prop · GN0332 · 2000-01-01 00:00:00 — Tvärtom kommer den sakkunskap och goda beställarkompetens som anställda representerar att, enligt regeringens bedömning, resultera i ett stärkt förtroende för statistiken. En kritik som ofta framförts mot den officiella lönestatistiken är nämligen att SCB saknar tillräcklig kunskap för att kunna tolka statistiken tillräckligt väl. Ett skäl till att SCB är statistikansvarig myndighet är att det inte gått att peka ut en entydig huvudanvändare av statistiken. har tidigare fastlagt principer för ansvaret och finansieringen av den statliga statistiken. Enligt principerna skall SCB ansvara för officiell statistik som griper över flera sektorer, som saknar en entydig huvudanvändare eller där det påtagligt gagnar förtroendet för statistiken. Enligt regeringens mening uppfylls inte dessa kriterier för lönestatistiken när inrättats. Inrättandet av innebär att ett samlat ansvar för att följa och analysera svensk lönebildning kommer att finnas vid en och samma myndighet. Analysarbetet kommer att bedrivas utifrån olika perspektiv där en viktig del är att tolka den uppmätta löneutvecklingen. skall också publicera månadsvisa och årsvisa rapporter om lönebildning och löneutveckling. Den funktion föreslås få motsvaras inte av verksamheten vid någon existerande statlig myndighet. framstår därmed som en huvudanvändare av lönestatistiken. Regeringen anser därför att statistikansvaret bör föras över från , som har detta ansvar, till . De anställda vid kommer med sin kompetens inom bland annat områdena samhällsekonomi, lönebildning, lönestatistik, avtalsförhandlingar och avtalstolkning att ha en mycket god kunskap om vad som krävs för utformningen av en användbar lönestatistik. Därför kommer att besitta en god beställarkompetens. statistikansvar bör avse både den månadsvisa lönestatistiken, ibland benämnd konjunkturstatistiken, och den årsvisa lönestatistiken, ibland benämnd strukturstatistiken. Statistikansvaret bör inte omfatta den kvartalsvisa sysselsättningsstatistiken som är separerad från lönestatistiken. Vidare bör statistikansvaret inte heller omfatta Arbetskraftsundersökningarna () och annan statistik som inte produktionstekniskt är kopplad till den månadsvisa lönestatistiken. Överföringen av ansvaret bör enligt regeringens mening ske så snart som är möjligt med beaktande av att inrättas . Det är väsentlig att ges tid att hinna bygga upp en tillräcklig kompetens inom myndigheten . Enligt regeringens bedömning framstår som en lämplig tidpunkt för överföringen av statistikansvaret. Regeringen instämmer vidare i remissynpunkten från och med flera att det är av värde om beställarrollen och utförarrollen skiljs åt för framtagandet av lönestatistiken. Detta skulle stärka såväl kvalitetskraven som kostnadsmedvetandet och effektivitetskraven i statistikproduktionen. Det är därmed väsentligt att i sin beställarroll beaktar de produktionstekniska vinster och kostnadsmässiga besparingar som kan åstadkommas om lönestatistikproduktionen samordnas med angränsande statistik. Enligt den bedömning utredningen gjorde kommer huvuddelen av den officiella lönestatistiken att produceras av även om statistikansvaret tas över av . Fördjupat samrådsförfarande som kan utpekas som en huvudanvändare av lönestatistik är det av högsta vikt att andra användares statistikbehov tillgodoses samt att samrådet med dessa sker regelbundet och i fasta former. De väsentligaste övriga användningsområdena för den officiella lönestatistiken är konjunkturbedömning, samhällsvetenskaplig forskning, jämställdhetsarbete och allmäninformation. Vidare används den av arbetsgivare som underlag för lönesättning. Ytterligare användningsområden är, som SCB lyfter fram i sitt remissvar, underlag i annan statistikproduktion som nationalräkenskaperna samt internationell rapportering till , och . En allmänt förekommande fråga som tas upp av remissinstanserna är behovet av större inflytande över statistikens utformning. BAO, Facken inom industrin, , och