prop · GN0324 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1999/2000:24 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redovisning av hur jämställdhets- politiken har utvecklats då den förra regeringsskrivelsen lades fram (skr. 1996/97:41). Regeringen redovisar också huvuddragen i den fortsatta inriktningen av jämställdhetspolitiken. Vidare ges en beskrivning av deltagande i det internationella samarbetet på jämställdhetsområdet. Innehållsförteckning I INLEDNING 5 1 Förord 5 2 Sammanfattning 6 3 Arbetsformer i jämställdhetsarbetet 8 II UTVECKLINGEN INOM VISSA OMRÅDEN 12 1 Makt och inflytande 12 1.1 Könsfördelning i beslutande organ 12 1.2 Kvinnor och män i ledande ställning 14 2 Makt och ekonomi 17 2.1 Inledning 17 2.2 Utredningen om fördelning av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män 18 2.3 Fortsatt arbete 21 3 Män och jämställdhet 21 3.1 Inledning 21 3.2 Pappor och föräldraledighet 21 3.3 Åtgärder för att öka pappaledigheten 22 3.4 Gemensam vårdnad 23 3.5 Män och våld 24 3.6 Forskning om män 25 3.7 Fortsatt arbete 25 3.8 Internationellt arbete 25 4 Kvinnofrid 26 4.1 Inledning 26 4.2 Ny och skärpt lagstiftning m.m. 27 4.3 Andra åtgärder 29 4.4 Övrigt pågående arbete 33 4.5 Fortsatt arbete 34 5 Jämställdhetslagen och JämO 34 5.1 Jämställdhetslagen 34 5.2 (JämO) 36 6 Löneskillnader på grund av kön 38 6.1 Löneskillnader översikt 38 6.2 Lönesättning inom det statliga området 40 6.3 Åtgärder 40 6.4 Fortsatt arbete 42 7 Arbetsmarknads- och arbetslivspolitik 42 7.1 Arbetsmarknadsfrågor 42 7.2 Europeiska socialfonden 45 7.3 Arbetslivsfrågor 47 7.4 IT-frågor 49 8 Näringspolitik 50 8.1 Inledning 50 8.2 Särskilda insatser för att öka kvinnors företagande 50 8.3 Regional näringspolitik 51 8.4 Fortsatt arbete 52 9 Regionalpolitik 52 9.1 Inledning 52 9.2 Kvoteringsregeln för regionalpolitiskt företagsstöd 53 9.3 Regional projektverksamhet 53 9.4 Resurscentra 54 9.5 Länsexperter för jämställdhet 54 10 Kommunala frågor 55 10.1 55 10.2 Det kommunala statsbidrags- och utjämningssystemet 56 10.3 Fortsatt arbete 57 11 Transportpolitik 57 12 Utbildningspolitik 58 12.1 Förskolan, förskoleklassen, det obligatoriska skolväsendet och gymnasieskolan 58 12.2 Allmän förskola och maxtaxa 60 12.3 Vuxenutbildningen 60 12.4 Högre utbildning och forskning 61 12.5 Könsfördelningen inom högskolans lärarkår 62 12.6 Män inom barnomsorg och skola 62 12.7 Könsbundna studieval 63 12.8 Undervisning med genusperspektiv 65 12.9 Forskning 65 13 Socialpolitik 67 13.1 Inledning 67 13.2 Socialförsäkringssystemet 68 13.3 Socialbidrag 71 13.4 Hälsa 72 13.5 Äldreomsorg 73 13.6 Personer med funktionshinder 74 14 Jämställdhet inom jordbruksområdet 77 15 Kulturpolitik 77 16 Ungdomspolitik 79 17 Idrottspolitik 80 18 Storstadspolitik 81 19 Integrationspolitik 83 20 Migrationspolitik 83 20.1 Anknytningsärenden och våld mot kvinnor 83 20.2 Mottagande av asylsökande kvinnor från Kosovo 84 21 Jämställdhet inom försvaret 85 21.1 Det militära försvaret 85 21.2 86 III DET INTERNATIONELLA JÄMSTÄLLDHETSARBETET 87 1 Europeiska Unionen (EU) 87 1.1 Samarbete i 87 1.2 Kommissionens jämställdhetsarbete 89 1.3 Jämställdhetsfrågor inom EU:s ramprogram för forskning och teknisk utveckling 90 1.4 EU-arbetet för lika lön 90 1.5 Våld mot kvinnor och människohandel 91 1.6 Jämställdhet i EU:s utvecklingssamarbete 92 1.7 Prioriteringar framöver 93 1.8 Förberedelser inför ordförandeskap i 93 2 Det nordiska jämställdhetssamarbetet 94 2.1 Nordiskt-baltiskt samarbete 95 3 95 4 Internationella arbetsorganisationen () 96 5 () 96 5.1 FN:s kvinnokommission 96 5.2 Mänskliga rättigheter, FN:s konvention om avskaffandet av all slags diskriminering av kvinnor 97 5.3 Genomförandet av åtagandena vid 98 6 Jämställdhet i utvecklingssamarbetet 98 6.1 Multilateralt utvecklingssamarbete 99 6.2 Bilateralt utvecklingssamarbete 99 Bilaga 1 Fördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män 101 Bilaga 2 Könsfördelningen i statliga