prop · GN03106 · 2000-01-01 00:00:00 — De kvinnor som når chefspositioner utanför domstolarna kommer att ha prövat på chefsrollen och får då också bättre möjligheter att konkurrera om en chefsposition i domstol. Det är därför viktigt att frågan uppmärksammas redan hos de myndigheter där icke ordinarie domare av tradition tjänstgör. har när det gäller åtgärder för att ge kvinnor och män lika möjligheter till utveckling och befordran bl.a. hållit seminarium för att genomlysa frågeställningen varför inte fler kvinnor söker chefsbefattning. arbetar också med att ta fram en strategi för en förändring av värderingarna. I detta arbete kommer i utbildningssammanhang att belysa eventuella olikheter när det gäller manligt/kvinnligt på olika nivåer men framför allt på chefsnivå. Vidare planerar att pröva mentorskap, att satsa på nätverk samt att genomföra ledarskapsutbildningar för yngre domare som är intresserade av och lämpade för framtida chefsuppgifter. 6.7 Kompetensutveckling Regeringens bedömning: För att domstolarna skall bibehålla och utveckla dagens höga standard bör personalen fortlöpande erbjudas kompetensutveckling. Skälen för regeringens bedömning: har till regeringen redovisat promemorian Utbildningsplan för domstols- anställda. Planen består av baskurser, grundkurser, påbyggnadskurser och återkommande utbildningar för de olika personalkategorierna. Därutöver kommer fördjupningskurser och specialkurser att anordnas inom aktuella områden. Genom en fortlöpande utvärdering och anpassning till rådande förhållanden kommer kursinnehållet att hållas aktuellt. Avsikten är att de inledande kurserna generellt skall vara mer inriktade på arbetsformer och metoder än på kunskapsstoff. Fördjup- ningskurser och specialkurser kommer att utvecklas och anordnas i en takt som bl.a. bestäms av de ekonomiska förutsättningarna. Regeringen gör bedömningen att den utbildningsplan som Domstols- verket och representanter från domstolarna tagit fram är en bra utgångspunkt för ökade satsningar på kompetensutveckling. Utbildnings- satsningar där alla personalkategorier fortlöpande erbjuds delta blir en viktig faktor när det gäller att även framgent se till att domstolarna är attraktiva arbetsplatser. 6.8 bedömning: Formerna för för domstolsväsendet arbete och arbetsuppgifter bör utformas med utgångspunkt i förslag. Skälen för regeringens bedömning: Domstolarna anmäler till när en ny domare behövs. annonserar därefter att anställningen finns att söka. Ansökningarna ges in till verket som överlämnar dessa till () som är en egen myndighet. TFN bereder och prövar sedan ansökningarna och avger därefter ett förslag till regeringen där nämnden föreslår vem som bör komma ifråga för anställningen. Vanligtvis rang- ordnas tre av de sökande. Rangordningen baseras på främst sökandenas skicklighet och förtjänst. Ärendena överlämnas till regeringen som prövar ärendet och utnämner domarna. I regleringsbrevet för fick i uppdrag att genomföra en översyn av rutinerna och arbetsformerna vid TFN. har överlämnat rapporten en översyn av rutiner och arbetsformer. Flertalet av de förslag som förs fram i rapporten kan genomföras utan föregående beslut av regering eller riksdag. Förslag på förordnings- ändringar har lämnats när det gäller beredningsförfarandet, TFN:s sammansättning och rätten att överklaga TFN:s förslag. föreslår i rapporten åtskilliga förbättringar och för- stärkningar, bl.a. att den domstol som skall anställa en domare skall kunna initiera ett intervjuförfarande. föreslår också att beredningsansvaret bör ligga på ordföranden i TFN och inte som på generaldirektören i . Ordföranden i TFN är växelvis ordföranden i eller Regeringsrätten. föreslår dessutom att möjligheterna att överklaga TFN:s förslag skall tas bort. Regeringen gör bedömningen att formerna för Tjänsteförslagsnämn- dens för domstolsväsendets arbete och arbetsuppgifter bör utformas med utgångspunkt i förslag. Utöver de förslag som har redovisat kommer det att finnas anledning