prop · GN03100D3 · 2000-01-01 00:00:00 — Bostadshushåll: Alla personer som bor i samma bostad ("kosthushåll" med ytterligare krav på en gemensam hushållsekonomi och kosthållning). Detta hushållsbegrepp finns endast tillgängligt för åren 1991 samt 1993-1997. redovisas genomsnittet av värdena och 1993. Justering för försörjningsbörda: För att kunna jämföra konsumtionsmöjligheter i familjer med olika sammansättning måste man justera hushållets inkomst. Till det används en ekvivalensskala som ger varje hushåll en viss konsumtionsvikt beroende på hur många vuxna och barn som lever tillsammans. Varje land använder sin egen skala, en del baserade på vad hushållen faktiskt konsumerar, andra på expertbedömningar vad olika hushåll behöver äta m.m. Den ekvivalensskala som används i officiella statistik ger jämfört med andra länder stor tyngd till barn och tar liten hänsyn till stordriftsfördelar. Den tar inte heller hänsyn till hur boendekostnader varierar med hushållsstorlek. Vad som kan anses vara en skälig lägsta standard för familjer med olika sammansättning beslutades av 1997 genom införandet av riksnormer för socialbidragen. Den nya innebär bl.a. att för familjen gemensamma belopp införs för olika kostnadsposter. Därmed tar mer hänsyn till stordriftsfördelarna. Det kan vara rimligt att jämförelser av konsumtionsmöjligheterna i familjer med olika sam-mansättning utgår från riksnormen. Genom sin komplicerade konstruktion med många olika belopp beroende på ålder, kostnadspost m.m. är det emellertid svårt att direkt översätta den nya riksnormen till en överskådlig ekvivalensskala. Därför har parametriserats. För varje hushåll i HINK97 har ett normbelopp beräknats inklusive en schablonmässig boendekostnad och inklusive schablonmässiga men normala utgifter utöver för kostnader för vård och möbler. Utifrån denna empiriska skala anpassas en modell med antal vuxna och antal barn som förklarande variabler. Följande ekvivalensskala avspeglar väl riksnormen. Hushållets konsumtionsvikt = (N+0,7*n) 0,7 där N = antal vuxna, n = antal barn Jämförelser mellan den empiriska skalan och normbelopp beräknade enligt denna ekvivalensskala visar överlag en god anpassning för familjer med upp till fyra barn. Familjer med fler barn erhåller en något för låg relativ vikt (underbi-lagediagram 1). Underbilagediagram 1 Empirisk ekvivalensvikt enligt nya socialbidragsnormen jämfört med parametriserade värden, beräknade i HINK97 Realjusterade kapitalinkomster: Hushållens ränteinkomster och ränteutgifter utom egnahemsräntor realberäknas, dvs. korrigeras med inflationen enligt konsumentprisindex. Inkomster och skatter av faktiska försäljningar av aktier m.m. ersätts med en schablonmässigt beräknad kapitalinkomst efter skatt baserad bl.a. på hur stor hushållets förmögenhet är och på börsens utveckling. Avkastningen antas motsvara den genomsnittliga årliga förändringen av börsens värde för de senaste och hushållens förmögenhet uppskattas med hjälp av kontroll-uppgifter om aktie- och fondtillgångar. På grund av ofullständiga data om förmögenheterna kom-mer de reala kapitalinkomsterna att underskattas för de personer där den procentuella avkastningen på kapitalet är högre än genomsnittet. Effekter av korrigeringarna Korrigeringarna påverkar såväl nivå som trend i inkomstspridningen och andelen personer med inkomster