prop · GN0399 · 2000-01-01 00:00:00 — Svårigheterna kan dock i princip inte anses annorlunda än när ett försäkringsbolag skall beräkna en gruppbaserad ställning som omfat- tar utländska återförsäkringsföretag eller försäkringsföretag utom EES. En egen reglering för föreningarnas gruppbaserade beräkning med ut- gångspunkt i LUF är inte att föredra. En sådan ordning skulle i stället leda till tillämpningssvårigheter gällande hur reglerna skall tillämpas på ett försäkringsdotterbolag som tillämpar FRL. Tillämpningsproblemen med att basera beräkningen på regler i FRL kan i vart fall inte anses vara större än att de går att lösa i praxis eller vid behov genom klargörande bestämmelser i myndighetsföreskrifter. En understödsförening bör således beräkna en gruppbaserad kapitalbas och solvensmarginal enligt motsvarande regler som föreslagits för försäkringsbolag i 7 a kap. 5 § FRL. I FRL och flera andra lagar används generellt begreppet dotterföretag och intresseföretag på ett sätt som omfattar även ekonomiska föreningar. Användningen av begreppet har också redaktionella och systematiska fördelar. Begreppet bör därför användas även i LUF, trots att regelmäs- sigt endast svenska försäkringsbolag kan komma i fråga som dotterföre- tag eller intresseföretag. På motsvarande sätt bör begreppet försäkrings- företag användas i LUF. Det är även lämpligt att i LUF införa dels en sådan bestämmelse om tystnadsplikt vid mottagande av uppgifter från andra gruppföretag som föreslagits i 7 a kap. 10 § FRL, dels regler om möj- ligheter att bl.a. inhämta uppgifter från andra företag inom gruppen. 12 Ekonomiska konsekvenser Genomförandet av försäkringsgruppsdirektivet får inverkan på de en- skilda försäkringsbolagen. berörs också direkt av förslagen. De föreslagna ändringarna syftar som framgått bl.a. till att ut- veckla tillsynen över försäkringsbolag som ingår i en försäkringsgrupp. Förslaget innebär att gruppens finansiella påverkan på försäkringsbolaget skall fastställas genom särskilda beräkningar. Vidare skall viss finansiell information om affärshändelser och avtal med andra företag i gruppen sammanställas. Ett antal försäkringsbolag kommer att beröras av förslagen i form av extra arbete med bl.a. rapportering, vilket innebär ökade systemkostna- der. Kostnaderna torde dock bli begränsade eftersom redovisningen före- slås ske med den rapportering som sker och de uppgifter som skall redovisas ofta finns tillgängliga i bolagens externredovisning, bokföring m.m. Förslaget innebär också att ett nytt kapitalkrav ställs på svenska försäk- ringsbolag som har andra försäkringsbolag som dotterföretag eller intres- seföretag. Utöver vad som följer av nuvarande bestämmelser om minsta kapitalbas skall dessa försäkringsbolag även ha ett kapital som är till- räckligt med hänsyn till andra försäkringsföretag i gruppen. Dessa för- säkringsbolag skall således uppfylla också ett kapital- krav som beaktar försäkringsgruppens ekonomiska ställning. Svenska försäkringsbolagen torde dock vara så väl konsoliderade att de även upp- fylla de nya krav som ställs. Försäkringsgruppsdirektivet utgör ett viktigt komplement till den be- fintliga försäkringstillsynen. Det nya regelverket tillhandahåller ett mål- inriktat instrument för analys av försäkringsbolag som ingår i försäk- ringsgrupper och kommer att innebära ökade möjligheter för Finans- inspektionen att bedriva en effektiv tillsyn. Den utökade tillsynen fyller även en funktion som ett early warning system där i ett tidigare skede än kan identifiera problem avseende försäk- ringsbolagens stabilitet. Förslaget innebär också att ges ytterligare möjligheter till att utöva kontroll över försäkringsbolag som ingår i en försäkringsgrupp. Inspektionen kan därmed göra mer väl- grundade bedömningar av försäkringsbolagets soliditet och likviditet med hänsyn till de krav som stabilitetsprincipen uppställer. Även bolags- organen får ett material som kan ligga till grund för en bättre överblick och kontroll