prop · GN037 · 2000-01-01 00:00:00 — Genom ett internationellt projekt () har ett flertal projekt genomförts för att bistå med att avveckla en f.d. rysk ubåtsträningsbas innehållande två landbaserade stationära atomubåtsreaktorer. har riktat särskild uppmärksamhet mot problemen med använt kärnbränsle och radioaktivt avfall från skrotade ryska atomubåtar och atomisbrytare i nordvästra . är medlem i det under internationella atomenergiorganet () etablerade () som samordnar det internationella samarbetet rörande omhändertagandet av radioaktivt avfall i . CEG har tillsammans med ryska myndigheter identifierat en 7-punktslista över de mest angelägna projekten för vilka man från rysk sida önskar internationellt bistånd. Listan åskådliggör en kedja av åtgärder som behövs för ett omhändertagande av det använda bränslet och det radioaktiva avfallet. har engagerat sig i ett internationellt projekt för att utveckla och licensiera en transport- och förvaringsbehållare för använt kärnbränsle från ryska atomubåtar. Projektet kan beskrivas som den första länken i kedjan för omhändertagande av använt kärnbränsle. har bidragit med 500 till projektet. Utvärdering Det svenska kärnsäkerhets- och strålskyddsprogrammet utvärderades av en extern konsult. Utredarens övergripande slutsats var att programmet dels haft en lämplig inriktning, dels genomförts på ett bra sätt. Utöver vissa mindre påpekanden fanns inga stora brister eller misstag. Effekterna av det svenska stödet ansågs såväl goda som stora. Ett resultat av utredningen blev att regeringen från gav det sammanhållande ansvaret för det svenska kärnsäkerhets- och strålskyddsprogrammet inom ramen för samarbetet med . Den del av strålskyddsprogrammet som inte avser kärnteknisk verksamhet överfördes till Sida-Öst. Detta finansieringsinstrument har möjliggjort att ställa gemensamma krav på mottagarländerna om avvecklingsplaner för de sämsta kärnkraftverken, förbättrad energihushållning och på uppbyggnad av starka och oberoende säkerhetsmyndigheter. har bidragit med ca till fonden, som när det gäller , gjort insatser i och . etablerades genom G-7 ländernas initiativ den s.k. Tjernobylfonden med vars hjälp sarkofagen över den havererade reaktorn skall försättas i ett säkert tillstånd. Den totala kostnaden för projektet är beräknat till cirka 750 miljoner USD. har bidragit med till fonden. 2.17 bildades vid ett utrikesministermöte i av de fem nordiska länderna, och Europeiska kommissionen. Nio stater har anslutit sig som observatörer. bildades Barents regionråd av landshövdingarna och deras motsvarigheter. En fristående rådgivande kommitté har upprättats för urbefolkningarnas representanter. Det mellanstatliga samarbetet fokuserade inledningsvis på miljösäkerhet och transportfrågor. Kärnsäkerhetsproblem och industriföroreningar på den ryska sidan kartlades. Över tiden har samarbetet alltmer inriktats på att stödja den ryska reformprocessen och utjämna skillnader mellan olika delar av . leder ett uppskattat arbete med energieffektivisering och energibesparing. Trots det faktum att konkurrenskraften har ökat i många företag har de ryska Barentsområdena endast dragit till sig marginella andelar utländskt investeringskapital och bistånd. Av utländska direktinvesteringar i gick bara några promille hit. Transporter, kommunikationer, utbildning, säker energiförsörjning, ren miljö och kulturell och social samhörighet är nyckelfaktorer för stabilitet och ekonomisk utveckling i denna del av vårt närområde. anses ha stor ekonomisk potential. Ny informations- och kommunikationsteknologi och bättre transport- möjligheter kan bidra till att överbrygga avstånd och bryta nedåtgående trender. 