prop · GN0330 · 2000-01-01 00:00:00 — I fråga om K 4 och konstaterar regeringen att utbildningsbetingelserna där är goda och att regementet har mycket moderna utbildningsanordningar. Ett bibehållet K 4 i innebär emellertid att organisationsenheten fortsätter att vara en isolerad verksamhet utan t.ex. garnisonssamordning. I fråga om I 22 i konstaterar regeringen att enheten har goda utbildningsbetingelser och dessutom en viss operativ signaleffekt eftersom det är landets enda utbildningsförband norr om . Även ett I 22-alternativ skulle innebära att en isolerad verksamhet bibehålls. Vid en sammanvägning anser regeringen att K 4 bör bibehållas och att utbildningsverksamheten vid I 22 bör läggas ned. Främsta skälen för detta är K 4:s modernitet och utbildningsbetingelser. K 4 har enligt regeringens mening bäst förutsättningar att kunna bli kompetenscentrumet för utbildning av Norrlandsjägare. Dessutom finns förutsättningar även för att utveckla K 4 som bas för specialutbildning av förband, såväl nationella som internationella. Genom den relativa närheten till underlättas också samövning med förbanden där. Av produktionsrationella skäl har även en lokalisering till övervägts. Regeringen har dock bedömt ett sådant alternativ vara mindre lämpligt. Av regionalpolitiska skäl och delvis av klimatologiska skäl anser regeringen att det är motiverat med avsteg från grundprincipen att inte förorda fortsatt verksamhet på en ort där verksamheten eller verksamhetsvolymen blir begränsad. Även förbandets särart talar för en separat lokalisering. Enligt dimensionering av den framtida grundorganisationen bör det finnas två enheter för utbildning av kustartilleriförband. En av enheterna skall härvid utgöra huvudenhet. Kustartilleriutbildning bedrivs vid och Första kustartilleribrigaden (KA 1) i , och Andra kustartilleribrigaden (KA 2) i , (KA 3) i /och (KA 4) i . Regeringen anser att KA 1 bör bibehållas och utgöra huvudenhet för den framtida kustartilleriutbildningen. Det främsta skälet för att bevara KA 1 är befintlig infrastruktur samt närheten till , vilken innehåller övnings- och skjutfält i de för förbanden dimensionerande terrängtyperna. I detta sammanhang vill regeringen erinra om att den brigadledningslösning som förordats i det föregående leder till att de där ingående förbanden till sin huvuddel bör utbildas och övas i motsvarande terräng. Det är därför nödvändigt med en fortsatt lokalisering till Vaxholmsområdet. Regeringen konstaterar vidare att det genom en sådan lokalisering bibehålls goda möjligheter till samordning med bl.a. förband i . Enheten har god kapacitet för den verksamhet som skall bedrivas . När det gäller KA 2 konstaterar regeringen att tillgången på närövningsfält, främst avseende grundläggande soldatutbildning är mycket god medan den relativt begränsade tillgången på övningsterräng för aktuella förbandstyper talar mot KA 2 som huvudenhet. Om KA 2 skulle utgöra huvudenheten krävs vidare investeringar för att skapa en god rationalitet. Regeringen anser att detta, främst av ekonomiska skäl, vore en mindre lämplig lösning. KA 2 har däremot förutsättningar att utgöra den andra KA-enheten vid sidan av KA 1 som huvudenhet. Regeringen konstaterar vidare att KA 4 har begränsade övningsförutsättningar, bl.a. vad avser tillgång till lämpligt närövningsfält. I likhet med vad som är fallet vid KA 2, krävs investeringar vid KA 4 om enheten skulle kunna utgöra en rationell huvudenhet. KA 4 har däremot förutsättningar att utgöra den andra KA- enheten vid sidan av KA 1 som huvudenhet. svarar KA 4 mot kravet på möjligheter för boende i den aktuella regionen att genomföra värnpliktstjänstgöringen i anslutning till hemorten. För KA 3 gäller att verksamheten är begränsad och att enheten saknar tillräckliga och lämpliga övningsområden. Regeringen anser att varken KA 2, KA 3 eller KA 4 har förutsättningar, med hänsyn till terrängförhållanden och infrastruktur, att kunna fungera som huvudenhet för framtidens kustartilleriutbildning. KA 2 