prop · GN0361 · 2000-01-01 00:00:00 — 16 § Ett beslut att avslå en ansökan skall innehålla de skäl som bestämt utgången. Återredovisning 17 § När handläggningen av ärendet har avslutats, skall det redovisas till för vidarebefordran till den ansökande staten. Har ansökan skickats direkt enligt 6 § andra stycket, skall ärendet i stället redovisas direkt till den ansökande myndigheten. 3 kap. Allmänna bestämmelser om rättslig hjälp utomlands 1 § Bestämmelserna i 2 kap. 4 § första och tredje styckena skall tillämpas vid ansökan om rättslig hjälp utomlands, om inte annat följer av en inter- nationell överenskommelse som är bindande för eller av krav från den mottagande staten. I 4 kap. 9, 10 och 13 §§ finns särskilda bestämmelser om vad en an- sökan om telefonförhör och förhör genom videokonferens skall innehålla. 2 § En ansökan från svensk åklagare eller domstol om att en åtgärd som avses i denna lag skall vidtas utomlands skall skickas till Justitie- departementet för vidarebefordran till den utländska staten. En ansökan om rättslig hjälp i , , eller skickas direkt till behörig myndighet. Ansökan får också skickas direkt till behörig myndighet i en annan stat om detta har avtalats i en inter- nationell överenskommelse som är bindande för eller om den staten annars tillåter det. 3 § I 5 kap. 1 § finns bestämmelser om vad som gäller när rättslig hjälp som lämnas till är förenad med villkor. Särskilda bestämmelser om olika former av rättslig hjälp Förhör i samband med förundersökning i brottmål 1 § En ansökan om förhör i enligt bestämmelserna om förunder- sökning i brottmål handläggs av åklagare. Företrädare för den ansökande myndigheten får delta vid förhöret och får med åklagarens samtycke ställa frågor direkt till den som hörs. Bevisupptagning vid vid svensk domstol 2 § En ansökan om bevisupptagning vid svensk domstol genom förhör, skriftlig handling eller syn handläggs av tingsrätt. Ärendet skall anses som en bevisupptagning utom huvudförhandling. Den som är part skall underrättas om tid och plats för bevisupptagningen men behöver kallas endast om parten skall höras eller annars fullgöra något vid bevisupptagningen. 3 § Vid bevisupptagning får offentlig försvarare enligt 21 kap. rätte- gångsbalken förordnas för den misstänkte eller tilltalade även i annat fall än som avses i 2 kap. 13 §, om det finns särskilda skäl. 4 § Domare vid den utländska domstolen eller företrädare för den myndighet som begärt bevisupptagningen får delta vid denna och får med rättens samtycke ställa frågor direkt till den som hörs. 5 § Om den ansökande staten har framställt önskemål om det får svensk åklagare delta vid bevisupptagningen för att bevaka den ansökande statens intressen. Bevisupptagning vid utländsk domstol 6 § I ett mål eller ärende vid en svensk domstol får domstolen besluta att bevis skall tas upp vid en utländsk domstol. Sådan bevisupptagning får avse syn, skriftligt bevis eller förhör med vittne, sakkunnig, part, måls- ägande eller någon som avses i 36 kap. 1 § andra och tredje styckena . 7 § Om åtgärder som avses i 23 kap. 13 15 §§ skall vidtas vid en utländsk domstol och den utländska staten kräver att ansökan först skall prövas av domstol i , får en tingsrätt på begäran av åklagare besluta att sådana åtgärder skall vidtas utomlands. Telefonförhör Förhör med någon i 8 § En utländsk myndighet får hålla telefonförhör med en person som befinner sig i och som samtycker till förhöret. Om den utländska myndigheten behöver bistånd av en svensk åklagare eller domstol vid förhöret kan myndigheten ansöka om rättslig hjälp med telefonförhör. En sådan ansökan om rättslig hjälp i rättegång handläggs av tingsrätt. En ansökan om rättslig hjälp med telefonförhör under förundersökning handläggs av åklagare. Av ansökan skall det framgå att den som skall höras samtycker till telefonförhör. Tidpunkten för ett förhör som avses i andra stycket och övriga praktiska frågor med anledning av förhöret skall beslutas efter samråd med myndigheten i den ansökande staten. Den som skall höras skall underrättas om tid och plats för förhöret. Identiteten och samtycket till telefonförhöret skall kontrolleras. Om den ansökande staten begär det skall 11 § första stycket tillämpas. I så fall skall också 12 § tillämpas. Förhör med någon i utlandet 9 § Bestämmelserna i 46 kap. 7 § andra stycket om förhör vid huvudförhandling per telefon får tillämpas när den som skall höras befinner sig i en annan stat om den staten tillåter det. Om den andra staten kräver att dess myndigheter skall hjälpa till vid förhöret, skall svensk domstol ansöka om rättslig hjälp med telefon- förhöret. Behöver en svensk domstol hjälp av utländsk myndighet med ett telefonförhör, får domstolen ansöka om rättslig hjälp med förhöret om det har avtalats om sådan hjälp i en internationell överenskommelse med den andra staten eller om den staten annars ger sådan hjälp. Av en ansökan om rättslig hjälp med telefonförhör skall det framgå att den som skall höras samtycker till telefonförhör. 