prop · GN031D10 · 2000-01-01 00:00:00 — tillsattes inom en arbetsgrupp för kartläggning av personalför- sörjning och utbildningsbehov inom äldreom- sorgen. Resultatet av arbetsgruppens arbete kommer att redovisas . Regeringen beslutade att till- kalla en parlamentarisk beredning med uppdrag att skapa förutsättningar för en långsiktig ut- veckling av äldrepolitiken. Beredningen skall re- dovisa resultatet av sitt arbete . avlämnade Boende- och avgifts- utredningen inom äldre- och handikappområdet sitt slutbetänkande Bo tryggt betala rätt (SOU 1999:33). Kommittén har haft i uppdrag att analysera olika aspekter av socialtjänstlagens begrepp särskild boendeform och vissa avgifts- frågor inom vård och omsorg. Kommittén före- slår bl.a. en modell för reglering av förbehålls- beloppets nivå och innehåll, riktlinjer för beräkning av inkomster samt ett tak för den högsta avgift som får debiteras för vård och omsorg. Förslaget har remissbehandlats. Rege- ringen avser att återkomma i frågan . Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare (dir. 1999:42) med uppgift att beskriva och analysera de problem som finns vid samverkan mellan landstingens hälso- och sjukvård och kommunernas vård och om- sorg på sådana områden där behov och intresse av att samarbeta finns. Utredaren skall lämna förslag till lösningar som förbättrar möjlighe- terna till samverkan mellan kommuner och landsting på dessa områden. Utredaren skall re- dovisa sitt uppdrag till regeringen . Effekter av de statliga insatserna Utökade statsbidrag till kommunerna De utvärderingar som har genomförts om hur de utökade statsbidragen har använts visar att kommuner och landsting följer de mål och regeringen har haft för resursförstärkningen, dvs. att förbättra förutsättningarna för att bibe- hålla och utveckla kvaliteten inom vård, skola och omsorg. Minskningen av personal inom äld- reomsorgen har i det närmaste upphört och visar tillgänglig personalstatistik från att antalet an- ställda åter börjar öka. Statistiken visar också att antalet personer med mer kvalificerad utbildning inom äldreomsorgen och äldrevården ökar. Ändringar i socialtjänstlagen beslutade om vissa änd- ringar i socialtjänstlagen SoL (prop. 1996/97:124, bet. 1996/97:SoU18, rskr. 1996/97:264). Beslutet innebär bl.a. att en ny be- stämmelse om kvalitet inom har införts genom tillkomsten av 7 a § SoL. Med an- ledning av den nya bestämmelsen har Socialsty- relsen givit ut allmänna råd om kvalitetssystem inom omsorgerna om äldre och funktionshindrade (SOSFS 1998:8). Av länsstyrelsernas årsrapporter för framgår bl.a. att många kommuner arbetar med att utveckla och förbättra kvaliteten i äldreom- sorgen. Ett mer systematiskt kvalitetsarbete har utförts bl.a. när det gäller att utveckla rutiner för att stärka den enskildes rättssäkerhet samt i ar- betet med att förbättra informationsöverföring mellan personal. beslut om ändringar i socialtjänst- lagen innebär också att äldre, allvarligt sjuka och personer med funktionshinder som har varaktiga och omfattande vård- och omsorgsbehov skall ges möjlighet att söka bistånd i annan kommun i form av hjälp i hemmet eller särskilt boende (6 h § SoL). Deras ansökan ska behandlas som om de redan bodde där. Av uppföljning framgår bl.a. att antalet ansökningar om flyttning till annan kommun har ökat. Även andelen bifallda ansökningar ökade. Trots detta har an- delen personer som erhållit plats inte förändrats nämnvärt. Problemet är att det i många kommu- ner finns en brist på platser vilket gör att vänte- tiden för att efter beslut erhålla plats i många fall blir långa. Därtill skall läggas den väntetid som ofta föreligger innan beslut fattas. Uppföljningen av den nya bestämmelsen i so- cialtjänstlagen om socialnämndens ansvar att un- derlätta för den som vårdar en närstående lång- varigt sjuk, äldre eller funktionshindrad (5 § SoL) visar att nästan två tredjedelar av kommu- nerna säger sig ha tagit särskilda initiativ med ut- gångspunkt från tillägget i 5 § SoL. De