att ytterligare se över rutinerna vid rekrytering av domare. Det är önskvärt att domstolen, där domaren skall verka, får ett större inflytande vid rekrytering av domare än . Förslaget att domstolschefen skall erbjudas möjlighet att intervjua sökandena är ett bra exempel i den riktningen. Självklart kan det inte bara vara domstolens intressen som skall vara avgörande, även om ett större inflytande är önskvärt. Kallelsetjänster Domarna i och Regeringsrätten och vissa chefsdomar- anställningar tillsätts av regeringen utan att anställningarna annonseras, kallelsetjänster. Dessa är anställningar som justitie- och regeringsråd, hovrätts- och kammarrättspresident, hovrätts- och kammarrättslagman, ordförande i , domare i , ordförande och vice ordförande i , i de tre största tingsrätterna och länsrätterna. Även cheferna för de tre största arrende- och hyresnämnderna, dvs. de i , och , tillsätts på motsvarande sätt. Regeringen har, som nämnts ovan, tillsatt en parlamentarisk utredning som tagit namnet Kommittén om domstolschefens roll och utnämningen av högre domare (1998:08). Kommitténs uppdrag är bl.a. att se över kriterierna vid tillsättning av ordförande i och Regeringsrätten samt överväga vilka uppgifter och vilket ansvar han eller hon skall ha som chef för domstolen. Kommittén skall också överväga förfarandet vid utnämningar av de domare som tillsätts direkt av regeringen och lämna förslag om hur förfarandet kan utformas, så att det väl tillgodoser kraven på en allsidig rekrytering, där olika erfarenheter beaktas från t.ex. lagstiftande, dömande, rättsvetenskaplig eller praktisk verksamhet. Uppdraget skall redovisas till regeringen . Experter och sakkunniga förordnar regeringen experter och sakkunniga inom olika områden i domstolarna, det kan gälla t.ex. ekonomiska experter. Regeringen bedömer att TFN har bättre förutsättningar att svara för dessa uppgifter. Redan nu förordnas sakkunniga i miljömål och ordföranden i övervak- ningsnämnderna av TFN. Regeringen avser att tillföra nämnden uppgifterna att förordna sådana experter och sakkunniga som förordnas av regeringen. 7 Nämndemän Regeringens bedömning: Nämndemännen fyller en viktig funktion i våra domstolar. skall därför bevaras. Regeringen avser att ta de initiativ som behövs för att säkerställa en allsidig rekrytering av nämndemän och se över vissa därmed sammanhängande frågor. Skälen för regeringens bedömning: Lekmannamedverkan vid de svenska underrätterna har mycket gamla traditioner. Det råder en bred politisk enighet om att detta inslag i våra domstolar är av stort värde från flera synpunkter. Nämndemännens medverkan är en garanti för att verksamheten vid domstolarna ligger i linje med allmänna värderingar i samhället. Nämndemännens medverkan bidrar också till att medborgar- nas förtroende för domstolarnas verksamhet upprätthålls. En annan viktig faktor är att nämndemännens medverkan i våra domstolar tillgodoser medborgarnas intresse av insyn i den dömande verksamheten. Nämndemän deltar i flertalet brottmål i tingsrätt och i vissa familjemål. I länsrätt deltar nämndemän i alla de mål som innebär administrativa frihetsberövanden samt i många av övriga mål. I hovrätterna förekommer nämndemän i de flesta brottmål och familjemål. I kammarrätt före- kommer medverkan av nämndemän i mindre omfattning än i länsrätt. Nämndemännen utses genom val av kommun- eller landstingsfull- mäktige. För att vara valbar till nämndeman skall han eller hon uppfylla vissa formella krav. Något krav på lämplighet för att tjänstgöra som nämndeman har inte uppställts, eftersom det har förutsatts att endast personer som är lämpade för uppdraget kan förväntas bli valda. Även om så är fallet, kan det naturligtvis uppkomma något under tjänstgörings- tiden, som gör att den valde inte längre framstår som lämplig, t.ex. brottslig verksamhet. Det saknas klara regler för hur en sådan situation skall hanteras. Nämndemännen utgör en länk mellan domstolarna och samhället i övrigt. De bör i så hög