prop · GN0313 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1999/2000:13 Hållbara uppföljning av åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redovisning av hur arbetet med strategier och åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling fortskrider i , inom EU och internationellt. Skrivelsen är en uppföljning av de åtgärdsprogram som redovisades i regeringens skrivelse Hållbara uppföljning och fortsatta åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling (skr. 1998/99:5). Inom varje departements verksamhetsområde beskrivs vilka åtgärder som är genomförda och vilka aktiviteter som pågår. I skrivelsen lämnas också en lägesredovisning för de lokala investeringsprogrammen. Innehållsförteckning 1 Ärendet 4 2 En hållbar utveckling 4 2.1 Ekologisk hållbarhet 5 2.2 Målen för ekologisk hållbarhet 6 2.3 Genomförande av en politik för ekologiskt hållbar utveckling 7 2.3.1 Uppföljning av miljömålen 8 2.3.2 Sektorsansvar och miljöledning 8 2.3.3 Samordning mellan sektorer 9 3 Översikt över regeringens arbete med ekologisk hållbarhet 10 3.1 Utvecklingen inom den offentliga sektorn 10 3.1.1 Miljöledningssystem 10 3.1.2 Ny miljöbalk och miljökvalitetsmål 11 3.1.3 Sektorsansvar 12 3.1.4 Offentlig upphandling 12 3.2 Näringsliv, konsumtion och regional utveckling 13 3.2.1 Näringsliv 13 3.2.2 Energipolitiken 19 3.2.3 Konsumenterna och miljön 20 3.2.4 Turism 20 3.2.5 Regional utveckling och regionala tillväxtavtal 21 3.3 Ekonomiska styrmedel 23 3.3.1 Miljöskatter 23 3.3.2 Miljöräkenskaper 25 3.3.3 Samband mellan tillväxt och miljö 25 3.3.4 Subventioner 25 3.4 Kultur kunskap delaktighet 26 3.4.1 Kultur 26 3.4.2 Utbildning 27 3.4.3 och Habitat 28 3.5 Miljö och hälsa 30 3.5.1 Människan och miljön 30 3.5.2 Kemikaliepolitiken 30 3.5.3 Förorenade områden 31 3.6 Samhällsplanering, byggande och transporter 31 3.6.1 Samhällsplanering 32 3.6.2 Byggande 33 3.6.3 Transporter 34 3.7 Forskning och teknikutveckling 35 3.7.1 FoU om miljö och hållbar utveckling 35 3.7.2 Miljö- och energiteknik 36 3.7.3 Transportforskning 38 3.7.4 Byggforskning 38 3.8 Internationellt samarbete 39 3.8.1 39 3.8.2 40 3.8.3 Europeiska unionen 40 3.8.4 utom EU 41 3.8.5 , Arktis- och 42 3.8.6 42 3.8.7 43 3.8.8 44 3.8.9 Samarbete med 44 4 Åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling inom olika departements verksamhetsområden 45 4.1 verksamhetsområde 45 4.2 verksamhetsområde 47 4.3 Försvarsdepartementets verksamhetsområde 51 4.4 verksamhetsområde 56 4.5 verksamhetsområde 61 4.6 verksamhetsområde 67 4.7 verksamhetsområde 71 4.8 verksamhetsområde 78 4.9 verksamhetsområde 83 4.10 verksamhetsområde 99 5 Lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet 113 5.1 1998 och stöd till lokala investeringsprogram 114 5.2 Fortsatta insatser 117 5.2.1 Stöd för lokala investeringsprogram 1999 2001 117 5.2.2 Uppföljning och utvärdering 117 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 118 1 Ärendet Regeringen redovisar numera för hur arbetet med att nå en ekologiskt hållbar utveckling fortskrider. Därigenom får kontinuerlig information om vad som har hänt inom de olika departementens verksamhetsområden. Redovisningarna bör göras i an- slutning till budgetpropositionen och innehålla en sammanställning av vad vidtagna åtgärder har haft för effekter på omställningsarbetet. Redovisningen bör också innehålla nya åtgärder som följer av förslag som regeringen presenterat i propositioner som lagts eller i samband med andra beslut. Regeringens utgångspunkt för arbetet med att ställa om till ekologisk hållbarhet har varit det åtgärdsprogram som redovisades i skrivelsen Ekologisk hållbarhet (skr. 1997/98:13). Detta program innehöll 93 åtgärdspunkter fördelade på de dåvarande tretton departementen inom . skrivelse Hållbara uppföljning och fortsatta åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling (skr. 1998/99:5) gavs en första lägesredovisning av hur långt arbetet hade kommit inom de viktigaste politikområdena och vilka nya förslag som tillkommit. Skrivelsen byggde i stora delar på Hållbara som Delegationen för en ekologiskt hållbar utveckling redovisade . 