prop · GN0313 · 2000-01-01 00:00:00 — Varje högskola och universitet har att besluta om grundutbildningarnas inriktning och innehåll. Integreringen av miljöhänsyn och resurshushållning i universitetens och högskolornas verksamhet är en kvalitetsfråga och bör därför inte i första hand ske genom lagstiftning utan bäras upp och drivas framåt av högskolans egna studenter, lärare, forskare och anställda. Målet bör vara att högskolorna behandlar miljöfrågorna i sina utbildningar i sådan omfattning och med sådan inriktning som motiveras av den verksamhet utbildningen förbereder för. Utöver de särskilda miljökurser och miljöutbildningar som finns på många håll i högskolan är det viktigt att integrera miljö- och utvecklingsfrågor även i andra mer generella kurser och utbildningsprogram av annan inriktning. Det är av stor betydelse att lärarna får tillgång till kvalificerad kompetensutveckling för att möjliggöra en integrering. Eftersom miljö- och utvecklingsfrågor är internationella till sin karaktär bör nationellt och internationellt kompetensutbyte uppmuntras. Förutsättningen för att omställningsarbetet skall vara framgångsrikt är som sagts ett brett deltagande från samhällets alla aktörer: den offentliga sektorn, näringslivet, organisationer och enskilda medborgare. Det finns således behov av ett långsiktigt folkbildningsarbete i klassisk mening, där ökade kunskaper leder till engagemang och förändring både av människors beteende och samhälleliga beslut. Folkbildningen som genom sin verksamhet även kan nå ut till personer som inte söker sig till formella utbildningsvägar har en stor betydelse. 3.4.3 och Habitat Genom , som antogs av om miljö och utveckling i , har kommunerna fått både ett större ansvar och förutsättningar för att på ett mer aktivt sätt driva på arbetet med att nå en ekologiskt hållbar utveckling. Kommunernas Agenda 21- arbete är ofta grunden för att bredda engagemang och deltagande från medborgare samt ett vidareutvecklat samarbete med företag, organisationer och andra aktörer. genomförde statsvetenskapliga institutionen vid en enkätundersökning om Agenda 21-arbetet i kommunerna. Resultatet av enkäten visar bl.a. att cirka två tredjedelar av kommunerna har en eller flera anställda som på hel- eller deltid arbetar med samordningen av Agenda 21-arbetet. En fjärdedel av kommunerna har ökat de resurser som avsatts för arbetet, knappt hälften av kommunerna avsätter oförändrade resurser medan drygt en fjärdedel har minskat resurserna. Resultatet av undersökningen visar därmed att det finns en uppdelning mellan en grupp kommuner där aktiviteten inom Agenda 21- arbetet är fortsatt hög och en annan grupp där aktivitetsnivån sjunkit. Drygt hälften av kommunerna har antagit ett lokalt Agenda 21- dokument eller en handlingsplan. Ungefär hälften arbetar med gröna nyckeltal eller indikatorer för att följa upp arbetet. Två tredjedelar använde miljökriterier vid upphandling av varor. Nära hälften av kommunerna har formellt beslutat integrera det lokala Agenda 21-arbetet i den kommunala översiktsplaneringen. Habitatagendan är ett handlingsprogram som fokuserar på frågor kring främjande av hållbar utveckling i boende och bebyggelsemiljöer. Dokumentet antogs vid om boende, bebyggelse och stadsutveckling (Habitat II) i . Regeringen tillsatte en särskild utredare (1998:04) med uppgift att föra en aktiv dialog om det lokala Agenda 21-arbetet, sprida erfarenheter, förmedla förslag till nationella myndigheter och inter- nationella organ samt bidra till internationellt erfarenhetsutbyte. Genom tilläggsdirektiv fick utredaren i uppdrag att också samordna det svenska arbetet med att fullfölja de åtaganden som ryms i Habitatagendan och den svenska nationalrapporten till i om boende, bebyggelse och stadsutveckling (dir. 1999:37). Uppdraget innebär även att lämna underlag till de svenska redovisningar som skall läggas fram i samband med att Habitat och utvärderas inom FN-systemet . I uppdraget ingår också att i tillämpliga delar följa det arbete inom EU som berör Habitatagendan och samt att samverka med de myndigheter som har viktiga uppgifter i anslutning till och Habitatfrågorna. I genomförandet av sitt uppdrag kommer utredaren att samarbeta med berörda myndigheter, däribland och . kommer att följas upp vid ett extra möte med (+5). Detta sammanfaller med det svenska ordförandeskapet i EU. skall alltså stå för förberedelserna och utvecklingen av gemensamma ståndpunkter samt föra EU:s talan vid toppmötet. och arbetet med kommer på motsvarande sätt att följas upp vid ett extra generalförsamlingsmöte (+ 10). 