framför sådan synpunkter. Regeringen avser att ge i uppgift att inrätta ett expertråd för lönestatistik som bland annat skall fungera som ett organ för att tillvarata andra intressenters behov i utformningen av lönestatistiken. Det kan ske genom att olika intressenter kan påverka uppläggningen på ett tidigt stadium och får möjlighet att gemensamt tolka utfall, ingångna avtals effekter m.m. Rådet bör alltid sammankallas som förberedelse till beslut som påverkar statistikproduktionen. I rådet bör enligt regeringen företrädare för arbetsmarknadens parter ingå. Enligt utredningens förslag bör därutöver och adjungeras till rådet. Regeringen instämmer i utredningens bedömning men menar att även representanter för den samhällsvetenskapliga forskningen bör adjungeras till rådet samt att också regelbundet bör samråda med andra intressenter som och Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. och andra organ på konjunkturbedömningens område är starkt beroende av främst den månadsvisa lönestatistiken. måste därför genom ett välutvecklat samrådsförfarande tillförsäkras ett stort inflytande på statistikproduktionen i för konjunkturbedömningen relevanta avseenden. Det är vidare väsentligt att samråd sker med SCB i frågor som gäller behov av allmäninformativ statistik, inbegripet statistik som belyser jämställdhetsfrågor, samt när det gäller krav från och andra internationella organ. Särskilt väsentligt är att samordningen med den ekonomiska statistiken och de krav som följer av att även lönestatistiken och dess bakomliggande register bör utgöra en integrerad del av statistiksystemet beaktas väl. IFAU framför i sitt remissvar farhågor om att ett byte av huvudman riskerar att medföra brott i de statistiska tidsserierna vilket försvårar forskningens arbete. Regeringen menar att sådana frågor bör hanteras i det fördjupade samrådet. Det faktum att blir en huvudanvändare av lönestatistik får enligt regeringen inte innebära att andra användares intressen åsidosätts. Den utformning av samrådsförfarandet som regeringen föreslår syftar till att på ett bättre sätt än tillgodose statistikanvändarnas synpunkter. Skulle det som vissa remissinstanser befarar ändå uppstå en situation där viktiga användares intressen åsidosätts är regeringen beredd att ompröva förslaget om förläggningen av ansvaret för den officiella lönestatistiken. Regeringen har därför för avsikt att låta utvärdera konsekvenserna av förändringen när det nya systemet verkat . Vidare avser regeringen att uppdra åt att redovisa hur man avser att säkerställa att kraven på den officiella statistiken tillgodoses. 8.4.2 Förbättrad lönestatistik Regeringens bedömning: Regeringen avser att ge i uppdrag att vidta åtgärder som kommer att förbättra lönestatistiken. Den månadsvisa statistiken bör förbättras genom en utförligare redovisning av retroaktiva löneutbetalningar. Den årsvisa lönestatistiken bör utvidgas genom att statistik redovisas för ett 50-tal branscher, med fördelning på kön och på arbetare och tjänstemän. Statistiken bör vidare redovisas snabbare än varför produktionen bör effektiviseras. Utredningens förslag: Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Därutöver föreslår utredningen vissa förbättringar som SCB redan genomfört eller genomför avseende statistik även för staten samt full täckning av kommun- och landstingssektorerna. Remissinstanserna: Arbetstagarorganisationerna är allmänt positiva till förslagen om en förbättrad lönestatistik medan flera arbetsgivarorganisationer är kritiska. En majoritet av övriga remissinstanser förespråkar en förbättrad lönestatistik. Skälen för regeringens bedömning lönestatistik SCB har tagit över produktionen av den månadsvisa lönestatistiken avseende kommuner och landsting från och . Den SCB-producerade statistiken täcker samtliga kommuner och landsting. SCB har vidare börjat producera den statliga statistiken . Statistiken planeras att publiceras . Regeringen anser att lönestatistik bör produceras för alla sektorer i ekonomin