prop · GN031D7 · 2000-01-01 00:00:00 — 4.5 Bedömning av personalkonsekvenser Enligt regeringens bedömning är det nödvändigt att den pågående minskningen av antalet poliser vänds till en ökning och att dagens polisunderskott täcks genom kraftfulla åtgärder och tillräckliga resurstillskott (se avsnitt 4.6.6). Likaså bör antalet civilanställda öka fram med hänsyn till de uppgifter som polisen har att ansvara för, bl. a. den effektivare gränskontroll som är en förutsättning för Schengeninträdet. Många av polisväsendets arbetsuppgifter ställer sådana fysiska krav att de förutsätter ett tillräckligt stort antal yngre polismän. Det är därför nödvändigt med en föryngring av personalen både inom polispersonalen och bland de civilanställda. Personalförsörjningsfrågorna behandlas också i avsnitt 4.6.6. 4.6 Pågående och planerade förändringar inom polisväsendet Moderniseringen av rättsväsendet skall fortsätta med oförminskad kraft. Den skall utgå från ett medborgarperspektiv och en helhetssyn på rättsväsendets uppgifter och funktionssätt. Det innebär att reformarbetet skall leda till höjd kompetens, snabbare handläggning, högre servicenivå och ökad tillgänglighet samt ett effektivare resursutnyttjande. 4.6.1 Polisverksamheten i närpolisområdena * Närpolisen är polisverksamhetens bas i närpolisområdena skall vara basen i polisens verksamhet med huvuduppgiften att bekämpa den brottslighet som sänker livs- kvaliteten för dem som bor och verkar i området. Att polisen klarar den uppgiften är avgörande för allmänhetens tilltro till polisen och till rättsväsendet i övrigt. För att insatserna mot brott och ordningsstörningar i närpolisområdena skall kunna öka krävs tillräckliga personella och tekniska resurser. Det krävs också kraftfulla kompetenshöjande åtgärder, bättre metoder för uppföljning och analys samt en bättre samordning och integration av det lokalt organiserade polisarbetet. Det polisarbete som utövas i närpolisområdena skall bedrivas med all den polisiära skicklighet, erfarenhet och professionalism som den svenska polisen är mäktig. Det är med den utgångspunkten som närpolisen kan bli en bra bas i polisverksamheten. Koncentrationen av människor, näringsliv och nöjen till storstäderna medför att brottslighet och ordningsstörningar är vanligare i dessa områden än i andra delar av landet. Bland annat av det skälet fick polismyndigheterna i storstäderna en engångsvis förstärkning om 1999. Regeringen kommer att noga följa utvecklingen av polisens arbete för att förebygga och bekämpa brott i dessa områden. * Inom närpolisen skall olika verksamheter och resurser integreras Regeringen uppmärksammar också att det finns tecken på att utrednings- eller utryckningsverksamheten på sina håll riskerar att hämma den brottsförebyggande verksamheten i närpolisområdena. För att hindra en sådan obalans är det nödvändigt att de olika verksamheterna i närpolisområdena samordnas och integreras så att alla resurser används på ett problemorienterat sätt och fördelningen av de totala resurserna på bästa sätt anpassas till varje områdes behov. Flera polismyndigheter, t. ex. de i , och , arbetar med olika modeller för att lösa dessa viktiga frågor. Det är av strategisk betydelse att det utvecklingsarbetet fortsätter och intensifieras så att närpolisreformen inte stannar av. Det är också viktigt att erfarenheter av olika modeller sprids och tas tillvara. För att det skall bli möjligt att vidareutveckla verksamheten är det också nödvändigt att utnyttja befintliga resurser på bästa sätt. Den breda satsning på närpolisens kompetens när det gäller brottsutredningar som genomförs på är av stor vikt för kvalitet och effektivitet i utredningsverksamheten. Ett annat steg i den riktningen är utbildning av civilanställda för att de i än större utsträckning skall kunna delta i brottsutredningsverksamheten och på så sätt avlasta polispersonalen. Den kompetensförstärkningen bör framför allt närpolisens utredningsverksamhet ha nytta av. * Ledning och ansvar