3.5 Miljö och hälsa 3.5.1 Människan och miljön har lagt stor vikt vid att förebygga ohälsa genom att minska exponeringen för olika hälsorisker i miljön. Åtgärder för att förbättra vatten- och avloppsförsörjning, bostadshygien, kost och utbild- ning samt en generellt hög levnadsstandard har på ett avgörande sätt bidragit till att många sjukdomar kraftigt minskat i omfattning. Vissa problem återstår dock att lösa. Luftföroreningar inomhus och utomhus, föroreningar och smittämnen i vatten och föda, buller samt radon är exempel på faktorer i miljön som negativt påverkar människors hälsa i dagens . Det ökande antalet allergier och överkänslighet hos främst barn oroar och behöver belysas framöver. Att skydda människors hälsa är ett av de övergripande mål som har antagit för miljöpolitiken och ingår även som en integrerad del i arbetet för ett ekologiskt hållbar utveckling. Skyddet av miljön utgör ett av de tre delmålen för ekologiskt hållbar utveckling. I detta ligger att utsläppen från föroreningar inte skall skada människors hälsa eller överskrida naturens förmåga att ta emot eller bryta ned dem. Flera av de nu beslutade miljökvalitetsmålen, t.ex. luft, God bebyggd miljö, Giftfri miljö och Säker strålmiljö, syftar bl.a. till att förebygga ohälsa genom att minska exponeringen för olika hälsorisker i miljön. (SOU 1996:124) förslag till nationellt handlingsprogram för att minska miljörelaterad ohälsa är ett av underlagen för arbete. Att minska exponeringen för olika hälsorisker i miljön ingår i de för- slag till delmål och åtgärdsstrategier som bl.a. , , och Kemikalieinspektionen har utarbetat i sam- arbete med andra myndigheter och organisationer. Dessa förslag presenterades för regeringen och kommer som nämnts att ingå i fortsatta arbete. 3.5.2 Kemikaliepolitiken Stora framgångar har kunnat noteras i arbetet med att minska riskerna vid användningen av kemikalier. Framgångarna har bl.a. kunnat åstad- kommas genom bättre produktinformation om risker och skyddsåtgärder, utfasning av särskilt farliga kemikalier samt tillståndsprövning för användningen av bekämpningsmedel. Regeringen bedömer dock att det pågående arbetet med att minska riskerna för hälsa och miljö från kemikalier bör påskyndas. Enligt den bedömning som regeringen gjorde i miljöpropositionen bör allt säkerhetsarbete på kemikalieområdet utgå från riskvärderingar. Dagens arbetsmetoder bör således kompletteras med ett mer generellt angreppssätt som riktas mot ämnen med dokumenterat hälsofarliga egenskaper samt mot organiska, av människan framställda, ämnen som är bioackumulerande och långlivade. beslutade regeringen tillkalla en särskild utredare (1998:09) med uppdrag att bl.a. föreslå närmare definitioner i form av gränser m.m. för de egenskaper och effekter som avses i de av antagna riktlinjerna för kemikaliepolitiken. Vidare skall utredaren analysera behovet av, och i så fall lämna förslag till, ytterligare styrmedel för att åstadkomma en skärpt kontroll av de ämnen som omfattas av riktlinjerna. Utredaren skall utgå från en bedömning av riskerna för hälsa och miljö, samhällsekonomiska aspekter samt beakta . Uppdraget skall redovisas till regeringen . 