och KA 4 uppfyller, vilket redovisas ovan, de krav som kan ställas på en andra kustartillerienhet. När det gäller valet mellan de båda har regeringen i avsnitt 5.4.2 redovisat skälen varför det bör finna viss militär närvaro, t.ex. genom kustartilleriutbildning, på . Regeringen anser att dessa skäl tydligt talar för en bevarad utbildning i . Det bör härutöver framhållas att det är av stor betydelse med militär närvaro även i eftersom staden befolkningsmässigt är andra stad. Regeringen föreslår således att KA 1 och KA 4 bibehålls och att KA 2 och KA 3 läggs ned. För sjöstridskrafter bör det enligt den övergripande dimensioneringen finnas två likvärdiga baser för sjöstridskrafterna. Därutöver bör det finnas baseringsmöjlighet på ytterligare en plats. Sjöstridskrafterna är baserade i med Andra ytstridsflottiljen, Första ubåtsflottiljen och Andra minkrigsavdelningen, i med Tredje ytstridsflottiljen samt i med 18:e patrullbåtsdivisionen. I finns vidare örlogsvarv. Övriga varvsresurser av betydelse i detta sammanhang finns i vid . Vid val av bas för flottan är de dimensionerande produktionsfaktorerna främst tillgången på infrastruktur i form av kajer och förtöjningsanläggningar samt sådana lednings- och underhållsresurser som är nödvändiga för en rationell förbandsproduktion. Regeringen har i avsnitt 2 ovan behandlat frågan om framtida varvsresurser. Regeringen anser att baserna i och ur infrastrukturell synvinkel långsiktigt har de bästa förutsättningarna och därför bör bibehållas. Även operativa skäl med krav på koncentration av flottans verksamhet till talar för regeringens förslag. Härutöver anser regeringen - av samma skäl som i fråga om kustartilleriutbildningen - att det bör finnas möjlighet till fortsatt verksamhet för sjöstridsförband i . Flottans fartyg bör således i samband med övningsverksamhet etc. ha möjlighet till tillfällig basering i . örlogsstad är uppförd på världsarvslista. Regeringen bedömer att detta förhållande inte behöver betyda begränsningar i möjligheterna att utnyttja som bas för fortsatt marin verksamhet mot bakgrund av om skydd för kulturföremål i händelse av väpnad konflikt. I sammanhanget vill regeringen avslutningsvis erinra om följande. I det föregående har regeringen föreslagit att KA 2 i läggs ned och att KA 4 bibehålls. Flottans fartyg kommer ha möjlighet till tillfällig basering i . Genom regeringens förslag möjliggörs härigenom fortsatt samverkan mellan sjöstridsförband och kustartilleriförband i såväl som . Detta bedömer regeringen vara av stor betydelse för en vidare utveckling av marinen som taktisk enhet. Helikopterverksamheten är lokaliserad till genom helikopterbataljon, /genom helikopterbataljon, /genom helikopterbataljon och /Malmen genom Östgöta helikopterbataljon. I den principiella dimensioneringen föreslås att det skall finnas två större enheter för helikopterförbanden, den ena med markoperativ inriktning och den andra med sjöoperativ inriktning. Därutöver bör det finnas en mindre enhet. En av utgångspunkterna för regeringens arbete är att undvika omlokalisering av verksamheter. Regeringen bedömer att en omlokalisering av helikopterverksamheten skulle leda till allvarliga kompetensförluster. Den framtida helikopterverksamheten har därför att bedrivas med utgångspunkt i dagens lokalisering. Regeringen vill vidare framhålla att den markoperativa respektive den sjöoperativa verksamheten svårligen skulle inrymmas i annan befintlig organisationsenhet. Av kostnadsskäl vore det vidare olämpligt att flytta verksamheten till en plats där infrastruktur saknas . En flyttning av verksamheten skulle även vara mindre lämplig av miljöskäl. Den skulle också kräva en helt ny miljöprövning på lokaliseringsorten. Den markoperativa helikopterverksamheten bör enligt regeringens mening lokaliseras så att samverkan med mekaniserade förband underlättas. Om den luftburna bataljonen inrättas kommer en av huvuduppgifterna för den markoperativa helikopterverksamheten vara att utgöra den luftburna komponenten