skall utvecklas Enligt regeringens mening är det en grundläggande förutsättning för den problemorienterade närpolisen att polismyndighetens ledning och övriga chefer visar ett genuint intresse för den. Inställningen hos ledningen är avgörande för graden av engagemang hos den övriga personalen. Det är viktigt att närpolisområdenas personal får ett tydligt och långtgående eget ansvar för hur verksamheten bedrivs. Av stor betydelse är också att de verksamhetsmål som ställs upp är konkreta och välavvägda och att verksamhetens resultat följs upp och utvärderas kontinuerligt. Det inspirerar till en hög ambitionsnivå i arbetet och ökar intresset för att delta i utvecklingen av verksamheten. Det är också nödvändigt med regelbundna resultatdialoger mellan polisledningen och närpolischeferna. Genom ömsesidigt informationsutbyte ökar såväl polisledningens som närpolischefernas möjligheter att styra verksamheten i riktning mot verksamhetsmålen. * Samarbetet mellan närpolisen och åklagare skall utvecklas En aktiv ledning av förundersökningarna är av central betydelse för att kunna styra verksamheten och därigenom öka snabbheten och kvaliteten i utredningsarbetet. Regeringen fäster därför stor vikt vid de projekt som syftar till att ytterligare utveckla formerna för samverkan mellan polis och åklagare både med avseende på de enskilda brottsutredningarna och när det gäller prioriteringar, planering och utbildning. Flera av projekten rör närpolisens och åklagarnas samverkan i utredningar av vardagsbrottslighet. Genom långtgående förstahandsåtgärder, förenklade förfaranden och bättre blanketthantering har genomströmningstiderna för utredningar av vardagsbrott kunnat minskas på flera ställen i landet. Den satsning på att utbilda närpoliser i brottsutredning som har inletts på kommer enligt regeringens mening också att leda till högre kvalitet och effektivitet i utredningsverksamheten. 4.6.2 Kampen mot organiserad och internationell kriminalitet Regeringen gör bedömningen att det är nödvändigt att den svenska polisen tar en aktiv och effektiv del i det internationella polissamarbetet för att förebygga och bekämpa organiserad och gränsöverskridande brottslighet. Kompetens, arbetsmetoder och organisation inom polisen skall utvecklas med detta mål som en ledstjärna. är det särskilt viktigt att utveckla polisens roll inom och Europol. *Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet består av personliga representanter för regeringscheferna aktionsgruppen har sedan starten fokuserat sitt arbete på att öka och förbättra informationsutbytet mellan länderna, utföra gemen-samma operativa aktioner, utveckla det rättsliga samarbetet samt tillsammans genomföra utredningar utbildningar, projekt etc. Ett gemensamt elektroniskt system för utbyte av information och gemensamma kommunikationscentraler med dygnetruntbevakning finns nu i samtliga . Gemensamma kontrollåtgärder och operationer mot produktion och smuggling av narkotika, illegal immigration och människosmuggling, fordonsstölder etc, genomförs löpande. För att underlätta det dagliga samarbetet mellan de brottsbekämpande myndigheterna har bl.a. projekt om vittnesskydd startats. förstärktes det operativa samarbetet genom att Aktionsgruppen bildade en operativ kommitté med som ordförandeland. Den operativa kommittén fungerar som en sektors-övergripande expertgrupp i operativa frågor. Kommittén ansvarar också för samtliga konkreta operationer och aktioner. Den består av företrädare för brottsbekämpande myndigheter i , såsom polis-, åklagar-, tull-, samt kust- och gränsbevakningsmyndigheter. Aktionsgruppens arbete kommer att fortsätta i sin nuvarande form till och med . Gruppen har etablerat effektiva och användbara samarbetsformer. Sådana lättillgängliga, enkla samarbetsstrukturer med en operativ samverkan mellan gränserna är en förutsättning för att lyckas med kampen mot den organiserade brottsligheten. Regeringen anser att arbetet bör fortsätta även med tonvikt på den