prop · GN031D10 · 2000-01-01 00:00:00 — Ersättningen kan lämnas till funktionshindrade personer som har behov av personlig assistans för sin dagliga livsföring under i genomsnitt mer än . Syftet med ersättningen är att den enskilde skall kunna leva så oberoende som möjligt och själv kunna påverka hur assistansen utformas. infördes en schablon för assi- stansersättningen som upp- gick till . Om det finns sär- skilda skäl kan medge att schablonersättningen får överskridas dock med högst . Den genomsnittliga faktiska ersättningsnivån uppgick till . De flesta ersättnings- berättigade erhåller schablonersättningen. Endast en mindre andel, , har beviljats högre ersättning. Bilstöd kan utgå till personer med funktions- hinder eller till föräldrar till funktionshindrade barn. Stödet syftar till att göra det möjligt att leva ett mer självständigt och socialt liv och att kunna delta i arbetslivet. Därmed förväntas behovet av insatser inom andra samhällsområden, främst färdtjänst, minska. Personer som är döva, gravt hörselskadade, dövblinda eller talskadade har möjlighet att få en texttelefon. Statsbidrag utgår till landstingen som förskriver sådana telefoner. Den som har rätt till texttelefon kan också få en så kallad anhörig- telefon för direktsamtal mellan texttelefonabon- nenter. ansvarar numera för upphandlingen av den förmedlingstjänst som är nödvändig för att genomföra samtal mellan vanlig telefon för hörande och texttelefon. utbildningsstöd (Sisus) har i uppgift att förbättra förutsättning- arna för utbildning och studier för unga och vuxna personer med funktionshinder. Sisus skall också administrera och utveckla olika stöd som behövs i och omkring studiesituationen för per- soner med funktionshinder. har kostna- derna för omvårdnad, boende och habilitering i anslutning till riksgymnasieutbildningen för svårt rörelsehindrade ungdomar finansierats av staten. Regeringen föreslår i propositionen 1998/99:105 Elever med funktionshinder ansvar för utbildning och stöd, att kostnaderna för denna verksamhet skall delas mellan stat, kommun och landsting. kommer att behandla propositionen under hös- ten. har regeringens uppdrag att öka informationen om små och mindre kända handikappgrupper och har bl.a. byggt upp en kunskapsbas, som innehöll 94 s.k. smågruppsdiagnoser. Databasen kan nås via hemsida på internet och infor- mationsfoldrar finns framtagna. Ytterligare ca 110 diagnoser håller på att bearbetas för att läg- gas in i databasen. () bildades genom ombildning av som en ideell förening med staten, landstingsförbundet och Svenska kommunför- bundet som huvudmän. HI skall arbeta för en förbättrad livskvalitet för människor med funk- tionshinder genom att medverka till utveckling av bra och säkra hjälpmedel och till en effektiv hjälpmedelsförsörjning. HI skall också bidra till ökad tillgänglighet i samhället för personer med funktionshinder. Intitutet har på uppdrag av re- geringen och i samarbete med berörda organ och myndigheter utformat ett förslag till åtgärdspro- gram på IT-området för funktionshindrade per- soner. Programmet har börjat genomföras. Staten bidrar till handikapp- organisationernas allmänna verksamhet. Antalet organisationer ökar i snabb takt. En särskild ut- redare har i betänkandet Statsbidrag till handi- kapporganisationer (SOU 1999:89) lämnat för- slag till en modell för statsbidragsutgivning till handikapporganisationerna. Förslaget remissbe- handlas . Staten ger också bidrag till viss annan verksamhet för personer med funk- tionshinder, t.ex. till riksverksamhet för små och mindre kända handikappgrupper och till handi- kapporganisationernas rekreationsanläggningar. har på regeringens upp- drag gjort en översyn av bilstödet. I rapporten (Bilstöd till personer med funktionshinder, RRV 1999:24)framhålls att bilstöd i många fall kan in- nebära lägre kostnader för samhället än färd- tjänst. RRV konstaterar också att det finns bris- ter i offentlig statistik och otillräcklig kunskap om de personer som kan erhålla