prop · GN031D2 · 2000-01-01 00:00:00 — bedöms penningpolitikens inriktning förbli expansiv så länge oron för deflation består. En förutsättning för en varaktig återhämtning är att förtroendet bland hushåll och företag förbättras framöver. För att stärka hushållens och företagens tillförsikt krävs fortsatt sanering av finanssektorn och fortsatta strukturreformer. Även regeringens långsiktiga hantering av de växande underskotten i de offentliga finanserna är av betydelse i detta sammanhang. Övriga Återhämtningen i blir allt tydligare. Flertalet ekonomier väntas uppvisa positiva tillväxtsiffror . Variationerna är emellertid betydande. uppvisar den snabbaste återhämtningen, medan utvecklingen i är svag, framför allt beroende på att politiska faktorer fördröjer reformarbetet. Ett ökat nationellt och internationellt förtroende med ett ökat kapitalinflöde samt ökade exportvolymer har en positiv inverkan på tillväxten i regionen. Andra faktorer som ligger bakom återhämtningen inkluderar en finansiell stabilisering, lägre inflation, en lättare penningpolitik samt en expansiv finanspolitik. Dessutom gynnas exportsektorn av en ökad extern efterfrågan inom elektroniksektorn, som det finns tydliga tecken på att även hushållens konsumtion ökar, framför allt i . För regionen som helhet väntas en BNP-tillväxt på och . En förutsättning för en varaktig återhämting är att det påbörjade arbetet med att stärka den finansiella sektorn fortsätter. Om reformeringen av företagssektorn fördröjs skulle detta utgöra en risk för en svagare utveckling än väntat . Utvecklingen i den kinesiska ekonomin utgör dock den största riskfaktorn i regionen. Tillväxten väntas avta trots stora offentliga investeringar. Behovet av reformer av den statliga företagssektorn, banker och den finansiella sektorn är fortsatt stort. Risken för en devalvering av den kinesiska renminbin kvarstår. Effekterna väntas dock inte längre bli så kraftiga på övriga , vars ekonomier nu bedöms vara mer stabila. Recessionen bland de latinamerikanska ekonomierna väntas vända till positiv tillväxt , även om skillnaderna mellan länderna är stora. Regionen påverkas positivt av den snabba återhämtningen av den brasilianska ekonomin. Utländska investeringar har åter ökat, vilket medgivit en lättare penningpolitik i flera länder. Fortsatt låga råvarupriser innebär dock ett hinder för återhämtningen. Oljeproducerande länder, däribland , gynnas däremot av stigande oljepriser. Efter en mild recession väntas BNP utvecklas positivt . Den snabba återhämtningen i beror delvis på en mindre ökning av inflationen än befarat. Styrräntan har sänkts i flera steg och antas sänkas ytterligare . För regionen som helhet väntas BNP minska medan en tillväxt på väntas . Den främsta osäkerhetsfaktorn för återhämtningen är förnyad turbulens på världens finansmarknader. En ökad osäkerhet om den ekonomiska politiken i samband med kommande presidentval i flera länder utgör också en risk. 2.4 Utvecklingen i och i övriga Den ryska ekonomin har utvecklats något gynnsammare än väntat, trots att den statsfinansiella krisen kvarstår olöst i allt väsentligt. En stram penningpolitik har dämpat inflationen vilket möjliggjort en viss stabilisering. Bytesbalansöverskottet har vuxit som en följd av högre oljepriser samt minskad import efter förra årets kraftiga rubeldepreciering. Mot bakgrund av den positiva nettoexporten och i mindre mån ökad industriproduktion förutses BNP- nedgången bli måttlig , eller . En viss återhämtning väntas för . , och har påverkats märkbart av den ryska krisen. Trots dämpad tillväxt består de stora underskotten i bytesbalansen. De baltiska ekonomierna bedöms dock inleda en återhämtning . BNP-tillväxten i de tre länderna förväntas bli för att öka till . Den höga tillväxttakten i bröts i samband med den ryska krisens utbrott, då behovet av strukturella reformer tydliggjordes. Inflödet av utländska direktinvesteringar är dock fortfarande stort. förväntas BNP-tillväxt bli , medan tillväxten väntas stiga till i samband med en bättre exportkonjunktur. 