av försäkringsbolagets ekonomiska ställning. Sammantaget främjar detta de skyddsintressen som ligger till grund för försäkringsrö- relsereglerna. Enligt förslagen ges en aktiv del i övervakningen av vissa moderbolag och andra företag i försäkringsgruppen som inte står under tillsyn. Det bör emellertid återigen betonas att direktivet inte i något hänseende innebär att dessa företag nu skall ställas under tillsyn. De fall som berörs är också i praktiken begränsade. finns exempel- vis endast ett fåtal försäkringsgrupper där moderbolaget är ett försäk- ringsholdingföretag eller ett utländskt försäkringsföretag som inte om- fattas av EG-lagstiftningen. Visst övervakningsarbete kommer dock att krävas av inspektionen. Genom förslaget ökar antalet rapporter som skall tas in och analyseras av . Även arbetet med att bygga upp rutiner och rap- portmallar kommer inledningsvis att ta resurser i anspråk. Vidare innebär förslaget att inspektionen ytterligare måste stärka sitt samarbete med till- synsmyndigheter i andra länder. Förslagen förutsätter också visst före- skriftsarbete. Regeringen gör mot denna bakgrund den bedömningen att Finans- inspektionen bör tillföras mer resurser. I den resursförstärkning från och med som fått har hänsyn tagits till detta. Förslagen innebär även bl.a. att får medge vissa undantag från gruppbaserad redovisning. Ett sådant beslut får överklagas hos länsrätten. Det är dock sannolikt att antalet beslut om sådana undan- tag kommer att vara av ringa omfattning och att den ökade arbetsbelastningen för de allmänna förvaltningsdomstolarna visar sig vara ytterst marginell. Regeringen bedömer därför att ytterligare resurser till domstolsväsendet inte behöver skjutas till. 13 Författningskommentarer 13.1 Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelse- lagen (1982:713) 1 kap. 9 b § I paragrafen införs en definition av intresseföretag. Definitionen överens- stämmer med den i 1 kap. 5 § årsredovisningslagen (1995:1554, ÅRL) som gäller i den offentliga redovisningen för försäkringsbolag enligt 1 kap. 3 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (ÅRFL). Bestämmelserna bygger i sin tur på artikel 17 i fjärde bolagsdi- rektivet (78/660/EEG). Den artikeln skall enligt försäkringsgruppsdirek- tivet (98/78/EG) med vissa kompletteringar ligga till grund för de ägarintressen som skall beaktas i försäkringsgruppssammanhang (se arti- kel 1 f). De kompletterande fall som skall beaktas enligt den sistnämnda artikeln motsvaras av den föreslagna bestämmelsen i 7 a kap. 1 § andra stycket att ett innehav av av kapitalet eller rösterna i försäk- ringsgruppssammanhang alltid skall jämställas med ett intresseföre- tagsinnehav. Gällande bestämmelse i 1 kap. 9 b § har flyttats till 1 kap. 9 f §. 1 kap. 9 e § Genom paragrafen, som är ny, införs en definition av försäkringsholding- företag. Den överensstämmer i princip med definitionen av holdingbolag med finansiell verksamhet i 1 kap. 1 § 7 lagen (1994:2004) om kapital- täckning och stora exponeringar i kreditinstitut och värdepappersbolag som dock förutsätter att dotterföretagen är kreditinstitut, värdepappers- bolag eller liknande finansiella institut. Definitionen träffar också i allt väsentligt sådana fall enligt 1 kap. 1 § andra stycket ÅRFL när ett finan- siellt holdingföretag skall upprätta koncernredovisning enligt den lagen. 1 kap. 9 f § Till paragrafen, som är ny, har förts över bestämmelser från gällande 1 kap. 9 b §. Bestämmelsen i första stycket har kompletterats för att även gälla förvärv av andelar i intresseföretag enligt den nya lydelsen i 1 kap. 9 b §. Det innebär bl.a. att innehav genom bulvan eller kommissionär skall hänföras till huvudmannen vid bedömningen av om ett företag är intresseföretag. Detta överensstämmer med vad som gäller i årsredovis- ningssammanhang (se 1 kap. 6 § ÅRL och 1 kap. 3 § ÅRFL). 