prop · GN037 · 2000-01-01 00:00:00 — torde höra till världens "samarbetstätaste" länder då det gäller kommuners och regioners samverkan med vänorter och vänregioner. Samarbetet fortsätter att öka i omfattning ännu efter kommunismens fall: tre kommuner av fyra, flertalet landsting och alla länsstyrelser har någon form av decentraliserat östsamarbete, vartill kommer samarbetsprojekt med östliga systerorganisationer och landstingens insatser via . Den största koncentrationen föreligger ifråga om och (främst de norra wojewódskapen); även uppvisar ett mycket omfattande nätverk. Samverkan med och (företrädesvis de nordvästra delarna) ökar oavbrutet. Medan samarbetet den koncentrerades till demokratifrågor i snävare bemärkelse, omfattar samarbetet nu alla former av "good governance". Härtill kommer samverkan kring ett brett spektrum av sakfrågor såsom lokal miljö (vatten och avlopp, energisystem m.m.), kultur, utbildning och service på områden som samfärdsel, planfrågor etc. Hälso- och sjukvård samt omvårdnad spelar en växande roll; här har landstingen möjlighet att göra en viktig insats som kompletterar annat utvecklingssamarbete. Genomgående gäller att det rör sig om områden där kommuner och regioner är bäst skickade att göra insatserna. Det decentraliserade samarbetet har erhållit ett omfattande statligt stöd. Detta sker bl.a. genom fördjupat vänortssamarbete, länsstyrelsesamarbete och olika former av insatser via svenska landsting, inte minst genom Hälso- och sjukvårdens , med stöd från Sida eller med finansiering från den s.k. Östersjömiljard I. Bland länsstyrelseprojekten utgör projekten - Jelgavas rajons i och - Masurisk-Warmiska regionen i de mest omfattande satsningarna. EU-medel för gränsöverskridande samarbete, vänortsverksamhet m.m. har också spelat en betydande roll. Genom att individer samt lokala och regionala myndigheter själva ställt upp med kunskaper och arbetsinsatser har de nationella och europeiska medlen "drygats ut" och medfört goda resultat per insatt krona. En mycket approximativ beräkning pekar på att värdet av de svenska insatserna inom det decentraliserade samarbetet nu uppgår till ca . Det decentraliserade regionala samarbetet har fått en kraftig stimulans sedan och blev medlemmar i . Interreg- program upprättades då till förmån för svenska och finska regioner genom att medel från avsattes för gränsöverskridande samarbete. De gränsöverskridande program som stöds av omsluter de nästan för perioden , varav EU:s budget står för drygt 200 miljoner. bidrar till åtta av programmen med egna medel och kan delta som fullvärdig medlem. Alla program har stark fokusering på ekonomiskt samarbete och företagsutveckling. Interreg-programmen har öppnat helt nya finansieringsmöjligheter för det regionala samarbetet. EU-medlen allokeras av kommissionen till respektive program och fördelas sedan av programmets egen beslutsgrupp till insatser som kan uppvisa nationell medfinansiering från offentliga och eventuellt privata källor. Vissa program omfattar geografiskt även regioner i kandidatländer och . Graden av dessa länders deltagande i konkreta projekt beror på tillgänglig finansiering dels från bl.a. EU:s stödprogram Phare och Tacis, dels egen nationell medfinansiering. Två delprogram med egna beslutsgrupper har upprättats för insatser i samiska områden, vilket har lett till ett motsvarande kraftigt lyft för det inomsamiska samarbetet över gränserna. En ny generation Interreg-program, Interreg III, skall arbetas fram för EU:s nästa budgetperiod år 2000-2006. De flesta områden i som omfattats av stödformen förväntas komma i fråga även för de nya programmen. Regeringen anser det viktigt att de myndigheter som förvaltar statliga medel som har avsatts för insatser till förmån för kandidatländerna och är uppmärksamma på att en multiplikatoreffekt kan uppnås när dessa medel utnyttjas för att finansiera medverkan av aktörer från de aktuella länderna i projekt inom ramen för Interreg-program. 