter från visar att de nordiska länderna och har den lägsta an- delen ekonomiskt utsatta barn jämfört med de övriga länderna i gruppen. av barnen i och lever i familjer med svag ekonomi vilket kan jämföras med av barnen i Stor- och . Effekterna av det ekonomiska familjestödet För att stödja barnfamiljerna har samhället byggt upp ett stödsystem som syftar till att ge en ekonomisk trygghet dessa har stor försörjningsbörda. Det ekonomiska familjestödet är också utformat så att det tillgodoser ett antal specifika stödbehov hos bl.a. ensamföräldrar och hos föräldrar till funktionshindrade barn. Det ekonomiska familjestödet omfattar allmänna barnbidrag inklusive flerbarnstillägg och förlängt barnbidrag, föräldraförsäkring (föräldra- penning, tillfällig föräldrapenning och havandeskapspenning), under- hållsstöd, bostadsbidrag, bidrag till kostnader för internationella adoptioner, barnpension i form av folkpension och allmän tilläggspen- sion, vårdbidrag till funktionshindrade barn samt pensionsrätt för barnår. För gymnasiestuderande betalas studiebidrag. Det ekonomiska familjestödets andel av barnfamiljernas disponibla in- komst är beroende av familjens storlek och sammansättning. Ju fler barn det finns i familjen desto större andel av inkomsten utgörs av sådant stöd. Den grupp som får mest del av stödet är ensamstående med barn. Bland de förmåner som lämnas till dessa familjer dominerar underhållsstöd, bostadsbidrag och barnbidrag. Drygt en femtedel av den disponibla in- komsten för ensamstående med ett barn består av ekonomiskt familjestöd. För ensamstående med två eller flera barn utgör familjestödet av den disponibla inkomsten, eller i genomsnitt . Förutom föräldraförsäkringen, som lämnas i särskilda situationer, är inte avsikten att det ekonomiska familjestödet skall ersätta arbets- inkomster eller studiestöd utan komplettera dessa. Det innebär att för ett antal barnfamiljer som inte har några arbetsinkomster eller låga sådana måste familjens ekonomi förstärkas med socialbidrag. Stödet till barnfamiljer är som mest betydelsefullt då föräldrarna är i 25 40-årsåldern. Att de ekonomiska familjestöden i genomsnitt svarar för en större del av kvinnors inkomster i denna ålder beror bland annat på att betydligt fler kvinnor än män är ensamstående föräldrar och att de ekonomiska familjestöden har särskilt stor betydelse för denna grupp. Nästan sex av sju ensamföräldrar är kvinnor. Dessutom används föräldraförsäkringen mer av kvinnor än av män, även bland de föräldrar som lever tillsammans. Målet för föräldraförsäkringen är att stödja båda föräldrarnas möjlig- heter att kombinera förvärvsarbete med föräldraskap. Genom föräldraför- säkringen ges båda föräldrarna en reell möjlighet att kombinera förvärvs- arbete med familj. I princip alla föräldrapenningdagar nyttjas av föräld- rarna. Föräldraförsäkringen möjliggör en god och tidig kontakt med bar- net för båda föräldrarna. Barnets bästa är ett av målen med en väl ut- byggd och flexibel föräldraförsäkring. Ett annat mål är jämställdheten mellan könen som underlättas genom att såväl män som kvinnor ges möjlighet att delta i både familje- och arbetsliv. Utvecklingen Den ekonomiska krisen och besparingarna i träffade barnfamiljerna relativt hårt. Många barnfamiljer upplevde eko- nomiska försämringar till följd av arbetslöshet, minskade inkomster och höga räntor. Svårast drabbade är invandrade familjer där föräldrarna har haft det svårt att etablera sig på arbetsmarknaden och därigenom utestängts från stöd som bygger på medlemskap i . har de ekonomiska stödsystemen till barnfamiljerna genomgått en lång rad förändringar. Bland annat har ersättningsnivåerna i föräldraförsäkringen ändrats . Ett nytt system, under- hållsstöd, har införts för barn till särlevande föräldrar och ändringar av reglerna för bostadsbidrag har genomförts. Ensamföräldrarna har skyd- dats jämfört med andra grupper. Andelen barn som lever i ekonomiskt svaga familjer har trots detta ökat, särskilt ensamstående med barn har haft en svag inkomstutveckling. Mycket tyder på att försämringarna hänger samman med den ekonomiska krisen och arbetslösheten. hade en genomsnittlig barnfamilj en ekonomisk standard som motsvarade av genomsnittet för hela befolkningen. Denna nivå minskade därefter successivt till , då den var som lägst. De senaste årens ekonomiska återhämtning med en ökad sysselsättning och reformer har dock gynnat barnfamiljerna. En viss