bolagsstyrelser 109 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 117 I INLEDNING 1 Förord Jämställdhet är i ett prioriterat område. Det gäller för vars hela arbete skall genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv. Även politiska partier och organisationer i arbetar mycket aktivt med jämställdhetsfrågor. Denna prioritering har givit resultat, och på tröskeln till ett nytt millennium finns det därför anledning att fästa på pränt hur långt vi kommit i i detta arbete. Jämställdhet handlar om rättvisa och fördelning av ekonomisk och politisk makt. Det handlar om demokrati, om att värdera kvinnor och män lika. Det handlar om att bryta den samhällsstruktur som fortfarande råder och som säger oss att: - män är norm och kvinnor är undantag - män är överordnade och kvinnor är underordnade - män har stor makt, kvinnor liten. Överallt i vår vardag möter kvinnor denna struktur. Det kan handla om löner, om möjlighet att få ett heltidsjobb, om karriär, om hemarbete och ansvar för barn, om möjlighet att få lån när man har en affärsidé, om misshandel och i dess grövsta form kvinnor som dödas av män som står dem nära. Strukturen är synlig och osynlig. Inte sällan bidrar både kvinnor och män till att upprätthålla den. Detta ger anledning att ställa frågan om vad som skulle ske om denna rådande samhällsstruktur raserades. Hur skulle samhället se ut? Vilka andra prioriteringar skulle ske? Vilka andra politiska frågor skulle hamna på dagordningen när makten inom alla livets områden skulle fördelas jämnt mellan kvinnor och män? Detta annorlunda samhälle ter sig skrämmande för en del. Många män är rädda för att bara ge ifrån sig det de anser sig äga, utan att få något i stället. Många kvinnor vill inte släppa greppet om hem och barn. Det ankommer därför på oss alla som vill se en annan samhällsutveck- ling att beskriva vinsterna för såväl kvinnorna, männen som för barnen. Hur kan männens roll förändras? Hur kan de sidor som de alltid tvingats hålla tillbaka, utvecklas? Blir inte livet i själva verket bättre och får en ny dimension om de utvecklar sin relation till sina barn? Kanske utför de sina jobb på ett annat vis efter en delad föräldraledighet? Är lycka egentligen att vara den starke, den som bestämmer, tjänar pengar och arbetar jämt? Hur tas kvinnors kompetens tillvara? Är det inte ett slöseri att halva begåvningsresursen inte används fullt ut? Vore det inte utvecklande för kvinnorollen att i lika mått som männen ta ansvar för samhällets utveck- ling och för familjens försörjning? Behöver inte kvinnor/mammor ett eget livsrum, en plats där de får vara sig själva, ensamma eller tillsam- mans med den de själva vill utan små eller stora barn? Skulle våra barn bli tryggare, utvecklas annorlunda om de fick en starkare relation till sina pappor? Behöver barn i själva verket många vuxenkontakter för att förbereda sig för det komplicerade vuxenlivet? Mår inte barn i själva verket bra av att se sina mammors och pappors engagemang sträcka sig vidare än till familjen? Uppskattar barn att mammor och pappor i lika stor del tar ansvar för familjens försörjning? Frågorna är många, svaren inte givna. Men vi bör söka svaren, ty osäkerhet och rädsla är ingen bra grund för förändring. kan vi inte finna svaren någon annanstans. Vi kan inte peka på något annat land och säga: - Se där, så blir det. Något sådant annat land finns nämligen inte. Därför måste vi själva våga formulera svaren. Vi har i kommit långt i en internationell jämförelse, ja faktistk längst i världen. Vi delar gärna med oss av våra erfarenheter, vi exporte- rar gärna vår svenska modell för jämställdhet. Men denna vår första plats får inte förleda oss att tro att vi är färdiga. Ännu återstår mycket att göra på en mängd områden. Denna skrivelse ger en bra bild av vad som åstadkommits, var vi står. Men den är också en uppmaning att gå vidare. Att besvara de återstående frågorna. Att utveckla den metod, mainstreaming, som antogs i , men också fortsätta med särskilda insatser för kvinnor och män som fortfarande behövs. Vi har alla ett ansvar för att jämställdheten går framåt. Alla ministrar, alla riksdagsledamöter liksom medborgare i övrigt måste känna sig som jämställdhetsministrar. 