2.5 Den svenska världsmarknadstillväxten Till följd av en förhållandevis svag tillväxt på flera viktiga exportmarknader under innevarande år bedöms förutsättningarna för den svenska exporten som helhet försämras jämfört med föregående år. På grund av den förväntade återhämtningen av världskonjunkturen är utsikterna ljusare än . Världsmarknadstillväxten, vilken utgör ett handelsviktat genomsnitt av import- tillväxten av bearbetade varor på avsättningsmarknader, bedöms minska från 1998 till under innevarande år, för att därefter öka till . Bakom de ljusare utsikterna för ligger i första hand den väntade återhämtningen i EU. 3 Kapitalmarknaderna De svenska och internationella räntorna med längre löptider har stigit kraftigt sedan slutet av våren. Bakgrunden är i första hand ljusare tillväxtutsikter globalt och därmed en omvärdering av inflationsriskerna både i och i omvärlden. Den stigande kreditefterfrågan och den ökade privata upplåningen till följd av den starkare konjunkturen, särskilt i , i kombination med en ökad osäkerhet om den framtida inflationen har förstärkt den globala ränteuppgången och höjt kreditriskpremien. I huvudsak bedöms ränteuppgången bli bestående. Prissättningen på de finansiella marknaderna återspeglar en mer optimistisk syn än tidigare på den ekonomiska utvecklingen i och en fortsatt överraskande stark tillväxt i . Marknaden gör nu dessutom en något mer positiv bedömning av utsikterna för den japanska ekonomin jämfört med . Utvecklingen innebär att konjunkturskillnaderna mellan euroområdet och ser ut att minska framöver. Detta har bidragit till en lägre långräntedifferens som den trendmässiga försvagningen av euron har brutits. De goda tillväxtutsikterna för del har påverkat förväntningarna på penningpolitiken. I takt med att resursutnyttjandet ökar framöver så förväntas inflationstrycket stiga, vilket förutsätts leda till att lägger om penningpolitiken i mindre expansiv riktning. Trovärdigheten för den svenska låginflationsregimen skapar emellertid förutsättningar för att inflations- och ränteuppgången blir begränsad. 3.1 Utvecklingen i omvärlden noterades i flera länder historiskt låga långräntenivåer. De låga räntorna var en konsekvens av en global ekonomisk avmattning, ett lågt internationellt pristryck och en expansiv penningpolitik världen över för att motverka risker för kreditåtstramning och deflation. började den finansiella turbulensen klinga av och volatiliteten på de finansiella marknaderna dämpades påtagligt. Flertalet av de industriländer som drabbades i samband med den s.k. Asienkrisen är nu på väg mot en återhämtning. har fortsatt att utvecklas överraskande starkt. De amerikanska långräntorna har mot denna bakgrund stigit kontinuerligt . Räntan på en 10-årig statsobligation uppgick till , vilket är högre än . höjde den amerikanska styrräntan vid vardera tillfället, bl.a. mot bakgrund av den strama arbetsmarknaden. Diagram 3.1 10-årsräntor i , och Procent Den starka amerikanska tillväxten har åtföljts av ökad privat upplåning. Den höga kreditefterfrågan har genererat ett relativt högt utbud av företagsobligationer . Merparten av emissionerna är planerade till årets tre första kvartal, främst för att minska risken för likviditetsproblem i samband med . har överskott i de offentliga finanserna inneburit att den amerikanska staten börjat köpa tillbaka statsobligationer. Det relativa utbudet har därför förändrats påtagligt. Diagram 3.2 Amerikansk kreditspread 1999 Procentenheter De portföljanpassningar som har ägt rum i samband med att tillväxtutsikterna och penningpolitiken globalt omvärderats, ökade försiktigheten hos placerare. Den minskade riskbenägenheten i kombination med den starka amerikanska privatupplåningen medförde att de s.k. kreditspreadarna skillnaden i upplåningskostnad mellan staten och mindre kreditvärdiga låntagare som företag och bostadsinstitut steg kraftigt . Även om orsakerna är helt andra, så kan det