under halva medianen. Här redovisas korrigeringarnas separata effekter vid en jämförelse med officiella definitioner. Med nivå avses den genomsnittliga nivån , med trend avses den lutning som erhålls om en regressionslinje anpassas till de observerade värdena. De separata effekterna kan beräknas på olika sätt. De kan testas genom att en korrigering adderas till nästa i en följd. Då kommer ordningen i vilken förändringarna införs att ha betydelse för effekterna. Korrigeringarna kan också testas var och en helt separat. Här redovisas en kombination av metoderna. Först införs individvikter och sedan bostadshushåll efter varandra. I ett andra steg används denna individviktade bostadshushållsserie som referens när effekterna av ekvivalensskalan och inkomstbegreppet beräknas. Ekvivalensskalan och inkomstbegreppet kan där-med utvärderas oberoende av i vilken ordning de införs. Underbilagetabell 1 Effekt av korrigeringarna på inkomstspridningen (Gini-koefficienten) Korrigering Nivå Trend Individvikter -0.0125 -0.0002 Bostadshushåll -0.0130 -0.0017 Ekvivalensskala -0.0108 -0.0006 Realt inkomstbegrepp -0.0078 -0.0003 Underbilagetabell 2 Effekt av korrigeringarna på andelen personer med låg inkomst Korrigering Nivå Trend Individvikter -2.1934 -0.0420 Bostadshushåll -1.7514 -0.1441 Ekvivalensskala -0.1097 -0.1264 Realt inkomstbegrepp 0.3565 -0.1353 Framskrivning av inkomstfördelningen Uppgifterna i HINK97 om hushållens inkomster, räntor, boendekostnader osv. skrivs fram till de värden som förväntas prognoserna i Svensk ekonomi (bilaga 1). Befolkningens sammansättning, sysselsättningen och de allmänna pensionerna aktualiseras genom en särskild omviktningsmetod. Lönefördelningen skrivs fram differentierat efter utvecklingen i privat sektor och offentlig sektor. Den privata sektorn är indelad i tre delsektorer, den offentliga i stat och kommun. Inom varje delsektor beaktas förutom löneutvecklingen också skillnader i arbetstidens utveckling. Skatter, socialförsäkringar, bidrag osv. räknas om enligt reglerna . Framskrivningen visar således hur inkomstfördelningen skulle se ut och 1999 om hushållens inkomster i HINK97 förändras enligt prognoserna och med de nya skatte- och bidragsreglerna. Genom framskrivningen efterbildas delvis många strukturella förändringar och ändrade beteenden, exempelvis ökningen av antalet ATP-pensionärer, förändringen av antal förvärvsarbetande i olika sektorer, antal arbetslösa och antal i olika arbetsmarknadsåtgärder. Andra förändringar beaktas endast partiellt och indirekt t.ex. förändringar av antal i utbildning och antal förtidspensionärer. Rörlighetsmått Övergångsmatris: Inkomströrligheten mäts genom att man beräknar hur stor andel personer som flyttat från en inkomstgrupp till en annan grupp mellan två mättillfällen. Shorrocks index: (R) är kvoten mellan spridningen av den sammanlagda inkomsten och det viktade medelvärdet av den årliga inkomstspridningen . R är ett mått på inkomsternas rigiditet, medan inkomsternas rörlighet eller mobilitet (M) definieras som M=1-R. Mobilitet betraktas enligt denna definition som graden av utjämning av inkomstspridningen som uppkommer av att undersökningsperioden förlängs. Dekomponering av inkomstspridningen Uppdelning av den uppmätta totala inkomstspridningen sker i ett antal klart avgränsade delkomponenter (t.ex. inkomstslag). Varje