i denna bataljon. Regeringen anser därför att /Malmen är det lämpligaste lokaliseringsalternativet för den markoperativa helikopterverksamheten. Därmed bibehålls även den kompetens som finns uppbyggd . Den andra enheten bör lokaliseras så att samverkan med den sjöoperativa verksamheten möjliggörs. Regeringen anser härvidlag att /utgör en mer ändamålsenlig lokalisering än /. Huvudskälen för denna bedömning är att /är beläget mer centralt i östra kustområde där även de mest utnyttjade övningsområdena finns. Möjligheterna att personalförsörja staberna i med helikopterkompetens underlättas med föreslagen lokalisering. Regeringen konstaterar vidare att det finns behov av helikopterverksamhet i norra . I denna del av landet är övningsområdena mycket bra och möjligheterna för samövning med markförband för vinterutbildning goda. En mindre enhet för helikopterverksamhet bör därför bibehållas i . Regeringen föreslår sammanfattningsvis att helikopterbataljon och helikopterbataljon läggs ned. Med hänsyn till förestående anskaffning av nya helikoptertyper bör omlokalisering av det gamla helikopterbeståndet undvikas om det leder till investeringar som ej kan nyttjas långsiktigt. Regeringen anser därför att verksamhetsdelen vid inom nuvarande helikopterbataljon bör kvarstå till och med . Regeringen vill erinra om att en yttäckande beredskap kommer att finnas för att svara mot Försvarsmaktens behov av flygräddning. Likaså kommer beredskap att finnas för att svara mot samhällets behov av helikopterberedskap för olika typer av räddningsuppdrag. Även kommer därför helikopterresurser att vara utbaserade på skilda orter, t.ex. i . finns följande flygflottiljer. flygflottilj (F 4) i , flygflottilj (F 7) i /, Skånska flygflottiljen () i , flygflottilj (F 16) i , flygflottilj (F 17) i /och flygflottilj (F 21) i . Den övergripande dimensioneringen anger ett behov av fem flottiljer. En av de nuvarande flottiljerna bör således läggas ned. En utgångspunkt i fråga om flygflottiljerna är att luftoperativ verksamhet behövs över hela landet. Regeringen anser därför att flottiljerna bör vara relativt jämnt fördelade över landet. Regeringen kan i detta sammanhang konstatera att två flottiljer är lokaliserade till . I sin avvägning mellan flottiljerna konstaterar regeringen att F 7 är av avgörande betydelse för utvecklingen av JAS 39 . Flottiljen har vidare särskild kompetens och infrastruktur för Tp 84-systemet. Flottiljen har också miljötillstånd för tre Gripendivisioner. F 7 bör därför bibehållas. I fråga om F 16 vill regeringen peka på det ansvar flottiljen har för militär infrastruktur i, förutom i även i och på samt att flottiljen tillsammans med samlokaliserade enheter i utgör en stor garnison. F 16 har dessutom betydelse för personalförsörjningen av staber m.m. i med flygvapenkompetens. Även F 16 bör bibehållas. F 21 har mycket goda övningsbetingelser och miljötillstånd för tre divisioner. Avgörande är dock enligt regeringen den långsiktiga säkerhetspolitiska signaleffekt beträffande norra som F 21:s lokalisering ger tillsammans med Bodens garnison. F 21 bör således bibehållas. F 4 har en stor betydelse för att kunna upprätthålla den erforderliga militära infrastrukturen i nedre . Till detta kommer att flottiljen har miljötillstånd för tre divisioner och har mycket goda övningsbetingelser. är dessutom en utvecklad garnison. F 4 bör bibehållas. I finns två flottiljer, och F 17. Vid ett sammanfattande av argumenten för respektive flottilj finner regeringen att de tyngsta argumenten för är gjorda Gripeninvesteringar vid flottiljen samt flottiljens roll i grundutbildningen av nya flygförare och i inledningsfasen av omskolningen till Gripensystemet samt för exportstödet. De tyngsta argumenten för att bevara F 17 är att flottiljen har långsiktigt goda övningsbetingelser i form av närhet till flygövningsområden. När det gäller luftrumsutvecklingen är dessutom förutsättningarna bättre vid F 17 än vid . Även miljöförhållandena är bättre vid F 17 än