prop · GN03137 · 2000-01-01 00:00:00 — De olika delprojekten har lämnat såväl del- som slutrapporter till Arvsfondsdelegationen för att delegationen och skulle kunna följa de processer och verksamhetsformer som utvecklades med stöd av arvsfondsmedlen. En särskild utvärderare arbetar nu med en utvärderingsrapport som kommer att presenteras i antologiform. 3.7 Barn tillhörande nationella minoriteter Sammanfattande beskrivning: har fått två nya lagar som bl.a. ger barn en laglig rätt till förskoleverksamhet på samiska, finska och meänkieli i åtta kommuner i . Situationen för de romska barnen är ofta problematisk och kräver stor uppmärksamhet i det fortsatta arbetet. Allmänt Beteckningen barn tillhörande nationella minoriteter är normalt inte en grund för att beskriva barnens situation i . Skälet till det är att minoritetsbarn i allmänhet lever helt vanliga liv. Den nya minoritets- lagstiftning som antagit berör dock barn i så stor utsträckning att den bör redovisas här. antog regeringens förslag i proposi- tionen Nationella minoriteter i (prop. 1998/99:143, bet. 1999/2000:6, rskr. 1999/2000:69). Det innebär att samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar erkänns som nationella minoriteter i samt att åtgärder vidtas till stöd för minoritetsspråken samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. Genom beslutet har kunnat ratificera två Europarådskonventioner på området: ramkonven- tionen om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Inom ramen för den nya minoritetspolitiken har två lagar antagits som bl.a. ger föräldrar som talar samiska, finska och meänkieli rätt att för sina barns räkning få hela eller delar av förskoleverksamheten på nämnda språk i åtta kommuner i . De båda lagarna trädde i kraft . De berörda kommunerna i erbjuder förskoleverksamhet på samiska respektive finska i varierande omfattning och i olika former. Det finns också olika förutsättningar i olika kommuner när det gäller tillgång på språkkunnig personal, perso- nalens pedagogiska utbildning när det gäller barns tvåspråkighet och vad gäller antal barn vars föräldrar kan antas efterfråga förskoleverksamhet på samiska, finska eller meänkieli. De olika förutsättningarna motiverar enligt regeringens uppfattning att kommunerna i ett första steg får möj- lighet att organisera förskoleverksamheten enligt de resurser och den efterfrågan som finns . Kommunerna ges således med detta förslag möjlighet att själva välja hur de vill utforma den verksamhet som erbjuds på samiska, finska och meänkieli. När kommunerna utformar förskole- verksamhet på dessa språk är det angeläget att sådan förskoleverksamhet utformas så att den också innehåller inslag av den kultur och de traditio- ner som hänger samman med språken. Det är också önskvärt att förskole- personalen får utbildning i hur de bäst kan stödja barnens tvåspråkighet. 1998/99:143 föreslås vidare att läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) respektive de frivilliga skolformerna (Lpf 94) ändras så att det anges att eleverna skall ges kunskap om minoritetsspråken och om de nationella minoriteternas kultur, religion och historia. Beredning pågår inom . Romska barn i När det gäller levnadsförhållandena för barn som tillhör de nationella minoriteterna finns relativt begränsad aktuell dokumentation. Förutom situationen för de romska barnen finns det heller inga skäl att tro att minoritetsbarnens situation skiljer sig från svenska barns när det gäller uppväxtvillkor. Sett ur såväl ett svenskt som ett europeiskt perspektiv är de romska barnens situation i många avseenden mycket svårare än situationen för andra utsatta grupper. En viktig fråga är därför hur det svenska samhället kan agera så att de romska barnen reellt ges samma rättigheter och möj- ligheter som andra barn. I finns det uppskattningsvis 25 000 romer exklusive de resande. Ett utmärkande drag för den romska befolkningen i är dess mångfald. Majoriteten av romerna, de utomnordiska, har kommit och . Till följd