eftersom en enhetlig periodicitet möjliggör beräkningar för den totala ekonomin. Det är därför tillfredsställande att sådan statistik kan redovisas avseende samtliga sektorer . Det är enligt regeringens mening också viktigt att redovisningen av retroaktiva löneutbetalningar förbättras i syfte att snabbt erhålla en så god bild som möjligt av den faktiska löneutvecklingen. Enligt SCB pågår arbete med en bättre redovisning av retroaktiva löneutbetalningar. Uppgifter om retroaktiva betalningar samlas in löpande, och fördelas i efterhand på de månader betalningarna avser. Revideringar görs således bakåt i tiden. I vissa fall dröjer SCB med att publicera sådana revideringar i avvaktan på ytterligare kompletterande information. Det är emellertid enligt regeringen önskvärt att revideringar med hänsyn till retroaktiva betalningar görs så snabbt som möjligt, även om det blir fråga om preliminära revideringar. Vidare bör precisionen i nivåförändringar redovisas. bör utarbeta rutiner för att göra skattningar av löne- utfallet för hela arbetsmarknaden när endast en del av de uppgiftslämnande företagen har haft möjlighet att ange retroaktiva betalningar. Vidare bör svara för att en samlad publicering sker av statistiken. I publikationen bör även procentuella ökningstal för hela ekonomin och de stora sektorerna anges. Årsvis lönestatistik Regeringen instämmer i utredningens förslag om förbättringar av den årliga lönestatistiken. För att kunna följa löneutvecklingen för kvinnor och män på områden som relativt väl ansluter till de löneavtal som träffas, krävs en lönestatistik som är detaljerad och fördelad både på kön och i förekommande fall på arbetare och tjänstemän. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att det krävs en redovisning på cirka 50 områden eller branscher samt att det kan krävas utökade urval för att erhålla tillräcklig kvalitet i statistiken exempelvis vid uppdelning på kön. LO och flera har i sina remissvar framfört synpunkter om att statistiken bör redovisas per avtalsområde. Regeringen instämmer i utredningens bedömning och slutsats att mycket talar mot framtagandet av en sådan statistik. Utöver vad utredningen anfört anser regeringen dessutom att det skulle innebära stora praktiska svårigheter och kostnader att samla in en heltäckande avtalsområdesuppdelad statistik. Insamlandet skulle exempelvis innebära en påtagligt ökad uppgiftslämnarbörda. Problemen förstoras av att avtalsområdena inte är givna en gång för alla, utan kan delas upp eller slås samman från avtalsrörelse till avtalsrörelse. Produktionstiden för statistiken bör enligt regeringens mening förkortas för att uppnå en högre grad av aktualitet i statistiken. Strävan bör vara att genom effektiviserande åtgärder redovisa statistiken statistiken avser. bör enligt regeringen svara för att årsstatistiken publiceras i form av en årlig rapport, som även innefattar analyser samt jämförelser med resultaten av konjunkturstatistiken. Rapporten diskuteras närmare i avsnitt 8.5. behov av detaljerad statistik på avtalsområden, exempelvis vid medling, förutsätts kunna tillgodoses genom att partsgemensam, eller av ena parten producerad, förhandlingsstatistik ställs till institutets förfogande när så erfordras. Regeringen instämmer i utredningens slutsats att det inte finns skäl att lagstifta om att parterna gemensamt skall producera lönestatistik. Tvångsmedel kan inte åstadkomma den förtroendeskapande effekt som frivilliga statistikavtal kan ge. Att lagstifta om att parterna gemensamt skall producera statistik skulle vara ett främmande inslag i den svenska rättsordningen och innebära ett omfattande ingrepp i organisationernas självbestämmanderätt. Förbättringen av såväl den årsvisa som den månadsvisa statistiken bör genomföras . Ett viktigt skäl för detta är behovet av jämförbar statistik när nästa avtalsrörelse analyseras. Regeringen kommer att ge i uppdrag att vidta åtgärder som kommer att förbättra lönestatistiken. Uppdraget omfattar förbättringar av den