2 En hållbar utveckling Målet om en hållbar samhällsutveckling omfattar ekologiska, sociala och ekonomiska aspekter. Dessa tre aspekter är ömsesidigt beroende av varandra och måste vägas samman på ett balanserat sätt för att målet om en hållbar utveckling skall uppnås. Ytterst handlar det om att tillförsäkra nuvarande och kommande generationer goda framtidsutsikter och en god livskvalitet. I begreppet ekologisk hållbarhet betonas särskilt den ekologiska dimensionen av hållbar utveckling. I regeringsförklaringarna har regeringen uttalat att arbetet med att ställa om till ekologisk hållbarhet skall fortsätta och påskyndas. skall vara ett föregångsland i denna strävan mot en ekologiskt hållbar utveckling. Målet är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta. För att undvika att miljöförstöring och utarmning av naturresurser och ekosystem skall begränsa framtida generationers livsmiljö och välfärd har regeringen ställt upp tre mål för ekologisk hållbarhet: skyddet av miljön, en effektiv användning av resurser och en hållbar försörjning. skall möta på ett sätt som ger förutsättningar för en uthållig och hög ekonomisk tillväxt i en värld som präglas av snabba förändringar och en allt hårdare konkurrens. Välfärden skall vidmakthållas och utvecklas och när det ekonomiska utrymmet tillåter det byggas ut. De möjligheter som den nödvändiga omställ- ningen till ekologisk hållbarhet rymmer skall tas till vara för att främja tillväxt, ökad sysselsättning och välfärd. Ekonomisk utveckling och social välfärd kan komma att gynnas av omställningen till ekologisk hållbarhet. För svenskt näringsliv innebär omställningen en drivkraft att utveckla mer miljöanpassade produkter och tjänster vilket i sin tur kan leda till ökade marknadsandelar och därmed ge ytterligare arbetstillfällen. Den snabba internationaliseringen som svenskt och europeiskt näringsliv nu genomgår kommer att leda till ett nytt ekonomiskt landskap i och i . Vi måste vara med och påverka reglerna på EU- och internationell nivå i positiv riktning eftersom det primärt är där som de stora förändringarna kan ske. Konsekvenserna för miljön globalt, regionalt och i måste fortlöpande följas upp. 2.1 Ekologisk hållbarhet Dagens miljöpolitik har växt fram ur insikten om allvaret i olika miljöhot ozonlagrets uttunning, växthuseffekten, försurningen, övergödningen, giftiga ämnens effekter på hälsa och miljö samt ohållbart utnyttjande av naturresurser. Miljöpolitiken har därför under riktats in på att formulera mål och utforma medel för att avvärja dessa hot. Även om har kommit en bra bit på väg med att lösa eller i varje fall begränsa de allra största miljöproblemen, kvarstår många av dessa miljöhot. Äldre tiders försyndelser måste dessutom rättas till. En modern miljöpolitik handlar i grunden om hur vi skall fortsätta detta arbete. I en rapport från Europeiska miljöbyrån om miljötillståndet inom EU konstateras att miljön i är hårt belastad. Orsakerna är bl.a. ökade utsläpp av växthusgaser, ökad användning av kemikalier och ökande avfallsmängder. som de allra mest påtagliga miljöproblemen i är på väg att begränsas förändras också hotbilden. De hot mot miljön som vi nu ser framför oss är av mer komplicerad natur, s.k. diffusa utsläpp (små men många utsläpp). Livsstilsfrågor, konsumtionsmönster, samhällets organisation och planering uppmärksammas därför allt mer. Det innebär att miljöpolitiken eller en politik för hållbar ekologisk utveckling måste ses som nära sammankopplad med den ekonomiska och sociala utvecklingen. En framgångsrik strategi för en ekologiskt hållbar utveckling måste främja den sociala och ekonomiska utvecklingen. Det är bara genom att förena dessa mål som det är möjligt att engagera medborgare och näringsliv för en hållbar utveckling. Att varaktigt ställa om till ekologisk hållbarhet skall ses som ett långsiktigt