vid . Av betydelse är också att lokaliseringen av F 17 i markerar en tydlig närvaro vid södra . Regeringen anser att det är viktigt att den framtida grundorgansationen är långsiktigt hållbar och att de enheter som bibehålls bl.a. har goda övningsförutsättningar. Av detta skäl anser regeringen att de övervägande skälen talar för att bibehålla F 17, detta trots de genomförda investeringarna på och att en nedläggning av den flottiljen kan medföra temporära svårigheter för bl.a. flygutbildningen. Mot bakgrund av regeringens övriga förslag rörande Blekingeregionen talar även regionalpolitiska skäl för att bibehålla F 17. bör således läggas ned. Som regeringen har anfört har en nyckelroll när det gäller den grundläggande flygutbildningen av nya flygförare och i den pågående omskolningen till Gripensystemet. Regeringen anser därför att det är olämpligt att lägga ned innan flottiljens roll i den pågående omskolningen till Gripensystemet är slutförd. Regeringen konstaterar också att för att det överhuvudtaget skall vara möjligt att lägga ned måste den grundläggande flygutbildningen, dvs. Flygskolan, först flyttas. För att kunna genomföras på ett rationellt och säkert sätt är den grundläggande flygutbildningen beroende av ett bansystem med korsande banor. Detta finns, förutom vid , vid F 7 och F 16. Regeringen bedömer att det inte är lämpligt att förlägga Flygskolan till F 7 på grund av den omfattande Gripenverksamheten vid flottiljen. Flygskolan måste därför lokaliseras till F 16. Det är enligt regeringens mening angeläget att omlokaliseringen av Flygskolan förbereds. En omlokalisering av Flygskolan kommer sannolikt att påverka utbildningen av nya flygförare för Försvarsmakten. Regeringen anser dock att den hittillsvarande lokaliseringen av en enskild verksamhet inte får utgöra ett absolut hinder i strävan att finna långsiktigt lämpliga och hållbara lösningar. med detta måste den pågående Gripenomskolningen fullföljas. På F 16 finns två Viggendivisioner och den grundläggande taktiska flygutbildningen med flygplan SK 60. När Flygskolan flyttas till samlokaliseras den grundläggande flygutbildningen med den grundläggande taktiska flygutbildningen. Detta bör enligt regeringen leda till vissa synergieffekter. konstaterar regeringen att det av såväl miljöskäl som trafikavvecklingsskäl inte går att upprätthålla flygning med två stridsflygdivisioner på F 16 parallellt med den samlade flygutbildningen. Den ena av F 16:s två divisioner skulle då kunna omlokaliseras till någon av de andra flottiljerna. Regeringen är dock av den uppfattningen att det är viktigt utifrån en struktur om åtta Gripendivisioner att ha en inriktning mot fyra flottiljer med två divisioner vardera. Dessa bör fördelas på F 4, F 7, F 17 och F 21. Detta ger en mycket god långsiktighet vad avser operativt läge, möjlighet att upprätthålla flygvapnets infrastruktur över ytan samt att kunna möta såväl hårdare miljökrav som skärpta restriktioner till följd av utökat nyttjande av luftrummet för civilflyget. Det är också regeringens uppfattning att möjligheter till tillfällig basering av Gripen på F 16 bör upprätthållas av operativa skäl och som potential inför eventuella framtida exportåtaganden. bör läggas ned . Flygskolan bör därför vara fullt inrättad vid F 16 senast . Även överföringen av kompetens och inskolning av F 17 till Gripensystemet bör vara genomförd senast . I enlighet med detta och de tidigare slutsatserna bör Viggenverksamheten vid F 16 upphöra såvida inte särskilda beslut fattas senare som en följd av exportåtaganden eller förändrad omskolningstakt avseende JAS 39 . I anslutning till dessa överväganden och förslag om flygflottiljerna vill regeringen beröra frågan om den s.k. specialflygverksamheten. Den flygburna signal- och radarspaningen är baserad på Malmen. På är baserat de särskilda persontransportresurserna. Frågan om en flyttning av dessa enheter till prövades . På grund av det omfattande investeringsbehovet avbröts den pågående planeringen för