grad som möjligt svara mot ett folkgenomsnitt såvitt avser ålder och bakgrund. De erfarenheter nämndemännen har från olika samhällsområden är värdefulla för domstolsväsendet som de insikter en nämndeman får genom sitt uppdrag ofta utgör en tillgång för annat samhällsarbete. Det är mot den bakgrunden önskvärt att uppdraget som nämndeman cirkulerar. Regeringen avser att låta utreda nämndemannainstitutet bl.a. för att åstadkomma att nämndemän rekryteras från en bredare bas än . Det finns också ett behov av att förändra regelverket i takt med den övriga utvecklingen i domstolarna. Även frågor om hur en nämndemans lämplighet för sitt uppdrag skall prövas bör ingå i utredningen. 8 Säkerheten i domstolarna Regeringens bedömning: Säkerheten i domstolarna bör stärkas så att personalens, allmänhetens och parternas säkerhet och trygghet förbättras. Skälen för regeringens bedömning: Våldsbrottsligheten i har förändrats. Det är fråga om grov organiserad brottslighet med internationell anknytning eller, vilket blivit allt för tydligt , brottslighet med nazistiska, rasistiska och andra antidemokratiska förtecken. Ofta är det också stora ekonomiska intressen involverade, t.ex. vid grova narkotikabrott. Brottslighet av denna typ utmärks av en stor hänsynslöshet och likgiltighet för människors liv och hälsa. Denna våldsutveckling är inte bara ett direkt hot mot den svenska rättsstaten utan bidrar också till större risker för våldsdåd i domstolarna och påverkar därmed direkt den personliga säkerheten för domstolarnas anställda och dem som vistas i domstolarnas lokaler. har också flera händelser inträffat där enskilda personer tagit till våld i samband med pågående processer i domstolarna, vilket lett till allvarliga skador och även dödsfall. Några av de allvarligaste händelserna har inträffat i och i . Detta är naturligtvis en oacceptabel utveckling som aktualiserat frågan om ett ökat skydd för de anställda vid landets domstolar. Det är dock klart att själva rättssamhället är i fara, om domstolar och andra myndigheter tvingas förskansa sig bakom låsta dörrar och pansarglas. Det är sålunda en svår balansgång att värna om den personliga säkerheten i domstolarna som rättssamhällets grundläggande principer (principen om förhandlingsoffentlighet, offentlighetsprincipen, informations- och yttrandefrihet m.m.) behöver upprätthållas. Frågan om säkerheten i landets domstolar har flera dimensioner. För att uppnå en god säkerhet för de anställda och personer som uppträder vid eller besöker domstolarna behöver det bl.a. övervägas frågor om lokalernas utformning, personalens utbildning, planering och ett regelverk som gör olika säkerhetsåtgärder möjliga. På regeringens uppdrag utarbetade Riksåklagaren, och skydd för anställda inom domstolarna och åklagarväsendet (åklagarväsendets rapport 1995:7). Regeringen gav därefter de tre myndigheterna i uppdrag att remittera rapporten till åklagarmyndigheter, domstolar respektive polismyndigheter. Vidare uppdrog regeringen åt Riksåklagaren att i samverkan med de andra myndigheterna ställa samman remissynpunkterna och att lämna förslag till konkreta åtgärder (dnr Ju1995/4775). En gemensam arbetsgrupp med företrädare för myndigheterna tillsattes och uppdraget redovisades i rapporten för att öka skyddet för anställda inom domstolarna och åklagarväsendet (dnr Ju1996/3967). Efter kontakter med (dnr Ju1997/2220) beslutade att utreda lämpliga åtgärder för att förstärka tillträdesskyddet till domstolslokalerna. En redovisning skedde i rapporten tillträdesskydd till domstolslokaler (DV rapport 1997:3). Regeringen avser att för lägga fram en proposition med förslag till lagstiftning om förbättrat tillträdesskydd i domstolarna. Det lagstiftningsarbete som pågår för ett förbättrat tillträdesskydd är en del i ett fortlöpande säkerhetsarbete. Det syftar bl.a. till att undanröja rättsliga hinder för säkerhetskontroller när indikationer, av vilken typ det vara må, ligger i öppen dag även om de inte direkt kan