noteras att dessa kreditspreadar har legat på samma nivåer som under den finansiella turbulensen . Aktiekursutvecklingen globalt har haft stöd av de mer optimistiska tillväxtutsikterna och den expansiva penningpolitiken. De högt ställda vinstförväntningarna, särskilt inom IT-sektorn, har bidragit till att aktiekurserna har stigit till rekordhöga nivåer på flera av världens ledande börser. I takt med att marknadsräntorna stigit , inte minst räntorna på företagslån, så har kursutvecklingen dämpats . Diagram 3.3 Aktiebörsen i , och 1999 Index 1999-01-03=100 Den snabba börsuppgången, framför allt i , innebär ett riskmoment. Det kan ifrågasättas om värderingen av vissa aktier står i rimlig proportion till vad som kan betraktas som realistiska förväntningar om den framtida vinstutvecklingen i företagen. Även om det inte finns någon entydig metod för att avgöra om aktiepriserna i genomsnitt är övervärderade, indikerar flera studier att åtminstone den amerikanska börsen är högt värderad i förhållande till rimliga vinstutsikter. Den historiskt sett höga amerikanska produktivitetstillväxten och sannolikt bestående lägre realräntor dämpar möjligen riskerna för en kraftig kursnedgång. Sannolikheten för en kraftig korrigering av börskurserna är dock långt ifrån försumbar. En större börsnedgång skulle få en dämpande effekt på efterfrågan. De högre amerikanska obligationsräntorna i kombination med förbättrade utsikter för den europeiska konjunkturen har lett till stigande obligationsräntor i . Den förutsedda återhämtningen i euroområdet har inneburit att skillnaderna i förväntad penningpolitik har konvergerat. Inflationsutsikterna i euroområdet talar dock för en relativt måttlig penningpolitisk åtstramning från ECB:s sida . ECB förutsätts börja höja styrräntan från dagens först . Diagram 3.4 Dollar mot euro och räntedifferens /EUR Procentenheter Den trendmässiga försvagning av euron mot dollarn i riktning mot paritet, som till stor del har berott på divergerande tillväxtutsikter, bröts , då euron noterade sin svagaste kurs mot dollarn på 1,01 men har stärkts något, delvis till följd av den ljusare konjunkturbilden i euroområdet. Även i den japanska ekonomin kan det nu skönjas en del positiva tecken. Detta har tagit sig uttryck i bl.a. svagt stigande långräntor. Penningpolitiken kännetecknas alltjämt av att de kortaste räntorna ligger nära noll. Parallellt med en mindre pessimistisk bild av tillväxtutsikterna har trenden med omfattande utflöden av kapital från brutits. Detta minskade utflöde har bidragit till stigande aktiepriser och en apprecierande valuta och kan dessutom sannolikt förklara en del av den amerikanska ränteuppgången. 3.2 Utvecklingen i Räntan på en svensk 10-årig statsobligation har stigit med och uppgår till . Räntorna på bostadsobligationer och bostadslån har stigit ännu mer. Räntan på ett 5-årigt bostadslån har stigit med under loppet av 1999. Den senaste tidens uppgång i marknadsräntorna kan först och främst hänföras till den förbättring av de svenska och internationella konjunkturutsikterna som ägt rum. Uppgången bedöms i huvudsak bli bestående. Kreditriskpremien kan dock komma att minska något. Diagram 3.5 Ränteutvecklingen i Procent Den minskade riskbenägenheten och de internationellt vidgade kreditspreadarna har haft återverkningar på marknadens värdering av bl.a. svenska räntebärande värdepapper. De svenska obligationsräntorna steg betydligt mer än i . Vidgade ränteskillnader gentemot omvärlden är inte ett ovanligt fenomen i perioder med ökad osäkerhet och därmed ökad riskaversion hos placerare. Placerarna undviker vad de bedömer vara mindre säkra och likvida värdepapper. Därtill har räntan på inhemska tillgångar med lägre kreditvärdighet, t.ex. företags- och bostadsobligationer, stigit mer än statsobligationsräntan. Sommarens ökade volatilitet på kreditmarknaderna har lagt sig. Ränteskillnaden mellan bostads- och statsobligationer har minskat något men ligger fortfarande kvar på höga nivåer. s