mål. Som redan framgått kräver omställningen handlande över ett vidare fält än det som omfattats av den traditionella miljöpolitiken. Alla delar av samhället stat och kommun, näringsliv, organisationer och enskilda medborgare måste medverka. Delaktighet är ett nyckelord i en modern miljöpolitik. En effektiv miljöpolitik måste vidare baseras på en skarp och tydlig lagstiftning och väl avvägda ekonomiska styrmedel. Den nya som trädde i kraft innebär en samordnad och skärpt miljölagstiftning. Användningen av ekonomiska styrmedel utvecklas successivt. En annan viktig förutsättning är tydliga och gemensamma mål samt att miljö- och hushållningstänkande integreras i verksamheten inom olika samhälls- sektorer. Regeringen har inlett detta arbete. Det är också då förut- sättningar skapas att förena ett ekologiskt synsätt med ekonomisk tillväxt och utveckling. För ligger utmaningen i att förena arbetet med ekologisk hållbarhet med regeringens mål om en uthållig tillväxt och ökad sysselsättning. trädde Amsterdamfördraget i kraft. Det innebär att ansvaret för miljön skall integreras i utformningen och genomförandet av EU:s politik och verksamhet. Vid Europeiska rådets möte i uppmanades alla konstellationer inom ministerrådet att upprätta egna strategier så att miljö och hållbar utveckling integreras i gemenskapens verksamhet inom respektive område. kommer att vid sitt möte i göra en genomgång av de övergripande framstegen i fråga om integrering av miljö och hållbar utveckling för att länka samman de sektorsstrategier som utarbetas av skilda råds- konstellationer. Arbetet inom EU och internationellt är centralt för att nå en ekologiskt hållbar utveckling. Många av de största miljöproblemen har globala dimensioner. Det innebär att lösningarna på problemen måste sökas i ett internationellt samarbete. Det internationella arbetet skall vara fortsatt handlingsinriktat och offensivt. skall med stöd av de erfarenheter som vinns vara pådrivande, främst inom EU, men också i FN, , WTO m.fl. organ samt genom ett effektivt samarbete i vårt närområde. 2.2 Målen för ekologisk hållbarhet Som framgått har regeringen formulerat tre övergripande mål för ekologiskt hållbar utveckling, nämligen skyddet av miljön, en effektiv användning av resurser och en hållbar försörjning. Målen tydliggör de ekologiska förutsättningarna för att nå en långsiktigt hållbar utveckling. Skyddet av miljön innebär att utsläppen av föroreningar inte skall skada människors hälsa eller överskrida naturens förmåga att ta emot eller bryta ner dem. Effektiv användning innebär att utnyttjandet av energi och andra naturresurser skall bli effektivare än och i allt större omfattning vila på förnybara resurser. Hållbar försörjning innebär att ekosystemens långsiktiga produktionsförmåga skall säkras. De tre målen för ekologisk hållbarhet hänger samman. En effektiv användning ger förutsättningar för att nå de andra båda målen. Skyddet av miljön och ekosystemen är en förutsättning för att långsiktigt säkra försörjningen med naturresurser. Dessa övergripande mål finns utförligt redovisade skrivelse till (skr. 1998/99:5). I ett globalt hållbarhetsperspektiv är det viktigt att jordens resurser används effektivt. Det finns beräkningar som visar att resurs- användningen i vår del av världen måste minska betydligt om jordens ekosystem skall kunna bära en ökande befolkning och ge utrymme för en standardökning i utvecklingsländerna. Som ett mått på den nödvändiga minskningen har begreppet faktor 10 lanserats, vilket innebär att de rika ländernas resursanvändning i ett generationsperspektiv grovt räknat behöver bli tio gånger effektivare. Faktor 10 ger en signal om vilken storlek på effektivisering som behövs snarare än att uttrycka ett exakt mål. Det behövs ytterligare arbete för att analysera och konkretisera behovet av resurseffektivisering. I regeringens proposition Svenska miljömål Miljöpolitik för ett hållbart (prop. 1997/98:145, miljöpropositionen) vidareutvecklas och