av konflikten på har minst 4 000 romer från det , många från Bosnien, kommit till . Kunskapen om hur de romska barnen har det i är bristfällig. De undersökningar som gjorts har ofta fokuserat på deras situation i skolan. En arbetsgrupp för romska frågor inom f.d. pre- senterade skriften Romer i tillsammans i förändring (Ds 1997:49). Arbetsgruppen är fortfarande verksam inom Kulturdepar- tementet. I rapporten ges en bild av hur romska vuxna och barn har det i . Även om statistik saknas finns det mycket som tyder på att romernas levnadsförhållanden är sämre än majoritetsbefolkningens när det gäller t.ex. hälsa, sysselsättning, utbildning och boende. Narkotika- missbruk, som för 10 var praktiskt taget obefintligt bland romer, har blivit allt vanligare. redovisade ett regeringsuppdrag, Romer och den svenska skolan. Verket konstaterar i sin rapport att det är mycket få romer som tar sig igenom det svenska skolsystemet i enlighet med de nationella målen. Inför avslutningsår anser de lärare som deltagit i undersökningen att bara av pojkarna och av flickorna har goda förutsättningar för att klara utbildningen. Av rapporten framgår att de romska barnen i de lägre klasserna går i skolan ungefär som andra barn även om frånvaron är stor. De romska flickorna har särskilt stor frånvaro under de senare skolåren. Trots den befogade oro som finns när det gäller framtiden för många av de romska barnen finns det också en positiv utveckling. Ett antal kom- muner, t.ex. , och har anställt romska elev- eller lärarassistenter. Genom dem har barnen inte bara fått en före- bild från sitt eget folk utan också ett stöd i skolarbetet och en trygghet i skolsituationen. har också assistenterna fungerat som brobyggare mellan skolan och hemmet. Det finns tecken som talar för att närvaron av romska elevassistenter i skolan har en avgörande betydelse för att åstad- komma en positiv utveckling av de romska barnens skolgång. De romska barnen från f.d. vars familjer kom till tycks anpassa sig relativt väl till den svenska skolan. En bidra- gande faktor kan vara den positiva syn på skolan som deras föräldrar och kanske också de själva har utvecklat i det gamla hemlandet. chib, det romska språket, spelar en mycket viktig roll i den romska kulturen och identiteten för många romer. En väl fungerande modersmålsundervisning är ofta en viktig signal för romska föräldrar att samhället respekterar dem och deras kultur. Det är också ett ämne där barnen kan stärka och vidareutveckla sitt självförtroende. Förhållandevis få romska barn deltar i modersmålsundervisning. En anledning är att det på många håll saknas lärare eller att det kan vara svårt att tillgodose önskemål om undervisning på en viss varietet av chib. Ett annat skäl kan vara att rätten till modersmålsundervisning omfattar bara i princip ett språk för en elev. En romsk elev som kommer från utlandet kan dock få modersmålsundervisning i två språk om det finns särskilda skäl. Tyvärr förekommer det att föräldrarna inte känner till att de har rätt att kräva att deras barn får modersmålsundervisning i såväl som i ett annat språk som talas i hemmet. I sin rapport pekar på att staten inte har tillräckligt detalje- rad kunskap om hur insatser bäst görs på kommun- och skolnivå. Verkets slutsats är att denna kunskap måste öka som konkreta insatser faktiskt kommer till stånd. I rapporten uppmärksammas även svårig- heterna för de romer, och även andra elever, som inte klarar av grund- skolan, men som återvänder till skolbänken senare i livet. finns särskilda medel avsatta hos för utvecklingsarbete som syftar till att stödja romska elevers situation. Inom ramen för minoritets- politiken har regeringen gett uppdrag till , och som bl.a. omfattar det romska folket i egenskap av nationell minoritet. Det finns många faktorer som har samverkat till att det fortfarande finns en romsk folkgrupp som lever vid sidan om det övriga samhället, som är eftersatt och utsatt. är det tydligt att metoden att arbeta tillsammans med romer