uppgradering av kreditbetyg var en bekräftelse på ett ökat internationellt förtroende för den svenska kreditmarknaden. Parallellt med de ljusare konjunkturutsikterna har förväntningarna på penningpolitiken omvärderats. Så sent som spekulerades i ytterligare räntesänkningar. prissätter marknaden en penningpolitisk åtstramning redan under innevarande år. De ändrade förväntningarna kan ses i ljuset av att inflationsbedömning var i linje med målet. Därefter har tillväxtutsikterna reviderats upp. Diagram 3.6 Ränteskillnader, Procentenheter Ekonomisk-politiska reformer som självständiga ställning och den nya budgetprocessen samt starka offentliga finanser har bidragit till att trovärdigheten för den svenska låginflationsregimen har befästs. Ett ökat konkurrenstryck, medlemskapet i EU och avregleringar är ytterligare faktorer som talar för att inflationsbenägenheten har blivit lägre. Därmed torde den konjunkturbetingade ränteuppgången bli relativt begränsad framöver. Diagram 3.7 Kronan mot TCW och euron Index 1992-11-18=100 SEK/EUR Till stor del har kronrörelserna återspeglat dollarns utveckling mot euron. Parallellt med dollarns appreciering mot euron stärktes dollarn påtagligt även mot kronan, medan kronans kurs mot euron var förhållandevis stabil. Förväntningarna om en starkare ekonomisk tillväxt och stramare penningpolitik med bibehållen låg inflation har bidragit till att kronan stärkts . Utländska köp av svenska företag kan även ha bidragit till kronapprecieringen . Sammantaget har kronan stärkts med mot det konkurrensvägda TCW- indexet under loppet av 1999. Bytesbalansen visade överskott såväl 1998 som . var överskottet något lägre jämfört med . Bytesbalansens och kapital- transfereringarnas saldo motsvaras definitionsmässigt av den finansiella balansens saldo så att betalningsbalansen summerar till noll (se Tabell 3.1). Statistiken är osäker till följd av den stora restposten som dock till stor del bör kunna hänföras till posten övrigt kapital. Tabell 3.1 Betalningsbalansens finansiella poster Flöden, miljarder kronor 1998 19991 Bytesbalans 36,4 12,9 Kapitaltransfereringar 6,4 5,5 Finansiell balans 21,5 15,8 Direkta investeringar2 26,7 346,33 Portföljinvesteringar2 123,4 341,43 Räntebärande värdepapper2 61,5 35,8 I svenska kronor2 19,0 3,1 I utländsk valuta 80,5 32,7 Aktier 61,8 305,6 Svenska 2,8 44,7 Utländska 59,0 260,9 Finansiella derivat 10,5 6,3 Övrigt kapital2 208,3 25,7 Valutareservens förändring 26,2 1,4 Restpost 64,3 8,4 1 T.o.m. juni 2 Begränsad jämförbarhet över tiden då definitionen ändrades 1997. 3 Ca härrör från affärerna mellan och respektive och . Valutautflödet till följd av portföljinvesteringar har varit relativt stort . Det dominerande utflödet återfinns på aktiesidan och har varit fem gånger större än . redovisar direkta investeringar i form av omfattande utländska företagsförvärv ett betydande inflöde 1999. Statistiken över såväl handeln i portföljaktier som direktinvesteringar återspeglar ett flertal företagsaffärer som har ägt rum , och den absoluta merparten beror på samgåendet mellan och Fords köp av . Summan av bytesbalans, kapitaltransfereringar, direkta investeringar och portföljaktier har historiskt haft en viss korrelation med kronans utveckling. gav detta mått ett utflöde på 46 miljarder. 1999 genererade samma mått ett inflöde på 48 miljarder. Detta inflöde kan ha bidragit till kronapprecieringen . har stigit trendmässigt . Uppgången i de svenska aktiepriserna mätt med samma index är inom loppet av 1999, vilket är jämförbart med kursuppgången i . Utvecklingen på Stockholmsbörsen har varit starkare än ett europeiskt genomsnitt . Dagens nivåer överstiger de som rådde före den tillfälliga, men kraftiga, korrigering som följde av den finansiella turbulensen under förra årets tredje kvartal. Börsuppgången har haft stöd av en global ekonomisk återhämtning, ökad stabilitet på de finansiella marknaderna och låga räntenivåer. 