7 a kap. Försäkringsgrupper Genom det nya kapitlet genomförs huvuddelen av bestämmelserna i . Kapitlet innebär att vissa nya rörelseregler uppställs för försäkringsbolag som är moderföretag eller dotterföretag i en försäkringsgrupp. En försäkringsgrupp sammanfaller i stort med vad som utgör en kon- cern enligt FRL och ÅRFL. Ett försäkringsföretag som har andra försäk- ringsföretag som dotterföretag eller intresseföretag skall, vid sidan av års- och koncernredovisningen, upprätta och ge in en gruppbaserad redovisning enligt FRL för tillsynsändamål (se 6 §). En försäkringsgrupp kan således föreligga också när en koncern inte föreligger, t.ex. om ett försäkringsbolag har ett annat försäkringsföretag som intresseföretag (se 1 §). En försäkringsgrupp kan även omfatta delvis andra företag än vad som ingår i koncernen, se kompletteringen av definitionen av intresseföretag i 7 a kap. 1 § andra stycket. Enligt de föreslagna reglerna om försäkringsgrupper skall hänsyn tas till förhållanden till andra gruppföretag i vilka försäkringsbolaget har ett betydande inflytande eller som har ett betydande inflytande i försäkrings- bolaget. För att säkerställa att en riktig och fullständig bedömning av den gruppbaserade ställningen kan göras föreslås vissa bestämmelser om informationsplikt och kontroll som träffar företag som inte omfattas av tillståndsplikt för finansiell verksamhet (se 9 §). Det är dock försäkrings- bolaget som sådant som underkastas de nya rörelsereglerna och som står under tillsyn. 7 a kap. 1 § I paragrafen slås fast i vilka situationer en försäkringsgrupp föreligger. En sådan grupp kan enligt paragrafen vara av tre olika slag. När en för- säkringsgrupp föreligger enligt paragrafen skall också sådana företag som anges i 2 § ingå i respektive grupp. För dessa tre olika gruppbildningarna gäller delvis olika regler. I första stycket första punkten regleras det vanligaste fallet av försäk- ringsgrupper, dvs. när ett försäkringsbolag har andra försäkringsföretag som dotterföretag eller intresseföretag. Bestämmelserna motsvarar artikel 2.1 i försäkringsgruppsdirektivet. Med försäkringsbolag avses enligt första punkten försäkringsaktiebo- lag och ömsesidiga försäkringsbolag som omfattas av FRL. Bestämmel- sen träffar såväl livförsäkringsbolag som skadeförsäkringsbolag Den träffar också försäkringsbolag som uteslutande meddelar återförsäkring. Dotterföretag definieras i 1 kap. 9 § och intresseföretag i föreslagna 1 kap. 9 b § (jfr även 1 § andra stycket). För att första punkten skall vara tillämplig skall dotterföretaget eller intresseföretaget vara ett försäkringsföretag. Detta företag kan vara ett svenskt försäkringsbolag. Det kan också vara ett utländskt försäkringsfö- retag som motsvarar ett svenskt försäkringsbolag eller understödsföre- ning. Som framhållits i annat sammanhang har det inte ansetts att en svensk understödsförening kan vara ett dotterföretag (se författnings- kommentaren till den föreslagna 26 a § LUF). Om en försäkringsgrupp föreligger enligt första punkten gäller de flesta av kapitlets bestämmelser. För försäkringsbolag som är moderfö- retag i en sådan grupp gäller den föreslagna nya rörelseregeln i 3 § om god kontroll över affärshändelser och avtal med främst andra företag inom gruppen och fysiska personer som är dominerande ägare till försäk- ringsbolaget eller ett närstående företag. I detta fall gäller också ett nytt gruppbaserat kapitalkrav enligt 4 §. Till följd av 6 § skall försäkringsbolaget vid sidan av årsredovisningen och den individuella solvensdeklarationen upprätta en gruppbaserad redovisning som omfattar väsentliga transaktioner enligt 3 §. Redovis- ningen skall också innehålla en särskild beräkning enligt 5 § som under- lag för en allmän bedömning av försäkringsbolagets ekonomiska ställ- ning med hänsyn till den ekonomiska situationen i dotter- och intressefö- retagen. Beräkningen får dessutom betydelse för prövningen av det gruppbaserade kapitalkravet enligt 4 §. Det kan framhållas att första punkten träffar även ett försäkringsbolag som är ett dotterföretag till ett försäkringsbolag