preciseras det inledda arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling. har fastställt femton nya nationella miljö- kvalitetsmål (bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183). Miljökvalitets- målen preciserar de framtida tillstånd i miljön som eftersträvas. Förhållanden som relaterar till människors hälsa, den biologiska mång- falden, kulturmiljön och naturen står i centrum. Utsläpp av skadliga ämnen skall bringas ner till de nivåer som bestäms av vad människan och naturen långsiktigt tål. Målen anger också natur- och kulturlandskap med särskilda miljövärden som skall skyddas och bevaras, som produktionsförmågan upprätthålls och utvecklas. Inriktningen är att målen skall nås inom en generation. Det övergripande generationsmålet och den nya strukturen för miljömålen innebär ett helt nytt sätt att arbeta inom miljöpolitiken. De nu fastställda målen är: 1) luft, 2) Grundvatten av god kvalitet, 3) Levande sjöar och vattendrag, 4) Myllrande våtmarker, 5) Hav i balans samt levande kust och skärgård, 6) Ingen övergödning, 7) Bara naturlig försurning, 8) Levande skogar, 9) Ett rikt odlingslandskap, 10) Storslagen fjällmiljö, 11) God bebyggd miljö, 12) Giftfri miljö, 13) Säker strålmiljö, 14) Skyddande ozonskikt, 15) Begränsad klimatpåverkan. Målen beskrivs närmare i miljöpropositionen (prop. 1997/98:145). har arbetet med att vidareutveckla dessa mål, t.ex. att utarbeta delmål och handlingsstrategier, pågått vid olika myndigheter. Myndigheternas förslag redovisades till regeringen . En parlamentariskt sammansatt kommitté, (M 1998:07) har fått i uppdrag att göra en samlad översyn av vilka delmål som behövs för att miljökvalitetsmålen skall kunna nås inom en generation (dir. 1998:45). Kommittén skall redovisa resultatet av sitt arbete till regeringen . I den nya strukturen för miljökvalitetsmål ligger att de skall vara enkla att tillämpa och följa upp. De nationella målen skall också utgöra en grund för regionala och lokala miljömål. Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A) har i uppdrag att i en dialog med näringslivet arbeta med hur hållbar utveckling och miljömålen skall genomföras i näringslivet. 2.3 Genomförande av en politik för ekologiskt hållbar utveckling För att de nya miljökvalitetsmålen skall få genomslag behövs också ett genomtänkt system för uppföljning. Vidare måste sektorsansvaret successivt utvecklas och bli tydligare. Ett tydligt sektorsansvar måste kombineras med en helhetssyn på hållbar utveckling samt en förbättrad samordning mellan dels olika sektorer och politikområden, dels olika nivåer där planer och beslut om den framtida samhälls- utvecklingen formas. Det arbete med miljöledning som pågår inom såväl näringslivet som i offentlig verksamhet måste fortsätta. 2.3.1 Uppföljning av miljömålen För att det skall vara möjligt att bedöma hur arbetet med att ställa om till ett ekologiskt hållbart samhälle fortskrider behövs olika former av uppföljning. Med utgångspunkt i de övergripande miljömålen pågår, både på nationell och lokal nivå, ett omfattande arbete med att utveckla indikatorer som kan ge vägledning huruvida utvecklingen går åt rätt håll och i rätt takt eller inte. Ett utvecklingsarbete bedrivs också inom EU, och FN. deltar aktivt i detta samarbete. och länsstyrelserna har fått regeringens uppdrag att presentera system för uppföljning av de nationella miljökvalitetsmålen. Dessa förslag presenterades . Miljövårdsberedningen har på regeringens uppdrag utarbetat förslag till ett antal indikatorer, s.k. gröna nyckeltal. Tanken är, enligt beredningen, att de gröna nyckeltalen skall spegla viktiga miljöproblem. De mäter också strategiska förhållanden bakom miljöproblemen, exempelvis användningen av energi och kemikalier. En del av nyckel- talen speglar hushållens, företagens och den offentliga sektorns omställning till ekologisk hållbarhet. Nyckeltalen skall ge överskådlig information som är lätt att förstå till beslutsfattare och allmänhet. De föreslagna nyckeltalen