3.5.3 Förorenade områden Förorenade områden med läckande miljögifter är ett problem som uppmärksammats allt mer. De härrör i huvudsak från industriell verksamhet och har pågått . Föroreningarna finns i mark, vatten, sediment, byggnader och anläggningar. Det medför att det finns tusentals platser i landet som behöver efterbehandlas. Att återställa dessa områden och omhänderta gifterna är viktiga åtgärder i regeringens ambition att uppnå ett hållbart samhälle. Regeringen har i skrivelsen En nationell strategi för avfallshanteringen lämnat en samlad redogörelse för regeringens politik för hantering av avfallsfrågorna (skr. 1998/99:63). Avfallsstrategin innehåller regeringens mål och policy för avfalls- hanteringen . I enlighet med miljökvalitetsmålet En god bebyggd miljö (prop 1997/98:145) skall mark och vattenområden vara fria från gifter, skadliga ämnen och andra föroreningar. Som framgår av budgetpropositionen är målsättningen att sådana förorenade områden skall vara åtgärdade (prop. 1999/2000:1, utg. omr. Regeringen föreslår i budgetpropositionen en kraftig höjning av anslaget för sanering, som utökas till . beräknas anslaget till och för . Saneringsåtgärder kan också ingå i de lokala investeringsprogrammen. 3.6 Samhällsplanering, byggande och transporter En ekologiskt hållbar utveckling är ett viktigt mål för all samhällsplanering och allt byggande. En omställning av hela samhället till ekologisk hållbarhet förutsätter att byggprocessen, byggnader och anläggningar, transportsystemet och infrastrukturen i övrigt miljöanpassas och görs mer resurseffektiva än vad som är fallet . Ett av miljökvalitetsmålen En god bebyggd miljö innebär att städer, tätorter och andra byggda miljöer skall utgöra en god och hälsosam livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö. Målet innefattar också inomhusmiljön. En god hushållning med mark, vatten och andra resurser skall främjas. Natur- och kulturvärden skall vårdas och utvecklas. 3.6.1 Samhällsplanering bestämmelser, plan- och bygglagstiftningen och de av beslutade riktlinjerna för samhällsplanering och resurseffektivitet samverkar till att göra en ekologiskt hållbar utveckling till ett gemensamt mål för samhällsplaneringen och byggandet. Krav på en ökad hänsyn till miljön har successivt införts i plan- och bygglagstiftningen liksom i annan lagstiftning som reglerar verksamheter som påverkar användningen av mark, vatten och andra naturresurser. Byggnader och andra anläggningar skall lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt. En långsiktigt god hushållning med naturresurserna skall främjas. Kraven på miljökonsekvensbeskrivningar har skärpts. ger ytterligare förutsättningar för samhällsplaneringen. Kommunerna, som har det huvudsakliga ansvaret för den fysiska planeringen, spelar en central roll i arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling. Inom ramen för det lokala Agenda 21-arbetet har nya arbetssätt och delvis nya arbetsformer utvecklats. Det kan noteras att många kommuner nu samordnar Agenda 21-arbetet med den kommunala översiktsplaneringen. De lokala investeringsprogrammen för hållbar utveckling och pågående arbete med regionala tillväxtavtal ställer ökade krav på samordning och helhetssyn. har det regionala perspektivet uppmärksammats allt mer i samhällsplaneringen. Det gäller inte bara frågor om näringslivets utveckling och infrastrukturutbyggnad utan också gränsöverskridande miljöproblem. Många viktiga frågor inte minst miljöproblem måste lösas på regional nivå och i samverkan mellan flera kommuner. Det är alltså angeläget att utveckla den mellankommunala och regionala samordningen. Det arbete som pågår på några länsstyrelser att utveckla regionala miljö- och hushållningsprogram är ett viktigt led i detta. kommer miljökvalitetsmålen tillsammans med övriga nationella mål att vara vägledande för samhällsplaneringen på alla nivåer. För att miljökvalitetsmålen skall nås behövs en ökad samverkan över sektorsgränser och mellan den statliga, den regionala och den kommunala nivån. Det gäller inte minst i arbetet med att konkretisera och följa upp de nationella målen i den regionala och lokala planeringen. EU:s medlemsländer och kommissionen arbetar med en sammanhållen regional utvecklingsplanering för Unionens territorium