prop · GN03102 · 2000-01-01 00:00:00 — på- pekar också att de nya styrdokumenten inom skolan medfört att lätt utvecklingsstörda elever inte har samma möjlighet som tidigare att nå mål. I regleringsbrevet för har fått i uppdrag att ytter- ligare analysera skälen till att antalet elever i främst grundsärskolan fort- sätter att öka. Uppdraget ska redovisas . Kostnader och prestationer Kommunernas totala kostnader för den kommunala särskolan uppgick till . Varje elev kostade i genomsnitt varav nästan hälften utgörs av kostnader för undervis- ning. Kostnaden per elev är något högre i den obligatoriska särskolan än i gymnasiesärskolan, och det läggs andelsmässigt något större resurser på lokaler i gymnasiesärskolan. Kostnaderna skiljer sig dock markant mellan kommunerna. De stora variationerna är en följd av elevernas olika förutsättningar samt skillnader i elevantal mellan kommuner. Tabell 5.9 Särskolans elever, lärare per 100 elever och totala kostnader 5.3 Vuxenutbildning 5.3.1 vuxenutbildning (komvux) Sammanfattande slutsatser Vuxenutbildningen är fortfarande mitt i ett omfattande förnyelsearbete som skall leda till att utbildning i allt större utsträckning motsvarar både samhällets och den enskilde individens behov. Att motivera studieovana och kortutbildade människor till fortsatta studier är en viktig del av förnyelsearbetet. Samtliga kommuner deltar i och de volymmål som staten uppställt har uppnåtts. Den gymnasiala vuxenutbildningen har ökat kraftigt . Andelen studerande som avbrutit sina studier har minskat inom den gymnasiala vuxenutbildningen. Inom påbyggnadsutbildningar och grund- läggande vuxenutbildning finns det dock en tendens till fler studieav- brott. har andelen funktionshindrade ökat inom den kommunala vuxenutbildningen. utredningar tyder på att funktionshindrade som grupp har en lägre utbildningsnivå än befolk- ningen i stort. För att öka den nationella likvärdigheten och säkra kvaliteten inom vuxenutbildningen har i regleringsbrevet för fått i uppdrag att påbörja utvecklandet av nationella kvalitetsindikatorer. Nationella mål Målen för de olika skolformerna inom vuxenutbildningen anges i skol- lagen (1985:1100) och i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) samt i vissa fall i programmål och kursplaner. Den kommunala vuxenutbildningen (komvux) skall, med elevernas tidigare utbildning och livserfarenhet som utgångspunkt, fördjupa och utveckla elevernas kun- skaper som grund för yrkesverksamhet, fortsatta studier samt för del- tagande i samhällslivet. Grundläggande vuxenutbildning syftar till att ge vuxna kunskaper och färdigheter motsvarande grundskolenivå som de behöver för att delta i samhälls- och arbetsliv och till att lägga en grund för fortsatta studier. Enligt skollagen är grundläggande vuxenutbildning en rättighet för vuxna som saknar sådana färdigheter som normalt uppnås i grund- skolan. Gymnasial vuxenutbildning syftar till att erbjuda vuxna möjlighet att uppnå kunskaper och färdigheter motsvarande dem som ungdomar upp- når i gymnasieskolan. Påbyggnadsutbildningar syftar till att ge vuxna utbildning som leder till en ny nivå inom deras yrke eller till ett nytt yrke. , är ett femårigt projekt inom den kommunala vuxen- utbildningen och folkhögskolan som inleddes . Syftet är att erbjuda i första hand vuxna arbetslösa en möjlighet att erhålla gym- nasiekompetens, men också anställda med kort utbildning omfattas av satsningen. Målet för satsningen är att ge vuxna möjligheter att få ny kunskap och komplettera tidigare utbildning i takt med samhällets ut- veckling och arbetslivets krav. Måluppfyllelse och kvalitet har i regleringsbrevet för fått i uppdrag att påbörja utvecklandet av nationella kvalitetsindikatorer för vuxenutbildningen på motsvarande sätt som för barnomsorg och skola. Arbetet med att utveckla kvalitetsindikatorer syftar både till att öka den nationella likvärdigheten och till att säkra kvaliteten inom vuxenutbildningen. Grundläggande vuxenutbildning Varje kommun ansvarar för