delkomponent är i sin tur en produkt av två faktorer, en för de olika inkomstkomponenternas storlek och en annan som visar hur ojämnt fördelade de olika delkomponenterna är (koefficienten (G) kan t.ex. skrivas som G = V1*K1 + V2*K2 + ... + Vi*Ki + ... + Vn*Kn där Vi och Ki står för vikt respektive koncentrationsindex för inkomstkomponent i). Genom att jämföra dekomponerade mått på inkomstfördelningen kan man analysera t.ex. de olika inkomstslagens bidrag till den förändring som registreras på aggregerad nivå. Det gäller såväl effekten av förändringar i de olika inkomstslagens betydelse för hushållens totala inkomster som förändringar av de olika inkomstslagens fördelning i befolkningen. Den inkomst som dekomponeras är disponibel inkomst som den definieras i den offentliga inkomststatistiken. Anledningen är att dekomponeringsmetoden inte kan hantera negativa inkomster och den negativa realräntan 1991 medför att många hushåll har negativa värden på vissa inkomstslag vid en realberäkning. Simulering av regeländringar Beräkningarna är utförda i HINK97 framskriven till demografiska och ekonomiska förhållanden. Basbelopp och fasta belopp i regelsystemen har anpassats att gälla prisnivån för . De flesta regeländringar har efterbildats fullständigt. Det finns dock ett antal regeländringar där dataunderlag saknas eller där olika typer av antaganden har måst göras. Sjukpenningreglerna innebar att sjuklön utbetalades till alla anställda , varför inga sjukfall kortare än finns i HINK97. Med hjälp av särskilda uppgifter från RFV har SCB delvis återskapat sjukmönster för sjukfall . Enligt regler fick anställda sjukpenning redan 1:a dagen. Effekter av karensdagar och ändrad ersättning för sjukfall med sjuklön som varar har inte kunnat beaktas. En minskad subventionsgrad av barnomsorgsavgifterna har beaktats schablonmässigt genom en justering av disponibel inkomst. Basbelopp och skattegränser har justerats så att basbeloppshöjningen helt följt inflationsutvecklingen. Den nedre skiktgränsen för statlig skatt har höjts med inflationen +2% i enlighet med reglerna . Momsen fördelas schablonmässigt på varje hushåll i förhållande till den disponibla inkomsten och till konsumtionsprofilerna i SCB:s undersökning av hushållens utgifter (HBU92). Effekten av ändrad moms har beräknats med hjälp av en regressionsanalys där utgifterna varieras med ett antal bakgrundsfaktorer. De förklarande variabler som använts är disponibel inkomst, ålder samt antal vuxna och barn i hushållet. Regressionsekvationen används vid simuleringen. Hushållets disponibla inkomst justeras med momsförändringen. Det har förenklat antagits att hela momsförändringen påverkar hushållens disponibla inkomst. Analysen är statisk, dvs. hushållen förutsätts inte ändra sitt konsumtionsbeteende. Momsreglerna innebär att momspåslaget har uppskattats vara ca 13 miljarder högre med regler än enligt reglerna för och . innebär detta en inflation, varför basbeloppet har höjts . Marginaleffekter och beräkning av barnomsorgsavgifter Vid beräkning av barnomsorgsavgifterna har regelsystem använts. Som underlag för beräkningen har ett vägt genomsnitt av 70 kommuners barnomsorgstaxesystem använts. Den beräknade genomsnittliga barnomsorgstaxan varierar med antalet timmar i barnomsorg, inkomst och antal barn. I typexemplen med barn i förskoleåldern antas