flyttningen. Regeringen anser dock utifrån den nya inriktning som föreslås för F 16 att frågan bör prövas igen och främst vad avser specialflyget på Malmen. Regeringen har därför uppdragit åt Försvarsmakten att granska förutsättningarna för att integrera denna verksamhet med verksamheten i . Innan beslut om eventuell omlokalisering fattas måste investeringsbehovet i klarläggas. Härefter vill regeringen behandla de grundorganisatoriska konsekvenserna av en förändrad ledningsorganisation. Enligt regeringens mening bör följande organisationsenheter läggas ned. - Armécentrum - Marincentrum /- Flygvapencentrum - Södra militärområdesstaben - Mellersta militärområdesstaben - Norra militärområdesstaben - Södra arméfördelningen - Östra arméfördelningen - Norra arméfördelningen - militärkommando /- Försvarsområdesstaberna i - marinkommando - Sydkustens marinkommando - Ostkustens marinkommando /- marinkommando - Södra flygkommandot - Mellersta flygkommandot - Norra flygkommandot - Försvarsområdesgrupperna i /Revingehed /Skredsvik Regeringen återkommer i kapitel 8 till frågan om den geografiska indelningen. Regeringen gör dock redan nu bedömningen att militärdistriktsindelningen i sina huvuddrag kommer att motsvara dagens indelning i militärområden och som utgör ett särskilt militärkommando. Med detta som grund anser regeringen att det inte föreligger något hinder mot att nu besluta om den principiella grundorganisationen och lokaliseringen av de nya enheterna. Som regeringen redovisade i avsnitt 5.4.3 bör inom ramen för en ny struktur ett antal nya organisationsenheter inrättas. En operativ insatsledning bör inrättas. Det är enligt regeringen angeläget att denna enhet är lokaliserad i närheten av Försvarsmaktens högkvarter och alltså i . Regeringen föreslår att den operativa insatsledningen lokaliseras till . Regeringen vill dock påtala att tidsförhållandena avseende lokaliseringen inte är fastställda och att behov av investeringar föreligger. Militärdistriktsindelningen bör omfatta ett Södra militärdistriktet, ett Mellersta militärdistriktet, ett Norra militärdistriktet och . För att åstadkomma en ändamålsenlig geografisk spridning och för att lokalisera de fyra militärdistriktsstaberna till orter där det redan finns militära förband anser regeringen att dessa staber bör lokaliseras till , , och . Regeringen har beslutat om nya principer för den s.k. särskilda planläggningen, dvs. förberedelserna för riksstyrelsens arbete under kris och krig. Ökad vikt skall ges åt åtgärder som skapar större möjligheter att bedriva verksamhet i eller i närheten av den normala lokaliseringen. Sammantaget innebär det mera omfattande åtgärder inom . Detta kan motivera en särskild lednings- och samverkansstruktur för vid sidan av Mellersta militärdistriktet. Regeringen återkommer vid behov till i denna fråga. De 29 militärdistriktsenheterna skall ha viktiga samverkansuppgifter med bl.a. kommunerna. Grupperna skall också svara för stöd till de frivilliga försvarsorganisationerna och bl.a. utbildning av hemvärnet. Dessa enheter kommer således att ha viktiga uppgifter för folkförankringen av det svenska militära försvaret. Regeringen anser mot denna bakgrund att det är viktigt att enheterna lokaliseras över hela landet. Minst en enhet bör finnas i varje län. Vidare är det ändamålsenligt om dessa samverkansenheter ges en lokalisering som ungefärligen motsvarar de nuvarande försvarsområdesstaberna och försvarsområdesgrupperna. I enlighet med rådande praxis bör det ankomma på regeringen att besluta om inrättandet och lokaliseringen av dessa enheter. Regeringen avser således att inrätta militärdistriktsenheter med följande lokalisering: /Revinge, , , , , , , , , /Skredsvik, , /, , , , /, , , , , , , , , , , , och . Regeringen återkommer i avsnitt 8.4 till frågor om fortsatt arbete med utformningen av bl.a. den militära ledningsorganisationen. Mot bakgrund av det fortsatta arbete som redovisas där anser regeringen att den exakta storleken och personalstyrkan vid de