10 § Åklagare får hålla telefonförhör under förundersökning med en person som befinner sig i en annan stat om den staten tillåter det. Bestämmelserna i 9 § andra fjärde styckena gäller också i fråga om ansökan av svensk åklagare om rättslig hjälp. Förhör genom videokonferens med någon i 11 § En ansökan om rättslig hjälp med förhör genom videokonferens i rättegång med någon som befinner sig i skall handläggas av en tingsrätt som har de tekniska hjälpmedel som krävs för ett sådant förhör. Av ansökan skall det framgå att den som skall höras samtycker till förhör genom videokonferens i rättegång. Vid handläggningen i tingsrätten skall ärendet anses som en bevisupptagning utom huvudförhandling. Den som är part skall underrättas om tid och plats för bevisupptagningen men be- höver kallas endast om han eller hon skall höras eller annars fullgöra något vid bevisupptagningen. Om det behövs får rätten besluta om biträde av tolk. En ansökan om rättslig hjälp med förhör genom videokonferens under förundersökning skall handläggas av åklagare. 12 § Ett vittne eller en sakkunnig, som skall höras vid en videokonferens enligt 11 §, får åtföljas av lämplig person som personligt stöd (stöd- person) under förhöret. Om den som skall höras begär det eller om det annars finns anledning får tingsrätten utse en person att biträda den som skall höras enligt första stycket. I fråga om biträdet tillämpas 26, 27, 29, 43 och 47 §§ rätts- hjälpslagen (1996:1619). I övrigt tillämpas regler om rättegångsbiträde. Förhör med någon i utlandet 13 § I ett mål eller ärende vid svensk domstol får domstolen, under förutsättning att videokonferens i rättegång är tillåten enligt svensk rätt, ansöka om rättslig hjälp med förhör vid utländsk myndighet genom videokonferens med en person som befinner sig i en annan stat om det har avtalats om sådan rättslig hjälp i en internationell överenskommelse med den andra staten eller om den staten annars ger sådan hjälp. Av ansökan skall det framgå att den som skall höras samtycker till förhör genom videokonferens. Åklagare får ansöka om rättslig hjälp vid utländsk myndighet med förhör genom videokonferens under förundersökning med en person som befinner sig i en annan stat om det har avtalats om sådan rättslig hjälp i en internationell överenskommelse med den andra staten eller om den staten annars ger sådan hjälp. Kvarstad, beslag samt husrannsakan och andra åtgärder som avses i 28 kap. Ansökan och förfarande 14 § Till en ansökan om kvarstad eller beslag i skall, om dom har meddelats i den ansökande staten, en kopia av domen fogas. En ansökan om kvarstad som avses i 23 § bör i förekommande fall innehålla uppgift om när åtal skall väckas eller dom kan meddelas i den ansökande staten. 15 § En ansökan om kvarstad i handläggs av åklagare. Denne skall genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall överlämna ärendet till rätten för beslut. 16 § En ansökan om beslag i , eller om husrannsakan här för att söka efter egendom som är underkastad beslag, handläggs av åklagare. Verkställda beslag skall skyndsamt anmälas hos rätten för prövning. Rätten skall så snart det kan ske hålla förhandling i frågan. Vid förhand- lingen tillämpas bestämmelserna i 24 kap. 17 § andra stycket rättegångs- balken. 17 § Företrädare för den myndighet som begärt åtgärden får delta vid för- handling rörande kvarstad och beslag och får med rättens samtycke ställa frågor till den som drabbats av åtgärden. 18 § En ansökan om att andra åtgärder enligt 28 kap. än som avses i 16 § skall vidtas i handläggs av åklagare. Beslag och överlämnande av egendom till annan stat 19 § Egendom får tas i beslag och överlämnas till den ansökande staten om egendomen skäligen kan antas ha betydelse för utredning om gärningen, vara frånhänd någon genom brott, eller vara förverkad på grund av brott, om egendomen hade kunnat för- verkas enligt svensk lag i en rättegång i och det finns särskilda skäl att överlämna egendomen till den ansökande staten. 20 § Även om den gärning som ansökan avser inte motsvarar ett brott enligt svensk lag, får husrannsakan enligt 16 § göras och egendomen tas i beslag och överlämnas till den ansökande staten om ansökan har gjorts av en stat som är medlem i Europeiska unionen eller av eller och det för gärningen kan dömas till fängelse i den ansökande staten. I ett sådant ärende om rättslig hjälp som avses i 1 kap. 5 § första stycket 1 får husrannsakan göras samt egendom tas i beslag och överlämnas till den ansökande staten om den gärning ansökan avser motsvarar ett brott för vilket enligt svensk lag eller enligt den ansökande statens lag är föreskrivet fängelse eller mer. Vad som sagts nu gäller inte om första stycket är tillämpligt. 