och som i sin tur har egna dotterföretag eller intresseföretag som är försäkringsföretag. Även för en sådan s.k. undergrupp skall beräkningar och redovisningar enligt 3-6 §§ som huvudregel upprättas. I ett sådant fall omfattar försäkringsgrupperna, till följd av 2 §, samma krets av företag. En huvudregel som innebär att en redovisning upprättas för varje grupp är ändå befogad, främst eftersom beräkningen av den gruppbaserade ställningen enligt 5 § beror av för vilket försäkringsbolag beräkningen görs. I 7 § ges emellertid ett utrymme för att under vissa förutsättningar underlåta att upprätta en gruppbaserad redovisning. Andra punkten reglerar det fall när ett försäkringsbolag är dotterföretag till ett försäkringsholdingföretag (se 1 kap. 9 e §) eller ett utländskt för- säkringsföretag med hemvist utanför Europeiska ekonomiska samarbets- området (EES). Det reglerar också det fallet att moderföretaget är ett återförsäkringsföretag med hemvist inom EES. Det hör samman med att EG:s försäkringsdirektiv inte omfattar företag som uteslutande driver återförsäkringsrörelse och att återförsäkringsföretag i många länder inom EES inte omfattas av sådana rörelseregler som första, andra och tredje generationens försäkringsdirektiv innehåller. Bestämmelserna motsvarar artikel 2.2 i försäkringsgruppsdirektivet. Även i detta fall skall försäkringsbolaget upprätta en gruppbaserad redovisning enligt 6 § - omfattande transaktionerna inom gruppen enligt 3 § - och en gruppbaserad beräkning enligt 5 §. I detta fall skall dock redovisningen utgå från moderbolagets perspektiv och moderbolaget i princip behandlas som ett försäkringsbolag (se vidare 6 §). Något grupp- baserat kapitalkrav enligt 4 § gäller dock inte för detta fall (se förslaget till 4 § motsatsvis). Däremot gäller således den nya rörelseregeln i 3 § om att försäkringsbolaget skall ha en sådan god kontroll över affärs- händelserna och avtalen med andra gruppföretag och större ägare att kra- ven enligt stabilitetsprincipen kan tillgodoses. Tredje punkten behandlar det fall att ett försäkringsbolag är dotterfö- retag till ett annat företag än ett svenskt eller utländskt försäkringsföretag eller ett försäkringsholdingföretag, dvs. till ett holdingföretag med blan- dad verksamhet enligt direktivets termer. Bestämmelserna motsvarar artikel 2.3 i försäkringsgruppsdirektivet med den skillnaden att själva begreppet holdingbolag med blandad verksamhet inte används. I detta fall gäller i likhet med andra punkten att försäkringsbolaget skall upprätta en gruppbaserad redovisning enligt 6 § omfattande sådana transaktioner som avses i 3 §. Således gäller även den nya rörelseregeln i 3 § för för- säkringsbolagets transaktioner med andra gruppföretag och vissa större ägare som är fysiska personer. Någon gruppbaserad beräkning enligt 5 § behöver inte upprättas i denna situation (se 6 § andra stycket). Det hör samman med att moderbolagets egna verksamhet är artskild från försäk- ringsbolagets verksamhet. Det kan anmärkas att ett försäkringsbolag som omfattas av andra eller tredje punkten i sin tur kan vara ett moderbolag till ett annat försäkrings- företag, eller ha ett sådant företag som intresseföretag, och därför omfat- tas även av första punkten. Det kan också framhållas att ett försäkrings- aktiebolag kan vara dotterföretag till en understödsförening och därför behöva omfattas av en gruppbaserad redovisning som skall upprätta en- ligt LUF (se författningskommentaren till den föreslagna 26 a § LUF). Det andra stycket föreskriver att ett företag där innehavet uppgår till eller mer av rösterna eller kapitalet alltid skall behandlas som ett intresseföretag i försäkringsgruppssammanhang. Tillägget är nödvändigt med hänsyn till artikel 1 f) försäkringsgruppsdirektivet. Genom bestäm- melsen undviks att införa en ny definition av ägarintresse som skulle be- höva avvika från definitionen av ägarintresse i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepap- persbolag. I stället kan det mera väletablerade begreppet intresseföretag användas (se författningskommentaren till nya 1 kap. 9 b §). 