schablonmässigt att barnen vistas på daghem än föräldrarnas arbetstid för sambo/gifta och utöver arbetstiden för ensamstående. Det antagna tillägget utgör tid för att hämta och lämna barn i barnomsorgen. På detta sätt beräknas, i teknisk mening, hur barnen vistas i barnomsorg som en funktion av arbetstiden. Vistelsetiden i barnomsorg påverkar disponibel inkomst med den givna definitionen av disponibel inkomst. Barnomsorgstaxorna är i många kommuner så konstruerade att vid vissa övergångar till en annan närvarotid förändras taxan relativt kraftigt. Sådana "brytpunkter" är vanliga vid gränserna 30 och 35 timmars närvarotid . I den beräknade genomsnittliga barnomsorgstaxan återspeglas denna effekt i vissa typexempel. Ekonomisk marginalisering Analyserna bygger på LINDA-databasen och på individuella disponibla inkomster (se ovan). Inkomster har behandlats på följande sätt: Arbetsmarknadsstöd inkluderar kontant arbetsmarknadsstöd, ersättning från arbetslöshetskassa vid arbetslöshet och vid arbetslivsutveckling samt utbildningsbidrag vid arbetsmarknadsutbildning och andra åtgärder (dock inte anställningsstöd t.ex. i form av rekryteringsstöd eller utbildningsvikariat). Sjukpenning inkluderar sjukpenning, arbetsskadeersättning, rehabiliteringsersättning, havandeskapspenning, smittbärarpenning och sjuklönegaranti (sjuklönereformerna minskar även här jämförbarheten). Förtidspension avser förtidspension, sjukbidrag, handikappersättning, bostadstillägg och särskilt bostadstillägg för pensionärer. Bostadsbidrag inräknas eftersom nivån på socialbidraget är beroende av bostadsbidraget. Kapitalinkomster efter skatt har exkluderats från den disponibla inkomsten för att inkomstmåttet bättre skall fånga försörjningen genom arbete. Annars skulle exempelvis en arbetslös som tvingats sälja sin bostadsrätt inte räknas som marginaliserad om realisationsvinsten blev hög. Effekten på resultaten av detta är dock mycket liten. Samgång mellan ersättningssystem. av alla ekonomiskt marginaliserade har 1996-1998 haft minst två av ersättningarna arbetsmarknadsstöd, socialbidrag, förtidspension och socialbidrag (underbilagetabell 3). Förtidspension var den vanligaste ersättningen, och också den som mest sällan kombinerades med andra sociala ersättningar. Det var som hade arbetsmarknadsstöd som enda ersättning, medan 41 hade arbetsmarknadsstöd enbart eller i kombination med andra ersättningstyper. Sjukpenning och socialbidrag är ovanliga som enda sociala ersättning. Underbilagetabell 3 Ekonomiskt marginaliserade fördelade efter antal ersättningar under 1996-1998 Som enda ersättning +en ersätt- ning +två ersätt- ningar +tre ersättn ingar Total andel med ersätt- ningen Arb.stöd 14 18 8 1 41 Sjukpenning 2 18 10 1 31 Förtidspension 37 14 4 1 57 Socialbidrag 4 15 8 1 27 Totalt 56 33 10 1 100 Källa: , SCB, beräkningar Den vanligaste kombinationen är arbetsmarknadsstöd tillsammans med sjukpenning () eller socialbidrag (), men förtidspension i kombination med socialbidrag () eller sjukpenning () förekommer också rätt ofta. Oddskvoter har beräknats med hjälp av en logistisk regressionsmodell för att renodla vilken betydelse olika faktorer har för risken att marginaliseras. Renodlingen innebär att oddskvoterna visar en faktors betydelse utan inverkan av andra faktorer som också kan påverka. Oddskvoten jämför till exempel