21 § Rätten skall pröva om beslaget är lagligen grundat och om egendomen skall överlämnas till den ansökande staten. 22 § Beslut att överlämna beslagtagen egendom till en annan stat verkställs av åklagaren. Beslag och kvarstad för att säkerställa verkställighet i av utländska förverkandebeslut 23 § Om förverkande som beslutas i en annan stat kan verkställas här och det skäligen kan befaras att verkställigheten i av det utländska förverkandebeslutet annars skulle försvåras, får 1. egendom som har förverkats eller skäligen kan antas vara förverkad på grund av brott tas i beslag, eller 2. kvarstad beslutas på så mycket av den berördes tillgångar som mot- svarar värdet av vad som har förverkats eller skäligen kan antas vara för- verkat. 24 § När rätten beslutar om kvarstad eller fastställer ett verkställt beslag, skall rätten bestämma hur länge åtgärden längst får bestå. Den bestämda tiden får förlängas om det finns anledning till det. Om det inte längre finns skäl för kvarstad eller beslag, skall rätten häva åtgärden. Innan kvarstaden eller beslaget hävs, skall rätten ge den ansö- kande staten tillfälle att yttra sig, om det inte är uppenbart att det inte behövs. I annat fall skall åtgärden bestå till dess att ansökan om verk- ställighet prövas. Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning av någon i 25 § En ansökan om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning av någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Åklagaren skall genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd till åtgärden. Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning av någon i utlandet 26 § Om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning skall äga rum av någon som befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att ansökan först skall prövas av domstol i , får tingsrätten på begäran av svensk åklagare besluta att tillåta teleavlyssningen eller teleövervakningen. Hemlig kameraövervakning Hemlig kameraövervakning av någon i 27 § En ansökan om hemlig kameraövervakning av någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Åklagaren skall genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens till- stånd. Hemlig kameraövervakning av någon i utlandet 28 § Om hemlig kameraövervakning skall äga rum av någon som befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att ansökan först skall prövas av domstol i , får tingsrätten på begäran av svensk åklagare besluta att tillåta kameraövervakningen. Överförande av frihetsberövade för förhör m.m. Överförande från eller till på begäran av en annan stat 29 § Efter ansökan av en annan stat får, för förhör eller konfrontation i samband med en förundersökning eller en rättegång där, 1. en person som är berövad friheten i föras över till den andra staten om förhöret avser annat än utredning om den frihetsberövades egen brottslighet, eller 2. en person som är berövad friheten i den andra staten föras över till . Av ansökan enligt första stycket 1 skall det framgå hur den fri- hetsberövade behöver vistas i den andra staten. 30 § En ansökan om överförande prövas av regeringen. En ansökan från stat som är medlem i Europeiska unionen eller från eller prövas dock av åklagare. En ansökan enligt 29 § första stycket 1 får vägras om ett överförande medför att tiden för frihetsberövandet förlängs eller om den frihets- berövades närvaro behövs i ett brottmål som handläggs här i landet. Om en ansökan enligt 29 § första stycket 1 bifalls, skall det framgå av beslutet när den frihetsberövade senast skall återföras till , eller i förekommande fall, försättas på fri fot. Överförande från eller till på begäran av svensk åklagare eller domstol 31 § En svensk åklagare eller domstol får, för förhör eller konfrontation i samband med en förundersökning eller en rättegång här i landet, begära att 1. en person som är berövad friheten i förs över till annan stat, eller 2. en person som är berövad friheten i en annan stat förs över till . Yttranden 32 § Innan en ansökan om att en frihetsberövad person skall föras över till annan stat prövas, skall yttrande inhämtas från den myndighet som ansvarar för verkställigheten av frihetsberövandet om det inte är uppen- bart att det inte behövs. Detsamma gäller innan en sådan ansökan görs av en svensk domstol eller åklagare. Transport genom 33 § Chefen för kan meddela tillstånd till transport genom av en frihetsberövad person som skall föras över från en stat till en annan stat för förhör eller konfrontation. Förvar i av överförda personer 34 § En person som förs över till skall tas i förvar av polis- myndighet. Har tillstånd meddelats enligt 33 § får polismyndighet vid behov ta den som överförs i förvar. 