att de kommuninnevånare som har rätt till och önskar delta i grundläggande vuxenutbildning får tillgång till det. Kommunerna är skyldiga att aktivt verka för att nå dem i kommunen som har rätt till grundläggande vuxenutbildning och motivera dem att delta. De uppgifter som samlas in är inte av karaktären att det går att utläsa i vilken utsträckning eller på vilket sätt kommunerna aktivt verkar för att nå och motivera alla som har rätt till grundläggande vuxen- utbildning. Det saknas även uppgifter som på ett tillfredsställande sätt beskriver utbildningsbehovet. Gymnasial vuxenutbildning Kommunerna skall erbjuda vuxenutbildning på gymnasial nivå och sträva efter att erbjuda en utbildning som så långt det är möjligt svarar mot individens efterfrågan och behov. En person är behörig att delta i den kommunala vuxenutbildningen personen ifråga fyller . saknas kvalitetsindikatorer som kan mäta i vilken ut- sträckning kommunerna uppfyllt målen, bl.a. i vilken mån de erbjudit den utbildning som svarar mot individens efterfrågan och behov. Statistiken visar däremot att antalet studerande ökade under /99 jämfört med föregående läsår. Det har även skett en förändring av kursutbudet. Andelen yrkesinriktade kurser har ökat främst inom omvårdnads- och dataområdet. Även andelen externa utbildnings- anordnare har ökat. Ökningen av antalet elever, flexibilitet både vad gäller kursutbud och utbildningsanordnare har lett till en ökad målupp- fyllelse, vad gäller det kvantitativa målet. Påbyggnadsutbildning När de nationella gymnasieprogrammen skapades överfördes ett antal specialkurser inom gymnasieskolan till en särskild studieform som fått den samlade benämningen påbyggnadsutbildning. För att på ett bättre sätt uppfylla målen inom påbyggnadsutbildningen, beslutade regeringen om nya regler för fördelning av riks- rekryterande platser som kan ge rätt till interkommunal ersättning. I kort- het innebär det att den kommun där den studerande är skriven vid tid- punkten för beslutet om intagning till utbildningen skall stå för kostnaden oavsett var personen i fråga är skriven . skall vid fördelning av platser beakta utbildningens betydelse i ett nationellt respektive regionalt behov, arbetslivets medverkan i utbildningen, om ut- bildningen har förutsättning att ge fördjupad kunskap och kompetens inom ett yrkesområde samt om utbildningen främjar kvinnors och mäns otraditionella yrkesval. har genomfört en uppföljning av utbildningar som erhållit riksrekryterande platser. Av enkätsammanställningen fram- går att av de beviljade riskrekryterande platserna ut- nyttjats. Detta beror främst på att många utbildningar inte startade utan de planeras . Andra kurser startade men med färre deltagare än väntat. Inom bereds frågan om eftergymnasial yrkesutbildning. Påbyggnadsutbildningar berörs bl.a. på grundval av kommittén för kvalificerad yrkesutbildnings slutbetänkande (SOU 1999:122). Stöd till deltagare i komvux med särskilda behov redovisade en undersökning i syfte att kart- lägga om andelen studerande med funktionshinder i vuxenut- bildning förändrats efter kommunaliseringen av skolan . Resul- tatet av undersökning visar att andelen studerande med funk- tionshinder har ökat inom den kommunala vuxenutbildningen under jäm- förelseperioden. Av utredningen framgår också att funktionshindrade som grupp har en lägre utbildningsnivå än befolkningen i stort. Trots att andelen funktionshindrade har ökat inom den kommunala vuxenutbild- ningen föreligger många hinder för de funktionshindrade inom vuxenut- bildningen. I betänkande Vuxenutbildning för alla? Andra året med (SOU1999:39) redovisas undersökningar som visar att av befolkningen har ett funktionshinder som försvårar deltagande i utbildning. har fått tilläggsdirektiv (dir. 1997:104) för att utreda situationen för studerande med funktionshinder inom alla former av vuxenutbildning. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . inleddes den femåriga satsningen på vuxenutbildning, kunskaps- lyftet. har legat på planerad nivå, vilket innebär att ca 100 000 årsstudieplatser har nyttjats av uppskattningsvis 150 000 personer som därigenom fått möjlighet att stärka sin kompetens och sin ställning på arbetsmarknaden. Drygt en tredjedel av de stud- erande var arbetslösa, dvs berättigade till a-kassa, före kursstart. Andelen arbetslösa i har ökat sedan starten . kan ytterligare tre trender urskiljas; att andelen kort- tidsutbildade studerande med högst tvåårig gymnasieutbildning har ökat, att andelen studerande ökar samt en ökning av andelen del- tagare på yrkesinriktade kurser. Sammantaget talar detta för en allt bättre måluppfyllelse för . Studieresultat och studieavbrott Tabell 5.10 Kursdeltagare1 som slutfört, avbrutit eller fortsätter utbildningen Under läsåren 1997/98 och 1998/1999 slutförde av kursdeltagarna inom den kommunala vuxenutbildningen sina kurser. Kursavbrotten inom den gymnasiala vuxenutbildningens har minskat något . Den gymnasiala vuxenutbildningen visar en positiv trend genom att allt fler studerande slutför sina studier. Det finns dock en tendens att studerande inom grundläggande vuxen- utbildningen och påbyggnadsutbildningen i högre utsträckning avbryter sina kurser. Kursavbrott är emellertid inte bara negativa. Som kursavbrott räknas även när kursdeltagare byter till en annan kurs därför att de påbörjat en kurs på en för hög eller för låg nivå i förhållande till sina förkunskaper. Ytterligare en anledning till kursavbrott är att den stude- rande har fått arbete. Tabell 5.11 Betyg i slutförda kurser på gymnasial nivå /95 har de studerande fått betyg enligt det målrela- terade systemet. Det kan dock fortfarande förekomma att vuxenstud- erande som så önskar får betyg enligt äldre föreskrifter. Ett större antal studerande har uppnått betygen väl godkänd och mycket väl godkänd /98 och 1998/99 i jämförelse . Kvinnorna hade liksom i grund- och gymnasieskolan i genomsnitt högre betyg än männen. Jämförelser mellan könen visar dessutom att skillnaden i betygsnivå mellan män och kvinnor har ökat. /95 hade fler kvinnor än män betygen väl godkänd och mycket väl godkänd . Samma jämförelse för /99 visar att kvinnorna då hade fler väl godkänt och mycket väl godkänt än männen. Personaltäthet och personalkompetens Antalet tjänstgörande lärare i komvux uppgick läsåret till 14 128 varav 6 180 män och 7 948 kvinnor. Antalet tjänstgörande lärare har ökat med drygt 1 500 sedan föregående läsår. Ökningen beror till stor del på . Omräknat till heltidstjänster fanns det närmare 4,5 heltidstjänstgörande lärare per 100 heltidsstuderande inom den kommunala vuxenutbildningen vilket är en mindre ökning jämfört med då lärartätheten var 4,4 lärare per 100 studerande. anger dock att lärartätheten kan vara något under- skattad då det bl.a. är svårt att få in uppgifter från de externa utbild- ningsanordnarna som tillkommit genom . Andelen lärare utan formell lärarutbildning har ökat inom den kommunala vuxen- utbildningen, från . Andelen utan pedagogisk utbildning var relativt oförändrad fram till och med men har ökat betydligt . Kostnader och prestationer Den totala kostnaden för den kommunala vuxenutbildningen, inklusive , uppgick till 6,64 miljarder, vilket motsvarar en ökning jämfört med föregående år. Regeringen bidrog genom det särskilt riktade stadsbidraget inom ramen för med under . Räknat per heltidsstuderande var kostnaden . Kostnaden per heltidsstuderande har minskat jämfört med föregående år. Statsbidraget per heltidsplats inom varierar beroende bl. a. på kommunens sammansättning av kurser. Kostnaderna per heltidsstuderande inom vuxenut- bildning varierar ännu mer av kommunerna har en kostnad . Antalet elever omräknat till heltidsstuderande har ökat från 154 100 heltidsstuderande 1997 till 219 300 1998 dvs. Eleverna (omräknat till heltidsstuderande) har således ökat mer än total- kostnaden, vilket förklarar varför kostnaden per heltidsstuderande min- skat. Inom ramen för avsatte regeringen medel motsvarande 5 000 heltidsplatser