kvinnor med män som har samma utbildningsnivå, familjeförhållanden, invandrarbakgrund etc. Modellen bygger dock på antaganden om hur de olika faktorerna adderar till varandra, vilket kan ge en viss osäkerhet. Oddskvoterna anger hur starkt sambandet är mellan risken att marginaliseras och personernas ålder, kön, utbildningsnivå etc. En oddskvot som är större än 1 betyder att faktorn innebär en överrisk för marginalisering. Till exempel innebär en oddskvot på 1,88 för personer med högst grundskoleutbildning att dessa har större risk att marginaliseras än vad gymnasieutbildade (referensgruppen) har. När det handlar om risker, t.ex. sannolikheten att marginaliseras, som ligger mycket närmare noll än ett så ligger oddskvoterna nära de relativa riskerna. En relativ risk på två innebär att det är dubbelt så stor risk för en kvinna att marginaliseras som vad det är för en man. Oddskvoter för olika ersättningsgrupper. De ekonomiskt marginaliserade omfattar förtidspensionärer, långtidsarbetslösa, långtidssjuka och människor som av andra skäl inte kan försörja sig själva. Riskfaktorernas betydelse för sannolikheten att hamna i dessa fyra grupper skiljer sig generellt inte nämnvärt åt, med vissa undantag för gruppen som huvudsakligen försörjs av socialbidrag. Gifta och personer med barn har en överrisk att hamna i denna grupp, men ingen eller en underrisk att hamna i övriga ersättningsgrupper. Det motsatta gäller för personer . Dessutom är invandrarnas överrisk att hamna i denna grupp betydligt större än överrisken att hamna i övriga ersättningsgrupper. Effekterna av kön och utbildningsnivå är i stort sett desamma som i övriga ersättningsgrupper. För övriga ersättningsgrupper gäller att invandrare, lågutbildade och den äldsta åldersgruppen har överrisker och att gifta, högutbildade, yngre åldersgrupper har underrisker. I grupperna ingår de personer som endast mottar ersättning från ett system eller där av ersättningarna kommer från ett system. Totalt gäller detta för av de ekonomiskt marginaliserade. Underbilagetabell 4 Risker för olika grupper att marginali- seras ekonomiskt för olika ersättningsgrupper 1996-1998 Arb.- stöd Sjuk- penn- ing Förtids- pension Soc. Kvinnor 1,0 0,7 1,3 1,2 1,1* Gifta 0,5 0,5 0,7 0,4 1,3 Har barn 0,9 1,0* 0,9* 0,3 1,8 Invandrat till 3,5 2,5 2,5 2,0 34,7 Utbild.nivå, ref: gymn. -Högst grundskola 1,9 1,4 1,5 2,2 1,7 - Lägst högskola 0,4 0,4 0,5 0,3 0,5 Ålder, ref: 36-45 år 0,4 0,6 0,2 0,3 1,1* 0,7 1,0* 0,8 0,4 0,9* 1,9 1,3 1,1* 2,9 0,7 * Ej signifikant på 5 %-snivån Källa: , SCB, beräkningar Bilagetabell 3.1 Individernas disponibla inkomst justerad för försörjningsbörda 1991-1999 samt förändring 1991-1999. Medianer samt medelvärden för decilgrupper 1991 1995 1997 1991/1997/1991/Samtliga 118 500 110 800 114 700 -3,2 7,4 3,9 Kön Kvinnor 115 600 108 200 111 700 -3,4 7,0 3,4 Män 121 700 113 800 117 600 -3,4 7,4 3,8 Ålder -17 114 400 103 200 105 800 -7,5 8,0 -0,1 18-24 116 300 95 400 106 600 -8,3 4,3 -4,4 25-34 120 400 110 600 115 500 -4,1 10,0 5,5 35-44 126 900 114 100 116 500 -8,2 7,7 -1,1 45-54 149 200 136 800 140 500 -5,8 7,1 0,8 55-64 138 800 134 700 143 000 3,0 6,0 9,2 65-74 98 500 105 900 110 800 12,5 3,8 16,7 75- 78 800 90 300 91 100 15,6 4,8 21,2 Familjetyp Ensam utan barn 116 800 106 000 113 800 -2,6 7,5 4,7 Ensam 1 barn 105 800 99 700 97 900 -7,5 4,8 -3,0 