utgår från regeringens tre övergripande mål för ekologisk hållbar utveckling: skyddet av miljön, en effektiv användning av resurser och en hållbar försörjning. De gröna nyckeltalen skall ge en första uppfattning om huruvida utvecklingen går åt rätt håll och i rimlig takt. Förhoppningen är enligt Miljövårdsberedningen att nyckeltalen skall bidra till en livligare, bredare och sakligare samhällsdebatt. Sju av Miljövårdsberedningens gröna nyckeltal presenterades i finansplanen till den ekonomiska vårpropositionen 1999 (prop. 1998/99:100). Nyckeltalen speglar de svenska bidragen till angelägna miljöproblem och kan ses som ett första steg att i finansplanen spegla även andra samhälleliga dimensioner än den ekonomiska. I bilaga 5 till propositionen presenterades dessutom Miljövårdsberedningens samtliga elva gröna nyckeltal utförligare. I budgetpropostionen (prop. 1999/2000:1) återfinns en redovisning av nyckeltalen under utg. omr. 20 Allmän miljö och naturvård. 2.3.2 Sektorsansvar och miljöledning För att nå målet om en ekologiskt hållbar utveckling krävs en rad olika insatser inom olika sektorer och på olika nivåer i samhället. har de olika sektorernas och sektorsmyndigheternas ansvar för miljön betonats. har också slagit fast principen om sektorernas miljöansvar. Varje samhällssektor skall ta sin del av ansvaret för att genomföra de åtgärder som behövs för att miljökvalitetsmålen skall nås. Det innebär att företag och myndigheter måste se miljöhänsyn som en integrerad del av verksamheten. Genom beslut med anledning av miljöpropositionen (prop. 1997/98:145) har de statliga myndigheternas sektorsansvar ytterligare förstärkts. Staten skall vara en föregångare i omställningsarbetet. Regeringen har därför beslutat att på ett mer genomgripande sätt integrera miljöhänsyn och resurshushållning i sin egen verksamhet genom att införa miljö- ledningssystem. Miljöledning är ett hjälpmedel för att skapa ett helhetstänkande kring miljöfrågor i verksamheten. Miljöledning inom statsförvaltningen bygger på samma principer som inom näringslivet. Det handlar om att bygga upp ett systematiserat miljöarbete med tydliga riktlinjer och mål, tydliga ansvarsförhållanden samt rutiner för upp- följning och redovisning. Miljöledningssystem är också ett viktigt verktyg bl.a. för de myndigheter som har regeringens uppdrag att utarbeta de förslag till delmål och strategier som är nödvändiga för att de nationella miljökvalitetsmålen skall nås. Totalt 99 statliga myndigheter arbetar med att införa miljöledningssystem. införs miljöledning som metod i arbetet för hållbar utveckling även i . 2.3.3 Samordning mellan sektorer Regeringen har utarbetat ett handlingsprogram för den ekologiska omställningen. Programmet grundar sig på att det finns synergieffekter mellan åtgärder som gynnar ekonomi, sysselsättning, välfärd och miljö. Ofta är det nödvändigt med insatser från flera olika aktörer för att lösa ett miljöproblem eller för att åstadkomma en effektivare användning av resurser. Transportområdet är ett exempel på ett område där system- lösningar krävs för att miljöbelastningen skall kunna begränsas. Minsta möjliga utsläpp eller energiförbrukning hos transportmedel av olika slag kommer att behöva kompletteras med utökat samarbete mellan tillverkare av fordon, operatörer och planerare i kommunerna samt den framväxande IT-branschen. Men framför allt handlar samordning om att vi skall använda de resurser vi har inte minst ekonomiska så effektivt som möjligt. I ett kunskapsbaserat samhälle blir universitet och högskolor allt viktigare som brobyggare mellan samhälle, näringsliv och medborgare. Genom att både utveckla nya idéer och mer aktivt medverka till att de tas om hand och utvecklas kan högskolan bli en aktiv part i samhälls- byggadet. En förutsättning för att en hållbar samhällsutveckling skall nås är alltså förbättrad samordning och samverkan mellan olika sektorer och aktörer. Därigenom kan från ekologisk, social och ekonomisk synpunkt hållbara lösningar åstadkommas. De mål- eller intressekonflikter som finns, liksom konsekvenser av olika åtgärder av betydelse, skall redovisas för beslutsfattare och allmänhet på ett tidigt stadium i planerings- och beslutsprocessen. Konsekvensbeskrivningar, såväl strategiska långsiktiga som på projektnivå, kan behöva utvecklas ytterligare. 