för grundläggande vuxenutbildning. Sådant stöd utbetalades till 122 kommuner, samt till 125 kommuner. För att få del av medlen skall kommunen först med egna medel finansiera en utökning om av tidigare års omfattning av grundläggande vuxenutbildning. Enligt verksamhetsuppföljning anordnade samtliga kom- muner gymnasial vuxenutbildning /99. an- ordnade kommunerna av verksamheten. Resterande utbildning upphandlades varav från andra aktörer än . andel sjönk från våren . Minskningen förklaras av att verksamhet i hög grad övergått till kommunerna. Sedan infördes har andelen utbildning som upphandlats av andra utbildningsanordnare än kommun och landsting ökat . Under /99 uppgick antalet studerande inom den kom- munala vuxenutbildningen till 342 111 vilket innebar en ökning jämfört med föregående läsår. Andelen studerande i komvux av befolkningen mellan har ökat från /96 till /99. På riksnivå har omfattningen av den grundläggande vuxenutbildningen legat på ungefär samma nivå , dock kan en nedgång noteras för /99. På kommunnivå är däremot variationerna stora. Medan vissa kommuner har minskat omfattningen på den grundläggande vuxenutbildning har ca 125 kommuner redovisat volym- ökningar på . Tabell 5.13 Antal studerande1 i komvux på olika nivåer Den gymnasiala vuxenutbildningen har ökat kraftigt . Antalet studerande har fördubblats. Denna kraftiga expansion kan i första hand förklaras av och de särskilda arbetslöshetskurser som infördes i komvux /94 och som föregick . har medfört en ökning av antalet kursdeltagare det senaste läsåret med . Den stora ökningen från /97 till 1997/98 förklaras av införandet av . Den gymnasiala vuxenutbildningen har ökat mer än grundläggande vuxenutbildning och påbyggnadsutbildning /95. Generellt har påbyggnadsutbildningarna ökat över åren, även om de har minskat något mellan åren 1997/98 och 1998/99. Den grundläggande vuxenutbildningen har från att ha legat på en relativt nivå minskat med . Andelen män inom den kommunala vuxenutbildningen har varit lägre än andelen kvinnor. har andelen män varit både vid den grundläggande och gymnasiala vuxenutbildningen. Det är en större andel män som studerar vid påbyggnadsutbildningarna. Inom den gymnasiala vuxenutbildningen har andelen män minskat . 5.3.2 Vuxenutbildning för utvecklingsstörda Sammanfattande slutsatser (96:565) En utvärdering av särvux visar på att särvux brister i kvalitet inom många områden. Resultatet av rapporten visar också att det finns stora brister bland annat vad gäller undervisningstid och utbildningens genomförande enligt styrdokumenten. har antalet studerande ökat , fler utvecklingsstörda har fått möjligheten att studera. Regeringen har avsatt pengar under för att stödja utvecklingen och stärka kvaliteten inom särvux. Nationella mål Vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) syftar till att erbjuda utvecklingsstörda vuxna kunskaper och färdigheter motsvarande dem som ungdomar kan få i den obligatoriska särskolan och på de nationella eller specialutformade programmen i gymnasieskolan. Måluppfyllelse och kvalitet Kommunerna är /97 huvudmän för särvux och skall sträva efter att erbjuda utbildning som svarar mot behov och efterfrågan inom ramen för särvux. Kommunerna skall vidare informera om möjligheterna till särvux och verka för att vuxna utvecklingsstörda deltar i sådan utbildning. Det finns inte någon rättighet för den enskilde att delta i särvux liknande den som finns på den grundläggande vuxen- utbildningen. Huvuddelen av verksamheten i särvux ligger på grund- särskole- och träningsskolenivå. har antalet deltagare ökat . Denna ökning kan troligen förklaras med att särvux övergått till kommunalt huvudmannaskap och därigenom på många håll integrerats i den kommunala vuxenutbildningen. Fler utveck- lingsstörda har således fått möjlighet att studera. Könsfördelningen bland de studerande är jämn. (96:565) En utvärdering av särvux visar på att särvux brister i kvalitet inom många områden. Få skolor kvalitetssäkrar sitt arbete och