Ensam 2+ barn 98 100 86 500 90 100 -8,2 4,0 -4,5 Sambo utan barn 156 200 147 200 154 200 -1,3 6,3 4,9 Sambo 1 barn 140 200 129 300 132 200 -5,7 8,3 2,1 Sambo 2 barn 125 100 114 700 117 700 -5,9 8,6 2,2 Sambo 3+ barn 110 300 99 100 100 300 -9,1 7,5 -2,3 Övriga familjer 115 200 107 200 123 500 7,2 .. .. Ensam ålderpensionär 81 400 90 000 90 900 11,7 4,5 16,7 Samboende ålderspens 99 100 110 100 112 100 13,1 3,5 17,1 Decilgrupper (medelvärden) 1 48 700 48 500 55 800 14,6 3,0 18,1 2 80 000 78 400 80 500 0,6 5,6 6,2 3 92 800 88 900 91 300 -1,6 6,5 4,8 4 103 700 97 500 100 300 -3,3 6,8 3,3 5 113 600 106 200 109 700 -3,4 7,2 3,6 6 123 800 115 800 120 000 -3,1 7,4 4,1 7 135 700 126 500 132 100 -2,7 7,2 4,3 8 150 200 139 900 147 200 -2,0 7,1 5,0 9 170 300 160 400 169 600 -0,4 6,8 6,4 10 247 900 228 400 269 600 8,8 5,5 14,7 Andel under halva medianen, % 5,3 4,3 3,6 Andel av total inkomst med högst standard 4,0 3,6 5,3 med högst standard 19,6 19,2 21,1 Bilagetabell 3.2 Marginaleffekter , Medel- tal (%) Antal individer , tusental Samtliga 2 38 41 4 6 6 2 1 100 49 5 034 Kön Män 2 33 47 4 7 4 2 1 100 50 2 546 Kvinnor 3 43 33 4 6 8 2 1 100 48 2 488 Förvärvsstatus Kort deltid 1 41 18 7 13 16 3 1 100 54 357 Lång deltid 0 39 35 5 10 10 1 0 100 50 756 Heltid 0 38 56 3 2 1 0 0 100 47 2 870 Förtidspension 0 59 17 4 13 5 1 1 100 48 414 Övriga 15 24 10 7 13 16 11 4 100 57 637 Förvärvsinkomst /år 12 40 13 6 9 9 8 3 100 49 935 100 000 - /år 0 42 23 5 10 17 3 0 100 54 629 150 000 - /år 0 39 37 4 11 8 1 0 100 49 1012 200 000 - /år 0 73 18 4 4 1 0 0 100 41 1092 250 000 - /år 0 11 83 3 2 1 0 0 100 52 667 /år 0 0 97 2 1 0 0 0 100 54 699 Familjetyp 0 barn 3 41 31 5 10 7 2 1 100 50 1 582 1 barn 2 13 42 13 7 14 7 2 100 62 127 Minst 2 barn 2 5 31 25 8 15 11 3 100 67 95 Gift/sammanboende 0 barn 2 47 41 2 4 4 0 0 100 46 1 603 1 barn 2 35 49 3 5 4 2 0 100 48 584 2 barn 1 30 53 3 5 6 2 0 100 50 711 Minst 3 barn 3 26 48 6 5 6 6 0 100 52 332 Bilagetabell 3.3 Förändring av marginaleffekter jämfört med regler, Medel- tal (%) Antal individer , tusental Samtliga 0 -15 +13 +1 0 0 Kön Män 0 -12 +9 0 +2 0 Kvinnor 0 -18 +16 0 0 0 Förvärvsstatus Kort deltid 0 -7 +7 +1 +1 -2 0 0 0 +2 357 Lång deltid 0 -22 +22 0 +2 -2 0 0 0 +3 756 Heltid 0 -17 +16 0 0 0 Förtidspension 0 -10 +2 -6 +11 0 +8 414 Övriga -2 0 -1 +2 +3 -2 +1 -1 0 +3 637 Förvärvsinkomst /år -2 -3 0 0 +5 0 +1 -1 0 000 - /år 0 -21 +15 0 +3 0 000 - /år 0 -29 +31 -1 +2 -3 0 0 0 000 - /år 0 -12 +12 +1 0 -1 0 0 0 000 - /år 0 -23 +22 0 0 0 +6 667 /år 0 -1 0 0 0 0 +3 699 Familjetyp 0 barn -1 -11 +8 0 0 0 1 barn 0 -18 +16 +2 +3 0 -3 0 0 +5 127 Minst 2 barn -1 -7 +9 -4 +2 +4 -4 +1 0 +3 95 Gift/sammanboende 0 barn 0 -14 +13 0 0 0 1 barn 0 -17 +17 +1 -1 0 0 0 0 barn 0 -20 +19 0 0 0 +4 711 Minst 3 barn 0 -18 +15 -1 +1 0 +4 332 Välfärd vid vägskäl, SOU 2000:3 Fördelningen av hushållets inkomst på alla medlemmar, oavsett vem som erhållit inkomsten eller vem som i praktiken disponerar den, förhindrar tyvärr meningsfulla analyser av fördelningen mellan kvinnor och män Fördelningspolitisk redogörelse, prop. 1996/97:1 Bilaga 4 Fördelningspolitisk redogörelse, prop. 1998/99:100 Bilaga 3 Alla kommuner indelas av i 81 regioner efter pendlingsresor, avstånd och arbetsmarknadens styrka. 