månadsvisa statistiken genom en utförligare redovisning av retroaktiva löneutbetalningar samt av den årsvisa lönestatistiken genom att statistik redovisas för ett 50-tal branscher, med fördelning på kön och i förekommande fall arbetare och tjänstemän. SCB får också i uppdrag att producera löpande statistik över vakanser och arbetskonflikter samt att komplettera databasen enligt nedanstående riktlinjer. Forskningsdatabasen om lönebildningen och angränsande frågor har alltmer fått en inriktning som kräver data för enskilda individer och att individerna kan följas över tiden. Dessa behov tillgodoses inte automatiskt av den officiella statistiken i dess nuvarande utformning. Exempel på frågeställningar som i endast begränsad utsträckning kan analyseras med den nuvarande lönestatistiken är arbetslöshetens inverkan på löneutvecklingen, olika slag av lönediskriminering och lönebildningens fördelningseffekter. Det sistnämnda kan bland annat gälla löneutvecklingen för individer med små ekonomiska resurser respektive för de mest välbeställda. Regeringen delar utredningens bedömningen att forskningens behov bäst tillgodoses genom komplettering av individdatabasen . (Longitudinal INdividual DAta for ). Denna databas är under utveckling som ett samarbetsprojekt mellan , , samt . I databasen ingår uppgifter om omkring 300 000 individer samt deras familjemedlemmar. Databasen saknar ännu heltäckande data om individernas löner och arbetstid. Sådana data skulle i hög grad öka databasens forskningsmässiga användbarhet. innehåller en lång tidsserie av uppgifter baserade på registerdata, vilket gör den både kostnadseffektiv och särskilt lämpad för forskningen. och med flera, , , SCB och LO har i sina remissvar gett uttryck för att de stödjer utredningens förslag. innehåller individuella uppgifter om årsvis inkomst, hämtade från inkomstskatteregistren. Det är i detta material möjligt att särskilja löneinkomster och andra inkomstslag. Av detta kan emellertid inga slutsatser dras om lönenivåerna, eftersom man inte vet vilken arbetstid individerna har haft, hur stor del av året de arbetat, hur många arbetsgivare de haft m.m. En möjlighet är att fråga individerna själva om deras löner och arbetstider, på likartat sätt som man nu samlar in annan arbetsmarknadsinformation i Arbetskraftsundersökningarna (). Detta förfarande anses emellertid ge osäkra resultat och är mycket kostsamt. Bättre precision till en förhållandevis låg extra kostnad kan erhållas om man tillför individinformation från SCB:s årsvisa lönestatistik. En nackdel är att man härigenom inte kan få fram lönedata för alla individer i , även om de där har registrerats för löneinkomst. Problem kan också uppstå när det gäller individer med flera arbetsgivare, tillfälliga anställningar etc. Regeringen anser, trots de svårigheter som kan finnas, att forskningsdatabasen bör kompletteras med heltäckande individuppgifter om löner från SCB:s årsvisa lönestatistik. Det skulle avsevärt förbättra forskningens möjligheter att studera lönebildningen. Det är dessutom av speciell betydelse för forskningen om osaklig lönediskriminering på grund av bland annat kön och etnicitet. För att erhålla ett representativt urval av löner för hela arbetsmarknaden bör urvalet av små företag i SCB:s årsvisa lönestatistik samordnas med det urval som finns i . En kompletterande datainsamling kan också behöva göras för dem som inte finns med i underlaget för SCB:s årsvisa lönestatistik. För att ta till vara forskningens synpunkter och önskemål vad gäller lönestatistik bör vidare upprätthålla regelbundna kontakter med forskningen på berörda områden. Det bör ankomma på självt att bestämma om formerna för detta. 