3 Översikt över regeringens arbete med eko- logisk hållbarhet skall som föregångsland visa att det genom ett långsiktigt och systematiskt omställningsarbete går att finna lösningar där målen för ekologisk hållbarhet integreras i och samverkar med utvecklingen inom alla politikområden. Förändringsarbetet skall som nämnts genomföras med insatser som också främjar tillväxt och därmed stärker ekonomi och sysselsättning. Förutsättningen för att detta arbete skall bli framgångsrikt är ett brett deltagande från alla aktörer i samhället. Kunskap om de ekologiska förutsättningarna för samhällets utveckling blir därmed av stor betydelse. Miljöhänsyn och resurshushållning måste integreras i beslutsfattandet inom alla verksamheter och sektorer i samhället. Staten skall vara en föregångare och ett föredöme i arbetet mot det ekologiskt hållbara samhället. I detta avsnitt ges en översikt över hur regeringens arbete med ekologiskt hållbar utveckling har bedrivits och är tänkt att fortsätta inom några viktiga områden. Avsnittet innebär en syntes av de två följande avsnitten som innehåller de departementsvisa åtgärdsprogrammen och en lägesredovisning av det lokala investeringsprogrammet. 3.1 Utvecklingen inom den offentliga sektorn 3.1.1 Miljöledningssystem Näringslivet har varit föregångare i fråga om att införa miljölednings- system. Sådana system är redan i stor utsträckning uppbyggda i större och medelstora företag inom industrin. har även den offentliga sektorn kommuner, landsting och statliga myndigheter påbörjat ett miljöledningsarbete. Miljöledningssystem innebär ett systematiserat miljöarbete med tydliga riktlinjer och mål i bl.a. centrala styrdokument, integrering av miljöhänsyn i den ordinarie verksamheten, klargjorda ansvarsförhållanden, rutiner för uppföljning samt redovisning av resultat. Kommuner och landsting siktar i de flesta fall på certifiering enligt ISO- standarden eller registrering enligt EU:s system för miljöstyrning och miljörevision EMAS (& Audit Scheme). I är EMAS öppet för samtliga sektorer och inte endast för industrisektorn. Den första offentliga organisation som blev EMAS- registrerad i var . Kommuner och landsting har legat före staten i miljöledningsarbetet. är 99 statliga myndigheter på uppdrag av regeringen i färd med att införa miljöledningssystem. Detta miljöledningssystem är baserat på ISO-standarden och EMAS. Flera av myndigheterna har beslutat att gå vidare och certifiera/registrera sig. Detta gäller särskilt myndigheter med uppdragsverksamhet, läns- styrelser och universitet samt högskolor. Två högskolor är redan certifierade, och . En del myndigheter, bl.a. Försvarsmakten, inför miljöledningssystem på eget initiativ. Även inom har, som nämnts, arbetet med att införa miljöledningssystem påbörjats. 3.1.2 Ny miljöbalk och miljökvalitetsmål har en central roll i miljöarbetet. Balken innebär en anpass- ning av lagstiftningen till samhällsutvecklingen och de miljöproblem vi har . har beslutat om följdändringar i ett stort antal lagar som reglerar verksamheter som kan påverka miljön (prop. 1997/98:90, bet. 1997/98:JoU25, rskr. 1997/98:279). Genom utformning med övergripande mål, allmänna hänsynsregler och nya verktyg, t.ex. miljökvalitetsnormer, skapas bättre förutsättningar att använda lag- stiftningen som ett instrument att styra miljöarbetet mot de av beslutade miljömålen. Vidare skall balken genom sitt breda till- ämpningsområde bidra till att de beslut som fattas av myndigheter och enskilda främjar en ekologiskt hållbar utveckling. kan tillämpas på alla verksamheter och åtgärder som inte är av försumbar betydelse för människors hälsa och för miljön.