praktiska och operativa samverkan som har etablerats. De svenska myndigheternas engagemang i den operativa kommittén är betydelsefullt för ett fortsatt effektivt samarbete. * Polisen skall förbereda inträde i det operativa är en del av Europeiska Unionen. Som framgått av avsnitt 3.5.2 räknar och de övriga nordiska länderna med att bli operativa medlemmar i . Det innebär att personkontrollerna vid de inre gränserna upphör. De ersätts av bl.a. skärpt kontroll vid yttre gräns, inre utlänningskontroll, efterlysnings- och spaningsregistret i Schengens informationssystem (SIS) samt polisiärt samarbete genom gränsöverskridande övervakning och efterföljande, informationsutbyte m.m. har regeringens uppdrag att samordna polisväsendets åtgärder för anslutningen till . För det uppdraget har styrelsen engagerat andra delar av polisväsendet. För att skall kunna bli operativ medlem i krävs att vår gränskontroll vid de yttre gränserna svarar mot de krav som de andra länderna rimligen kan ställa på den. Gränskontrollen skall vara effektiv och tillförlitlig. Den skall omfatta både inrese- och utresekontroll och den skall äga rum vid alla flygplatser och hamnar som är gränsövergångsställen och där trafik förekommer med länder utanför Schengenområdet. Gränserna skall också i övrigt övervakas på ett sådant sätt att okontrollerade inresor försvåras. Det krävs också att SIS är utbyggt i sina nationella delar och att ett nationellt sambandskontor för den verksamheten har byggts upp. För de kontakter med andra Schengenstater som föranleds av efterlysningar i SIS inrättas ett s.k. SIRENE-kontor inom . Enligt styrelsens planering skall kontoret integreras med funktionerna för Europol och och tillsammans bilda nationella sambandskontor. * Öresundsförbindelsen När Öresundsförbindelsen öppnas för trafik intensifieras polissamarbetet mellan och . Öresundsförbindelsen bildar inte bara en landgräns i mening utan kommer också att bli en starkt trafikerad förbindelselänk mellan länderna. Därför behövs en särskild avtalsreglering för det vardagliga polisarbetet på förbindelsen. Mellan de danska och svenska regeringarna pågår tillsammans med berörda myndigheter förhandlingar om ett avtal som skall reglera frågor bl.a. om vilka befogenheter dansk respektive svensk polis har att ingripa mot ordningsstörningar och brott som begås på Öresundsförbindelsen. Den gemensamma målsättningen är att ingripanden mot brott och ordningsstörningar bör kunna ske även på den andra statens territorium. Till detta kommer att fortsatt efterföljande av en flyende brottsling i enlighet med regler skall kunna äga rum över Öresundsförbindelsen. Ett avtal beräknas vara klart att undertecknas . * Samarbetet inom Europol skall utvecklas Den europeiska polisbyrån, Europol, har byggts upp av länderna inom EU som ett europeiskt organ för mellanstatligt polisiärt kriminalunderrättelsesamarbete för bekämpning av internationell brottslighet. Förväntningarna på organisationen är högt ställda sedan organisationen nu övergått i permanent verksamhet . För polisens del kommer samarbetet inom Europol att innebära att den internationella kriminalunderrättelsetjänsten effektiviseras avsevärt. Det bör leda till att vi får en mer effektiv brottsbekämpning i när det gäller grov organiserad internationell kriminalitet. Europols mandat är som framgått av redogörelsen i avsnitt 3.5.2, begränsat till vissa brotts-typer. Europolkonventionen förutsätter att mandatet kan utökas. Regeringen avser att aktualisera frågan om att utöka Europols mandat till att även avse ekobrott. * En central kraftsamling skall göras för att bekämpa den organiserade brottsligheten En förändrad hotbild och nya arbetsmetoder bland annat den utbyggda kriminalunderrättelseverksamheten har aktualiserat frågan om ett utvidgat samarbete mellan den öppna polisen och Säkerhetspolisen. Av det skälet har regeringen uppdragit åt en kommitté med parlamentariska inslag att utreda hur behovet av en central kraftsamling i kampen mot