3.3 Ränte- och valutaantaganden Ränte- och valutaantagandena reflekterar till stor del bedömningen av konjunkturutvecklingen framöver i och i omvärlden. Tillväxtutsikterna för den svenska ekonomin är goda som inflationen är låg och bedöms utvecklas i linje med inflationsmål. Bytesbalansen och de offentliga finanserna visar på överskott . Den svenska ekonomiska återhämtningen förväntas leda till en viss ökning i inflationstrycket i och med att resursutnyttjandet successivt ökar. Effekterna på marknadsräntorna bör emellertid bli relativt begränsade till följd av en hög trovärdighet för prisstabilitetsmålet och ett förhållandevis lågt inflationstryck. Den svenska 10-årsräntan antas uppgå till och . Penningpolitiken i bedöms läggas om i en mindre expansiv riktning . Inflationsuppgången begränsas av ett trovärdigt inflationsmål, återhållsamma löneökningar, ett lågt internationellt inflationstryck och en lägre inflationsbenägenhet än historiskt till följd av ökat konkurrenstryck och avregleringar. Svensk ekonomi bör kunna klara en period med hög tillväxt utan att historiska mönster med hög inflation återupprepas. Den amerikanska antas höja styrräntan med för att sedan anpassa penningpolitiken till den avmattning som förutses i . Dagens långa räntor bedöms ligga nära sina toppnivåer. Mot bakgrund av den ekonomiska återhämtningen i euroområdet antas ECB höja styrräntan med totalt och , vilket sammantaget utgör en relativt måttlig åtstramning. Obligationsräntorna antas stiga något , även om en lugnare marknad kan tillåta en viss räntenedgång det närmaste halvåret. Räntedifferensen mellan och på en tioårig obligation, som varit relativt hög och volatil, bedöms ligga kring , dvs. något lägre än . väntas differensen minska till . En viss avmattning i den amerikanska ekonomin framöver innebär att konjunkturutvecklingen relativt den i euroområdet blir mindre divergent. I takt med att penningpolitiken därmed bedöms bli mer likartad, parallellt med att har mycket stora underskott i bytesbalansen, bedöms euron stärkas successivt mot dollarn . Stark svensk tillväxt med en i utgångsläget undervärderad krona antas bidra till att kronan stärks till 118 i termer av TCW-index. Den svenska kronan antas fluktuera kring 8,70 mot euron framöver. Den relativt kraftiga apprecieringen mot dollarn hänger samman med att dollarn väntas depreciera mot euron. Tabell 3.2 Ränte- och valutakursantaganden Värde vid respektive års slut 1998 1999 2000 2001 2002 Reporänta 3,4 2,9 3,8 4,0 4,3 6-månadersränta 3,5 3,3 4,0 4,3 4,6 5-årsränta 3,8 4,7 5,0 5,0 5,0 10-årsränta 4,2 5,3 5,5 5,4 5,2 10-årsdiff. SEK DEM 0,4 0,5 0,4 0,3 0,2 6-mån. DEM EURIBOR 3,3 2,9 3,7 4,0 4,5 TCW index 130 123 /8,00 7,60 7,00 /8,70 8,70 8,70 8,70 Källor: och riksbank 4 Utrikeshandeln har svensk exportindustri mött en svagare internationell konjunktur än . Trots detta har varuexporten utvecklats oväntat väl tack vare en hög efterfrågan på vissa mindre konjunkturkänsliga varor. Fallande relativpriser förbättrar också konkurrenssituationen. och väntas den globala konjunkturen stärkas och medföra en tilltagande investeringsaktivitet vilket gynnar den svenska exporten. Exportindustrin väntas ta marknadsandelar både 1999 och 2000. Den totala exporten beräknas därmed stiga respektive . Framöver väntas en starkare krona försämra konkurrenskraften. I ett medelfristigt perspektiv bedöms därmed exporten stiga i något långsammare takt än den internationella efterfrågan på bearbetade varor. Importtillväxten har mattats av under inledningen av 1999, vilket delvis kan förklaras av en minskning av lagerinvesteringarna i förhållande till föregående år samt att exporten till stor del dominerats av varor med lågt importinnehåll. och förväntas en viss lageruppbyggnad, vilket tillsammans med en god tillväxt av export och maskininvesteringar, bidrar till att importtillväxten stiger. Varuhandelns utveckling medför att överskottet i handelsbalansen blir mycket stort både 1999 och 2000. Detta bidrar till att bytesbalansens överskott väntas motsvara av BNP . 