8.5 Rapporter om löneutveckling och samhällsekonomi samt utskottsutfrågningar Regeringens bedömning: bör svara för att en årlig rapport om de samhällsekonomiska förutsättningarna för löneförhandlingar tas fram. bör svara för att det publiceras en rapport om löneutveckling m.m. chef bör, om finner det lämpligt, inför finansutskott och arbetsmarknadsutskott redogöra för utvecklingen inom lönebildningens område och det sätt på vilket institutet tagit sig an sin uppgift att verka för en väl fungerande lönebildning. Utredningens förslag: Utredningens förslag överensstämmer i stora delar med regeringens bedömning avseende rapporter om samhällsekonomi och löneutveckling. Utredningen föreslog dock att skulle svara för den årliga publiceringen av rapporten om de samhällsekonomiska förutsättningarna. I utredningen framfördes inga förslag om att institutets chef även bör avrapportera direkt till . Remissinstanserna: Facken inom industrin, BAO, KFO, IFAU, AMS, RSV och Statskontoret är positiva till förslaget. och med flera, Ledarna, och avvisar förslaget. föreslår att rapporterna i stället bör utarbetas av . i instämmer i synpunkt och föreslår dessutom att även RRV skulle kunna ges en roll i detta sammanhang. Skälen för regeringens bedömning Rapport om de samhällsekonomiska förutsättningarna bör svara för att en årlig rapport om de samhällsekonomiska förutsättningarna för löneförhandlingar utarbetas. Rapporten skall vara framtidsinriktad och innehålla bedömningar av hur den ekonomiska utvecklingen kan förväntas se ut under i och omvärlden. Särskilt viktigt är det att beskriva den omvärld, som har att verka i och konkurrera med. Beskrivningarna bör vara mångfacetterade och inte försöka lägga fast en norm för löneökningstakten i form av ett enda procenttal. Utgivningstidpunkten bör anpassas till vad som är lämpligt med hänsyn till avtalsperiodernas löptider på olika avtalsområden. Ett kvalificerat faktaunderlag från en oberoende instans underlättar för såväl parterna som att kunna utgå från en likartad verklighetsbild. Detta gynnar en konstruktiv förhandlingsprocess både om parterna väljer att göra upp på egen hand eller ej. Möjligheterna till samsyn kring de samhällsekonomiska förutsättningarna skall tillvaratas även om det också måste understrykas att olika bedömningar legitimt kan göras av förhandlingsutrymmet utifrån skilda teoretiska och värderingsmässiga utgångspunkter. Det är dessutom viktigt att parterna på lokal nivå får tillgång till de fakta och analyser, som har utgjort ett underlag för förhandlingarna på central nivå. Lönebildningen sker i betydande utsträckning på de enskilda arbetsplatserna i samband med de lokala förhandlingarna. Genom att rapporter publiceras kan en intresserad allmänhet ta del av fakta och analyser. Det är värdefullt att få till stånd en bred debatt om förutsättningarna för lönebildningen, eftersom det annars finns risk för att resultatet av löneförhandlingarna inte uppfattas som legitimt. Erfarenheterna från de länder där parterna samverkar kring rapporter om samhällsekonomiska frågor är goda. Samverkan om analyser av de samhällsekonomiska frågorna tycks ha en tendens att förbättra samförståndsandan mellan parterna. Utredningen redovisar sådana erfarenheter från , , och . Den gemensamma analysen bidrar bland annat till att fokusera intresset på lönebildningens roll för konkurrenskraften och sysselsättningen. Även i finns det positiva erfarenheter från och framåt av rapporter om samhällsekonomiska förutsättningar för avtalsförhandlingar, t.ex. den s.k. Edingruppens arbete. Det gäller även i den senaste avtalsrörelsen, i vilken Industrins ekonomiska råd hade denna funktion. De opartiska ordförandena tillmäter Industrins ekonomiska råd en utomordentlig vikt, i sin utvärdering av förhandlingar. Genom rådet har det varit möjligt att på ett effektivare sätt än tidigare få utlåtanden och rekommendationer i ekonomiska frågor och det blev möjligt att integrera de ekonomiska bedömningarna direkt i avtalsrörelsens beslutsprocesser. och med flera har i sitt gemensamma remissvar framhållit att utgivningen av rapporter i och för sig ryms i den renodlade roll som de vill ge men att institutet inte bör få ett explicit uppdrag om detta av regering och riksdag. Det skulle enligt och innebära att i lätt maskerad form tilldelas den