den organiserade brottsligheten bäst skall kunna tillgodoses. Målet för utredningen är att säkerställa att den organiserade brottsligheten kan bekämpas på ett effektivt sätt med hänsyn till det hot som den grova och internationella brottsligheten utgör mot landet och människorna. Kommittén skall bl.a. belysa och Säkerhetspolisens roller och pröva om gränsdragningen mellan dessa båda polisorgan bör förändras. Samarbetet mellan den öppna polisen och Säkerhetspolisen är också viktigt för kampen mot rasism och främlingsfientlighet. Också frågan om den demokratiska insynen i och kontrollen av den centrala polisverksamheten skall behandlas av kommittén. Det betyder bl.a. att sammansättning och framtida verksamhet skall övervägas. Utredningsarbetet skall redovisas . * Brott med rasistiska, främlingsfientliga eller homofobiska inslag Rasistiska, antisemitiska och homofobiska yttringar skall förebyggas och bemötas med kraftfulla åtgärder. Samarbetet mellan Säkerhetspolisen och den öppna polisen på detta område har givit goda resultat och skall utvecklas vidare. För att kunna motverka brott med rasistiska, främlingsfientliga eller homofobiska inslag och minimera de skador som de ger upphov till krävs medvetenhet om problematiken. Anställda inom rättsväsendet behöver fördjupade kunskaper om rasism, främlingsfientlighet och homofobi samt om de utsatta gruppernas situation. Rättsväsendets myndigheter skall samverka och höja de anställdas kompetens. En central uppgift skall vara att utveckla metoderna för hur dessa brott och gärningsmän skall hanteras samt hur de som utsatts för brotten skall bemötas. *Ekobrott och miljöbrott Kampen mot den ekonomiska brottsligheten och miljöbrottsligheten skall fortsätta att utvecklas enligt vad som utvecklas närmare i det följande (se avsnitt 5.5.1 och 5.5.2). 4.6.3 Skyddet för kvinnor och barn En stor del av våldet i samhället utövas i hemmet mellan nära anhöriga. Offret är ofta en kvinna eller ett barn. Polismyndigheterna har inlett ett ambitiöst utvecklingsarbete för att bekämpa det familjerelaterade våldet. lever dock många kvinnor och barn i miljöer som präglas av hot och våld utan att få tillräcklig hjälp från rättsväsendet. Det är därför en angelägen uppgift att fortsätta och intensifiera det arbetet för att förstärka skyddet för hotade kvinnor och barn. Det krävs ett långsiktigt och systematiskt arbete för att kvinnor och barn som utsätts för våld eller hot skall våga söka hjälp och anmäla brotten. Det finns anledning att tro att de insatser som polisen gjort på detta område har lett till en ökad anmälningsbenägenhet och till minskade mörkertal. För att bekämpa brottslighet av detta slag krävs också samarbete mellan de brottsbekämpande myndigheterna liksom samverkan med andra myndigheter och med frivilligorganisationer. Polisen måste vidareutveckla sina metoder för att t.ex. säkra bevisning och bedöma den aktuella hotbilden. En skyndsam handläggning kan vara avgörande för att hindra ett våldsangrepp. Regeringen har i regleringsbrevet för uppdragit åt att tillsammans med Riksåklagaren se över och förbättra rutinerna i ärenden om besöksförbud (se avsnitt 5.5.4). Antalet polisanmälda fall av barnmisshandel har mer än fyrdubblats . Regeringen har därför tillsatt en kommitté för att utreda möjligheterna till bättre förebyggande åtgärder, samverkan mellan myndigheter och bättre stöd och hjälp till berörda. När det gäller spridningen av barnpornografi har det internationella samarbetet utvecklats såväl i fråga om enskilda ärenden som när det gäller kartläggning av problembilden. Utvecklingen av det datoriserade referensbiblioteket har fortsatt och gemensamma internationella operationer genomförs. deltar aktivt i arbetet både inom och Europol. Inom mot organiserad brottslighet i har riksåklagarna i tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att motarbeta handel med och sexuella övergrepp mot kvinnor och barn. kommer att genomföra utbildningsinsatser för handläggare av