2.18 "i fokus" Under devisen ": Östersjögrannar i det nya " genomförs den särskilda satsningen "i fokus" . Satsningen syftar till att tydlig- och åskådliggöra det breda svenska intresset och engagemanget för grannlandet och att långsiktigt stärka kontakterna mellan alla samhällssektorer i de båda länderna. En strävan har varit att engagera så många svenska intressenter som möjligt (statlig, regional och lokal nivå, företag, intresseorganisationer, kultur, kyrka, massmedia, folkrörelser etc.). På den statliga sidan är målsättningen att kontakterna med på departements- och verksnivå skall vara lika täta som de med de nuvarande EU-länderna. Avsikten har inte varit att tillskapa nya organ utan istället att använda existerande strukturer och omfördela tillgängliga medel. Ambitionen är att Östersjögrannarna och går in i 2000- talet med goda förutsättningar för ett bredare och intensivare grannlandssamarbete. Som en viktig del av projektet arrangeras regionala Sverigedagar i tio polska städer. Ansvaret för genomförandet av dessa Sverigedagar har lagts på de svenska regioner som redan bedriver samarbete med polska regioner. Sverigedagarna har innehållit bland annat företagsutställningar, seminarier och information om polska företags möjligheter att exportera till , kulturella inslag med gästspel av svenska kulturinstitutioner, turistinformation och ungdomssatsningar. Deltagare är representanter från näringslivet, kulturarbetare, intresseorganisationer, kyrka, massmedia, folkrörelser osv. Näringslivskontakter och kommersiella inslag har under Sverigedagarna en framträdande plats. Urvalet av företag har delvis kommit att bero på de berörda regionernas ekonomiska och industriella struktur. Genom svensk-polska handelskammaren i samverkan med förmedlas information till polska företag om möjligheter att exportera till . En extra satsning äger rum i i regi. Där arrangeras en företagsmässa med deltagande av enbart svenska företag. Även svenska kulturarrangemang planeras för Sverigedagarna i . 2.19 Turism Utvecklingen runt har gett tillgång till nya viktiga exportmarknader. Detta gäller inte minst för den svenska turistnäringen. Den potential som finns i motsvarar en mycket stor del av befintliga närliggande marknader. En framgångsrik turistexport till länder kring kan resultera i en betydande ökning av den totala turistexporten. Enbart med sina ca 40 miljoner invånare är en marknad med en mycket stor potential och med en stark tillväxt. Turismen uppfattas ofta som en avgränsad del av samhällsekonomin. Turismen är emellertid i stor utsträckning en integrerad del av många av samhällets sektorer inte bara i ett ekonomiskt perspektiv utan också för att stärka den sociala sammanhållningen i en region. Turismen utgör en viktig faktor i integrationsarbetet. Turistdelegationen har i samarbete med gjort marknadsstudier om och i syfte att förmedla kunskap och insikt om en ny och i ganska okänd turistisk närmarknad med stora utvecklingsmöjligheter. utfärdades i 80 195 viseringar till . övernattade 6 824 ryssar, 2 388 ester, 758 letter, 1 044 litauer samt 5 977 polacker på svenska hotell, vandrarhem eller i stugbyar. samarbetar med regionerna i i ett gemensamt projekt med insatser i för att skapa och säkerställa en varaktig svensk turistexport till med bidrag om från . deltar i utvecklingen av som turistmål främst genom deltagande i arbetet i BTC, Baltic Sea Tourism Commission. Tio länder (, , , , , , , , och ) samt ca 120 företag och organisationer är medlemmar i . Verksamheten i BTC syftar till att utveckla till ett internationellt erkänt turistmål och biträda de nationella turistorganisationerna där projekt avser hela . I Baltic 21 är turism en av de sju sektorer vars utveckling bedöms vara av särskilt stor betydelse för att uppnå en hållbar utveckling i . 