European Spatial Development Perspective, ESDP. Arbetet med ESDP syftar bl.a. till att förbättra förutsättningarna för regional samordning av Gemenskapens politikområden. En praktisk tillämpning av tankarna i ESDP sker inom ramen för gemenskapsinitiativet Interreg II C. Vid det informella regional- och planministermötet i fattades beslut om en gemensam plattform för det fortsatta samarbetet kring frågor om regional utvecklingsplanering. Formerna för detta beskrivs närmare i dokumentet European Spatial Development Perspective Towards Balanced and Sustainable Development of the Territory of the EU. Vidare beslutades att ett aktionsprogram för det fort- satta arbetet skulle tas fram av det finska ordförandeskapet och presenteras på det informella regional- och planministermötet i . Vid detta möte kom ministrarna och kommissionen överens om 12 aktiviteter för att stärka det regionala utvecklingsperspektivet inom olika politikområden, bl.a. genom kun- skapsuppbyggnad och forskning. Deltagandet av medlemsländerna i de olika aktiviteterna sker på frivillig basis. Ett förslag till forsknings- och utvecklingsprogram för regional utvecklingsplanering inom EU skall utarbetas och presenteras under ordförandeskap . tog på sig att vara ansvarig för att ett program utarbetas tillsammans med övriga medlemsstater och kommissionen. Medlems- länderna och kommissionen var överrens om att bilda forsknings- () samt att detta forskningsnätverk skulle finansieras inom ramen för Intererreg III C. Vid ministermötet presenterades också en rapport som tagits fram med hjälp av medlemsländerna och som behandlar frågor om stadsutveckling. Medlemsstaterna ställde sig bakom ett förslag om att utarbeta ett handlingsprogram för stadsutveckling. Detta program skall redovisas under ord- förandeskap . 3.6.2 Byggande Byggandet, brukandet och förvaltningen av byggnader står för en betydande del av samhällets samlade resursförbrukning. har därför på regeringens uppdrag flera initiativ tagits beträffande kretsloppsanpassning och resurseffektivisering. Även frågor om arkitektur och formgivning har uppmärksammats. Hög kvalitet och god utformning ger byggnader längre livslängd vilket innebär hushållning med såväl ekonomiska resurser som naturresurser. Inomhusmiljön är av stor betydelse för människors hälsa och livskvalitet. I pågår ett arbete med en handlingsplan för bättre inomhusmiljö. Syftet är att finna effektiva åtgärder för att begränsa och helst eliminera faktorer som kan leda till sjukdom hos brukarna av byggnader. Som ett led i detta arbete avser regeringen tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera problemen med radon i bostäder och vissa lokaler där människor vistas varaktigt samt presentera förslag till ändamålsenliga och effektiva åtgärder. har slutredovisat uppdraget från regeringen om miljö- och hälsoriktigt byggande "Bygg för hälsa och miljö". Inom projektets ram har olika utvecklings- och demonstrationsprojekt genomförts. Resultaten är viktiga underlag för regeringens fortsatta arbete inom området. Miljövårdsberedningens uppdrag att i dialog med näringslivet ta fram strategier för ett ekologiskt hållbart näringsliv inleds med företag valda utifrån funktionen Bygga/bo. Resultatet av dialogen kommer att redovisas . De lokala investeringsprogrammen handlar till stor del om åtgärder i bebyggelsen. Åtgärderna i byggnader gäller till stor del energiomställning och energieffektivisering. 