för- bättring inträffade och utvecklingen pekar på att förbätt- ringen fortsätter. För ensamstående föräldrar har utvecklingen varit sämre än för gifta/samboende. Den svaga utvecklingen kan delvis bero på fattigdoms- fällor. Många ensamstående föräldrar har höga marginaleffekter vilket medför att när inkomsterna ökar till följd av minskad arbetslöshet och höjda reallöner får ensamföräldrar behålla betydligt mindre än andra grupper. Regeringen avser att långsiktigt verka för att ta bort fattigdomsfällor och minska marginaleffekter. De familjepolitiska stödsystemen bör därför utformas så att utbildning och arbete lönar sig bättre. Regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppgift att se över ekonomiska familjestöd. De marginaleffekter som följer av dessa stöd skall särskilt beaktas (se vidare nedan). Översyn av ekonomiska familjestöd I en situation med förbättrad samhällsekonomi och stigande sysselsätt- ning är det viktigt att göra en översyn av de ekonomiska familjestöden och analysera hur de nuvarande systemen fungerar. Regeringen har därför utsett en särskild utredare med uppgift att göra en analys av det ekonomiska familjestödet (dir. 2000:16). De stöd som skall analyseras är de allmänna barnbidragen, underhållsstödet och bostadsbidraget till barnfamiljer. I analysen skall också vägas in de för- ändringar som föreslås vad gäller avgifter i förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen, skattesystemet och studiestödsystemet samt andra faktorer av betydelse för barnfamiljernas ekonomi. Analysen skall göras på individ- och hushållsnivå och redovisas utifrån mäns och kvinnors behov och förutsättningar. Ensamstående föräldrars situation skall särskilt belysas. Förslaget skall också belysas ur barns och ungdomars perspektiv. Syftet är att undersöka vilka möjligheter det finns att inom ramen för den generella välfärdspolitiken, och med bibehållen eller ökad fördel- ningspolitisk träffsäkerhet, på ett mer effektivt sätt stödja barnfamiljerna. Utredaren skall särskilt beakta svårigheterna med marginaleffekter. En slutlig redovisning av uppdraget skall lämnas . Föräldraförsäkring barnets bästa jämställdhet Föräldraförsäkringen, dvs. föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och havandeskapspenning, har byggts ut steg för steg under en följd av år. Föräldraförsäkringen syftar till att göra det möjligt för båda föräldrarna att vara hemma med föräldrapenning i samband med barns födelse eller adoption samt med tillfällig föräldrapenning när barnet är sjukt. Havandeskapspenningen ger i vissa fall gravida kvinnor som inte kan fortsätta att förvärvsarbeta möjlighet till ledighet och vila. En målsättning för föräldraförsäkringen är att möjliggöra för båda föräldrarna att kunna kombinera förvärvsarbete med föräldraskap. Betydelsefulla regeländ- ringar inom föräldraförsäkringen i syfte att öka fäders uttag av föräldra- penning har genomförts. Barn har behov av att tidigt knyta kontakt med båda sina föräldrar. understryker också barnets rätt till båda sina föräldrar. Det är därför viktigt att föräldraförsäkringen i hög utsträckning används av såväl fäder som mödrar. infördes den s.k. pappamånaden i syfte att främja männens nyttjande av föräldrapenningen. Formellt sett är reglernas utformning könsneutrala. De s.k. pappa- och mammamånaderna innebär att av föräldrapenningen för varje förälder inte kan överlåtas till den andra föräldern. Regeringen avser att förlänga föräldrapenningen . Inom ramen för den förlängda föräldrapen- ningen avses sammanlagt att vara reserverade för mamman respektive pappan. Föräldraförsäkringen ger en tydlig politiskt viljeyttring när det gäller barnets bästa och jämställdhet. I regleringsbrevet till Riksförsäkringsver- ket (RFV) för fanns som verksamhetsmål angivet att Socialförsäkringens administration skall bidra till att fler män tar ut fler föräldrapenningdagar . Fler män har också tagit ut fler föräldrapenning- dagar jämfört med . Ökningen kan bero på flera faktorer, t.ex. den höjda ersättningsnivån inom föräldraförsäkringen och försäk- ringskassornas satsningar på pappaområdet. Införandet av den s.k. pappa- och mammamånaden har påverkat män- nens uttagsmönster. För barn födda efter regeländringen (fr.o.m. ) kan noteras en tydlig ökning av andelen pappor som tagit ut föräldrapenning. För barn födda har av papporna nyttjat föräldrapenningen under barnets första . Motsvarande siffra för pappor