stödfor- mer som enligt utvecklats mest till följd av den nya bestämmelsen är avlösning, stöd till anhöriga till personer med demenssjuk- dom samt information/utbildning. har också beslutat om en precise- ring av de biståndsinsatser som kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Biståndsbeslut ifråga om hjälp i hemmet samt särskilt boende för service och omvårdnad för äldre (6 f § SoL) kan fr.o.m. överklagas hos allmän förvaltningsdomstol medan beslut om bi- stånd i annan form (§ SoL) endast kan över- klagas genom laglighetsprövning. Socialstyrel- sens uppföljning av vilken effekt lagändringen fått på beslut om dagvårdsinsatser visar att två av tre kommuner räknar beslut om dagvård som bi- stånd enligt §. Anledningen till den varierade tillämpningen är enligt att kom- munerna tolkar begreppet hjälp i hemmet i 6 f § olika. Regeringen avser att senare återkomma i frågan i samband med behandlingen av socialtjänstutredningens förslag. Den nationella handlingsplanen uppföljning visar att så gott som samtliga kommuner känner till innehållet i pla- nen. Något mer än varannan kommun har hun- nit vidtaga åtgärder med anledning av planen och ytterligare en fjärdedel planerar sådana. Åtgärder inom områdena anhörigstöd, fortbildning av ar- betsledande personal samt uppsökande verksam- het har haft störst genomslagskraft. Regeringen har i enlighet med be- slut med anledning av den nationella handlings- planen samt budgetpropositionen för fattat beslut om fördelning av 37 miljoner kro- nor 2001 för uppbyggnad och utveckling av 15 regionala forsknings- och ut- vecklingscentra inom äldreområdet. Centrum- bildningarna skall medverka till en lokalt förank- rad och praktiknära kunskapsutveckling inom både äldreomsorg och äldresjukvård. har regeringen också beslutat om fördelning av ett 70-tal projektbidrag till verksamheter över hela landet som syftar till ut- veckling och nytänkande inom äldreomsorgen. Inom ramen för handlingsplanens åtgärd ut- veckling av anhörigstöd har ett trettiotal kom- muner tagit fram en handlingsplan som berättigar till statligt projektbidrag. De flesta kommuner anger i sina planer att de avser satsa på utbyggnad av kort- tidsplatser, möjligheter till avlösning samt stöd- grupper. Många kommuner planerar också upp- sökande verksamheter för att hitta dolda anhöriginsatser. Arbetet med att utveckla hand- lingsplanerna har skett i nära samarbete med fri- villigorganisationer och organisationer för an- höriga. svarar för nationell uppföljning och utvärdering av verksamheterna. När det gäller handlingsplanens åtgärd fort- bildning av arbetsledande personal inom äldre- omsorgen hade knappt 38 miljo- ner kronor av för året anslagna utbetalats till totalt 164 kommuner. uppföljning visar att det i de flesta län fortfarande pågår planering av insatser- na med målsättningen att utbildningarna skall kunna påbörjas . har på regeringens uppdrag administrerat och bedömt ansökningar om för- söksverksamheter med uppsökande verksamhet bland äldre. Syftet med verksamheterna är att bygga upp kunskaper inom kommunernas äldre- omsorg, hemsjukvården och inom primärvården om hur man förebygger ohälsa och vårdbehov bland äldre. har sammanlagt 105 ansökningar behandlats. Av dessa har rege- ringen beslutat bevilja bidrag till 21 projekt till ett sammanlagt belopp om ca . Såväl den centrala som regionala tillsynen inom äldreområdet har förstärkts. har bl.a. utökat bemanningen av geriatriker och sjuksköterskor med geriatrisk kompetens. Myn- digheten har därmed kunnat ägna ökad upp- märksamhet åt hälso- och sjukvård inom de sär- skilda boendeformerna. I samband med den nationella handlingspla- nen för äldrepolitiken anslogs ett stimulans- bidrag om sammanlagt un- der budgetåren 1998 och 1999 för äldrebostäder, dvs. ny- och ombyggnad av bostäder i sådana särskilda boendeformer som avses i 20 § SoL. Bi- draget handläggs av och länsstyrelser- na. Per hade drygt 320 ansökningar avseende ny- och ombyggnad av drygt 5 500 lägenheter