2 Sammanfattning Det övergripande målet för jämställdhetspolitiken är ett samhälle där kvinnor och män har samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom alla väsentliga områden i livet. Det innebär en jämn fördelning av makt och inflytande, samma möjligheter till ekonomiskt oberoende, lika villkor och förutsättningar ifråga om företagande, arbete, arbetsvillkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. Det innebär också tillgång till utbildning och möjligheter till utveckling av personliga ambitioner, intressen och talanger, delat ansvar för hem och barn samt frihet från könsrelaterat våld. I denna skrivelse redovisas vilka framsteg som gjorts i förhållande till de uppsatta målen. Redovisningen bygger på underlag som lämnats från respektive departement. Framsteg har gjorts när det gäller att uppnå de uppsatta målen för jäm- ställdhetspolitiken. har fortfarande en världsledande ställning när det gäller kvinnors representation i politiska beslutande organ med mer än hälften kvinnor i regeringen, kvinnor i , i och i kommunfullmäktige. Fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män har syn- liggjorts genom arbete som gett ökad kunskap om kvinnors och mäns skilda villkor i vårt samhälle. Denna kunskap har lett till att åtgärder nu vidtas på många områden för att motverka rådande ojämställdhet. Kvinnors ställning på arbetsmarknaden har ytterligare befästs och deras inkomster och lönearbetstid har närmat sig männens. Kvinnornas andel i arbetskraften är nästan lika hög som männens medan arbetslöshetstalen är lägre för kvinnor än för män. Arbetet med att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden och de könsbundna utbildningsvalen liksom insatser för att stimulera kvinnors företagande är områden som prioriteras men där resultat kan uppnås först på lång sikt. Kvinnor har i genomsnitt längre utbildning än män. De könsbundna studievalen består även om vissa positiva förändringar skett när det gäller andelen kvinnor inom naturvetenskaplig utbildning. Inom den högre utbildningen har viktiga initiativ tagits både för att nå en jämnare fördelning av kvinnor och män inom lärarkåren och för att stärka genus- forskningen. Genom propositionen Kvinnofrid (prop. 1997/98:55) har en mängd åtgärder vidtagits för att motverka det könsspecifika våldet mot kvinnor. Propositionen ledde också till förbud mot köp av sexuella tjänster. Dessa åtgärder har varit föremål för ett ovanligt stort internationellt intresse. Möjligheterna att kombinera förvärvsarbete med föräldraskap för både kvinnor och män har förbättrats. Allt fler män tar nu ett större praktiskt ansvar för hem och barn. Det betyder att förutsättningarna ökar för kvin- nor att etablera sig och utvecklas i arbetslivet och för män att etablera sig i familjelivet. Det har skett en successiv förändring av fördelningen av det obetalda arbetet mellan kvinnor och män. Som framgår av redovisningen i det följande pågår ett metodutveck- lings- och analysarbete inom de flesta politikområden som ökar både medvetenhet och kunskap om skillnader i flickors och pojkars, kvinnors och mäns olika villkor i vårt samhälle. Det har bidragit till nya förslag och åtgärder som kan leda till målet ett jämställt samhälle. Trots många framsteg återstår mycket att göra inom alla politik- områden innan de uppsatta jämställdhetsmålen har nåtts. Åtgärder för att få bort löneskillnader på grund av kön kommer att vidtas. En proposition om vissa ändringar i jämställdhetslagen kommer att lämnas . Det arbete som påbörjats för att motverka våld mot kvinnor kommer att följas noga för att snabbt uppmärksamma behov av ytterli- gare åtgärder från regeringens sida. För att öka möjligheterna för