stöd. Det råder osäkerhet om i vad mån stödet når de personer som är berättigade till det. Det skapar vissa svå- righeter att bedöma efterfrågan och kostnaderna för bilstödet. Rapporten bereds inom . Effekter av de statliga insatserna skall bl.a. informera om för personer med funk- tionshinder och utvärdera efterlevnaden av reg- lerna. Effekterna av detta arbete är att reglerna blivit mer kända och att det skapats större upp- märksamhet kring funktionshindrade personers livsvillkor. Ombudsmannen har också med reg- lerna som utgångspunkt åstadkommit rättelser både i enskilda fall och när det gäller brister i den fysiska planeringen. konstaterar med hänvisning till FN:s särskilde rapportör i handikappfrågor att är det land i världen där reglerna är mest kända. Trots detta visar resultaten att det är långt kvar innan reglerna förverkligas i . Avvecklingen av vårdhem för personer med utvecklingsstörning skall vara avslutad . har nio vård- hem lagts ned vilket berörde ca 250 personer. Det återstår 30 vårdhem med totalt 440 boende. /99 saknade fortfarande sju vårdhem planer för avveckling. konstaterar att avvecklingen av institutionerna har haft stor effekt för att förbättra levnadsför- hållandena för personer med utvecklingsstör- ning. Uppbyggnaden av kun- skapsdatabas om små och kända handikappgrup- per har medfört att kunskapen om sådana grup- per ökat bland såväl professionella som bland organisationer och enskilda. Regeringens slutsatser Det är viktigt att regeringen får ett tillfreds- ställande statistiskt underlag för sina beslut inom handikappområdet för såväl barn som vuxna. Den statistik som finns att tillgå är i vissa delar osäker. har därför fått ett uppdrag att utforma förslag till system för riks- täckande individbaserad statistik inom omsorgen om äldre och funktionshindrade. Uppdraget skall redovisas . Psykiatrireformens huvuduppgift var att före- slå åtgärder som förbättrar psykiskt funktions- hindrade personers livsvillkor och livskvalitet. Mot den bakgrunden är det allvarligt om många inte får det stöd de har rätt till. utvärdering har visat att i de fall den enskilde har tillgång till personligt ombud har möjligheterna att få stöd enligt LSS ökat. Psykiatrin är ett prio- riterat område inom hälso- och sjukvårdsområdet. Även har ett viktigt ansvar vad gäller stödinsatser för psykiskt funktionshindrade. Regeringen föreslår därför att anvisas och därefter 90 miljoner för att inrätta verksamhet med personligt ombud för psykiskt funktionshindrade. Detta skall bidra till att fler personer med funktionshinder får sina behov tillgodosedda. Regeringen avser att i en särskild proposition återkomma med förslag som innebär att personer som beviljats assistansersättning skall få behålla denna ersättning även efter fyllda . Avsikten är att kunna presentera en proposition så att lagändringen skall kunna träda i kraft /2001. Innan en proposition kan läggas måste dock förslaget utredas i en arbetsgrupp eller utredning. Vidare måste förhandlingar genomföras och överenskommelse ha träffats med . Detta kan komma att påverka tidsschemat. Preliminärt har för ändamålet uppförts och . Det finns stora skillnader mellan olika lands- ting när det gäller användningen av resurser för habilitering respektive råd och stöd . Det är också svårt att bedöma kvaliteten, särskilt när det gäller insatser för barn. Det kan därför vara skäl att få en bättre överblick av stödet till barn med funktionshinder och deras familjer. Utvecklingen inom IT-området har stor bety- delse för personer med funktionshinder. Det gäller t.ex. möjligheter till fjärrkommunikation för döva m.fl. Flera projekt pågår för att ytter- ligare utveckla tekniken inom området. Rege- ringen avser att noga följa denna utveckling. Re- geringen har i propositionen 1998/99:105 Elever med funktionshinder ansvar för utbildning och stöd föreslagit bl.a. åtgärder i syfte att stödja kompetensutveckling och forskning för elever med funktionsnedsättningar samt lagt förslag som rör en framtida