är en framgångsrik väg. Ett exempel på det finns i . Där har den romska föreningen initierat ett projekt, Romska ungdomar i . Projektet vänder sig till romska grundskole- och gymnasieelever. Syftet är att på olika sätt underlätta för barnen att genomföra och gymnasiet. Att genom uppsökande verksamhet förmå föräldrarna att engagera sig i barnens skolarbete är ett annat mål. 3.8 Asylsökande barn m.fl. Sammanfattande beskrivning: Ett målmedvetet arbete har bedrivits för att utveckla ett barnperspektiv i asyl- och mottagandeprocesserna. Detta arbete följs nu upp med konkreta åtgärder i syfte att förbättra barnens situation. Inledning Barn och ungdomar som ensamma eller tillsammans med sina föräldrar har lämnat sitt hemland har samma grundläggande behov av omvårdnad och skydd, av kontinuitet i relation till sina föräldrar och respekt för sin integritet som andra barn. Men det faktum att de har lämnat eller flytt från sitt hemland, och ännu inte vet om de får möjlighet att rota sig här, innebär att dessa barn i många avseenden befinner sig i en svårare situa- tion än andra. Många barn och vuxna som har lämnat eller flytt från sitt hemland upplever en rad förluster oavsett av vilket skäl de har lämnat sitt land. De har skilts från sina släktingar och vänner utan att veta om de någonsin kommer att mötas igen. De har lämnat det språk de delade med sin omgivning, det språk de lärde sig att förstå och förklara omvärlden med. En del av dessa barn har också upplevt våld av olika slag. Under det svenska ordförandeskapet i ministerrådet inom EU kommer dessa frågor att ges en särskild uppmärksamhet. anordnar då ett seminarium Barn i krig och på flykt ett barnperspektiv i flykting- och biståndspolitiken . Enligt artikel 3 i FN:s konvention om barnets rättigheter skall barnets bästa alltid beaktas i alla åtgärder som rör barn. pågår ett aktivt arbete för att stärka barnperspektivet i såväl asyl- som mottagandeprocessen. Arbetet bedrivs med som utgångspunkt och äger rum såväl på det nationella planet som inom EU. Med artikel 3 som förebild infördes en portalbestämmelse i utlänningslagens (1989:529) inledande kapitel som lyder: I fall som rör ett barn skall särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt bästa i övrigt kräver (1 kap. 1 §). Detta betyder att barnets bästa skall vägas in i alla led i asylprocessen, i mottagandet av barnet, i utredningar, i bedömningar av humanitära skäl och vid en eventuell avvisning. fördes också barnkonventio- nens artikel 12 om barnets rätt att få komma till tals i frågor som rör barnet, i detta fall asylprocessen, in i 11 kap. utlänningslagen. Likaså förändrades bl.a. reglerna om förvarstagande i 6 kap. samma lag. De utvärderingar av lagändringarna som har gjorts visar att portal- bestämmelsen i utlänningslagen har fått genomslag. Barnet som befinner sig i asylprocessen är mycket mera synligt, både i utredningar och i beslut. Medvetenheten om barnets situation och barnets rättigheter har ökat. Detta innebär dock inte att alla problem och svårigheter är lösta. Vad som är barnets bästa i olika situationer är inte entydigt eller själv- klart, vare sig i policyfrågor eller i praktiskt vardagsarbete. Både politiker och beslutsfattare ställs inför en rad dilemman och avvägningsproblem när det gäller att bedöma vad som faktiskt är barnets bästa. måste en avvägning göras mellan alternativ som kan få både positiva och negativa konsekvenser för barnet. Barn som ensamma eller tillsammans med sina föräldrar har flytt undan krig och förföljelse har rätt till skydd i på samma grunder som vuxna. Grundbulten i svensk flyktingpolitik är asylrätten enligt . Portalbestämmelsen om barnets bästa får framför allt betydelse i bedömningen av om det finns humanitära skäl för uppe- hållstillstånd. I dessa beslut tas till exempel hänsyn till barnets anknyt- ning till och barnets behov av vård och omsorg, vilket vägs in tillsammans med en rad andra omständigheter. Barnets bästa vägs alltid in i besluten. Portalbestämmelsen