både kvinnor och män att kombinera förvärvsarbete och föräldraskap kommer fortsatt stöd att ges för att underlätta för män att ta praktiskt ansvar för hem och barn. Fortsatta ansträngningar kommer att göras för att lyfta fram männens roll i jäm- ställdhetsarbetet. Arbetet med att utveckla metoder för att införliva ett jämställdhets- perspektiv i alla politikområden kommer att intensifieras. Ökade satsningar på information och opinionsbildning kring aktuella jämställdhetsfrågor kommer att göras. När det gäller det internationella jämställdhetsarbetet har mycket gjorts sedan i . Men det kommer också att krävas stora insatser . Det handlar i första hand om förberedelser inför och arbetet under ordförandeskap i EU . Det gäller också om uppföljning av . 3 Arbetsformer i jämställdhetsarbetet I arbetet med att stärka och påskynda förändringar i samhället för att undanröja brister i jämställdhet mellan kvinnor och män har , såväl i som internationellt, allt större uppmärksam- het ägnats åt formerna för jämställdhetsarbetet. I regeringens skrivelse om Jämställdhetspolitiken (skr. 1996/97:49) lämnades en redogörelse för hur formerna för jämställdhetsarbetet förändrats fram . Där redovisas också åtagande från kvinnokonferensen i att införliva ett jämställdhetsperspektiv i de politikområden som berörs i handlingsplanen. I skrivelsen betonas särskilt betydelsen av att köns- perspektivet tydliggörs och beaktas inom alla delar av regeringens politik och i statliga verks och myndigheters arbete och att den högsta ledningen tar ansvar för jämställdhetsarbetet. Vidare beskrivs regeringens strategi för att befästa och utveckla arbetsformer som skall säkerställa att jäm- ställdhetsaspekten förs in i huvudfåran av politiska och administrativa beslutsprocesser. Arbetet enligt den beskrivna strategin har pågått och utvecklats på såväl central som regional och lokal nivå. På central nivå drivs detta arbete framåt av jämställdhetsministern med hjälp av jämställdhetsenheten inom . Tillsammans med (JämO) utgör dessa stommen i jämställd- hetsorganisationen. På regional nivå har de 21 länsexperterna för jämställdhet samordnande uppgifter. Inom landsting och kommuner finns ingen enhetlig organisation av jämställdhetsarbetet. har dock såväl kommunernas som landstingens jämställdhetsarbete breddats och omfattar numera förutom personalpolitiska frågor även innehållet i verksamheten. Formaliseringen av jämställdhetsarbetet och uppbyggnaden av en administrativ organisation har inneburit ökade möjligheter att långsiktigt planera och genomföra viktiga förändringar för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Det har också medfört att särskilda resurser avsätts för arbetet. Regeringsförklaringen är det grundläggande dokumentet för regering- ens uppgift att beakta jämställdhet mellan kvinnor och män i allt besluts- fattande. Där anges att ett jämställdhetsperspektiv skall genomsyra alla politikområden. Inom departementen pågår arbetet med att utveckla metoder för att införliva ett jämställdhetsperspektiv i alla sakfrågor. Det arbetet redovisas under respektive politikområde. Här redogörs för det övergripande arbetet med att utveckla metoderna för jämställdhetsarbetet. Könsuppdelad statistik Att synliggöra kön är en grundförutsättning i jämställdhetsarbetet. Enligt förordningen (1992:1668) om den officiella statistiken skall individbase- rad officiell statistik vara uppdelad på kön såvida inte särskilda skäl talar emot detta. Utredningen om utvärdering av statistikreformen har i sitt betänkande Statistikreformens utvärdering och förslag till utveckling (SOU 1999:96), redovisat en utvärdering av bestämmelsen. Den visar att merparten av den individbaserade statistiken är uppdelad på kön, men att de fort- farande finns vissa brister. Utredningens betänkande har remitterats. Utbildning i jämställdhetskunskap För att kravet på att införliva ett jämställdhetsperspektiv i ordinarie verk- samhet skall uppfyllas behövs