stödorganisation. En nationell handlingsplan Utgångspunkten för det handikappolitiska ar- betet är principen om alla människors lika värde och lika rätt. Viktiga steg har tagits för att för- verkliga de handikappolitiska målen utifrån denna utgångspunkt men mycket återstår. Det fordras därför konkreta politiska insatser för att personer med funktionshinder skall få rätten till delaktighet, värdighet och självbestämmande över sina egna liv. Ytterst är handikappolitik de- mokratifrågor och frågor om medborgerliga rät- tigheter. Samhället måste i högre grad än för när- varande markera betydelsen av att människor inte får missgynnas eller utestängas på grund av funktionshinder. Arbetet med att förverkliga de handikappoli- tiska målen är långsiktigt. Det krävs ett förhåll- ningssätt hos medborgarna och en fortsatt kom- bination av individinriktade och generella insatser som ligger i linje med FN:s standard- regler. En sådan kombination har varit effektiv på många områden som har betydelse för per- soner med funktionshinder. Det krävs nu ytterligare satsningar inom det handikappolitiska området för att målen skall uppnås. Arbetet inriktas på att ge statliga myn- digheter, landsting, kommuner, organisationer m.fl. förutsättningar att utveckla tillgängligheten i vid bemärkelse inom olika samhällssektorer och verksamheter. Det gäller såväl byggnader, utemiljö och kollektivtrafik som kommunika- tion, samhällsinformation, service, IT-teknik, kulturutbud och tjänster av olika slag. Handi- kappaspekterna skall beaktas inom varje sam- hällsområde och handikapporganisationerna skall ingå som viktiga parter i samverkan i ett sådant arbete. Synen på människor med funktionshinder har en avgörande betydelse för inriktningen på de handikappolitiska insatserna. Enligt regeringens mening krävs det insatser för att höja medveten- heten och kunskapen om bemötande, etik, atti- tyder och förhållningssätt hos myndigheter, huvudmän och andra offentliga organ. Ett långsiktigt arbete för att utveckla kompetensen hos politiker, chefer och anställda i dessa frågor är nödvändigt. Utredningen om bemötande av personer med funktionshinder överlämnade sitt slutbetänkande, nia nio vägar att utveckla bemötandet för personer med funktionshinder (SOU 1999:21) till rege- ringen. I betänkandet lämnas bl.a. förslag om förbättrad tillsyn och åtgärder för att komma till- rätta med domstolstrots. Förslagen bereds inom . Regeringen kommer att avlämna en proposition till om en nationell handlingsplan inom handikappområdet. Syftet är att ge tydliga riktlinjer i form av mål och inrikt- ning för den framtida handikappolitiken och redovisa konkreta förslag om hur funktionshind- rade personers situation kan förbättras. I syfte att genomföra prioriterade insatser för att förverk- liga handlingsplanen föreslår regeringen i enlig- het med vad som aviserades i vårpropositionen att ytterligare avsätts inom handikappområdet. kom- mer regeringen att föreslå en ytterligare förstärk- ning med . 5.3.3 Barn och ungdomar skall växa upp under trygga och goda förhållanden FN:s konvention om barnets rättigheter () är en av grundpelarna för regeringens arbete med barnfrågor. Barnets bästa skall sättas i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn och barnperspektivet skall genom- syra allt beslutsfattande som rör barn. Genom bestämmelserna i åläggs föräldrarna huvudansvaret för att barnet får omvårdnad och en god fostran. Samhällets uppgift är att stödja och komplettera föräldrarna så att goda och trygga uppväxtvillkor kan garan- teras för alla barn. har ett ansvar för att barn och ungdomar som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd de behöver och om det är motiverat med hänsyn till den unges bästa, vård och stöd utanför det egna hemmet. I enlighet med lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) kan i vissa situationer beslut fattas om tvångsingripande. har också ett ansvar för vissa familjerättsliga upp- gifter. Ungdomar som har begått brott och dömts