kursplanerna används endast som riktlinjer. Resultatet av rapporten visar också att det finns stora brister bland annat vad gäller undervisningstid och utbildningens genomförande. Regeringen har för avsatt medel till pilotprojekt inom särvux för att stödja utvecklingen och stärka kvaliteten. Personaltäthet och personalkompetens Antalet tjänstgörande lärare i särvux /99 var 357 varav 297 kvinnor och 60 män. Antalet tjänstgörande lärare har varierat mellan 312 (1994/95) och 414 (1996/97). Andelen lärare med pedagogisk utbildning var . Denna andel har varit relativt de . Lärartätheten per 100 elever var 5,0 /99. Lärartätheten har varierat mellan 5,0 och 6,0 . Kostnader och prestationer Kostnaden för särvux uppgick räknat per genomsnitts- studerande till . Undervisningskostnaden uppgick till och utgjorde därav av den totala kostnaden per genomsnittsstuderande. Antalet deltagare i särvux uppgick till knappt 4 000. har deltagarantalet ökat med drygt 500 personer. Tabell 5.15 Antal studerande i särvux på olika nivåer samt andel kvinnor /99 anordnade 211 kommuner särvux. Av de 4 137 deltagarna gick majoriteten på grundsärskolenivå. I genomsnitt fick varje studerande undervisning motsvarande /99. Av såväl pedagogiska som sociala skäl är det önskvärt att undvika enskild undervisning och i stället ge deltagarna möjlighet att berika varandra utifrån deras olika erfarenheter. Det genomsnittliga antalet deltagare per undervisningsgrupp är två personer. För särvux finns ingen rapportering av betyg och studieavbrott. 5.3.3 Svenskundervisning för invandrare (sfi) Sammanfattande slutsatser Antalet studerande inom sfi fortsätter att minska efter den stora volymen /95 då ett stort antal flyktingar från det blev kommunplacerade. De flesta kommuner anordnar sfi i egen regi, oftast i anslutning till den kommunala vuxenutbildningen. Andelen privata utbildningsanordnare inom sfi har minskat /95. har andelen studerande som uppnår sfi-nivå minskat och andelen avbrott bland de studerande har ökat. Statskontoret har fått regeringens uppdrag att utreda om sfi fortsättningsvis skall vara en egen skolform eller om den skall infogas i den kommunala vuxenutbildningen. Statskontoret skall redovisa sitt upp- drag . Nationella mål Svenskundervisning för invandrare (sfi) skall ge vuxna invandrare grund- läggande kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället. Måluppfyllelse och kvalitet Varje kommun är skyldig att erbjuda sfi till de personer som saknar grundläggande kunskaper i svenska språket det år de fyller sexton. Sfi är en skolform där de studerande kan börja och sluta utbildningen när som helst . Undervisningen skall kunna påbörjas dock senast från det att den nyanlända invandraren folkbokförts i en kommun. Riktvärdet för undervisningens omfattning är . Detta värde får under- eller överskridas beroende på hur mycket undervisning den studerande behöver för att uppnå de kunskapsmål som anges i kursplanen för sfi. Eftersom deltagaren börjar studierna på sin språkliga nivå och avslutar dem när målen för utbildningen har uppnåtts, kan studietiden variera kraftigt. För att bedöma resultaten i sfi måste därför en grupp studerande som börjat följas under relativt lång tidsperiod. Tabell 5.16 Studieresultat i sfi t.o.m. /98 Tabell 5.17 Studieresultat i sfi t.o.m. /99 Tabellen visar att av de deltagare som påbörjade sina sfi-studier /97 hade uppnått sfi-nivån t. om. /99, alltså , medan avslutat utan godkänd sfi-nivå, hade avbrutit studierna och fortsätter att studera även under /2000. Motsvarande siffror för /98 visade att efter hade avslutat sina studier med godkänt resultat medan avslutat utan sfi-nivå, hade avbrutit sina studier och fortsatt sina studier. Av de deltagare som påbörjade sina studier /99 hade uppnått sfi-nivå under och fortsatte sina sfi-studier. Av dem som påbörjade sfi-studierna /98 hade uppnått sfi-nivån redan under samma läsår och fortsatte sina sfi-studier. Skäl till avbrotten är bl.a. arbete, andra studier, sjukdom eller