5 kap. Övriga bestämmelser Villkor om användningsbegränsningar m.m. 1 § Har en svensk myndighet i ett ärende om rättslig hjälp fått uppgifter eller bevisning från en annan stat enligt en internationell överens- kommelse som är bindande för och som innehåller villkor som begränsar möjligheten att använda uppgifterna eller bevisningen vid utredning av brott eller i ett rättsligt förfarande med anledning av brott, skall svenska myndigheter följa villkoren oavsett vad som annars är före- skrivet i lag eller annan författning. 2 § Rättslig hjälp som lämnas enligt denna lag får i enskilda fall förenas med villkor som är påkallade av hänsyn till enskilds rätt eller som är nödvändiga från allmän synpunkt. Villkor som avses i första stycket får inte ställas upp om de strider mot en internationell överenskommelse som är bindande för . 3 § Den åklagare eller domstol som lämnat rättslig hjälp till en annan stat och därvid ställt villkor enligt 2 § får på begäran av en myndighet i den andra staten medge undantag från villkoret. Detsamma gäller i fråga om villkor som följer direkt av bestämmelser i en internationell överens- kommelse som är bindande för . 4 § Bestämmelserna i 1 3 §§ gäller också i fråga om överenskommelser med mellanfolkliga organisationer. Immunitet 5 § I den utsträckning det har avtalats i en internationell överens- kommelse som är bindande för får den, som efter kallelse i enlighet med överenskommelsen har rest in i för att höras eller på annat sätt medverka vid utredning av brott 1. inte lagföras eller berövas sin frihet eller på annat sätt underkastas inskränkning i denna på grund av handling, underlåtenhet eller dom som härrör från tiden före inresan i och som, när det gäller en miss- tänkt eller tilltalad, inte är avsedd med framställningen eller kallelsen, eller 2. inte utan eget samtycke åläggas att medverka vid annan utredning än ansökan avser. Första stycket gäller även i administrativa och andra förfaranden som avses i 1 kap. 5 och 6 §§. 6 § Om någon som avses i 5 § stannar kvar i från det att besked erhållits från den myndighet som har kallat personen om att närvaro inte längre krävs, upphör immuniteten. Det- samma gäller om han eller hon återvänder hit efter att ha lämnat landet. 7 § Innehåller överenskommelsen bestämmelse om att immuniteten skall ha mindre omfattning än som följer av 5 och 6 §§, gäller i stället den bestämmelsen. 8 § I den utsträckning det har avtalats i en internationell överens- kommelse som är bindande för gäller bestämmelserna om immunitet i 5 7 §§ även en frihetsberövad som har förts över till enligt 4 kap. 29 eller 31 §. Sekretess 9 § För utlämnande av uppgifter i ärenden om rättslig hjälp gäller de be- gränsningar som följer av sekretesslagen (1980:100). Undantag från banksekretess 10 § Den som har tystnadsplikt enligt 1 kap. 10 § första stycket bank- rörelselagen (1987:617), 1 kap. 8 § första stycket lagen (1991:981) om värdepappersrörelse eller 1 kap. 5 § lagen (1992:1610) om finansierings- verksamhet får trots det lämna uppgifter i ärenden om rättslig hjälp med förhör i samband med förundersökning eller med husrannsakan eller beslag. Delning av förverkad egendom mellan stater 11 § Regeringen får besluta att egendom eller dess värde som förverkats genom ett svenskt avgörande som vunnit laga kraft helt eller delvis skall överlämnas till en annan stat som under förundersökning eller rättegång har lämnat sådan rättslig hjälp som avses i denna lag eller som på annat sätt har lämnat information eller bistånd som har haft betydelse för utredningen om brottet. I 36 § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verk- ställighet av brottmålsdom finns bestämmelser om överlämnande till annan stat av egendom som förverkats genom ett utländskt avgörande. Återkrav av kostnader 12 § Regeringen meddelar föreskrifter om att vissa kostnader för åtgärder som vidtagits enligt denna lag kan återkrävas av den ansökande staten. och tillkännagivanden 13 § Regeringen meddelar närmare föreskrifter om tillämpningen av denna lag och tillkännager de internationella överenskommelser som avses i denna lag. Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1975:295) om användning av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat och lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmålsområdet. 