olika militärdistriktsenheterna inte bör fastställas . Dock bör enheterna i och ges en särskild förstärkning av personalinnehållet. Som regeringen pekat på kommer militärdistriktsenheterna att ha viktiga uppgifter i folkförankringen av det militära försvaret. Regeringen har i det föregående föreslagit att ett antal organisationsenheter läggs ned. Genom dessa nedläggningar riskerar traditionsrika militära benämningar, som har betydelse för folkförankringen, att försvinna. Det bör ankomma på regeringen att besluta i namnfrågorna. Regeringen har behandlat traditions- och namnfrågorna i avsnitt 5.4.4. Regeringen anser att traditionsfrågorna bör beaktas särskilt när de nya militärdistriktsenheterna skall benämnas. De nya enheterna bör inrättas . Regeringen vill i sammanhanget peka på att en del i ominriktningen är att ur dagens underhållsregementen utveckla en ny logistik- och stödorganisation. Strukturen för denna behöver dock utredas ytterligare innan beslut kan fattas. I avvaktan på detta bör underhållsregementena bibehållas. Den operativa underhållsledningen bör inordnas i den operativa insatsledningen. Ett första steg mot en ny logistik- och stödorganisation bör enligt regeringen tas tidigt genom att stöduppgifterna övertas av underhållsregementena när försvarsområdesstaberna läggs ned. Regeringen avser att uppdra åt Försvarsmakten att i budgetunderlaget för senast redovisa förslag i denna del. När det gäller Försvarsmaktens skolor och centra gör regeringen följande bedömning. De tre militärhögskolorna är lokaliserade till , /och . Som regeringen har konstaterat i avsnitt 5.4.2 behövs det tre militärhögskolor till och med . Därefter är det tillräckligt med två militärhögskolor. Styrgruppen ansåg i sin rapport att i har mindre gynnsamma förutsättningar för en bred elevrekrytering från samtliga försvarsgrenar och att det är svårare att personalförsörja skolan i än de andra militärhögskolorna. Regeringen delar styrgruppens syn och lämpligheten av att lägga ned i . Regeringen anser emellertid att innan ett slutligt beslut fattas måste ett helhetsperspektiv anläggas. Regeringen konstaterar att det finns ett antal yttre faktorer som påverkar frågan om militärhögskolorna. Det är bl.a. personalförsörjningsutredningen och frågan om meritvärdering av officersutbildningen. Regeringen bedömer således att det behövs ytterligare utredningsinsatser innan det slutliga beslutet kan fattas. Regeringen avser att återkomma i denna fråga till . Även när det gäller övrig skol- och centraverksamhet bedömer regeringen att det inte finns tillräckligt underlag för beslut. Regeringen har därför denna dag uppdragit åt Försvarsmakten att inkomma med ett underlag i dessa delar så att förändringarna avseende denna skol- och centraverksamhet kan genomföras med de övriga grundorganisationsförändringar regeringen föreslår i denna proposition. Regeringen återkommer vid behov till i dessa frågor. Redovisningen av grundorganisationens omfattning och lokalisering (avsnitt 5.4.6) innehåller därför endast de skolor och centra som fattat beslut om att inrätta. Regionvis redovisning För att åskådliggöra konsekvenserna av förslaget till förändrad grundorganisation vill regeringen redovisa förslagets innebörd även orts- och regionvis. Redovisningen tar endast upp orter där verksamheten förändras. I blir förändringarna följande. I /Revingehed inrättas en militärdistriktsenhet. I läggs försvarsområdesstaben, Skånska dragonbrigaden och A 3 ned. I kommunen inrättas en militärdistriktsenhet. I läggs Södra militärområdesstaben och Södra arméfördelningen ned. I läggs Södra flygkommandot och ned. I /läggs helikopterbataljon ned. I läggs Sydkustens marinkommando, försvarsområdesstaben och KA 2 ned. I kommunen inrättas en militärdistriktsenhet. I läggs försvarsområdesstaben och Hallandsbrigaden ned. En militärdistriktsenhet inrättas i och LvSS omlokaliseras dit. I läggs marinkommando och försvarsområdesstaben ned. En militärdistriktsstab med en militärdistriktsenhet inrättas.