barnpornografibrott från . antog EU en gemensam åtgärd gällande handel med människor och sexuell exploatering av barn och pågår inom unionen ett arbete med att få fram ett rättsligt instrument rörande barnpornografi på Internet. har en långtgående och sträng lagstiftning inom området. har dock barnpornografi fått en allt större global spridning bl.a. genom Internet. Det internationella samarbetet på området är därför betydelsefullt och skall vidareutvecklas. Ungdomar riskerar i större utsträckning än de flesta andra grupper att utsättas för våld och hot på offentliga platser. Regeringen anser att det finns goda möjligheter att förebygga sådana angrepp genom bl.a. polisinsatser i samverkan med andra myndigheter. Med sådana insatser minskar både risken för att ungdomar utsätts för brott och risken för att de utvecklar kriminella beteendemönster. 4.6.4 Skydd för brottsoffer och vittnen m.m. Att vittnen och brottsoffer kan känna sig trygga så att de vågar anmäla brott och berätta vad de sett är av fundamental betydelse i en rättstat. Regeringen ser därför mycket allvarligt på försök att sabotera brottsutredningar eller rättegångar genom att påverka vittnespersoner, alltså brottsoffer, vittnen och medansvariga genom våld eller hot. För att ytterligare förstärka samhällets insatser på detta område avser regeringen att ge i uppdrag att i samråd med Riksåklagaren och utarbeta ett nationellt handlingsprogram för skydd av vittnespersoner. Handlingsprogrammets syfte skall vara att samordna de insatser som behövs för att skydda vittnespersoner från repressalier och hot i anledning av deras medverkan i brottsutredningar. Samordning bör ske mellan de olika inblandade myndigheterna, såväl på central som på lokal nivå. Enligt regeringens bedömning är det viktigt att förbättra de metoder som används , men också att hitta nya vägar för att öka tryggheten för vittnespersoner. 4.6.5 Problemorienterat arbete * Det problemorienterade arbetet skall fortsätta att utvecklas Traditionellt har polisen varit inriktad på att reagera först då ett brott har begåtts. pågår en omställning som innebär att polisen i större utsträckning skall inrikta arbetet på att förebygga eller förhindra brott. Regeringens nationella brottsförebyggande program är en självklar utgångspunkt för den utvecklingen. Den lokalt förankrade verksamheten, där de enskilda medborgarnas engagemang tas till vara, är en hörnsten i det brottsförebyggande arbetet, där polisen skall spela en aktiv och pådrivande roll.. Regeringen anser att det problemorienterade arbetssättet har utvecklats på ett tillfredsställande sätt som många myndigheter har en bit kvar till målet att det skall ligga till grund för all polisverksamhet. har det i första hand varit inom närpolisen och kriminalunderrättelseverksamheten som arbetet har styrts och bedrivits på ett problemorienterat sätt. Det förekommer problemorienterade inslag också inom andra delar av polisväsendet. Det återstår på många håll en del arbete för att åstadkomma ett långsiktigt, väl inarbetat och effektivt problemorienterat arbetssätt från lednings- till fältnivå. finns det också nya exempel på handledningar och litteratur som beskriver arbetssättet. Senast har publicerat en rapport som beskriver hur polisen i utvecklat det problemorienterade polisarbetet (Värmlandsmodellen - Så utvecklar vi problemorienterat polisarbete, 1998). En bredare satsning på vidareutbildning i ämnet genomförs på och även lokalt. Dessutom har den nya grundutbildningen en tydligt problemorienterad inriktning. gör bedömningen att den teoretiska kompetensen har ökat markant . Regeringen konstaterar att det inom polisen finns omfattande kunskaper om vilka individer och faktorer som genererar brott. Dessutom vet polisen ofta när, var och hur brotten har begåtts och inte sällan också varför. En del av dessa kunskaper vinner polisen genom sin egen verksamhet. Annat kan inhämtas i samverkan med andra myndigheter och organ. Ofta är kunskaperna spridda i polisorganisationen