en ökad kunskap om jämställdhetsfrågor hos såväl chefer som medarbetare. anordnar regeringen därför basutbildning i jäm- ställdhetskunskap för statsråd, statssekreterare, pressekreterare och politiskt sakkunniga, chefer och medarbetare i departement och övrig statsförvaltning samt utredare och sekreterare i statliga kommittéer och utredningar. Syftet är att öka kunskapen om kvinnors och mäns villkor i samhället, informera om de jämställdhetspolitiska målen och öka förstå- elsen för det egna ansvaret i arbetet med att genomsyra verksamheten med ett jämställdhetsperspektiv. För att få fler utbildare i jämställdhetskunskap anordnas även utbildning för utbildare. kommer även fördjupningsseminarier att genom- föras för respektive politikområde. Syftet är att förmedla kunskaper om metoder, konkretisera hur olika metoder kan användas i aktuella sakfrå- gor och redovisa goda exempel på genomfört utvecklingsarbete. Utöver detta erbjuds sakenheter, projekt och arbetsgrupper skräddar- sydd utbildning som stöd i sitt arbete med att beakta könsaspekterna i sakfrågorna. Jämställdhetsparagraf i kommittéförordningen För att synliggöra förhållanden för kvinnor respektive män i det utred- ningsmaterial som ligger till grund för regeringens förslag på olika områden beslutade regeringen om allmänna direktiv (dir. 1994:124) till samtliga kommittéer och särskilda utredare att redo- visa jämställdhetspolitiska konsekvenser. Sådana konsekvensbeskriv- ningar och analyser är en förutsättning för att regeringen skall kunna bedöma effekterna av reformförslag och andra förändringar ur ett jäm- ställdhetsperspektiv. gjordes en uppföljning av hur jämställdhetsdirektivet beaktats. Resultatet av uppföljningen visade att av de 193 utredningar som följts upp hade en tredjedel ett jämställdhets- perspektiv, en tredjedel hade angett skäl till varför jämställdhetsperspek- tivet inte beaktats medan de övriga utan kommentar hade underlåtit att ta hänsyn till jämställdhetsperspektivet. En ny uppföljning kommer att göras . Det generella direktivets krav på att redovisa jämställdhetspolitiska konsekvenser har ersatts av en motsvarande bestämmelse i 15 § kom- mittéförordningen (1998:1474). Paragrafen innebär att om förslagen i ett betänkande har betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män skall konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Närmare rikt- linjer för sådana konsekvensanalyser kommer att tas in i en ny upplaga av kommittéhandboken. Innan beslut fattas granskar jämställdhetsenheten inom Regeringskans- liet departementens texter till propositioner, skrivelser, utredningsdirektiv m.m. till för att säkerställa att ett jämställdhetsperspektiv har beaktats i regeringens förslag. Jämställdhetsperspektiv i budgetprocessen Som ett led i arbetet har jämställdhetsenheten följt upp hur jämställdhetsperspektivet beaktats i myndigheternas regle- ringsbrev och årsredovisningar. beslutade regeringen att ge () i uppdrag att granska hur jämställd- hetsperspektivet återspeglas i regeringens styrning genom regleringsbrev och i myndigheternas återrapportering. RRV skall vidare analysera den utveckling som skett och lägga förslag till möjliga förändringar. Uppdraget skall redovisas till regeringen . Metodutvecklingsgrupp tillsattes en metodutvecklingsgrupp för jämställdhetsarbetet inom . Gruppen, som leds av statssekreteraren för jäm- ställdhetsfrågor, är sammansatt av representanter från såväl offentlig som privat sektor. Uppdraget är att utveckla metoder för arbetet med att genomsyra alla politikområden med ett jämställdhetsperspektiv. Gruppen skall bl.a. finna nya metoder för jämställdhetsanalyser, utveckla och bredda utbildningen om jämställdhetsfrågor, initiera uppföljning och utvärdering samt föreslå informationssatsningar. Gruppens arbete skall avslutas senast . Särskilda jämställdhetsåtgärder Regeringen har ett anslag för särskilda jäm- ställdhetsåtgärder. Medlen används huvudsakligen för