7 a kap. 2 § Paragrafen, som bygger på artikel 3.2 och 6.2 i försäkringsgruppsdirekti- vet, behandlar vilka företag som också skall ingå i en försäkringsgrupp i de fall en sådan föreligger enligt 1 §. Konsekvensen av att företagen in- går i gruppen är bl.a. att affärshändelser och avtal med företaget skall beaktas enligt 3 § och att de skall ingå i en gruppbaserad redovisning enligt 6 §. Inbördes finansiering med företaget skall även beaktas vid beräkningen av den ekonomiska ställningen enligt 5 §. Som framgår av 1 § andra stycket skall ägarintressen omfattande eller mer av rösterna eller kapitalet alltid behandlas som ett intresseföretag. 7 a kap. 3 § Genom första stycket regleras skyldigheten för försäkringsbolag att ha en god kontroll över affärshändelser och avtal med andra företag inom för- säkringsgruppen. I bestämmelsen knyts kontrollen till de allmänna krav på försäkringsverksamhet som följer av den införda bestämmel- sen för försäkringsrörelse i 1 kap. 1 a § första stycket (stabilitetsprincipen). Därmed framgår tydligt att de skyddsintressen som de reformerade rörelsereglerna skall främja i stabilitetshänseende måste tillgodoses även i detta sammanhang (se prop. 1998/99:87 s. 391 f.). Bestämmelsen införlivar artikel 8.1 i försäkringsgruppsdirektivet. kan med stöd av gällande bestämmelser i 19 kap. vidta olika slag av åtgärder mot försäkringsbolaget vid överträdelse av förevarande paragraf. I andra stycket slås fast att motsvarande krav som följer av första stycket även måste tillgodoses i fråga om affärshändelser och avtal med vissa ägare som är fysiska personer. I likhet med artikel 8.1. i försäk- ringsgruppsdirektivet är bestämmelsen begränsad till sådana fysiska per- soner som har ett betydande innehav i försäkringsbolaget eller ett annat gruppföretag. Motivet för begränsningen har behandlats i avsnitt 7.3. En sådan begränsning har praktisk betydelse för vilka slag av ägartransak- tioner som särskilt behöver redovisas i en gruppbaserad redovisning en- ligt 6 §. Avgränsningen beträffande fysiska personer görs till sådana ägare som har ett kvalificerat innehav i eller en nära förbindelse med försäkrings- bolaget enligt ägarprövningsreglerna. Detta förenklar tillämpningen eftersom sådana ägare till försäkringsbolag ändå måste särskiljas till följd av gällande rörelseregler. Motsvarande ägare till ett annat grupp- företag måste dock även identifieras för att försäkringsbolagets väsent- liga transaktioner med sådana ägare i förekommande fall skall kunna beaktas i en gruppbaserad redovisning enligt 6 §. 7 a kap. 4 § Genom bestämmelsen, som närmast motsvarar artikel 9.1 i försäkrings- gruppsdirektivet, införs ett gruppbaserat kapitalkrav för försäkringsbolag som har ett svenskt eller utländskt försäkringsföretag som dotterföretag eller intresseföretag. Ett sådant kapitalkrav skall gälla utöver försäkrings- bolagets individuella kapitalkrav enligt 1 kap. 8 a § och i princip sanktio- neras på samma sätt (se förslaget till 19 kap. 11 §). Av paragrafen framgår att kapitalkravet skall fastställas med hänsyn till ekonomiska relationer med andra företag som ingår i för- säkringsgruppen och deras ekonomiska ställning. Det skall göras enligt samma regler som i fråga om det individuella kapitalkravet. Paragrafen kompletteras av 5 § som innehåller vissa allmänna regler om hur i gruppen ingående företag skall beaktas liksom principerna och metoderna för beräkningen. I första stycket regleras närmare vad som får ingå i den gruppbaserade kapitalbasen genom hänvisningar till kapitalbasreglerna i 7 kap. Det innebär bl.a. att de poster som kan ingå i den individuella kapitalbasen också kan ingå i den gruppbaserade kapitalbasen, med vissa avdrag enligt 5 § tredje stycket. I andra stycket regleras vilken nivå som den gruppbaserade kapitalba- sen minst skall uppgå till (gruppbaserad solvensmarginal). Nivån