hänföras till en viss förhandling. Det pågående lagstiftningsarbetet har kortfattat följande inriktning. Generella och tidsbegränsade säkerhetskontroller skall kunna beslutas i administrativ ordning för att förhindra olika former av vålds- och egendomsbrott utan att det finns någon koppling till ett speciellt mål när det finns anledning att befara att ett allvarligt brott kan komma att begås i domstolens lokaler. Kontrollen skall kunna avse domstolens lokaler, och alltså inte bara en viss förhandling. Den skall i huvudsak omfatta teknisk kroppsvisitation och undersökning av väskor, paket m.m. med hjälp av bl.a. metalldetektorer och larmbågar. Både den nuvarande och den nya formen för kontroll skall i huvudsak få utföras av andra än polismän men under polisens ledning. Förebild för den nya lagstiftningen är de mycket väl fungerande reglerna för säkerhetskontroll vid sammanträde med kammare och utskott samt reglerna om särskild kontroll vid flygplats. Det står dock klart att inte heller det nu pågående lagstiftningsarbetet kan ge någon garanti för säkerheten. Det innebär dock att rättsliga förutsättningar för kontroller skapas beträffande säkerhetsrisker som inte kan bemötas med den nuvarande lagstiftningen. Regeringen konstaterar att enbart det förhållandet att säkerhetsfrågorna i domstolarna uppmärksammats utgör en positiv utveckling. Ett ökat säkerhetstänkande sammantaget med lagstiftningsåtgärder av både administrativ och processuell karaktär liksom de förbättringar som planeras för domstolslokalerna bör kunna ge en god grund för skapandet av framtidens säkrare domstolar. Detta som det är viktigt att slå vakt om rättssamhällets grundläggande principer om förhandlings- offentlighet, offentlighet samt informations- och yttrandefrihet. 9 IT-stödet i domstolarna Regeringens bedömning: Domstolarna bör utrustas med så moderna tekniska hjälpmedel som möjligt för att rättsväsendets resurser skall användas så effektivt som möjligt skapa moderna och attraktiva arbetsplatser. Skälen för regeringens bedömning: Domstolarna har fått alltmer datorstöd i sin verksamhet. För målhante- ringen används det datoriserade målhanteringssystemet MÅHS vid tingsrätt och länsrätt. Systemet har emellertid visat sig ha begränsade utbyggnadsmöjligheter. har därför avslutat utbyggnaden och har i stället inlett ett arbete med att ta fram ett nytt verksamhetsstöd för domstolarna. Det nya verksamhetsstödet kommer att utformas i nära samarbete med domstolarna. Tillsammans med utvalda domstolar kommer en analys att göras av vilka funktioner i arbetet som behöver ett IT-stöd. Avsikten är att bygga ett verksamhetsstöd som är generellt för samtliga domstolar och kan anpassas till de enskilda dom- stolarnas behov. avses en helt ny teknisk plattform att införas. Inledningsvis kommer utvecklingsarbetet att inriktas på överrätternas behov av ett stöd för målregistrering, planering och lottning. Förutom investeringar i det nya verksamhetsstödet, finns ett behov av ny teknik i rättssalarna. Dagens förhandlingssalar har regelmässigt utrustning för ljudupptagning på standardkassettband och möjlighet att anordna bildvisning med OH-projektor och videovisning på . I takt med att ny teknik växer fram för upptagning, lagring och uppspelning av ljud och nya metoder kommer fram för presentation av såväl dokument och föremål som bilder från datorer ökar behovet av modern teknik i rättssalarna. För att möta denna utveckling kommer, enligt , en systematisk uppgradering av tekniknivån i rättssalarna att ske. Denna tekniksatsning bör av tekniska och användarmässiga skäl samordnas med utvecklingen av utrustning för försöksverksamheten med video i domstolarna. I arbetet med en samordning av rättsväsendets informationsförsörjning, RIF-verksamheten, ingår att ta fram en generell kommunikationslösning för rättsväsendet. En generell kommunikationslösning är en förutsättning för ett papperslöst informationsflöde mellan rättsväsendets myndigheter, men också mellan domstolarna. I