2.2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5 a § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 5 a § Har fråga om ansvar för gärning prövats genom lagakraftägande dom, meddelad i främmande stat där gärningen förövats eller i främmande stat som har tillträtt någon av de överenskommelser som anges i fjärde stycket, får den tilltalade inte här i riket lagföras för samma gärning, 1. om han har frikänts från ansvar, 2. om han har förklarats skyldig till brottet utan att påföljd har ådömts, 3. om ådömd påföljd har verkställts i sin helhet eller verkställigheten pågår, eller 4. om ådömd påföljd har bortfallit enligt lagen i den främmande staten. Första stycket gäller inte i fråga om brott som avses i 1 § eller 3 § 4, 6 eller 7 såvida inte lagföringen i den främmande staten har skett på be- gäran av svensk myndighet eller sedan personen utlämnats från för lagföringen. Om en fråga om ansvar för en gärning har prövats genom en dom meddelad i en främmande stat och om det inte finns hinder mot lagföring på grund av vad som förut sagts i denna paragraf, får åtal för gärningen väckas här i riket endast efter förordnande av regeringen eller den som regeringen bemyndigat. De överenskommelser som avses i första stycket är 1. den europeiska konventionen om brottmålsdoms internationella rättsverkningar, 2. den europeiska konventionen om överförande av lagföring i brottmål, 3. konventionen om skydd av Europeiska gemen- skapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 4. protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, och 4. protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 5. konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är del- aktiga i, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen. 5. konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är del- aktiga i, dock endast om gärningen omfattas av överenskommelsen, 6. konventionen om tillämpning av Schengen- avtalet , och 7. konventionen mellan Europeiska gemen- skapernas medlemsstater om för- bud mot dubbel lagföring. Har ett brott begåtts delvis här i riket och delvis också inom den medlemsstats territorium där domen meddelats, skall första stycket tillämpas om gärningen omfattas av de överenskommelser som anges i fjärde stycket 3 5. Har ett brott begåtts delvis här i riket och delvis också inom den medlemsstats territorium där domen meddelats skall första stycket tillämpas om gärningen omfattas av de överenskommelser som anges i fjärde stycket 3 5 eller om domen meddelats av stat som tillträtt en överenskommelse som anges i fjärde stycket 6 eller 7. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 5 kap. 1 §, 9 kap. 7 §, 31 kap. 4 §, 33 kap. 9 §, 36 kap. 23 § och 40 kap. 16 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 kap. 1 § Förhandling vid domstol skall vara offentlig. Kan det antagas att vid förhand- ling kommer att förebringas upp- gift, för vilken hos domstolen gäller sekretess som avses i sekre- tesslagen (1980:100) må rätten, om det bedömes vara av synnerlig vikt att uppgiften ej röjes, förordna att förhandlingen i vad den angår uppgiften skall hållas inom stäng- da dörrar. Även i annat fall må förhandling hållas inom stängda dörrar, om sekretessen gäller enligt 7 kap. 22 §, 8 kap. 17 § eller 9 kap. 15 eller 16 § sekretesslagen eller, i vad avser domstolsför- handling under förundersökning i brottmål eller därmed likställt mål eller ärende, enligt 5 kap. 1 § eller 9 kap. 17 § samma lag. För- handling skall alltid hållas inom stängda dörrar, om sekretessen gäller enligt 9 kap. 3 § andra stycket samma lag och det skulle strida mot avtal som avses där att uppgiften röjes vid förhandlingen. Kan det antagas att vid förhand- ling kommer att förebringas upp- gift, för vilken hos domstolen gäller sekretess som avses i sekre- tesslagen (1980:100) må rätten, om det bedömes vara av synnerlig vikt att uppgiften ej röjes, förordna att förhandlingen i vad den angår uppgiften skall hållas inom stäng- da dörrar. Även i annat fall må förhandling hållas inom stängda dörrar, om sekretessen gäller enligt 7 kap. 22 §, 8 kap. 17 § eller 9 kap. 15 eller 16 § sekretesslagen eller, i vad avser domstols- förhandling under förundersökning i brottmål eller därmed likställt mål eller ärende, enligt 5 kap. 1 eller 7 § eller 9 kap. 17 § samma lag. Förhandling skall alltid hållas inom stängda dörrar, om sekretessen gäller enligt 9 kap. 3 § andra stycket samma lag och det skulle strida mot avtal som avses där att uppgiften röjes vid förhandlingen. Förhör med den som är eller lider av en psykisk störning får hållas inom stängda dörrar. Är eljest för särskilt fall föreskrivet, att förhandling må hållas inom stängda dörrar, vare det gällande.