skall bestämmas med hänsyn till verksamhet och omfattning i andra gruppfö- retag som är försäkringsföretag enligt principerna för motsvarande regler på individuell nivå. Det innebär bl.a. att solvensmarginalen beror på om verksamheten hänförs till skadeförsäkringsrörelse eller livförsäkringsrö- relse. Vid tillämpningen får också bl.a. 5 § andra stycket betydelse. Några av de bestämmelser som det hänvisas till i paragrafen har änd- rats i samband med försäkringsrörelsereformen (prop. 1998/99:87, bet. FiU28 och SFS 1999:600). De ikraftträdande- och övergångsregler som gäller till sådana bestämmelser får betydelse även i förevarande sam- manhang. 7 a kap. 5 § I paragrafen ges närmare regler för beräkningen av försäkringsbolagets ekonomiska ställning med hänsyn till andra företag i försäkringsgruppen. Beräkningen behöver endast göras av försäkringsbolag som avses i 1 § första stycket 1 och 2. Genom paragrafen genomförs vissa allmänna beräkningsprinciper i försäkringsgruppsdirektivets bilagor. Försäkringsdirektivet innehåller också ett antal detaljerade regler för hur beräkningen skall gå till och hur olika företag, t.ex. mellanliggande holdingföretag, skall behandlas. Som framhållits i den allmänna motiveringen bör endast vissa allmänna regler om beräkningen tas in i lag medan detaljreglerna om beräkningen införs genom föreskrifter. I första stycket utpekas de beräkningsmetoder som skall kunna använ- das. Som huvudmetod anges att beräkningen skall ske enligt den metod som i direktivet benämns Avräknings- och totalmetoden (se bilaga 1 punkten 3). Bestämmelsen medger att även konsolideringsmetoden får användas, om det finns skäl för detta. Därmed ges goda möjligheter för att godta den metoden i vissa fall (se vidare den allmänna motiveringen, avsnitt 7.4). I andra stycket regleras vissa viktiga principer som skall vara vägle- dande vid beräkningen av den gruppbaserade kapitalbasen och solvens- marginalen. Bestämmelsen om att dotterföretag och intresseföretag skall beaktas proportionellt motsvarar regler i direktivets bilaga I punkt 1 B. I andra stycket föreskrivs också att avdrag från kapitalbasen skall göras för tillgångar som motsvaras av värden som får räknas in i kapitalbasen hos ett försäkringsföretag i samma försäkringsgrupp (bilaga I punkt C.1). Som Lagrådet påpekat bör av bestämmelsen framgå att avvikelser från principen om proportionellt beaktande av dotterföretag och intresse- företag är befogade i vissa fall. Vidare skall enligt tredje stycket avdrag göras för värden som skapats internt. Den bestämmelsen får, till skillnad från den nämnda regel, betydelse även för finansieringen från andra i försäkringsgruppen ingå- ende företag än försäkringsföretag (bilaga I punkt D). I fjärde stycket har ett bemyndigande införts om bestämmelser för metodernas användning och innehåll. Dessa skall meddelas genom före- skrifter av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Det bör framhållas att genom sådana föreskrifter kan införas regler om beräkningen som kompletterar direktivet och går längre än direktivets minimikrav. 7 a kap. 6 § Paragrafen innehåller regler om gruppbaserad redovisning. En sådan redovisning fyller två syften. Den kan dels ligga till grund för bolagets egen prövning bl.a. av den gruppbaserade ställningen, dels ligga till grund för gruppbaserade tillsyn i fråga om försäk- ringsbolag. Försäkringsgruppsdirektivet innehåller inte några konkreta bestämmelser om att en gruppbaserad redovisning skall upprättas. Direk- tivets artiklar om rapportering av transaktioner (artikel 8.2) och en be- räkning av gruppbaserad solvens (artikel 9.3 och 10.3) förutsätter dock att något slag av ekonomiskt redovisning sammanställs och sänds in till tillsynsmyndigheten. Första stycket reglerar vilka försäkringsbolag som är skyldiga att upp- rätta den gruppbaserade redovisningen för en försäkringsgrupp. Skyldig- heten åvilar det försäkringsbolag som pekas ut i respektive punkt i 1 § första stycket.