till barn födda var . Även män- nens uttag av den tillfälliga föräldrapenningen har ökat successivt. Drygt en tredjedel av dagarna med tillfällig föräldrapenning som betalades ut nyttjades av män. Inom den tillfälliga föräldrapenningen finns även tio s.k. pappadagar, vilka ger pappan rätt med tillfällig för- äldrapenning i samband med barnets födelse. En majoritet av de nyblivna fäderna använder . RFV har genomfört en studie om delad föräldraledighet, Båda blir bäst (2000:1). Studien jämför länen , och och baseras på tre olika enkäter till ett urval föräldrar, samtliga barn- morskor inom mödravårdscentralerna och samtliga handläggare vid för- säkringskassorna i de aktuella länen. En större andel av papporna i Väs- terbotten har tagit ut föräldrapenning, jämfört med papporna i och , vilka varit bland de lägsta i landet. Syftet med stu- dien har varit att få kunskap om vilka omvärldsfaktorer som kan tänkas påverka föräldrarnas val vid fördelning av föräldrapenningdagarna. De flesta tillfrågade anser att det är viktigt med delad föräldraledighet. En stor majoritet anser att det är familjens ekonomi som är den styrande faktorn för hur föräldrarna delar upp ledigheten. Män och kvinnor skiljer sig inte nämnvärt mycket åt i inställning. Föreställningen att det är eko- nomin som avgör hur föräldraledigheten delas mellan föräldrarna får inte stöd av den bild som framkommer vid specialanalys av enkäten som för- äldraparen svarat på. När någon av föräldrarna upplever att de tjänar mycket mer än den andra föräldern delar man fler föräldrapenningdagar än genomsnittet. Då föräldrarna inte upplever någon inkomstskillnad delar man dagarna mindre än genomsnittet. Högutbildade föräldrar delar i högre utsträckning än lågutbildade och även ålder har betydelse för hur man delar, men i varierad utsträckning beroende på kön. Yrke har bety- delse men inte så att det stödjer hypotesen om att familjens ekonomi är det som avgör hur föräldrarna delar föräldraledigheten. Är arbetet stimulerande och inställningen till föräldraledighet på arbetsplatsen positiv har det betydelse för hur föräldrarna väljer att dela föräldraledigheten. uppger fler kvinnor än män att de har ett tillfredsställande ansvar och inflytande i arbetet, vilket talar för att en större andel kvinnor än män borde ha mer att förlora på att vara borta från arbetslivet. 4.4.1 Barnfamiljer med socialbidrag Mer än ett av tio barn lever i familjer som uppbär socialbidrag. fanns 237 000 barn i hushåll som mottagit socialbidrag, enligt statistik. av dessa barn bodde i hushåll med en ensamstående förälder. Sammanlagt fick ca 119 000 barnfamiljer socialbidrag , vilket utgör ungefär en tredjedel av samtliga bidragshushåll. Nästan hälften av barn- familjerna bestod av ensamstående mödrar. ökade antalet barn som lever i hushåll med socialbidrag med . Huvudorsaken är den ekonomiska kris som rådde med åtföljande hög arbetslöshet, kombinerat med den stora flyktinginvandringen. Stora grupper som aldrig kommit in på arbetsmarknaden och därmed inte kvalificerat sig för A-kassa och socialförsäkringssystemen blev utelämnade till socialbidra- gen för sin försörjning. Bland dem fanns många lågutbildade ungdomar och flyktinginvandrare. Eftersom arbetslösheten både var hög och varade länge, ökade inte bara antalet bidragstagare utan också bidragstidens längd. levde ca 120 000 barn i familjer som haft socialbidrag i sträck en fördubbling jämfört med situationen . I takt med att det blivit lättare att få arbete , har också antalet socialbidragstagare minskat. Minskningen har emellertid endast skett bland svenska hushåll. fick av alla barnfamiljer med utländsk bakgrund (inkl. flyktinghushåll) social- bidrag, att jämföra bland svenska barnhushåll. Av de 120 000 barn som levde i familjer med långvarigt social- bidrag hade föräldrar som var födda utomlands. Statistiken avspeglar skillnader i arbetslöshet och arbetskraftsdeltagande mellan utländska och svenska hushåll och därmed även skillnaden i ekonomisk standard och levnadsförhållanden mellan barn med utrikes- respektive svenskfödda föräldrar. Av studie Långvarigt socialbidragstagande (följer upp och utvärderar 1999:5) framgår att socialbidragstagande är vanligt bland familjer med funktionshindrade barn. hade familjer med vårdbidrag för funktionshindrade barn högre socialbidragstagande än befolkningen i övrigt. Förhållandet gällde både kort- och långvarigt socialbidragsta- gande.