till den nya straffpåföljden sluten ung- domsvård skall få nödvändig vård och behand- ling på de särskilda ungdomshem Statens insti- tutionsstyrelse ansvarar för. Tillstånd och utveckling De flesta barn och ungdomar i har materiella förutsättningar för en god uppväxt. De har också goda möjligheter att utbilda sig, vilket det stora flertalet ungdomar också gör. De gene- rella system till stöd för familjerna och till stöd för barnens uppväxt som finns i föräldraförsäk- ring, barnhälsovård, barnomsorg, skola etc. fun- gerar i allmänhet väl även om det på vissa håll uppstått brister och problem . Födelsetalen har haft en kraftig nedgång . Unga par skjuter upp barna- födandet allt längre. Det är sannolikt att detta hängt samman med den negativa utveckling som drabbade arbetsmarknaden . Att allt fler människor studerar bidrar sannolikt till utvecklingen. Erfarenhetsmässigt finns det en koppling mellan ett ökat antal studerande och en nedgång i födelsetalen. Nedgången har planats ut, men några ansatser till återhämtning syns ännu inte. En konsekvens av den negativa arbetsmark- nadssituationen är att antalet barn som lever i familjer med långvarigt social- bidrag mer än fördubblats. gällde det 120 000 barn. De flesta av dessa barn har utrikes födda föräldrar som vistats i och därmed har svag förankring på arbetsmarknaden. Socialbidragstagandet bland barnfamiljer har också påverkats av att inkomstläget försämrats, framförallt för ensamstående kvinnor med barn och för unga småbarnsföräldrar. En i huvudsak positiv bild av barns och ung- domars situation redovisas i Barnombudsman- nens (BO) rapport till regeringen för . BO frågade barn och ungdomar hur de själva upplever sin vardag, hur de ser på sina rättigheter och hur de uppfattar sin situation i bostadsområ- det, i skolan och i samhället. En klar majoritet av barnen och ungdomarna ser positivt på sina familjeförhållanden, sin tid med föräldrarna, tryggheten och trivseln i närmiljön. De flesta barn och ungdomar trivs där de bor, men en stor andel önskar ett bredare utbud av fritidsaktivi- teter. Behovet av mötesplatser är tydligast hos högstadieungdomarna. De flesta barn och ung- domar trivs i skolan, men när det gäller psyko- somatiska besvär framkommer det att en tredje- del av flickorna ofta har ont i huvudet eller i magen. Många av barnen och ungdomarna vill ha inflytande på fritidsutbudet och i bostadsom- rådet där de bor. Endast en liten andel av hög- stadieungdomarna uppger att de vid något till- fälle har blivit tillfrågade av kommunala beslutsfattare om vad de tycker i en viss fråga. genomförande i samhället kartläggning av svenska myndigheter, som direkt eller indirekt arbetar med frågor som rör barn, visar att det finns en medvetenhet om betydelse men att de flesta myndigheter saknar ett aktivt förhållningssätt till konventionen och dess in- tentioner. Få myndigheter tillämpar konven- tionen på ett strategiskt och systematiskt sätt. Samtliga landsting har tagit upp barnkonven- tionen på olika sätt, t.ex. i utbildningssamman- hang eller under fullmäktige- och styrelsesam- manträden. Hälften av landstingen har eller planerar för en särskild strategi för barnkonven- tionens införlivande i sitt arbete. Inte heller inom landstingen används konventionen som ett sys- tematiskt verktyg i planerings- och beslutspro- cesser eller som ett medel för att förverkliga barns och ungdomars möjligheter att påverka landstingens verksamheter. Kommunernas intresse för har ökat , men den har ännu inte fått fotfäste i de kommunala besluts- processerna. Endast ett fåtal kommuner har fattat beslut som innebär att konventionen skall genomsyra verksamheten och beslutsprocessen i samtliga nämnder, bolag och styrelser. En mycket liten andel av kommunerna har särskilda rutiner för hur den skall användas som besluts- underlag för nämnder och styrelser. Besluts- fattarnas intresse för ungdomars inflytande i kommunerna ökar, men det är fortfarande få kommuner som betonar de yngre tonåringarnas och