3.6.3 Transporter Transportpolitiken skall bidra till en socialt, ekonomiskt, ekologiskt och kulturellt hållbar utveckling. Transportsystemets utformning och funktion skall anpassas till såväl kraven på en god och hälsosam livsmiljö som hänsyn till natur- och kulturmiljön. En god hushållning med mark och vatten samt energi och andra naturresurser skall främjas. I det transportpolitiska beslutet anges också etappmål för trafikens utsläpp av luftföroreningar och klimatgaser. Riktvärden för trafikbuller har också lagts fast liksom ett åtgärdsprogram mot trafikbuller för den statliga infrastrukturen i befintlig bebyggelse. Den europeiska miljöbyråns rapport om miljötillståndet i Unionen lyfter fram transporternas miljöpåverkan som ett av de mest svårlösta problemen. Det beror bl.a. på att trafiken i luften, på land och till sjöss fortsätter att öka snabbt. Godstransporterna på väg och järnväg i beräknas öka . EU:s åtaganden för att minska klimatpåverkan kan därigenom komma att äventyras. Även konkurrensen om mark mellan trafiksektorn och andra angelägna behov ökar. Utvecklingen av informationsteknologin kommer inte av sig själv att åstadkomma någon avlastning på transportnätet. Däremot bör olika IT-tillämpningar kunna vara ett stöd för en effektivisering av transporterna. och övriga behöver väl fungerande transporter och ett transportsystem som är effektivt, säkert och långsiktigt ekologiskt hållbart. lämnade transportrådet en rapport om uppföljningen av slutsatserna från Europeiska rådets möte i . I rapporten underströks bl.a. rådets avsikt att fortsätta arbetet med att ta fram en enhetlig strategi samt relevanta miljömål i syfte att påskynda integreringen av miljökraven i den gemensamma transportpolitiken. En första rapport skall diskuteras under det finska ordförandeskapet. Den svenska bilindustrin ligger i frontlinjen i arbetet med att miljöanpassa transporterna. Bilindustrin är också viktig för ekonomi och sysselsättning i . Kunskap om teknik och organisatoriska lösningar som kan bidra till en hållbar utveckling är viktiga konkurrensfaktorer. Många av världens ledande fordonstillverkare satsar stora resurser på att skapa konkurrensfördelar genom att tidigt kunna erbjuda bränslesnålare eller alternativt drivna fordon. För en livskraftig fordonsindustri krävs särskilda insatser för att möta framtidens utmaningar. Ett nära och aktivt samarbete mellan staten och näringslivet har en stor betydelse för utvecklingen av framtidens teknik. Som ett led i detta samarbete pågår som tidigare framgått diskussioner mellan företrädare för regeringen och fordonsindustrin om att i samverkan göra en målmedveten satsning på att utveckla ny och miljövänlig fordonsteknik. Trafikverken har haft sitt miljöansvar inskrivet i sina instruktioner. Inom transportsektorn finns det också flera exempel på framgångsrika samarbetsprojekt på miljöområdet. Ett sådant exempel är arbetet med ett miljöanpassat transportsystem, det s.k. , där nio myndigheter samverkat med företrädare för bil- och oljeindustrin. är det internationella samarbetet av strategisk betydelse om ett miljöanpassat transportsystem skall kunna förverkligas. Det gäller inte bara järnvägens och sjöfartens utveckling utan också vägtrafikens, för vilken den fria konkurrensen mellan svenska och andra transportörer inom EU kräver samverkan mellan medlemsländerna för att de åtgärder som vidtas skall bli neutrala från konkurrenssynpunkt. De nationella planerna för transportinfrastrukturen för perioden 2007 fastställdes av regeringen . Arbetet med de kommande planerna för perioden 2011 pågår och förslag kommer att föreläggas . Miljöbedömningar av planerna utgör en viktig del i arbetet. Miljöeffekterna av olika handlingsalternativ skall belysas. ikraftträdande innebär bl.a. att vissa större trafikanläggningar numera skall tillåtlighetsprövas av regeringen. ställer högre krav än tidigare på att miljökonsekvenserna av ett infrastrukturprojekt blir väl belysta i ett tidigt skede. Därigenom skapas möjligheter att få till stånd mer miljöanpassade helhetslösningar. skärptes kraven på hänsyn till stads- och landskapsbild, natur- och kulturvärden samt estetik genom ändringar i väglagen (1971:948) och i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Trafikverken har redovisat program för hur arkitektoniska och gestaltningsmässiga kvaliteter skall främjas i samband med byggande och förvaltning av byggnader och anläggningar. Regeringen bedömer att de flesta etappmålen som redovisats i det nämnda transportpolitiska beslutet kan nås. En omställning till ett ekologiskt hållbart transportsystem kräver dock insatser av ett stort antal aktörer och en kombination av olika styrmedel och incitament. Även om ekonomiska styrmedel av olika slag blir allt viktigare kommer skärpta tekniska krav även att vara nödvändiga. 