inkommit till länsstyrel- serna. Av dessa har 147 ansökningar gällande ca 4 800 lägenheter beviljats. Drygt 3 000 lägenheter avser ombyggnad och knappt 1 800 nybyggnad. Preliminära uppgifter tyder på att den nya be- stämmelsen i SoL om skärpt anmälningsplikt för personal avseende missförhållanden inom äldre- omsorgen och omsorgerna om funktionshind- rade (71 a §) upplevs som svårtolkad av dem som skall tillämpa bestämmelsen. Enligt Socialstyrel- sen består svårigheterna bl.a. i att bedöma vad som är att betrakta som ett missförhållande inom vård och omsorg. avser att påbörja arbetet med att utveckla allmänna råd och/eller föreskrifter om tillämp- ningen av bestämmelsen. Regeringens slutsatser har regeringen vidtagit ett flertal åtgärder för att skapa bättre förutsätt- ningar för kommuner och landsting att komma tillrätta med problem och brister inom äldreom- sorgen och äldrevården. Effekterna av dessa åt- gärder kan ännu inte fullt ut följas upp och ut- värderas, men den information som regeringen erhållit från och länsstyrel- serna visar att det finns ett stort intresse i kommuner och landsting att snabbt genomföra beslutade åtgärder i den egna verksamheten. Den viktigaste åtgärden är förstärkningarna av landstingens och kommunernas finanser genom de successiva höjningarna av statsbidragen till kommunsektorn. Uppföljning av den kommu- nala ekonomin visar att kommuner och landsting som ett resultat av resursförstärkningarna har prioriterat verksamheter inom vård och omsorg samt skolan framför andra verksamheter, vilket är i enlighet med intentioner. Sam- tidigt kan dock konstateras att de ekonomiska förutsättningarna i kommuner och landsting fortfarande ser olika ut vilket gör att effekterna i kommunerna varierar. genomförda uppföljningar av de beslutade lagändringarna i socialtjänstlagen visar att lagstiftningen så här långt i huvudsak fungerar i enlighet med regeringens och intentioner. Positivt är bl.a. att kvali- tetsmedvetandet och utvecklingen av kvalitets- indikatorer och system för uppföljning och utvärdering av verksamheten nu förefaller ha fått bra genomslagskraft i många kommuner. Det är emellertid angeläget att fortsätter att uppmuntra och understödja de kommuner som ännu inte kommit så långt i detta arbete. Kommunerna har snabbt hörsammat den nya be- stämmelsen om anhörigstöd, även om inte alla har lyckats hitta nya och väl funge- rande former för stödet. Regeringen bedömer att det nya stimulansbidraget inom området som beslutade kommer att ge kommunerna ökade förutsättningar att utveckla såväl nya som befintliga och beprövade stöd- former. Regeringen anser att det är otillfredsställande att väntetiderna för att erhålla beslut om flytt- ning till annan kommun i många fall är långa. Motsvarande gäller väntetiderna för att efter bi- fallsbeslutet erhålla den beviljade tjänsten. Det huvudsakliga problemet är här att det i många kommuner finns en brist på platser i de särskilda boendeformerna, ett problem som den nya flytt- bestämmelsen inte kan lösa. Regeringen avser att noga följa utvecklingen inom området och senare återkomma till med bedömningar, slutsatser och eventuella förslag till åtgärder med anledning av den förändrade lagstiftningens effekter. Regeringen gör bedömningen att stimulans- bidraget för äldrebostäder kommer att bidra till en betydande standardhöjning inom befintliga boenden samt nya bostäder av hög kvalitet. Både och länsstyrelserna har efter beslutade resursförstärkningar kunnat in- tensifiera sina insatser inom tillsynsverksamhe- ten. redovisar bl.a. resultat från genomförda tillsynsinsatser inom de särskilda boendet. Det samlade omdömet med utgångs- punkt från insamlade uppgifter är att omsorgen och vården i huvudsak fungerar bra men att det finns generella brister som behöver åtgärdas. Re- geringen ser särskilt allvarligt på det faktum att det fortfarande råder brist på läkare i de särskilda boendena och att planeringen för vård och om- sorg efter sjukhusvård alltjämt är