2.20 Svenskt näringsliv i Svenskt näringsliv i Flera svenska företag har etablerat sig på den ryska marknaden under 90- talet. För många har satsningarna varit lyckosamma. För andra har samarbetet med lett till stora problem och förluster. De största svenska exportprodukterna till är teleutrustning, transportmedel och papper. Den svenska importen från domineras av råolja, oljeprodukter, kemikalier, metallskrot och rundvirke. tillhör de 7-8 största investerarna i . Bland de företag som är aktuella märks bl.a. Tetra , ABB, AssiDomän, , , , , , och . som , , Göteborgskex och småföretag som Gummiteknik och Arot har likaså etablerat sig på marknaden. De svenska företag som är aktiva i regionen har oftast valt att etablera försäljnings- eller representationskontor. Mycket få svenska företag har valt att etablera lokal produktion i . Inget av de större svenska företagen har valt att lämna marknaden till följd av krisen, men alla har skurit kraftigt i sina kostnader. De villkor som utländska företag möter i kan inte betecknas som gynnsamma. Problemen hänger samman med en rad faktorer som har att göra dels med myndigheters agerande och den institutionella och rättsliga miljön, dels med det faktum att det ryska banksystemet inte fungerar. finns det naturligtvis i princip mycket stora möjligheter för svenska företag att göra lönsamma investeringar i , förutsatt att dessa problem rättas till. Den ryska marknadens storlek ger i sig möjligheter. naturtillgångar och högt utbildade arbetskraft är faktorer som talar för att en positiv utveckling kan äga rum . Svenskt näringsliv i är en av tio största handelspartners medan ligger på femtonde plats bland exportmarknader. Det föreligger en betydande potential för tillväxt av handeln. Ungefär hälften av den svenska exporten till utgörs av verkstadsprodukter. Störst inom denna grupp är transportmedel och då i synnerhet delar och tillbehör till motorfordon. Vidare utgör raffinerade mineraloljor en stor post i exporten. Även den svenska importen från domineras av verkstadsprodukter, som utgör ca en tredjedel av importen. Viktiga produktgrupper är möbler, transportmedel och teleprodukter. tilldrar sig ett växande intresse inom svenskt näringsliv. Majoriteten av de stora svenska företagen finns redan på plats. är det industrin som tilldrar sig mest intresse från svenska företag och verkstadsindustriföretagen dominerar ABB, , , , , , m.fl. har både varuhus och produktionsanläggningar. Tjänstesektorn utvecklas snabbt och här finns ett antal svenska företag representerade i olika delar av branschen: advokatbyråer, säkerhet, resebyråer, bankverksamhet m.m. äger t.ex. av , medan MeritaNordbanken och har representationskontor på plats och flera svenska banker har visat intresse för att gå in som delägare i polska banker. Svenskt näringsliv i Ett stort antal svenska företag har etablerat sig i , såväl de större internationella koncernerna, som mindre och medelstora företag. På lista finns knappt 200 företag, men enligt andra uppgifter torde det finnas uppemot ett tusental företag i med svenska ägarintressen. Många svenska företag täcker den estniska marknaden via dotterbolag i och finns därmed inte med i statistiken. Vad gäller svenska företagsförvärv i kan, förutom banksektorn, också nämnas media-, telekom-, träindustri- och hotellbranscherna som särskilt framträdande. Aktuellt är uppgifter om att svenska skulle vara intresserat av att förvärva aktiemajoriteten i den estniska bilbältestillverkaren - ett av största företag. Ökningen av de utländska direktinvesteringarna i fortsätter. uppgick dessa till 8,1 miljarder EEK, vilket kan jämföras med 3,7 miljarder EEK . Enbart investerades 1,2 miljarder EEK i utifrån (att jämföra med 980 miljoner EEK ). Utlandsinvesteringarna svarade 1998 för omkring 1/10 av den estniska bruttonationalprodukten (som uppgick till knappt 75 miljarder EEK). Av detta inses lätt att de utländska investeringarna utgör en mycket viktig faktor i den estniska ekonomin, som annars lider av brist på inhemskt kapital. Förutom kapital erbjuder de utländska företagen kompetens och marknader som estniska företag annars skulle ha svårt att nå. Det är därför inte förvånande att inställningen till utländska investeringar är mycket positiv i . Investeringarna kommer i första hand från de nordiska länderna. och har bibehållit sina positioner som största investerare och stod för sammanlagt av de totala utlandsinvesteringarna . Genom de svenska investeringarna i banksektorn blev största enskilda land med hela 4,8 miljarder