betyder dock inte att alla barn som vill kan få stanna i . Att vara barn är således inte i sig en grund för uppehållstillstånd. På utlänningslagstift- ningens område vägs också andra intressen in. Behovet av en reglerad invandring, var barnet haft sin uppväxt och huvudsakligen bott före ankomsten till och hur barnets levnadsförhållanden skulle bli i hemlandet vid en återresa är exempel på sådana intressen. har vidare gett upphov till ett omfattande metod- utvecklingsarbete inom såväl (tidigare Statens invand- rarverk) som , vilket redovisas nedan. Antalet asylsökande barn m.fl. Det totala antalet asylsökande uppgick till drygt 11 200 personer, av vilka ca 2 800 var barn . Antalet asylsökande barn utan vårdnadshavare uppgick till ca 240. De ensamkommande barnen kom främst från (80), (33), (27), (14) och (9). var nära 6 000 barn registrerade i mottagandesystem. Bland de länder barnen kom från kan nämnas (2 887), (718), (445), (353) och (130). Antalet stats- lösa barn uppgick under samma tidpunkt till 168. I antalet barn inbegrips här asylsökande barn, barn som erhållit ett lagakraftvunnet avvisnings- beslut och som ännu inte har lämnat landet samt barn som beviljats tids- begränsade uppehållstillstånd främst med stöd av den s.k. Kosovo- förordningen (Förordning (1999:209) om tidsbegränsade uppehålls- tillstånd i vissa utlänningsärenden). 3.8.1 Regeringens reformarbete Skola m.m. För barn i förskoleåldern som bor på någon av anlägg- ningar anordnas s.k. familjebaserad verksamhet. har fastställt särskilda riktlinjer för denna verksamhet. Barn som bor i eget boende kan i mån av närhet till en anläggning delta i denna verksamhet. Vissa mottagningsenheter köper även platser i den av kommunen anord- nade öppna förskolan samt platser i kommunernas förskoleklasser. Barn i grundskoleåldern som vistas i i avvaktan på beslut i ett ärende om uppehållstillstånd eller under liknande omständigheter har rätt till grundskoleundervisning enligt 6 kap. 2 § grundskoleförordningen (1994:1194). Enligt förordningen om undervisning av asylsökande barn (SKOLFS 1993:21) skall de få undervisning i vissa ämnen under minst 15 schemalagda veckotimmar under det första läsåret. Efter skall en successiv ökning ske av antalet veckotimmar och ämnen. Utöver dessa timmar skall undervisning i skapande verksamhet och idrott anordnas under minst fem schemalagda veckotimmar. Statlig ersättning lämnas till kommunerna för kostnader för grundskoleundervisning enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. Ungdomar i gymnasieåldern erbjuds gymnasieersättande verksamhet genom försorg. Många av de ungdomar som kan och vill erbjuds undervisning i den ordinarie gymnasieskolan. De asylsökande barnens skolgång sker i kommunens regi inom den ordinarie skolan varför allmänna råd gäller även för deras skolgång. Asylsökande barn är inte folkbokförda i vilket innebär att de inte betraktas som bosatta i landet. Detta medför att de inte har någon generell rätt till förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, förskoleklass, grundskola respektive gymnasieskola (och motsvarande skolformer) i samma utsträckning som svenska barn. Den parlamentariska Barnkom- mittén pekade i sitt slutbetänkande (SOU 1997:116) på att detta för- hållande inte är i överensstämmelse med bestäm- melser och anda. Regeringen tillsatte en arbetsgrupp inom Utbild- ningsdepartementet med uppgift att utreda frågor kring asylsökande barns rätt till skolgång m.m. för att dessa bättre skall överensstämma med intentionerna i . Enligt direktiven till arbetsgruppen skulle konsekvenserna om asylsökande barn erbjuds förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och förskoleklass belysas och redovisas. Arbetsgruppen skulle vidare utreda konsekvenserna om asylsökande barn ges samma rätt till grundskola och gymnasieskola (och motsvarande skolformer) som barn som är bosatta i . Med hänvisning till tillkänna- givande vid behandlingen av regeringens skrivelse Migration och asyl- politik (skr. 1998/99:9, bet. 1998/99:SfU5, rskr. 19998/99:162) ingick även i uppdraget att göra en kartläggning av hur många asylsökande barn och ungdomar som utnyttjar den undervisning som erbjuds samt vad som i resurshänseende krävs för att de skall kunna tillgodogöra sig gymnasial undervisning. Även orsakerna till att utbildningen inte utnytt- jas borde analyseras. I direktiven ingick inte någon analys av konsekven- serna om asylsökande barn erbjuds pedagogisk verksamhet och fritids- verksamhet året runt då regeringen har prioriterat rätten till fullständig skolgång. Arbetsgruppen har lämnat sina förslag (Förskola, skola och skolbarnsomsorg för asylsökande barn, Ds 2000:26), som är ute på bred remiss. I den fortsatta beredningen av ärendet kommer rege- ringen noggrant att analysera olika synpunkter på arbetsgruppens förslag. Hälso- och sjukvård samt tandvård m.m. De asylsökande barnen har rätt till samma hälso- och sjukvård samt tand- vård som i bosatta barn med stöd av ett avtal mellan staten och . Vårdens innehåll och omfattning måste dock alltid utifrån en medicinsk bedömning ställas i relation till barnets förväntade vistelsetid i . Det är emellertid viktigt att funktionshindrade barns behov av habilitering och hjälpmedel uppmärksammas vid de inledande hälsokontrollerna. I den omfattning som landstingen ger vård enligt avtalet lämnas statlig ersättning till landstingen enligt förordningen (1996:1357) om statlig ersättning för hälso- och sjukvård till asyl- sökande. Vid finns en arbetsgrupp med uppgift att följa upp det statliga ersättningssystemet till landstingen för hälso- och sjukvård till asylsökande m.fl. I arbetsgruppens uppdrag ligger även att följa upp innehåll och omfattning i den vård landstingen åtagit sig att ge asylsökande m.fl. har lämnat en första redovisning om innehållet och omfattningen i den vård åtagit sig att ge till asylsökande m.fl. Arbetet avgränsades till mottagandet i dåvarande och landsting. Av redovisningen fram- kommer bl.a. att asylsökande barn genomgår i princip samma rutiner på barnavårdscentralerna som i bosatta barn och barnavårdscentra- lerna uppges ha en god beredskap och uppmärksamhet för att fånga upp barn som far illa. gav regeringen i uppdrag att föreslå åtgär- der för att stärka barnkompetensen inom hälso- och sjukvården m.m. Inom ramen för uppdraget skulle även det medicinska omhändertagandet för asylsökande barn belysas. Uppdraget har utförts i samråd med Migra- tionsverket och . har redovisat sitt uppdrag till regeringen. Av redovisningen framkommer bl.a. att barnsjukvård, inkluderande ut- redning och behandling ges utan inskränkningar inom såväl primärvård som öppen och sluten specialistvård. Asylsökande barn omhändertas i detta avseende som alla andra barn i det svenska samhället. Undantagen är dock behandling som beräknas pågå , t.ex. ortopedi. Sådan behandling ges inte förrän det är klart att barnet får permanent uppehållstillstånd. Barnen får också barnpsykiatrisk behandling utan inskränkningar. Dock finns, enligt redovisningen, generellt vissa brister när det gäller kännedom om vilka asylsökande barnfamiljer som faktiskt vistas inom verksamhetsområde. Detta kan medföra att barnen inte kallas till hälsoundersökningar och inte heller får den hälso- och sjukvård samt tandvård som erbjuds flertalet svenska barn. I detta sammanhang kan nämnas att i samråd med nu håller på att se över de befintliga rutiner som finns avseende information från till landstingen om vilka asylsökande barn som vistas i respektive landstings upptagningsområde. I rapporten påpekar också att det inom skolhälsovården finns en stor osäkerhet kring hälso- och inskrivningsundersökningar av asylsökande barn. Styrelsen avser därför att initiera ett arbete för att ta fram sådana riktlinjer i samråd med , och . och har redovisat ett rege- ringsuppdrag att kartlägga och analysera utvecklingen när det gäller barn som hålls gömda inför verkställigheten av ett avvisnings- eller utvis- ningsbeslut (se även