barn- ledighet. Av nybörjarna 1996/97 var det som avbrutit på grund av arbete, en procentenhet mer än bland nybörjarna 1995/96. I mer än hälften av avbrotten är orsaken till avbrottet inte känd eller registrerad. Variationen mellan kommunerna i andelen studerande som godkänts efter i genomsnitt är stor. Om jämförelsen begränsas till de kommuner som hade minst 20 nybörjare 1995/96 är variationen i andel godkända från . I de kommuner som hade minst 50 nybörjare varierade andelen godkända mellan . Invandrare med den allra kortaste tidigare utbildningen måste i allmänhet delta i läs- och skrivinlärning inom grundläggande vuxen- utbildning innan eller parallellt med sfi-studierna (av nybörjarna 1995/96 hade enbart tidigare skolutbildning). I den stora utvärdering som på uppdrag genomfördes av (Skol- verkets rapport 131, Vem älskar sfi? ) framgår att det fanns stora lokala skillnader i de lågutbildades undervisningssituation ute i kommunerna. Utvärderingen visade också på stora skillnader mellan kommuner i undervisningens kvalitet, men också på stora skillnader i kvaliteten på bedömningen av uppnådda kunskaper. finns nationella prov i sfi som stöd för lärarnas bedömning av elevernas studieprestationer. Det kan dock fortfarande finnas såväl bedömningsskillnader som kvalitets- skillnader i undervisning och i det sammanhang som undervisningen bedrivs i. Det förklarar variationen i resultat mellan kommuner. Regeringen har gett statskontoret i uppdrag att utreda om sfi fortsättningsvis ska vara en egen skolform eller om den ska infogas i den kommunala vuxenutbildningen. Statskontoret ska redovisa sitt uppdrag . Personal Antalet lärare omräknat till heltidstjänster var /99 1145, vilket är i stort sett oförändrat jämfört med läsåret innan. av lärarna hade /99 en pedagogisk utbild- ning, vilket var oförändrat /98. Inom sfi som bedrivs i regi är andelen lärare med pedagogisk utbildning något högre än inom övrig vuxenutbildning. I verksamhet som lagts ut på annan an- ordnare än kommunen är andelen däremot lägre. Kostnader och prestationer Kommunens totala kostnader för sfi var år , vilket var , eller , lägre än i löpande priser. Tabell 5.18 Antal kommuner med sfi, antal studieanordnare och antal elever Flertalet kommuner anordnar sfi i egen regi, oftast i anslutning till den kommunala vuxenutbildningen. Andelen kommuner som lägger ut verk- samheten på annan anordnare t.ex. folkhögskola, studieförbund eller privata utbildningsanordnare har minskat från /95 till /99. har också andelen elever som studerar hos annan studieanordnare minskat från till . Antalet elever i sfi kulminerade under /95 då bl.a. ett stort antal flyktingar från det blivit kommunplacerade. Från detta läsår till /99 har elevantalet minskat med . Andelen kvinnor /99 var . av sfi-eleverna var flyktingar. Det är inte ovanligt att elever som deltar i sfi deltar i grund- läggande vuxenutbildning. I sådana fall händer det att kommunerna redovisar hela kursen som grundläggande vuxenutbildning. Följden av detta blir en viss underrapportering av antalet studerande och elevtimmar i sfi. Framför allt kan antalet elevtimmar som redovisas därför vara underskattade 6 Kollektivtrafik och färdtjänst 6.1 Kollektivtrafik Sammanfattande slutsatser Den lokala och regionala kollektivtrafiken bidrar till uppfyllandet av de transportpolitiska delmålen. Det senaste årtiondet har präglats av besparingar via en allt mer omfattande upphandling i konkurrens. Kollektivtrafiken inklusive skolskjutsar kostar för kommuner och landsting. För det utfördes cirka en miljard resor. Kollektivtrafikens andel av det totala resandet har dock minskat. Resenärernas kritik gentemot kollektivtrafiken gäller främst trafik- standarden, utbudet. Betygen på personal, komfort i fordon och på hållplatser är betydligt bättre. En utveckling av kollektivtrafiken kan kräva en annan rollfördelning mellan trafikhuvudmän och operatörer. Positivt är ett ökat intresse för kvalitetsfrågor, kundanpassning och marknadsföring i branschen.