utvecklingsinsatser och projekt som bidrar till att stärka och underlätta jämställdhetsarbetet. Även med ändrade arbetsformer som innebär att jämställdhetsinsatser skall göras inom ramen för ordinarie arbetsinstruktion och budget, kommer det att finnas behov av medel för utvecklingsarbete. Metodutveckling är ett av de områden som prioriteras för sådana särskilda jämställdhetsåtgärder. Andra områden är att motverka våld mot kvinnor och att stödja utvecklingen när det gäller mäns engagemang och ansvar i jämställdhetsarbete. II UTVECKLINGEN INOM VISSA OMRÅDEN 1 Makt och inflytande Ett av delmålen för jämställdhetspolitiken är en jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. En kvinnorepresentation i beslu- tande organ, som står i proportion till kvinnornas andel av befolkningen, är en viktig demokratifråga. Båda könen måste vara representerade inom alla samhällsområden och på alla beslutsnivåer för att de skall kunna påverka samhällsutvecklingen på lika villkor. Med en jämn fördelning mellan kvinnor och män ökar också förutsättningarna för ett bättre och bredare beslutsunderlag i olika samhällsfrågor. 1.1 Könsfördelning i beslutande organ Könsfördelning i politiska församlingar Ett målmedvetet arbete för att öka kvinnors inflytande på olika nivåer i samhället har lett till att är världsledande när det gäller andelen kvinnor i direktvalda politiska organ. Vi har en jämn könsfördelning i regeringen och () består den av 11 kvinnliga och 9 manliga statsråd. De kvinnliga statsråden har också ansvarat för områden som traditionellt inte ansetts som kvinnliga: Utrikes- , Justitie-, Kommunikations- och Jordbruksdepartementen för att nämna några exempel. I är andelen kvinnor vilket är en ökning jämfört med valet . En viktig del av arbete sker i utskotten. Nio av utskotten har en manlig ordförande medan sju har en kvinnlig (). Fördelningen av ordförandeplatserna följer däremot i stort en uppdelning i traditionellt manliga respektive kvinnliga sfärer. De manliga ordförandena återfinns t.ex. i Finans- utskottet, , och medan kvinnorna är ordförande i t.ex. , Socialförsäkrings- utskottet och . Även regionalt och lokalt är andelen kvinnor hög i och i kommunfullmäktige. Könsfördelning i statliga styrelser och kommittéer När det gäller fördelningen av kvinnor respektive män i statliga centrala och regionala styrelser antogs en handlingsplan med konkreta mål för könsfördelningen. Målet kvinnor i centrala och regionala styrelser sammantaget uppnåddes . Målet kvinnor uppnåddes på central nivå. var andelen kvinnor sammantaget , vilket innebär att slutmålet inte uppnåtts fullt ut. Andelen kvinnliga ordförande var i de centrala styrelserna , samma andel som året innan. I bilaga 2 redovisas könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser för- delad på departement och myndigheter samt andelen kvinnor i regionala myndigheters styrelser. Tabellerna visar stora variationer mellan departe- menten. Vad gäller de regionala styrelserna återfinns de flesta kvinnorna () i försäkringskassornas och kronofogdemyndigheternas styrelser. Fördelningen mellan kvinnor och män i kommittéerna redovisas i kommittéberättelsen. var andelen kvinnliga ledamöter i kom- mittéerna och var siffran . De mål som gäller för kvinnorepresentationen i statliga styrelser och kommittéer gäller också när nominerar ledamöter för uppdrag i EU-institutionernas styrelser, kommittéer, styrgrupper osv. Se vidare avsnitt III 1.2. Könsfördelning i bolagsstyrelser I statliga bolagsstyrelser uppgår andelen kvinnliga ledamöter år . Regeringen kommer att intensifiera ansträngningarna för att öka andelen kvinnor vid tillsättningar i statliga bolagsstyrelser. Målet är jämn könsfördelning och ett delmål att andelen kvinnor skall vara . I de 328 svenska börsnoterade bolagen uppgick den kvinnliga andelen ledamöter till . Andelen kvinnor har legat . När det gäller styrelser i börsnoterade bolag kommer regeringen att uppmärksamt följa utvecklingen .