1998/99:100 Bilaga 3 Fördelningspolitisk redogörelse. /99:1, bilaga 5 Gini-koefficienten uppfyller inte samtliga av de krav som ställs på ett fördelningsindex för att Shorrocks mobilitetsindex skall vara tillämpbart. I detta fall innebär detta att endast sådan mobilitet som påverkar rangordningen i inkomstfördelningen beaktas. (2000): har jämnast inkomstfördelning. Välfärdsbullentinen 1/2000 , A. och , R.B., Generating Equality and Eliminating Poverty, the Swedish , ur The in Transition - Reforming the Swedish Model, and , pp. 33-77, 1997 Prop. 1997/98:1, bilaga 7 Skattereformen 1990-1991. SOU 1995:104 För en aktuell översikt, se: , MaCurdy T (1999), Labor supply: a review of alternative approaches . Ashenfelter O, Card D (eds), Handbook of Labor Economics. Volume 3A, . 1993/94:150, bilaga 1.5, samt Lönar sig arbete, Ds 1997:73 Dessa lönenivåer är heltidslön i decilgrupp 1, decilgrupp 5 (median) och decilgrupp 9 avseende heltidslön enligt uppgift från LINDA- databasen framskrivna . Vid beräkning av socialbidrag har schablonmässiga men normala utgifter för el, arbetsresor, hemförsäkring, läkarvård, fackföreningsavgift och avgift till arbetslöshetsförsäkringen inräknats. Dessa hushållsutgifter skall enligt socialtjänstlagen inräknas vid beräkning av socialbidrag. Enligt gällande lagstiftning finns möjlighet att i en svår ekonomisk situation få anstånd med att betala underhållsstöd. Den underhållsskyldige får då en skuld till staten. I exemplet antas att den enskilde i ett senare skede får bättre ekonomi så att denna skuld betalas. I diagrammet har betalningen för underhållsstödet belastat den disponibla inkomsten oavsett när underhållsavgiften betalas. Samma resultat gäller vad beträffar effekten på disponibel inkomst om den enskilde inte ansöker om anstånd med betalning. På kan pensionen komma att reduceras om arbetsförmågan bedöms vara permanent förhöjd. P.g.a. brist i data rörande företagares inkomster har denna population uteslutits. Arbetslösa/socialbidragstagare definieras som personer som mottagit eller mer i arbetslöshetsunderstöd eller socialbidrag . Sen, A. (1992): Inequality reexamined. , , , J. (1998): Exclusion, Employment and Opportunity. , , , L. (1996). Se även : Marginalgrupperna under 90érnes opsving 1994-1997. Arbetsmarknadsstöd, sjukpenning, förtidspension beräknas som nettobelopp efter skatt. Oddskvoten är kvoten mellan två oddstal som ska jämföras med varandra, t ex oddstalen för män och kvinnor. Oddstalet är sannolikheten att (här)vara marginaliserad dividerat med sannolikheten att inte vara marginaliserad. Se vidare underbilaga 3.1. Se vidare underbilaga 3.1. SCB Se t.ex. , A.B. m.fl.. (1995): Income distribution in Countries. Social Policy Studies No. Exempelvis D9 är den inkomst som avgränsar de med högst ekonomisk standard. Income Distribution in Countries. 1995 Boendekostnad har beräknats för kök samt ett rum var för de tre första hushållsmedlemmarna, därefter ett extra rum för varje två barn (en tredje vuxen får eget rum). Ytterligare underlag om den s.k. PEL-skalan finns i särskild PM av , och . Jämfört med regelanalyserna beaktas i framskrivningen fördelningseffekterna av sänkt moms på livsmedel endast indirekt genom effekterna via konsumentpriserna. Ändrade regler för förmån av fri bil, och ändrad beskattning av pensionssparande beaktas inte vid framskrivningen. 1999/2000:100 BILAGA 3 1999/2000:100 BILAGA 3 1999/2000:100 BILAGA 3 1999/2000:100 BILAGA 3