normbildande roll som de anser vara oförenlig med medlingsuppgiften. Även SAF och BAO har i sina remissvar framfört farhågor om att rapporterna kan ge upphov till en centralstyrning av lönebildningen som de inte vill se. Regeringen instämmer till viss del i dessa bedömningar. Enligt regeringen är det därför att föredra att den samhällsekonomiska rapporten utarbetas av i stället för av . I övrigt vill regeringen återigen framhålla att utredningens förslag innebär att beskrivningarna i rapporten skall vara mångfacetterade och att man inte bör sträva efter att lägga fast en norm för löneökningstakten i form av ett enda procenttal. Regeringen delar dessutom det synsätt som IFAU gett uttryck för att har en viktig pedagogisk roll i den mening att det skall söka skapa samsyn hos parterna om de samhällsekonomiska förutsättningarna för löneökningar men att de slutsatser som dras i rapporterna inte kan lyftas fram som en etablerad sanning eftersom det rör sig om frågor som rör vetenskapsområden som är ickeexakta till sin natur. Regeringen har heller ingen anledning att söka påverka parterna i valet mellan att bedriva förhandlingarna på central eller lokal nivå. Regeringen vill starkt betona att arbetet med att söka uppnå en bredare samsyn mellan parterna om det samhällsekonomiska förutsättningarna för löneförhandlingarna inte får gå ut över parternas förtroende för medlarnas verksamhet. Förutom TCO, , SAF och BAO har även framfört farhågor för att så skall ske. Rapporten om de samhällsekonomiska förutsättningarna bör därför inte utarbetas av . Rapport om löneutvecklingen m.m. bör ges i uppdrag att rapportera om löneutvecklingen och andra faktorer som har anknytning till lönebildningen. I den årliga rapporten om löneutvecklingen m.m. bör en beskrivning ges av betydelsefulla förändringar vad gäller löner, arbetskraftskostnader, produktivitetsutveckling, inkomstfördelning, inkomstutveckling, sysselsättning, avtalskonstruktioner, förhandlingssystem och arbetsmarknadslagstiftning i och i omvärlden. Lönebildningens strukturpåverkande effekter skall också uppmärksammas. Avsikten är att rapporten skall innehålla en fyllig redovisning av den senaste utvecklingen i och i våra viktigaste konkurrentländer. Genom den ökade integrationen mellan länderna finns behov av bättre kunskap om avtalssystem och arbetsrätt för att bättre bedöma förändringen av konkurrenskraften för olika branscher och yrkesgrupper. Lönestatistiken behöver också redovisas för branscher, yrkesgrupper, uppdelning på kön etc och gärna med spridningsmått. För att göra en rättvisande beskrivning fordras dock ingående kännedom om statistikkällor och tolkningsproblem. Det är därför av stort värde att även har i uppgift att samla in och analysera kollektivavtal om löner och allmänna anställningsvillkor. Rapporten bör inte enbart vara beskrivande till sin karaktär utan även innehålla analyser om hur utvecklingen av arbetskraftskostnaderna påverkat den samhällsekonomiska utvecklingen och i synnerhet sysselsättningsutvecklingen. Regeringen har framhållit att en väl fungerande lönebildning är av avgörande betydelse för möjligheterna att återgå till ett läge med full sysselsättning. Det måste vara möjligt att förena en god reallöneutveckling med låg arbetslöshet och hög sysselsättning även med dagens ambitiösa inflationsmål. Även om utvecklingen just nu tycks positiv finns en betydande osäkerhet om hur lönebildningen kommer att fungera i detta avseende under de kommande årens fortsatt starka tillväxt. kommer därför att få en viktig uppgift vad gäller att förse och regeringen med relevant beslutsunderlag för de ställningstaganden som kan behöva göras för att de höga sysselsättningsambitioner som finns skall kunna uppfyllas. Inom ramen för den årliga rapporten är det dessutom viktigt att fördelningspolitiska analyser och väl genomarbetade beslutsunderlag vad gäller osaklig lönediskriminering tas fram. Även jämställdhets- och integrationsfrågor bör därför ges en central plats i rapporten.