och inte sammanställda på ett systematiskt sätt. Det kan hindra en genomgripande problemanalys, vilket medför att inriktningen av verksamheten saknar tillräckligt kunskapsunderlag. saknas också ett fullgott underlag för utvärdering av åtgärderna. Sammantaget påverkar det effektiviteten negativt på flera sätt. Brott äger rum som skulle kunna ha förhindrats, polisen arbetar på områden som någon annan i själva verket skulle ha varit bättre lämpad för och insatserna kan få en olämplig inriktning med t.ex. akuta åtgärder som inte angriper det grundläggande problemet. Regeringen understryker vikten av att det betydelsefulla arbetet fortsätter och att de återstående hindren för det problemorienterade arbetssättet undanröjs. 4.6.6 Personalförsörjning och kompetensutveckling * Fler poliser skall rekryteras och en filial till inrättas Antalet anställda inom polisen har fortsatt att minska. minskade antalet poliser med ca 350 och de civilanställda med ca 450. Vid årets utgång uppgick antalet poliser till 16 429. var 253 polisstuderande under utbildning. I en prognos över personalläget fram har bedömt att antalet poliser kommer att minska ytterligare från dagens nivå. Bedömningen grundar sig på uppgifter från myndigheterna som baserar sig på de budgetförutsättningar som myndigheterna hade. Rekryteringsbehovet påverkas på också av den förhållandevis höga medelåldern och att personalrörligheten kan förväntas öka bland framför allt de yngre poliserna. Statsmakterna har tidigare slagit fast att det behövs minst 16 700 poliser. Enligt regeringens mening bör för framtiden antalet poliser inte fastställas en gång för alla utan bedömas med hänsyn till verksamhetens behov och förutsättningarna i övrigt vid varje särskild tid. Viktiga förutsättningar är bl.a. statsmakternas intentioner att fullfölja närpolisreformen, utveckla det problemorienterade arbetssättet, förbättra utredningsverksamheten, förstärka gränskontrollen och utöka det internationella polissamarbetet. För att detta skall vara möjligt krävs att rekryteringen av poliser ökar väsentligt. För att säkerställa kompetensförsörjningen inom polisväsendet är det enligt regeringens mening nödvändigt att utnyttja utbildningskapacitet maximalt. Behovet av utbildningsplatser är emellertid så stort att det inte kan tillgodoses inom ramen för nuvarande kapacitet. Med hänsyn till behovet av ytterligare utbildningsplatser och till de särskilda rekryteringssvårigheter som finns i glesbygdslänen bör enligt regeringens mening polisiär grundutbildning förläggas även till en eller flera andra orter. överläggningar med om att förlägga ett antal platser för den grundläggande polisutbildningen dit är ett led i en sådan utveckling, som kan underlätta rekryteringen av poliser till norra . Enligt regeringens mening kan det vara önskvärt att öka det totala antalet utbildningplatser ytterligare genom att förlägga utbildning till ännu en eller ett par orter. Arbetet med att säkerställa en lämplig resurs- och arbetsfördelning mellan poliser och annan personal bör fortsätta med oförminskad kraft. * Chefsfunktionen inom polisen skall utvecklas antog regeringens proposition om chefsförsörjningen inom polisväsendet (prop. 1998/99:47). I propositionen redovisas riktlinjer för hur rekryteringen och utvecklingen av chefer inom polisväsendet skall anpassas till kraven på polisväsendets behov av chefskompetens. Där föreslås också att det begränsande kravet på juridisk examen för högre chefer skall tas bort. 1998/99:JuU18) underströk att det på ledningsnivå inom polismyndigheterna skall finnas kvalificerad allmänjuridisk kompetens och dessutom på olika nivåer den specialistkompetens på det juridiska området som verksamheten kräver. har initierat försöksverksamheter på olika håll i landet och vidare utformat ett underlag för en principdiskussion om den framtida rekryteringen och utvecklingen av chefer inom polisen. Styrelsen föreslår ett system där chefer kan rekryteras såväl internt som externt.