3.7 Forskning och teknikutveckling 3.7.1 FoU om miljö och hållbar utveckling Forskning, teknikutveckling och ny kunskap öppnar nya möjligheter för omställning till en ekologisk hållbar utveckling. Praktiskt taget alla vetenskaper från naturvetenskap till teknik, från samhällsvetenskap till humaniora har bidrag att ge. Globalt sker en snabb teknikutveckling som har eller kommer att få stor betydelse för den ekologiska hållbarheten. Ny teknik är en av förutsättningarna för att utvecklingen skall gå mot ökad ekologisk hållbarhet, exempelvis vad gäller energi- och resurseffektivisering samt renings- och återvinningsteknik. Men också kunskap om samhälle, organisation, levnadsvanor och normer spelar en stor roll. Forskning och kunskapsuppbyggnad om miljö och hållbar utveckling Regeringen gav i uppdrag att i sam- verkan med utreda frågan om behovet av kunskap och forskning om hållbar utveckling. anser i utred- ningen "Forskning för hållbar utveckling en nationell strategi" att ansvaret för att finansiera forskning om hållbar utveckling bör delas av praktiskt taget alla finansiärer av forskning och ingå som en del i begreppet "samhällsrelevans". Regeringen gav också i uppdrag att i samverkan med göra en samlad bedömning av miljöforskningen. Utgångspunkten för utredningen skulle vara att den samlade miljöforskningen skulle stärkas. Mot bakgrund av dessa utredningar föreslår regeringen i budget- propositionen att miljöforskningen stärks genom ett anslag för miljöforskning till på för och . Förstärkningen av miljöforskningen motiveras också av behoven av underlag för att uppnå miljömålen samt för framtagande av miljökvalitetsnormer som kan införas med stöd av . Medlen skall främst användas för miljöeffektforskning och miljötoxikologisk forskning, men också för att finansiera statens andel av den samfinansierade forskningen med näringslivet vid IVL . Inom EU påbörjades det femte ramprogrammet för forskning och utveckling (1999 2002). Totalt omfattar detta forsknings- program projektfinansiering på för fyraårs- perioden. Programmet innehåller insatser inom flera områden men har en tydlig inriktning mot hållbar utveckling. Forskningsprogrammet kommer att få stor betydelse för att öka kunskaperna om hållbar samhälls- utveckling i . Förhoppningarna är stora att svenska forskare skall bli lika framgångsrika inom det femte som i det fjärde ramprogrammet. Miljövårdsberedningen har på regeringens uppdrag utrett frågan om ett för ekologisk hållbar utveckling. Regeringen beslutade i enlighet med Miljövårdsberedningens förslag att inrätta ett sådant centrum som invigdes . Kunskaps- centrumet är lokaliserat till som en egen myndighet med en årlig budget på och med uppgift att stödja arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling. Centrumet skall stimulera kontakter mellan praktiker och forskare och vara en länk som gör att kunskaper i forskarvärlden kommer praktikerna till godo och ser till att angelägna frågor når forskarna. En viktig uppgift är att stödja kommunerna i arbetet med att ta fram och genomföra de lokala investeringsprogrammen för ekologisk hållbarhet och att sprida erfarenheterna från dessa program. Geografisk information I utvecklingen av uppföljningssystem för en ökad ekologisk hållbarhet är tillgången till geografiska data av stor betydelse. Regeringen föreslog i budgetpropositionen en särskild satsning för att stimulera en ökad användning av geografiska data och informationssystem inom den offentliga sektorn (prop. 1998/99:1 utg. omr. 18, bet. 1998/99:BoU1, rskr. 1998/99:59). 3.7.2 Miljö- och energiteknik Programmet för omställning och utveckling av energisystemet innebär en långsiktig satsning på forskning, utveckling och demonstration av ny energiteknik. Programmet löper t.o.m. .