under avsnitt 3.8.2). Av rapporten framkommer att de humanitära frivilligorganisationerna kände till ca 150 gömda barn. Antalet gömda barn har minskat . Regeringens bedömning är att det beror både på förbättringar i asylprocessen och på att barn- familjer oftare får uppehållstillstånd av humanitära skäl sedan regeringen fört in portalbestämmelsen om barnets bästa i utlänningslagen. I rappor- ten föreslås att de gömda barnen skall tillförsäkras hälso- och sjukvård och att landstingen borde få ett vårdansvar även för dessa barn. Efter överläggningar med , och frivillig- organisationerna beslutade regeringen att dessa barn skall få hälso- och sjukvård samt tandvård enligt samma ordning som gäller för de asylsökande barnen. Landstingen kommer därmed att få statlig ersättning för denna vård. Frivilligorganisationerna har framfört att de liksom avser att medverka till att dessa barn kommer till lämplig vårdgivare. 3.8.2 Reformarbetet inom Boendet är huvudman för mottagandet av asylsökande. Verket skall se till att det finns platser vid någon av verkets anläggningar för dem som inte kan ordna sitt boende på egen hand. När det gäller anlägg- ningsboendet sker detta i vanliga lägenheter med självhus- håll. Det är också en strävan från att placera barn- familjer i lägenhetsboende. Asylsökande m.fl. som väljer att ordna sitt eget boende bor oftast inneboende hos släktingar och vänner. Vad avser de ensamkommande barnen bor huvuddelen av dessa barn, efter social- nämndens medgivande, hos släktingar. De kan även bo på Migrations- verkets särskilda anläggningar för ungdomar. tog initiativ till en översyn av mottagandesystemet för asylsökande och flyktingar. Av en rapport som lämnats framkommer bl.a. behov av bättre stöd till de barn och föräldrar som är registrerade i mottagandesystemet samt en bättre samverkan med kommunerna i dessa frågor. har lämnat utredningen på en bred remiss. Ett utvecklingsarbete med anledning av vissa förslag och idéer som kommit fram i utredningen och från remissinstanserna har redan påbörjats. kommer att göra en samlad framställning med förslag i de delar som fordrar statsmakternas beslut. och fick i uppdrag av rege- ringen att kartlägga situationen för de barn som, i syfte att undgå ett avvisnings- eller utvisningsbeslut, lever gömda. Rapporten barn lever gömda (1999:5) överlämnades till regeringen . I samband med utarbetande av rapporten identifierade ett antal områden inom asylprocessen som är i behov av en översyn. Verket startade därför ett projekt för att se över och utveckla samtliga processer som berör barn. Översynen omfattar, förutom asylsökande barnfamiljer, även ensamkommande barn samt anknytningsärenden och ärenden om tillfällig vistelse som berör barn. Översynen gäller således inte bara ärenden där barnet självt är part utan också ärenden som på annat sätt berör ett barn, såsom t.ex. när ett avgörande rörande en förälder påverkar barnets situation. kunde på ett tidigt stadium av översynen konstatera att det fanns brister när det gäller samverkan mellan verket och andra huvudmän, inte minst vad gäller gränsdragningen mellan Migrations- verkets och kommunernas ansvarsområden. En kommun har enligt socialtjänstlagen (1980:620) ansvar för alla barn som vistas i kommunen oavsett om de är utlänningar eller bosatta i och därmed också för att barn som söker uppehållstillstånd inte far illa och att deras rättigheter i övrigt tas till vara. kommer därför att bjuda in berörda myndigheter och organisationer till en samverkansgrupp i syfte att tillföra verkets barnprojekt kunskap och underlag inför det fortsatta arbetet samt för att skapa en permanent bas för samråd och erfarenhetsutbyte. Genom detta initiativ bör dessa problem undanröjas. I det följande redogörs för barnprojektets olika delar. Utredningar med barn arbetar med att förbättra utredningar där barn berörs. Det behövs höjd barnkompetens hos handläggarna och en utveckling av metodiken samt tydligare riktlinjer för när och hur barn skall höras.