2.13 Miljösamarbete Allmänt Målet för miljöinsatser i är att bevara och förbättra miljön, särskilt i och omkring . deltar i det multilaterala samarbetet inom Helsingfors- kommissionen (HELCOM) vars mål är att återställa den ekologiska balansen i . HELCOM antog 1992 ett särskilt åtgärdsprogram inom vilket man identifierade 132 särskilt prioriterade utsläppskällor, s.k. "hot spots" utmed . Åtgärdsprogrammet innehåller förutom direkta miljöåtgärder även komponenter som bidrar till utveck- lingen av ekologisk hållbarhet i hela avrinningsområde. tog, vid statsministermötet i , initiativ till att börja diskutera en för . Vid Östersjöstaternas råds ministermöte antogs "Baltic 21 för ". Denna inkluderar mål och scenarier för hållbar utveckling i ett 30-årigt perspektiv liksom ett handlingsprogram med tidsplaner, aktörer och finansiering. Baltic 21 fokuserar på sju sektorer (jordbruk, energi, fiske, skog, industri, turism och transport) vars utveckling bedöms vara av särskilt stor betydelse för att uppnå en hållbar utveckling i . Arbetet inriktas nu på genomförandet av handlingsprogrammet, där tillsammans med svarar för samordningen och implementeringen inom industrisektorn. har gjort insatser på miljö- och energiområdet, exklusive kärnsäkerhet och strålskydd, för totalt som har kanaliserats via Sida/BITS. Det svenska stödet har sin tyngdpunkt inom avloppshantering. (Se bilaga 4, tabell 1 för översikt över de anslag som Sida/BITS ansvarat för 1989-1998.) har tecknat avtal om delfinansiering av sju större vatten- och avloppsprojekt i och tre i samt bereder ytterligare vatten- och avloppsprojekt i de baltiska länderna, och där de största insatserna planeras i respektive . arbetar aktivt för att minska sjöfartens negativa miljöpåverkan inom ramen för (). enades länderna runt om en gemensam strategi för att komma till rätta med utsläpp av avfall från fartyg. Denna strategi omfattar alla typer av avfall som uppkommer ombord på fartyg och gäller såväl handelssjöfarten som fiskefartyg, arbetsbåtar och fritidsbåtar. Strategin innebär bl.a. att det skall finnas ett system för mottagning av fartygs- genererat avfall i hamn runt hela . Flera rekommendationer om strategins praktiska genomförande antogs av HELCOM , bl.a. principen att ilandlämning av fartygsgenererat avfall skall vara obligatoriskt och att ingen särskild avgift skall utgå vid omhändertagande av avfall. Det är regeringens nyinrättade pris för insatser som gagnar vattenmiljö. Prisets första mottagare blev det polska företaget som belönades för sitt arbete med att rena floder och därmed vatten. De svenska miljöinsatserna i regionen svenska miljöinsatserna kan delas in i två huvudgrupper: - kunskapsöverföring genom konsultinsatser och/eller samarbete mellan lokala parter och svenska organisationer och institutioner - investeringar i anläggningar, främst avseende hantering av kommunalt avlopp men även bl.a. fast avfall, mottagnings- anläggningar för fartygsavfall och förbättringar i värmeförsörjning. Kunskapsöverföring Två inriktningar har dominerat kunskapsöverföringen; dels stöd som inriktats på uppbyggande av kunskap och kompetens genom samarbete med svenska parter, dels insatser som även är projektförberedande för framtida investeringsprojekt, med möjlighet till fortsatt stöd från Sida (i kombination med stöd från andra finansieringsorgan eller med stöd enbart av internationella finansieringsorgan). Exempel på projekt som i första hand utgörs av institutionellt stöd är Development of for , Implementation of a Water Quality Monitoring and for the Basin (), etc. Dessa projekt syftar till en ökad kunskap och möjlighet att långsiktigt förbättra situationen inom respektive område. Projektförberedande insatser resulterar ofta i analyser av förutsättningarna för investeringar, i projektering och slutligen i genomförande av investeringsprojekt. stöd till kandidatländerna för att uppnå EU:s krav för anslutning sker institutionellt genom rådgivningsstöd till miljömyndigheter, och hjälp med EU-anpassning av lagstiftning och