ett sådant system kan uppgifter, t.ex. personuppgifter, återvinnas hos varje myndighet i processen i stället för att de som bearbetas på nytt hos varje myndighet. Totalt sett förutser i budgetunderlaget för åren 2001 2003 ett utökat investeringsbehov på ca . Det är regeringens bedömning att domstolarna för att svara mot behov och förväntningar från medborgarna och för att vara attraktiva arbetsplatser bör ha ett utvecklat IT-stöd. 10 Förbättrat processuellt regelverk Sammanfattning: Regeringen arbetar för en kontinuerlig översyn av det processrättsliga regelverket, det innebär bl.a. att en lagrådsremiss om grupptalan planeras en utredning om hur processen i allmän domstol skall förbättras pågår en reform av hovrättsprocessen planeras reformen med prövningstillstånd i de allmänna förvaltningsdomsto- larna utvärderas ett förslag från en arbetsgrupp som syftar till att minska antalet inställda förhandlingar har remitterats en proposition om telefonförhör och videokonferens i allmän förvalt- ningsdomstol är under utarbetande en fortsatt översyn av förvaltningsprocessen pågår en promemoria om förändrade forumregler i tingsrätt har remitterats. Ett ändamålsenligt processuellt regelverk är av avgörande betydelse för domstolarnas funktion och möjligheter att verka. De ändamål som skall tillgodoses genom förfarandereglerna är i vissa delar motstridiga och verksamheten är i många detaljer genomreglerad. Detta är naturligtvis inget självändamål, utan gjort för att parternas och statens intressen av att rättskipningen sker på ett riktigt och rättssäkert sätt skall tillgodoses. Detta innebär emellertid inte att reformer är uteslutna. Vid bedömningen om ett processuellt regelverk är ändamålsenligt spelar många faktorer in, och dessa varierar över tiden. Som exempel kan anges samhällets tekniska utveckling, förändrade värderingar i samhället, brottslighetens utveckling, vilka måltyper som är mest frekventa, domstolens organisation, domarnas kvalifikationer och erfarenhet etc. De förfaranderegler som styr de svenska domstolarnas verksamhet, framför allt , ärendelagen och förvaltningsprocesslagen, har därför kontinuerligt varit föremål för översyn och reformer i olika delar. Regeringen konstaterar att detta arbete behöver fortsätta, och är av fundamental betydelse för framtidens domstolar. I detta avsnitt redogörs för genomförda ändringar, pågående utredningar samt förändringar som planeras. 10.1 Effektiviseringar av förfarandet i allmän beslutade en rad åtgärder för att effektivisera och förenkla domstolsförfarandet för parterna och för de allmänna domsto- larna (prop. 1999/2000:26, bet. 1999/2000:JuU10, rskr. 1999/2000:151). Ändringarna rör framför allt handläggningen i tingsrätterna. Även överrätternas handläggning påverkas dock. Reformerna syftar till att renodla domstolarnas och domarnas verksamhet och att ge domstolarna ökat utrymme att själva bestämma bl.a. hur olika uppgifter skall dokumenteras. Vidare avser reformerna att för parter och domstolar få till stånd förenklade och förbättrade handläggningsregler samt en snabbare och effektivare handläggning. Lagändringarna träder i kraft . En reform beträffande avräkning av tid för frihetsberövande träder dock i kraft först . Avräkning av tid för frihetsberövande I renodlingssyfte överförs ansvaret för obligatorisk avräkning av tid för frihetsberövande från domstol till kriminalvården i fråga om fängelse- påföljden och till i fråga om påföljden sluten ungdomsvård. Domstolen skall på domen anteckna och till den lokala respektive rappor- tera under vilka tider den dömde har varit anhållen, häktad eller frihetsberövad på något annat sätt som kan föranleda avräkning. Domstolens ansvar ankommer i tingsrätten på ordföranden, i hovrätten på målets referent och i på rotelinnehavaren. En åklagare som utfärdar ett strafföreläggande skall anteckna de frihetsberövanden som har förekommit och som kan komma att föranleda avräkning. Flexiblare regler vid uppehåll i huvudförhandling