barnens möjligheter till ökat inflytande. Situationen för utsatta barn De barn och ungdomar samt deras familjer som har behov av hjälp och stöd er- bjuds olika insatser i öppenvård, i vård utanför det egna hemmet, i familjehem eller i hem för vård eller boende (HVB). Statens institutions- styrelse ansvarar för vården av de mest utsatta barnen och ungdomarna vid de särskilda ung- domshemmen. Till insatser i öppenvård hör bl.a. strukturerade öppenvårdsprogram, behovsprövat personligt stöd eller kontaktperson/-familj. Drygt 3 600 barn och unga deltog i strukturerade öppenvårdsprogram. I åldersgruppen 0 motsvarar det två barn/ungdomar per 1000. Drygt 17 000 (8 per 1000) erhöll behovsprövat personligt stöd och drygt 21 000 (9 per 1000) hade kontaktperson/- familj. I samtliga kategorier är antalet pojkar större än antalet flickor men skillnaden är relativt liten. Det totala antalet barn som erhållit öppen- vårdsinsatser kan inte redovisas, efter- som samma barn kan vara föremål för mer än en öppenvårdsinsats. Cirka 16 000 (7 per 1000) barn och unga var placerade för vård utan- för det egna hemmet enligt socialtjänstlagen eller LVU. Skillnaden mellan pojkar och flickor är relativt liten. Medan det skett en minskning av omhändertagande av yngre barn, de s.k. miljöfallen (2 § LVU), har omhändertaganden av ungdomar, de s.k. beteendefallen (3 § LVU), ökat. Av länsstyrelsernas årsrapporter för framgår att utvecklingen av öppenvårdsinsatser i kommunerna fortsätter. Nya utrednings- och behandlingsmetoder växer fram och samarbetet ökar med andra myndigheter såsom skola och polis. Kommuner utarbetar program för barn- och ungdomsarbetet. Barnperspektivet lyfts fram på olika sätt. har i sitt barnavårds- arbete utvecklat sin förmåga att se till barnets bästa. Däremot har barnperspektivet fått betyd- ligt mindre genomslag i ärenden som rör ekono- miskt bistånd eller föräldrars missbruk. Oenig- het mellan kommuner om vem som har ansvar för ett visst ärende, t.ex. när en barnfamilj flyttar under pågående utredning, har blivit vanligare och många kommuner vänder sig till länsstyrel- serna för att få hjälp att lösa sådana tvister. På vissa håll finns svårigheter att rekrytera och be- hålla personal med lämplig utbildning och er- farenhet och från några län rapporteras att ar- betsbelastningen för dem som arbetar med barn- och ungdomar inom är hög. Familjerätt Till de familjerättsliga uppgifter som åvilar hör bl.a. att erbjuda föräldrar sam- arbetssamtal i syfte att nå enighet i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge samt att på uppdrag av domstol utreda sådana frågor. Cirka 13 600 barn var föremål för samarbetssamtal inom familjerätten vilket motsva- rar 7 barn per 1 000 barn i åldersgruppen 0 . Cirka 10 100 samarbetssamtal avslutades . I nästan hälften av fallen enades föräldrarna helt och i ungefär en femtedel enades föräldrarna delvis. Vårdnads- och umgängesrättsutredning genomfördes för cirka 5 400 barn. De viktigaste statliga insatserna Kommuner och landsting har tilldelats extra re- surser för att de grundläggande verksamheterna vård, skola och omsorg skall kunna bedrivas på ett tillfredsställande sätt. Detta förbättrar förut- sättningarna för kommunerna att ge dessa verk- samheter både en rimlig dimensionering och en tillfredsställande kvalitet. Genomförandet av strategin för att förverkliga i har godkänt regeringens proposition Strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i (prop. 1997/98:182, bet. 1998/99:SoU6, rskr. 1998/99:171). skall vara ett aktivt instrument och genomsyra allt statligt be- slutsfattande som rör barn. En samordnings- funktion har inrättats inom , som bl.a. har att granska alla relevanta regerings- beslut ur ett barnkonventionsperspektiv. BO har fått i uppdrag att i samarbete med Ekonomistyr- ningsverket utreda hur man kan göra konsek- vensanalyser av hur statliga beslut som rör barn också påverkar dessa. BO skall också bl.a. ut- arbeta utbildningsprogram samt genomföra grundläggande