bristfällig i många kommuner. Regeringen avser att i annat sammanhang återkomma till med en redovisning av de resultat som länsstyrelserna redovisar avseende tillsynsverksamheten . Äldreomsorgen och äldrevården håller överlag en god kvalitet. får allt färre del av den offentliga äldreomsorgen och den informella äldreomsorgen i anhörigas och andra närståendes regi växer. Kommunernas ekonomi spelar också en allt större roll för utfallet av biståndsbedöm- ningen för enskilda. Många av de problem som tidigare uppmärksammats finns fortfarande kvar, bl.a. den bristande läkarmedverkan och proble- men med samverkan mellan huvudmännen. Det är otillfredsställande att många av de brister som har uppmärksammats av , bl.a. inom ramen för det s.k. äldreuppdraget, samt även andra aktörer ännu inte i tillräcklig grad har åtgärdats. Regeringen bedömer dock att åtgärderna inom ramen för den nationella handlingsplanen och framåt i kombination med beslutade och aviserade statsbidragshöjningar ger kommuner och landsting de kort- och långsiktiga förutsätt- ningar som krävs för att komma tillrätta med många av dessa brister. Regeringen har i detta sammanhang tagit initiativ till en utredning som skall se över möjligheterna att åstadkomma bättre möjligheter för kommuner och landsting att samverka i frågor som rör omsorg och vård av bl.a. äldre. 5.3.2 Personer med funktionshinder skall kunna delta i samhällslivet och få tillgång till god omsorg och vård som bygger på den enskilda människans delaktighet och självbestämmande Ansvaret för stöd och service till personer med funktionshinder är delat mellan stat, kommun och landsting och regleras i socialtjänstlagen (1980:620) (SoL), hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) (HSL), lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) och lagen (1993:389) om assistansersättning (). Tillstånd och utveckling Bilden av den handikappolitiska utvecklingen i är inte enty- dig. I många avseenden har människor med funktionshinder blivit mer delaktiga i samhälls- livet. En grundläggande förutsättning för detta har varit den generella välfärdspolitiken i kombi- nation med särskilt riktade handikappolitiska in- satser. Olika offentliga individinriktade insatser har genomförts i syfte att stärka den enskildes ställning och kompensera för de merkostnader och det inkomstbortfall funktionshindret kan medföra. Generella insatser som t.ex. lagstiftning om förbättrad tillgänglighet och lagstiftning om förbud mot diskriminering i arbetslivet av perso- ner med funktionshinder är andra exempel på offentliga åtgärder. Kommunerna har vidtagit åtgärder för att förbättra och utveckla kvaliteten i verksamheterna. Det gäller såväl frågor om bemötande av och attityder till funktionshindrade som åtgärder för att stärka den enskildes ställning. har det dock blivit svårare och dyrare att få tillgång till t.ex. hemtjänst och färd- tjänst. Vissa huvudmän dröjer med att verkställa domar som går den enskildes väg. är stora delar av samhället inte tillgängligt varken i fysisk bemärkelse eller när det gäller tillgång till t.ex. information, teknik och kommunikation. Även arbetslösheten bland funktionshindrade personer är högre än bland befolkningen i övrigt. Funktionshindrade personer upplever ofta att de blir dåligt bemötta och diskriminerade i sina kontakter med myndigheter och andra offentliga organ. bekräftar nämnda förhållanden i sin senaste rapport till regeringen. Där konstateras att inte helt uppfyller för att tillförsäkra männi- skor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet. Myndigheten framför kritik på fram- förallt tre områden. Det första är det s.k. dom- stolstrotset, dvs. att vissa huvudmän inte verk- ställer domar enligt LSS och SoL, som går den enskildes väg. I praktiken innebär detta att den enskilde inte får det stöd hon eller han har rätt till enligt lag. Det andra gäller brister i kunskapen om barn med funktionshinder. Handikappom- budsmannen har uppmärksammat vissa brister vad gäller