regelverk, framför allt inom ramen för Östeuropaprojekt. Svenska rådgivare vid nationella miljömyndigheter arbetar med EU-anpassning av t.ex. kemikaliekontroll. Förutom Sida- finansierade insatser ansvarar även för twinning mellan miljömyndigheter, med stöd från EU. Investeringsprojekt har resulterat i projektering och byggande av 10 avloppsreningsverk, en avfallsdepå och en anläggning för hantering av fartygsavfall. Anläggningarna i (Nowy Targ, , Czajka) samt Haapsalu i , och i , samt och Kaunas i är i drift, medan resterande anläggningar kommer att invigas . Vidare har VAsystemen i tre polska städer reparerats och rustats upp efter översvämnings- katastrofen . Ett fjärde projekt pågår i där Sida disponerar medel från Östersjömiljard I (se bilaga 4, tabell 2 för översikt). Regeringen har bemyndigat Sida att ingå VA- projekt i omfattande 120 miljoner. Förutom utrustningskomponenter bidrar Sida i merparten av projekten ovan även med stöd till institutionell utveckling bl.a. genom s.k. twinning mellan ett svenskt kommunalt VA- eller avfallsbolag och den lokala parten. medverkan i investeringsprojekten har präglats av att projekten skall leda till att VA-servicen blir självbärande dvs. att verksamheten finansieras med avgifter från användarna. För vissa projekt i synnerhet i har dessa utgångspunkter inneburit problem. har ställt krav på medfinansiering lokalt samt att projekten även stöds av andra internationella finansieringsorgan som eller . Vidare har krav ställts på långsiktig hållbarhet vad avser teknikval, ekonomiska förutsättningar samt institutionell utveckling. Nya investeringar ska klara för utsläppsnivåer etc., som i huvudsak sammanfaller med . De svenska investeringarna har gett ett flertal positiva effekter. Av dessa kan särskilt nämnas: - bättre fungerande avloppsreningsverk, minskade utsläpp av organiskt material och närsalter till - bättre fungerande avfallsbehandlingsanläggningar () med gasutvinning ger minskade utsläpp av växthusgaser till atmosfären, och utnyttjande av gasen som bränsle ersätter fossila bränslen - säker hantering av fartygsavfall minskar risken för oljeutsläpp, skador på fåglar och marin miljö. Svenskt näringslivs medverkan Det svenska näringslivet spelar en central roll i det svenska miljöstödet. Det är i allt väsentligt svensk kunskap och svensk utrustning som Sida finansierar i projekten. Det kan noteras att är den utan jämförelse största bilaterala finansiären i de projekt inom HELCOM:s Östersjöprogram som genomförts med internationell finansiering. - Svenska utrustningsleverantörer har genomfört omfattande leveranser till slutförda och pågående investeringsprojekt. Dessa projekt har i enlighet med regeringens uppdrag till Sida väsentligen varit inriktade på avloppsrening. Genom dessa projekt har företag fått ett första fotfäste på aktuella marknader. - Svenska tekniska konsultföretag har på detta sätt genom bl.a. förstudier och stöd i upphandlings- och genomförandefaser fått en plattform för fortsatt verksamhet i . - Svenska konsulters medverkan i projektförberedelser via IFI anses ofta bidra till att underlätta för svenska leverantörer i investeringsfasen. Sida har aktivt samverkat med IFI på detta sätt. - Svenska kommunala VA- och energiföretag har engagerats för att bl.a. utveckla de lokala . De har därmed fått ökad internationell erfarenhet och goda förutsättningar för framtida samarbete mellan företagen. - På energiområdet har några mindre demonstrations- projekt genomförts som förberedelse för planerade, större investeringar. Dessa har också en viktig dörröppnande funktion för svenska leverantörer. Kommande investeringar först och främst i öppnar stora möjligheter för svenskt näringsliv. - I miljö- och energiprojekten har i storleksordningen 100 svenska företag varit engagerade. - Sidas internationella kurser exponerar nyckelpersoner i samarbets- länderna, för svenskt kunnande, vilket är till fördel för svenskt näringsliv. - Stödet till Ekofonden i har gjort det möjligt för svenska