EEK (motsvarande av alla utländska investeringar). Även om de svenska bankernas förvärv utgjorde en extraordinär händelse, talar det mesta för fortsatt betydande svenska investeringar. En rad statliga storföretag återstår att privatisera - något som regeringen deklarerat sin avsikt att göra . Efter utförsäljningen av telemonopolet , där svenska och finska Sonera tillsammans gick in som strategiska ägare, har turen nu kommit till energi- och transportsektorerna. Regeringen för förhandlingar med amerikanska NRG Energy om ett strategiskt ägande av Eesti Energia, med de båda kraftverken i , och med möjliga kopplingar till den relaterade oljeskifferindustrin. Även de estniska statsjärnvägarna skall privatiseras och här har bland annat brittiska och amerikanska företag visat intresse. Flera av de kommunala bolagen står också på säljlistan. Noteras kan att svenska köpte det kommunala energibolaget i fjärde stad . Sammantaget torde privatiseringarna skapa förutsättningar för fortsatt stor investeringsvolym utifrån . Konsolideringen av banksystemet - genom sammanslagningar, uppköp och konkurser - där de svenska bankerna genomförde stora investeringar är i stort sett avslutad. Det finns fyra fungerande banker i , av vilka de två största, och Ühispank, kontrollerar av marknaden. Även svensk- finska MeritaNordbanken har en betydande andel av den estniska bankmarknaden. Den fjärde banken, Optiva bank, som bildades genom statligt övertagande efter konkursen av Foreksbank, skall återprivatiseras. Svenskt näringsliv i är tredje största handelspartner, efter respektive . Sammantaget finns ca 400 registrerade svenska företag i , av vilka omkring hälften anses vara aktiva. Viktiga områden för större svenska investeringar är transportsektorn (flygbolaget med SAS resp som delägare), livsmedelssektorn (ölbryggeriet i vilket är delägare, som driver Rigas största kvarn, i tillverkande samriskföretag), mediasektorn (Mariebergskoncernen som äger del i affärstidningen och dagstidningen resp som köpt en lokal TV-kanal), trävarusektorn (, MoDo m.fl. skogs- bolag vilka är verksamma inom timmeravverkning och utskeppning, sågverket i Talsi), banksektorn (MeritaNordbanken som har förvärvat av , SE-banken som köpt av lettiska Unibanka), entreprenad () samt konfektion (Snickers med flera hundra anställda i produktion av arbetskläder). Som ursprungsland är andel av de utländska direktinvesteringarna ännu relativt låg. som investeringarna ökar i absoluta tal ligger ännu endast på en femteplats efter , , , och . Ökningen om jämfört med består till stor del av de svenska bankförvärven . De svenska investeringarna utgör av de totala lettiska kumulerade utlandsinvesteringarna. Den svenska ekonomiska närvaron i ökar således stadigt, även om potentialen ännu får anses vara underutnyttjad. Exportmöjligheter finns på såväl konsument- som produktionsvarusidan. Fortsatta investeringsmöjligheter i för svenska företag återfinns t.ex. inom textil-, möbel- och viss verkstadsindustri, och sammanhängande legoproduktion. sker produktion åt , och . Livsmedelssektorn samt den för viktiga tjänstesektorn kan också erbjuda intressanta möjligheter. På svensk sida fattas ibland kunskap om lokala förhållanden. Byråkratisk tröghet och brister i rättsväsendet kan skapa hinder på lettisk sida. Generellt kan en ökande medvetenhet om vikten av förbättrade näringslivsvillkor noteras hos lettiska myndigheter, särskilt på central nivå. Svenskt näringsliv i Den stora närvaron av svenska bolag i har gjort till största investerarland tillsammans med . Vad som däremot ännu inte utvecklats i samma takt är den bilaterala handeln mellan de båda länderna. tillhör inte tio största handelsparters och handelsvolymen är t.ex. enbart en tredjedel av handel med , en betydligt mindre ekonomi. Med tanke på att folkmängd är nästan lika stor som de två andra baltiska ländernas sammanlagda befolkning finns det dock goda möjligheter för fortsatt expansion av handeln. Viktiga svenska exportprodukter till är