rättssäkerheten för barn med funk- tionshinder inom skolområdet. Problemen be- handlas bl.a. i den pågående översynen av skol- lagen (dir. 1999:15). Det tredje området rör kommunernas tillämpning av FN:s standard- regler, framför allt då det gäller tillgängligheten. Det är inte möjligt att få säkra uppgifter om antalet personer i befolkningen som har funk- tionshinder. En människa kan ha ett funktions- hinder på grund av en skada eller sjukdom. Om det leder till handikapp eller inte beror på hur den omgivande miljön ser ut. Det är därför inte särskilt meningsfullt att försöka definiera målgruppen med utgångspunkt från graden av funktionshinder i fysiologiska eller medicinska termer, eller med någon typ av pres- tationsmått. En bättre avgränsning är istället att utgå från den enskildes behov av individuellt och generellt stöd. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) I sammanställning av länsstyrel- sernas rapporter över den sociala tillsynen dras slutsatsen att många kommuner har förbättrat sin kunskap om LSS. Enligt rapporten har kommunerna en hög ambitionsnivå när det gäller att erbjuda personer med funktionshinder goda levnadsvillkor. Antalet personer med behov av stöd och hjälp har dock ökat per anställd inom handikappomsorgen. Det finns inte alltid tid att tillgodose personalens behov av handledning och utveckling vilket kan inverka negativt på för- hållningssätt till och bemötande av de funktions- hindrade. Länsstyrelserna noterar också att handlägg- ningstiderna ofta är oacceptabelt långa och do- kumentationen bristfällig. Även Handikappom- budsmannen har anmärkt att handläggnings- tiderna för utredningar av stöd till barn med funktionshinder i många fall är långa. Betydligt färre personer med psykiska funk- tionshinder än vad som förutsågs när handi- kappreformen genomfördes, har fått sina behov tillgodosedda genom LSS. upp- skattar antalet psykiskt funktionshindrade till mellan 40 000 och 46 000 personer (Välfärd och valfrihet SoS 1999:1). hade ca 2 250 personer beslut om insatser enligt LSS på grund av psykiska funktionshinder. Av dessa var något fler män än kvinnor. Detta är visserligen en fördubbling men fortfarande lågt i förhållande till de ursprungliga uppskattning- arna. Tänkbara orsaker till att det är färre än väntat som får stöd enligt LSS kan enligt Social- styrelsen vara dels svårigheter att hantera lag- stiftningen, dels bristande rutiner för att bedöma vad som avses med psykiska funktionshinder. Ett annat skäl kan vara att insatserna i LSS är preciserade på ett sätt som inte överensstämmer med de behov som personer med psykiska funktionshinder kan ha. När det gäller insatsen rådgivning och annat personligt stöd , konstaterar både och att det är mycket få personer med fysiska eller psykiska funktions- hinder, dvs. grupp 3 i LSS personkrets, som får sådant stöd. Orsaken antas vara bristen på in- formation och uppsökande verksamhet. Enligt tillgänglig statistik hade 22 000 personer beslut om råd och stöd . Av dem hade 1 600 personer fysiska eller psykiska funktions- hinder. Regeringsrätten har konstaterat att gränsdrag- ningen mellan LSS och HSL är otydlig. Man har dock i ett antal domar slagit fast att habilite- ringsinsatser inte ryms inom insatsen råd och stöd enligt LSS. Enligt finns det stora skillnader mellan landstingen när det gäller resurser för habilitering respektive råd och stöd (Barn och ungdomar med funktionshinder en kartlägg- ning av habiliteringsinsatser enligt HSL och råd och stöd enligt LSS). Andelen personer med insatser enligt LSS varierar mellan kommunerna. Det gäller såväl barn som vuxna. Stora kostnadsskillnader kan också konstateras. Skillnaderna har flera orsaker, bl.a. historiska. När landstingen hade ansvar för verksamheten för personer med utvecklings- störning koncentrerades den ofta till enstaka in- stitutioner. När sedan institutionerna lades ner valde många att inte flytta till sin hemkommun utan bodde kvar på institutionsorten där de kanske levt . En