företag att lämna anbud på samtliga projekt som fonden finansierar. - Sidas StartÖst-program ger stöd främst till kunskapsöverföring i samarbetsprojekt mellan svenska små och medelstora företag (under 250 anställda) och deras partners i framför allt , , och . Samarbete med andra institutioners program Samtliga större svenska investeringsprojekt genomförs i samverkan med insatser från internationella finansieringsinstitutioner såsom och . Andra samarbetspartner är de övriga nordiska länderna, NEFCO, NIB, EIB, EU/Phare och EU/Tacis. Sida finansierar förberedelser för projekt som senare skall finansieras av dessa aktörer. 2.14 Energisamarbete Bakgrund En fungerande energiförsörjning är av avgörande betydelse för den ekonomiska och sociala utvecklingen i . ger energisystemet upphov till allvarliga miljöstörningar. I synnerhet för de nya demokratierna ligger det en stor utmaning i att utveckla ekonomin som energisektorns miljöproblem minskar. I finns riklig tillgång på såväl fossila som förnybara energiråvaror. Den goda tillgången på energi är naturligtvis en stor fördel för regionen. skiljer sig situationen kraftigt mellan länderna. Tre länder, , och , är nettoexportörer av energi. Övriga länder är i högre eller lägre grad beroende av import. Till följd av en låg prisnivå och föråldrad utrustning används energiresurserna betydligt mindre effektivt i de nya demokratierna än i den västra delen av regionen, något som har en negativ inverkan på både ekonomin och miljön. En viss förändring av prissättningsprinciperna har skett, men priserna kan av sociala skäl inte höjas i alltför snabb takt. Kostnaden för nödvändiga nyinvesteringar inom energisektorn kan i allmänhet inte bäras av de nya demokratierna själva. Ett regionalt samarbete krävs för att åstadkomma den nödvändiga förnyelsen av energisystemet. En förbättrad infrastruktur på energiområdet är mycket viktig för att öka försörjningstryggheten i , i de baltiska länderna och i övriga . En stor del av det regionala samarbetet inriktas därför på att utveckla gemensamma marknader för energi, exempelvis genom fysisk sammankoppling av el- och gasnäten och genom att arbeta för harmoniserade rambetingelser för handeln med energi. Exempel på sådana faktorer är miljökrav och ekonomiska styrmedel som skatter och avgifter. energipolitiska beslut (prop.1996/97:84, bet. 1996/97NU:12, rskr 1996/97:272) innefattar en strategi för energisamarbete med länderna kring . Det är av stort svenskt intresse att minska riskerna med kärnkraften i och samt att utveckla ett energisystem kring som är säkert, effektivt, väl dimensionerat och ekologiskt uthålligt. Mellanstatligt energisamarbete Det första gemensamma mötet mellan energiministrarna från länderna kring hölls i . I mötet deltog även Europeiska kommissionen. Kommunikén från mötet betonar betydelsen av regionalt samarbete på energiområdet, som ministrarna konstaterar att utgångspunkterna skiljer sig avsevärt mellan länderna i regionen. Som önskvärda samarbetsområden framhålls bl.a. harmonisering av regelverk, främjande av gränsöverskridande investeringar och utveckling av el- och gasnäten. har tagit initiativ till bildande av en särskild arbetsgrupp för det regionala energisamarbetet kring , Baltic Energy Task Force. Arbetet inom denna har pågått och kommer att avslutas . Arbetet samordnas med relaterade aktiviteter inom ramen för och . Nästa regionala energiministermöte planeras äga rum i . Baltic Ring Genom att koppla samman elsystemen i länder som har vattenkraftbaserad elproduktion, t.ex. och , med elsystemen i länder med bränslebaserad elproduktion som , , och , kan produktionsanläggningarna utnyttjas jämnare och mer effektivt. Därmed kan också de negativa miljöeffekterna av kraftproduktion minska i området som helhet. Kraftindustrin samarbetar regionalt kring projektet , dvs. en sammankoppling av elnäten och tillskapandet av en regional elmarknad kring . Teoretiskt sett är det inte särskilt många nya överföringsförbindelser som behövs för att