För att åstadkomma en ökad flexibilitet ändras reglerna om avbrott och uppskov i huvudförhandling och förs samman till ett enda institut som bestämmelserna utformas så att det ges bättre möjligheter att anpassa rättegången till förhållandena i det enskilda målet. Möjligheterna att låta en huvudförhandling fortsätta efter uppehåll ökas. Förbudet mot att i tvistemål låta en huvudförhandling fortsätta efter uppehåll när förhandling hålls i förenklad form upphävs. Vidare upphävs bestämmelsen i 1 kap. 9 § om att fler mål inte utan synnerliga skäl får sättas ut till huvudförhandling än som kan beräknas bli slutförda . Domstolarnas protokoll Reglerna om protokollföring i mål och ärenden i domstol förenklas genom att domstolarna får möjlighet att låta bli att föra protokoll när något protokoll inte behövs. Vissa bestämmelser flyttas från till ärendeförordningen. Tingsrätten ges också möjlighet att avgöra mål som bara rör förverkande av egendom utan att hålla huvudförhandling. Effektivare handläggning En rad åtgärder möjliggör en snabbare och effektivare handläggning. Bl.a. skall tingsrätten i dispositiva tvistemål kunna meddela parterna att förberedelsen skall anses vara avslutad vid en viss senare tidpunkt. Efter denna tidpunkt skall en part få åberopa en ny omständighet eller ett nytt bevis endast om parten gör sannolikt att han eller hon har haft en giltig ursäkt att inte göra det tidigare eller om ett tillåtande av åberopandet inte innebär att målets prövning fördröjs i någon väsentlig mån. Vidare föreslås att tingsrätten i tvistemål och i mål om enskilt åtal i ett tidigt skede av målet bör upprätta en tidsplan för målets handläggning, om det inte är obehövligt. Dessutom utvidgas de s.k. jourdomstolarnas behörighet enligt 19 kap. 12 § till att omfatta all befattning med förundersökning och användande av tvångsmedel och alltså inte bara frågan om häktning. Vidare ges åklagare rätt att häva beslut om reseförbud innan åtal har väckts på samma sätt som gäller för hävande av häktning. För att i övrigt förenkla och förbättra handläggningsreglerna ges tingsrätten möjlighet att i dispositiva tvistemål förelägga käranden att senast viss dag uppge om han eller hon vidhåller sin talan, om det under målets handläggning har visat sig att käranden inte medverkar i processen. Om käranden inte svarar, får tingsrätten meddela tredskodom mot käranden. I propositionen behandlas också frågan om att beslut om ersättning av allmänna medel till förhörspersoner och tolkar skall kunna fattas utanför rättssalen av en domstolssekreterare eller tingsnotarie. Rättegångskostnader Andra åtgärder rör rättegångskostnader och innebär bl.a. att i ett småmål en part som har förorsakat motparten kostnader genom försumlig processföring skall ersätta dessa kostnader utan begränsning. Dessutom höjs ersättningen i småmål för en rättegångsskrift eller en inställelse från till kostnaden för en halvtimmes rådgivning enligt rättshjälpslagen (f.n. ca ). Familjemål Reglerna i och om förfarandet i mål om äktenskapsskillnad och vårdnad m.m. förenklas. Förändringarna får bl.a. till följd att möjligheterna till enbart skriftlig handläggning utvidgas. 10.2 Utredningen om processen i allmän om förfarandet vid domstol i tvistemål och brottmål finns i (RB), som vid sitt ikraftträdande innebar djupgående förändringar av rättegången. Särskilt betydelsefulla var nya principer om att förfarandet skulle präglas av muntlighet, omedelbarhet och koncentration. har reglerna i balken ändrats vid åtskilliga tillfällen. Viktigare justeringar av processens grundprinciper gjordes på grundval av rättegångsutredningens betänkanden (prop. 1986/87:89, bet. 1986/87:JuU31, rskr. 1986/87:278). De regler som då tillkom är i huvudsak oförändrade. Regeringen beslutade om direktiv till en särskild utredare om processen i allmän domstol (dir. 1999:62). Utredningen (rättegångsutredning) skall undersöka hur rättegången i tvistemål och brottmål med bibehållen rättssäkerhet kan förbättras.