bl.a. verkstadsprodukter, livsmedel och papper. Den svenska importen från är mindre än hälften så stor som exporten. Textilier, trävaror och kemiska produkter utgör de främsta importvarorna. En stor del av handeln har sitt ursprung i en omfattande legotillverkning av svenska varor i (vid både svensk- och icke svenskägda företag inom främst textil- och trävarubranscherna) som från svenskt håll framförallt motiveras av de gynnsamma förhållandena för arbetskraft i landet. De utländska investeringarna i fördubblades , om än från en låg nivå. Anledningen var främst några stora privatiseringsaffärer, av vilka Telias och finska Soneras köp av det litauiska telekombolaget var den största. har varit sist ut bland de baltiska länderna med att privatisera sina stora allmännyttiga bolag. Några av dessa kvarstår att sälja ut, bl.a. det stora eldistributionsbolaget , varav redan sålts till . När köpte in sig i Vilniaus Bankas, landets ledande bank, var detta det första större utländska förvärvet av en litauisk bank. Svenskt kapital kommer med sannolikhet att fortsätta flöda in i via de många svenskägda estniska bolag som expanderar på alla tre baltiska marknaderna. En sådan trend finns och är mest påtaglig inom bank- och försäkringsbranschen. Vissa andra relativt svagt utvecklade litauiska branscher har utgjort ett vakuum och underlättat för svenska företag att expandera sina hemmamarknader över . Detta har varit mycket påtagligt i den litauiska mediesektorn, där och /numera är dominerande och även driver landets stora affärstidning. Denna, liksom TV-kanalerna, lever mycket på andra utländska företag för sina reklamintäkter. Svenskt näringsliv i , och Integrationen av näringslivet i de västliga delarna av har ökat kraftigt . Vad gäller samarbetet mellan och kan i främsta hand nämnas samgåendet mellan samt Stora och . Integrationen förekommer dock på alla företagsnivåer. Sammantaget finns drygt 500 företag i som till mer än hälften ägs av svenska företag. Dessa utgör ungefär en tredjedel av de utlandsägda företagen i . De svenska investeringarna i respektive de finska investeringarna i har varit ansenliga (respektive 1997). De faktorer som framför allt förklarar det relativt stora intresset från svenskt håll är den geografiska närheten och de historiska banden, förutsättningar att utgöra brohuvud till de ryska och baltiska marknaderna och de finländska företagens goda teknologiska kunnande. Det förtjänar vidare att betonas att det finska och svenska näringslivet alltmer tenderar att integreras. Den kanske viktigaste anledning till detta är det allt större koncentrationen av affärsområden. Det har funnits och finns fortfarande en mycket tydlig nord-sydlig axel i när det gäller intresse för relationer med . Faktum är att intresset för , svenska produkter och svenska företag blir påtagligt större ju längre norrut i man är. För det svenska näringslivet har norra länge varit en första utgångspunkt för kontakter med övriga . Eftersom är största handelspartner är således detta område av stor betydelse. Hit räknas främst , och sedan återföreningen - samt och Brandenburg. Det svenska intresset för norra motsvaras till viss del av ett liknande tyskt intresse för framför allt . Särskilt intresse tilldrar sig svenska infrastrukturprojekt (, Europakorridoren) och moderna sektorer såsom IT etc. Ett stort antal svenskrelaterade företag i återfinns i . Företagen är verksamma inom ett stort antal sektorer, allt från klassiska råvaror till distribution och tjänstehandel. Av det gods som transporteras via hamn går ca en fjärdedel till eller från . Även för marktransporter är en viktig knutpunkt. I finns ca 50 företag med svenska intressen representerade. Området är av stor betydelse för handel och kommunikationer och kan komma att öka i betydelse ytterligare genom planerade infrastrukturprojekt (t.ex. en fast förbindelse över Fehmarn Bält). Dessutom finns där ett väl utvecklat regionalt nätverk med och vad gäller infrastruktur, forskning och utbildning. utgör