4.1 Varuexporten Trots Asienkrisen utvecklades svensk varuexport väl . Exporten till de s.k. krisdrabbade länderna i samt föll med , vilket drog ned den svenska exporttillväxten med . Ändå steg varuexporten med , tack vare en stark efterfrågan i . Även under inledningen av 1999 har exporttillväxten varierat kraftigt mellan olika marknader. Efterfrågan har varit mycket dämpad i ett flertal traditionellt viktiga handelsländer i . Dessutom har exporten till och till flera av de tidigare krisdrabbade länderna i fortsatt att falla. Exporten till har dock börjat stiga i god takt. I , tredje största exportmarknad, har efterfrågan på svenska varor också utvecklats väl. Starkast har efterfrågetillväxten varit på marknader som enskilt betyder mindre för den totala svenska exporten som t.ex. , , , och . Sammantaget har dessa länder i hög grad bidragit till att den svenska exporten utvecklats starkt trots den svaga konjunkturen på ett flertal viktiga exportmarknader. Enligt nationalräkenskapernas preliminära statistik för steg exporten av varor jämfört med . En konsekvens av ökad exportdiversifiering avseende länder är att exportens känslighet för regionala ekonomiska kriser minskar. gick av den totala svenska varuexporten till 14-länderna , men andelen har minskat något . Expansionen har istället varit särskilt kraftig till , vars andel dock åter minskade till följd av krisen i regionen, se diagram 4.1. Fortsatt internationell integration och handelsspecialisering är faktorer som talar för att den ökade diversifieringen av svenska exportmarknader kommer att fortsätta. Diagram 4.1 Svensk exportutveckling till olika regioner Index 1990 = 100 Tabell 4.1 Export och import av varor och tjänster kronor Procentuell volymutveckling Procentuell prisutveckling 1998 1998 1999 2000 2001 2002 1998 1999 2000 2001 2002 Varuexport 681 6,9 5,2 6,6 5,2 5,3 -0,5 -1,7 0,1 0,4 0,9 Bearbetade varor1 599 8,3 5,9 7,2 5,5 5,5 0,2 -1,8 -0,2 0,5 1,0 Tjänsteexport 135 7,0 4,0 7,0 3,5 3,5 1,2 0,5 -1,4 1,4 1,6 Total export 816 6,9 5,0 6,7 5,0 5,0 -0,3 -1,3 -0,1 0,5 1,0 Varuimport 537 9,3 2,5 6,8 5,4 5,4 -1,2 0,6 -0,3 -0,3 0,3 Bearbetade varor1 451 10,8 3,0 7,8 5,5 5,5 0,6 -0,1 -0,6 -0,3 0,3 Tjänsteimport 168 11,0 5,2 8,0 4,5 4,5 2,6 1,8 0,1 0,0 0,8 Total import 705 9,7 3,2 7,1 5,2 5,2 -0,3 0,9 -0,2 -0,3 0,4 1 Varugruppering enligt SNI Källor: och Svensk export beräknas ha stigit snabbare än den globala marknadstillväxten för bearbetade varor under inledningen av året. En kraftigt stigande efterfrågan inom ett fåtal kunskapsintensiva branscher har kompenserat en svag efterfrågan i mer konjunkturkänsliga sektorer. förklaras i stort sett hela exporttillväxten av ökad export av lastbilar, teleprodukter och läkemedel. Insatsvaru- och maskinindustrin har däremot drabbats hårt av den svaga internationella industrikonjunkturen med åtföljande lageromslag och svag investeringsaktivitet på viktiga exportmarknader. Tabell 4.2 Bidrag till exporttillväxten Procentenheter 1 1999 Teleprodukter 3,9 3,7 3,5 1,8 3,3 Motorfordon 3,2 0,9 0,9 2,1 2,6 Läkemedel 0,2 0,6 0,6 0,6 0,9 Övrigt 7,2 1,1 7,0 2,4 2,5 Total varuexport 14,1 4,5 12,0 6,9 4,3 Källor: och De s.k. kunskapsintensiva delarna av exportindustrin har ökat sina andelar av varuexporten från till . En ökad andel av varor, för vilka efterfrågan bedöms fortsätta att växa i betydande omfattning, innebär att den svenska exportens produktsammansättning blivit mer gynnsam och att förutsättningarna för god tillväxt stärkts. Efterfrågesvängningarna inom de mer cykliskt betingade delarna av exportindustrin får även allt mindre genomslag på den totala exportutvecklingen. Tillsammans med de konkurrenskraftsfördelar som de senaste årens svaga krona har medfört, har strukturomvandlingen bidragit till att exportindustrin återtagit de marknadsandelar som tappades och under inledningen av . Till följd av den svaga utvecklingen på viktiga exportmarknader väntas världsmarknadstillväxten för bearbetade varor mattas av till 1999, för att överstiga .