områdena runt skall knytas ihop. En av dessa förbindelser är sjökabeln mellan och , som är föremål för prövning i miljödomstolen. En slutsats av gjorda utredningar inom projektet är att rambetingelserna för produktion och handel med el måste harmoniseras, om fördelarna med en gemensam elmarknad skall kunna tas till vara. Som tidigare nämnts utgör frågan om harmonisering av regelverken en viktig del av det pågående mellanstatliga samarbetet på energiområdet. Bilateralt energisamarbete , tidigare , genomför ett program för effektivare energianvändning och ökat utnyttjande av förnybara energislag i och . Programmet utgör en viktig del av svensk klimatpolitik. Programmet omfattar omkring 70 projekt. Ett drygt 50-tal av projekten har rapporterats som gemensamt genomförda aktiviteter (Activities Implemented Jointly, AIJ) inom ramen för om klimatförändring. Nya projekt inom ramen för programmet skall genomföras i linje med regelverket för flexibla mekanismer enligt klimatkonventionens Kyoto-protokoll och har anvisats för programmet för perioden 2004. Energisektorn är också ett viktigt område för Sidas utvecklingssamarbete med de nya demokratierna. Viktiga mål för insatserna är kapacitetsuppbyggnad och institutionell utveckling för att förbättra energieffektiviteten och för att möjliggöra en övergång till en energisektor baserad på marknadsekonomiska principer och internalisering av miljökostnader. Det handlar både om kunskapsstöd och investeringar, det senare en verksamhet som Sida nu utökar. I storleksordningen har via Sida kanaliserats till energisektorn i samarbetsländerna. Vidare har ett antal studier och projekt inom energisektorn finansierats med medel från den första Östersjömiljarden. Bland de volymmässigt större projekten kan nämnas rehabilitering av fjärrvärmesystemen i , i städerna Archangelsk och Gattjina i och för upprustning av en transformatorstation i . Svensk industri har ett stort kunnande på miljö- och energiområdet. Det finns därför goda möjligheter för svenska företag att medverka i de omfattande investeringar som förestår på detta område. Protokoll mellan och Ett protokoll mellan och regeringar om samarbete på energiområdet undertecknades i . Länderna skall fördjupa samarbetet för att skapa förutsättningar för en säker, effektiv, ekonomiskt balanserad och miljövänlig energiförsörjning i . Det nära samarbetet inom skall beaktas. Samarbetet skall främja energieffektivisering, rationell energianvändning, användning av förnyelsebara energislag samt utveckling av en infrastruktur för försörjning med el och naturgas. Syftet med protokollet är att skapa en fast grund för det fortsatta samarbetet mellan och . Grundvalen för samarbetet skall vara ömsesidig fördel och lika rättigheter inom ramen för ett marknadsekonomiskt system. Länderna är överens om att en sammankoppling av el- och gasnäten i har en strategisk betydelse för utvecklingen av energisystemen runt . Vidare konstaterar länderna att infrastrukturen för naturgasförsörjningen i regionen är extra viktig. De tekniska och ekonomiska förutsättningarna för leveranser av naturgas till den svenska marknaden skall analyseras. Utgångspunkten för beslut om investeringar i gasledningar samt inköp av naturgas till den svenska marknaden skall fattas efter kommersiella principer. En särskild expertgrupp med företrädare för det ryska Bränsle- och energiministeriet och det svenska har inrättats för att bl.a. studera gemensamma förutsättningar för en utbyggnad av naturgasnäten. Grunden för arbetet skall vara de pågående förstudierna om ett regionalt naturgasnät från till . Den gemensamma expertgruppen har mötts . Överläggningarna har resulterat i undertecknandet av ett samarbetsavtal om energieffektivisering och förnybar energi. På gasområdet har det planerade arbetet försenats något främst beroende på att erforderligt underlag i form av resultat från förstudierna ännu inte föreligger. Frågan kommer sannolikt att avhandlas i expertgruppen . 