delstatens tredje viktigaste handelspartner. I den östra delstaten finns ett tjugotal svenska företag, främst inom byggbranschen. En allt viktigare sektor är energisektorn. Bland annat har köpt in sig i energiverk. Ett annat exempel är Hannoverföretaget innehav av av aktierna i i , vilket gör det till största enskilda ägare. äger dessutom av aktierna i (), som i sin tur 1997 köpte andelar i . är delstatens tredje handelspartner. Intensifierade kontakter med märks i den ökande gods- och persontrafiken via färjeförbindelserna. Man bedömer att denna trafik kommer att öka . De goda kommunikationerna lär leda till ett antal nya svenska företagsetableringar . Det nya huvudstadsområdet och Brandenburg ökar i betydelse. Närmare ett hundratal svenskrelaterade företag har etablerat sig i regionen. Avgörande för svenska etableringar har varit närheten till samt till storstadsregionen runt . Närheten till blir även av allt större betydelse med tanke på det kommande EU- medlemskapet. Inom bedömer man att närmare 30-40 svenska storföretag kommer att vara etablerade med kontor i . Näst efter är den viktigaste handelsnationen för , både när det gäller export och import. Som femte största exportnation och sjätte största importland är också en viktig handelspartner för . Står sig tendensen året ut kommer 1999 att bli ett rekordår för svenska investeringar i . investerade svenskar i för medan danskar investerade i för . För del är detta en kraftig ökning jämfört med medan det för innebär en betydande minskning. satsade danska investerare mer än i , varav det mesta var uppköp av svenska företag och följdinvesteringar av detta. 1998 satsade danskarna 1,6 miljarder i och svenskarna 754 miljoner i . En stor del av de svenska direktinvesteringarna i görs i byggsektorn där NCC och bygger och planerar en rad stora projekt, som exempelvis väganslutningarna till . Monteringsfärdiga svenska småhus av trä har blivit mycket populära i och dessa små- och medelstora tillverkare i är på stark frammarsch på den danska marknaden. Tunga industrier som exempelvis verkstad och livsmedel är redan starka i . Således ligger framtida svenska investerings- och expansionsmöjligheter främst inom forskningsintensiva och högteknologiska sektorer såsom läkemedel och IT. Redan har ett stort antal nystartade små och medelstora svenska företag i IT-branschen expanderat till den danska marknaden, främst inom områden som webdesign, jobline och internetförsäljning. 3 EU och 3.1 En redovisning av viktigare beslut inom EU vad gäller handelsrelationerna med har lämnats i det föregående (avsnitt 2.2). Medlemskapsförhandlingarna framskrider väl med de sex kandidatländer (, , , , och ) med vilka formella förhandlingar har inletts. Med övriga kandidatländer (, , , , och ) pågår en genomgång av , s.k. screening. De kriterier för medlemskap som fastställdes vid i är en utgångspunkt för EU-sidan, på samma sätt som det är en utgångspunkt att de nya medlemmarna skall överta EU:s hela regelverk. När det gäller de länder med vilka formella förhandlingar förs innebär nu gällande tidplan att samtliga kapitel skall vara öppnade för förhandlingar . Förhandlingarna kommer då sannolikt gå in i en ny och mer intensiv fas. Frågan om öppnande av formella förhandlingar inom ramen för regeringskonferenser med ytterligare kandidatländer står på dagordningen för Europeiska rådets möte i . var berett att vid toppmötet i ta beslut om förhandlingsstart för både och eftersom bedömningen gjordes att villkoren för beslut om förhandlingsstart var uppfyllda. 3.2 EU ; roll Förbindelserna med intar en central plats i Europeiska unionens utrikespolitiska samarbete. Övergripande mål är att integrera i det europeiska samarbetet - och därmed undvika att nya skiljelinjer skapas i samt att främja en fortsatt utveckling i mot demokrati, rättsstat och en modern marknadsekonomi. Partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan och , som undertecknades och trädde i kraft , utgör ett politiskt ramverk för förbindelserna.