annan orsak är att verksamhet som tillgodoser behov hos numerärt små handikappgrupper kräver speciell kompe- tens hos omsorgspersonalen. Detta gör att verk- samheten koncentreras till ett fåtal orter i landet och att människor med sådana diagnoser flyttar till dessa orter. Tillkomsten av den statliga assistansersätt- ningen har lett till att många funktionshindrade personer kan leva ett mer självständigt liv. Anta- let beslut om ersättning enligt lagen (1993:387) om assistansersättning () ökade något men den främsta orsaken till att kostnaderna ökat är att antalet assistanstimmar stigit. Män beviljas assistansersättning i något större utsträckning än kvinnor. Till en del kan denna skillnad bero på att männen utgör en större andel av befolkningen i åldrarna . Vidare erhåller männen något fler assistanstimmar än kvinnorna men skillnaden är relativt liten. Det finns dock en tendens till att denna skillnad ökar. Många personer med funktionshinder väljer att studera vid folkhögskolor. Den s.k. vårdar- tjänsten ger möjligheter till ett personligt stöd för att klara studierna. Vårdartjänst kan också ges till studerande vid universitet och högskolor. Re- sultatet av de brukarstudier utbildningsstöd (Sisus) genomfört visar bl.a. att eleverna vid folkhögskolorna generellt är mycket nöjda med den assistans som finansieras genom vårdartjänst. Studerande vid universitet och högskolor uppger att det har varit svårt att få information om vårdartjänsten. Tydligare infor- mation till handikapphandläggarna vid universi- teten och högskolorna kan förbättra situationen. Kunskapen om den fysiska tillgängligheten till universitet och högskolor uppdateras kontinuer- ligt av Sisus. Utifrån vissa grundläggande till- gänglighetskriterier har situationen blivit något bättre . Stora förändringar har t.ex. noterats vid universiteten i och . Antalet elever vid riksgymnasierna för rörel- sehindrade har ökat under peri- oden /96 /99 . De fyra befintliga riksgymnasieorterna kan i viss mån expandera sin verksamhet. /99 gick 170 elever i riksgymnasium för rörelsehindrade. Sisus har närmare undersökt verksamheten vid riksgymnasierna för rörelsehindrade elever ur ett genderperspektiv och följt upp tidigare resultat. Könsfördelningen bland samtliga gymnasieelever med rörelsehinder var pojkar och flickor /97. Motsvarade fördelning i riksgymnasierna för samma läsår var pojkar och flickor. Det finns också vissa geografiska skillnader mellan de olika skolorna när det gäller könsfördelningen. När det gäller beviljade bilstöd har könsför- delningen blivit jämnare . Av andra- gångssökande är majoriteten män. Däremot var det nästan lika många kvinnor som män som sökte bilstöd första gången. är det dock en större andel kvinnor än män som får avslag. De viktigaste statliga insatserna De beslutade och aviserade statsbidragshöjning- arna för vård, skola och omsorg förbättrar förut- sättningarna för att kommuner och landsting skall kunna erbjuda insatser av god kvalitet för personer med funktionshinder. trädde lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av perso- ner med funktionshinder i kraft. Förbudet om- fattar såväl direkt som indirekt diskriminering och gäller till förmån för en arbetstagare eller arbetssökande när en arbetsgivare beslutar om anställning, befordran, arbetsledning och upp- sägning. skall utöva tillsyn över att denna lag följs. Vidare får Handi- kappombudsmannen föra talan vid Arbetsdom- stolen för en enskild arbetstagare eller arbets- sökande som diskrimineras inom arbetslivet. infördes en bestämmelse i socialtjänstlagen som reglerar möjligheterna för äldre och funktionshindrade med stora behov av vård och omsorg att flytta till en annan kommun. En ny bestämmelse tillkom också om social- nämndens ansvar för att underlätta för den som vårdar en närstående långvarigt sjuk, äldre eller funktionshindrad (se avsnitt 5.3.1). Statlig assistansersättning är ett individinriktat statligt stöd till personer med stora och varaktiga funktionhinder.