2.15 Transporter har stor potential för tillväxt och förbindelserna mellan utvecklas i en allt snabbare takt. Kommunikationer spelar en nyckelroll i detta sammanhang och mycket av utmaningen ligger i att utvecklingen i regionen sker på ett uthålligt sätt. Utvecklingssamarbetet med inom transportområdet inriktar sig främst på gods- och persontransporter samt säkerhets- och miljöfrågor. Bilaterala sjö- och flygräddningsavtal har träffats och kommer att ingås mellan och länderna runt . Det nordiska trafiksäkerhetssamarbetet kommer att alltmer inrikta sig på och . Flygförbindelserna förbättras successivt med genom omfattande och liberala luftfartsavtal och har fått i uppdrag att utarbeta en plan för hur sjötransporter skall kunna utvecklas i . kommer en kompletterande överenskommelse att träffas med om vissa ytterligare förutsättningar för prissättningen för nyttjande av Öresundsförbindelsen samt vissa grundläggande principer för buss, taxi och järnvägstrafik på förbindelsen. En proposition kommer att föreläggas . 2.16 Kärnsäkerhet Inledning Den svenska insatserna för att förbättra kärnsäkerheten och strålskyddet i har pågått . Sammanlagt har budgeterats för dessa ändamål. Drygt hälften av dessa medel har avsatts till säkerhetsförbättringar vid kärnkraftverket i samt till stöd till den litauiska säkerhetsmyndigheten . Kärnsäkerhet Målet med det svenska kärnsäkerhetsprogrammet är att så långt det är möjligt bidra till att uppenbara säkerhetsbrister åtgärdas i existerande reaktorer som av energibalansskäl inte kan stängas samt att stärka de oberoende säkerhetsmyndigheterna. har deltagit i ett omfattande samarbete med kärnkraftverket i syfte att minska sannolikheten för att en kärnkraftolycka med stora radioaktiva utsläpp skall inträffa fram till avvecklingspunkten för anläggningen. Samarbetet med har framförallt skett inom de tre områdena myndighetssamarbete, industrisamarbete och tekniska förbättringar. Inom myndighetssamarbetet har stött uppbyggnaden av den litauiska säkerhetsmyndigheten . Stödet har givits genom utbildning, viss utrustning samt konsultation i samband med den operativa verksamheten. Industrisamarbetet har bl.a. byggt på att genom kontakter mellan organisation och svenska kraftbolag och industriföretag höja säkerhetskulturen vid . Tekniska förbättringar har bl.a. resulterat i ett förbättrat brandskydd. Aktuella projekt avser förbättringar av det fysiska skyddet och kommunikations- systemet vid kraftverket. har via () drivit projekt för att höja säkerheten vid utanför . Samarbete inleddes även med Kola kärnkraftverk . SKI har, vid , tillsammans med , och genomfört en säkerhetsanalys av reaktorblock 2. Arbetet avslutades och har redan lett till förbättringar som avsevärt ökat säkerheten. Samarbetet utvidgas nu till att omfatta en fullständig säkerhetsanalysrapport av västerländsk typ för kraftverket. SKI samarbetar även med inom oförstörande provning (kontroll av sprickbildning). Insatserna baseras på erfarenheter från det omfattande samarbetet med . Vid har SKI överenskommit med och att samarbeta i ett omfattande projekt rörande installation av ett helt oberoende system för nödförsörjning av matarvattnet till reaktorblock 3 och 4. Systemet skyddar härden vid bl.a. totalt bortfall av elförsörjning. Projektet beräknas vara avslutat i slutet . På bilateral basis förekommer diskussioner mellan SKI och om bl.a. utrustning för att underlätta vissa moderniseringsarbeten vid anläggningen, kontroll och förbättring av reaktorinneslutningens funktion samt kunskapsöverföring i företagsledning och säkerhetskultur. Strålskydd och kärnavfall Målet med insatserna på strålskyddsområdet är att de enskilda samarbetsländerna skall få ett förbättrat strålskydd och säkerhetskultur, en effektiv organisation inom strålskyddsområdet samt hjälp med att lösa eventuella akuta strålskyddsproblem. Inom området strålskydd har arbete initierats inom ett flertal områden såsom lagstiftning, beredskapsplanering, hantering av radioaktivt avfall, sanering, strålmiljö och utbildning.