utbildningsinsatser om barn- konventionen för att få igång fortbildning på statlig, och landstingskommunal nivå. Vidare skall olika verktyg och metoder för att genomföra utvecklas och spridas. I samhälls- och trafikplaneringen skall barns och ungdomars inflytande och delaktighet ut- vecklas. har, i samarbete med bl.a. , fått i uppdrag att utveckla metoder för hur detta skall gå till i kommunerna samt analysera frågan om eventuella lagstiftnings- åtgärder. har fått i uppdrag att föreslå åt- gärder för att stärka barnkompetensen inom hälso- och sjukvården m.m. Myndigheten skall också vidareutveckla och sprida metoder samt initiera projekt i syfte att förebygga könsstymp- ning av flickor och kvinnor. En årlig basstatistik om barn skall utvecklas av . Statistiken skall bl.a. omfatta familjernas sammansättning, föräldrar- nas sysselsättning, barntillsyn, föräldraledighet, familjeekonomi, barnpopulationens storlek och årliga förändringar. BO har samordnat frivilligorganisa- tionerna i en informationssatsning om barnkon- ventionen till förtroendevalda, tjänstemän och andra personalkategorier som arbetar med barn- frågor i kommuner och landsting. Regeringen beslutade att av- sätta totalt ur Allmänna arvsfonden för ändamålet. Femtiotalet projekt har fått stöd. Som ett led i uppföljningsarbetet efter mot kommersiell sexuell exploate- ring av barn i , har inom Östersjöstaternas råd () åtagit sig en samordnande roll i arbetet med utsatta barn. och samarbetar för att initiera samverkan mellan ministerier och myndigheter i frågor som rör utsatta barn i regionen. Med an- ledning av detta har utsett en arbetsgrupp som ansvarar för denna uppgift. Två konferenser, en för höga beslutsfattare i och en för ministrar i , har an- ordnats. Ett förslag att med stöd av informa- tionsteknologin skapa ett nätverk i regionen för samarbete kring de utsatta barnen har mötts med stort intresse. Arbete pågår med att skapa ett så- dant . har, med starkt stöd från , påbörjat ett arbete om barn. Ett viktigt syfte med programmet är att ge barnfrågorna en plats på den politiska dagordningen i de olika medlems- länderna. anordnade en euro- peisk familjeministerkonferens med temat Towards a child-friendly society där viktiga frågor som berör barn diskuterades. Programmet arbetar också med kunskapsöverföring om barn till de länder på som drabbats av krig. Utsatta barn trädde ändringar i social- tjänstlagen i kraft. Ändringarna har kommit till i syfte att höja kvaliteten på det sociala arbetet med barn och familjer inom . De innebär i huvudsak att hänsyn skall tas till bar- nets bästa, att barnet skall komma till tals när frågor rör barnet samt att en barnavårdsut- redning skall vara genomförd . Anmälningsskyldigheten gällande barn som far illa har förtydligats. förfogar länsstyrelserna för utveckling av före- byggande arbete och öppenvårdsinsatser. Många projekt har fått stöd som resulterat i nya perma- nenta verksamheter. riktar kontinuerligt utveck- lingsinsatser mot vissa prioriterade områden som exempelvis sociala barnavårdsutredningar, sexu- ella övergrepp och barn i familjehemsvård. har inom det s.k. (KunskapsBas) arbetat med temat sexuella övergrepp mot barn. Projektet syftar till att ge ökad kunskap om och förståelse för pro- blemets förekomst och komplexitet. Ett projekt för att höja kvaliteten i familjehemsvården genom att utveckla system för att följa upp vår- den av barn i familjehem har påbörjats. (SiS) har såväl forsknings- som utvecklingsprojekt rörande vården av utsatta ungdomar vid myndighetens institutioner. Cirka 25 forskningsprojekt pågår, exempelvis ett projekt om Att tala om övergrepp och svåra erfarenheter. Behandling på särskilda ungdomshem . Projektet sker i sam- arbete mellan och uni- versitet. Adoptivbarn är en grupp som särskilt uppmärksammats bl.a. i projektet nellt adopterade ungdomar på § 12-hem . Utredningar och kommittéer En parlamentarisk kommitté (dir. 1998:105) ar- betar med frågor om barnmisshandel och där- med sammanhängande frågor.