prop · GN0338 · 2000-01-01 00:00:00 — Det gäller framför allt situationen efter den lagändring som innebar att inlösen av aktier vid nedsättning av aktiekapitalet behandlas som avyttring i inkomstskatte- hänseende. En synpunkt som framförts är att detta skulle kunna anses diskriminerande mot utländska aktieägare bl.a. beroende på att rätt till restitution inte föreligger vid nedsättning av aktiekapitalet. Vid inlösen av aktier kommer således den aktieägare som inte är hemmahörande i att belastas med kupongskatt på hela det utbetalda beloppet. I promemorian föreslogs att det inte skulle tas ut någon kupongskatt vid återköp av egna aktier. Som en naturlig följd av det förslaget före- slogs därför att det inte heller skulle tas ut kupongskatt vid inlösen av aktier. Regeringen har föreslagit att kupongskatt skall tas ut vid åter- köp som sker genom ett förvärvsersbjudande riktat till samtliga aktie- ägare eller samtliga ägare till aktier av ett visst slag. Vid inlösen av aktier föreligger inte samma praktiska problem som vid återköp av aktier som sker på börs eller liknande marknad. Vid inlösen är det ju alltid känt att det är bolaget som förvärvar aktien. Detta talar för att inlösen av aktier alltjämt borde jämställas med utdelning. Utöver rent fiskala intressen talar även de möjligheter till skatteplanering och skatteundandraganden som en total eller partiell skattefrihet skulle kunna öppna för att kupong- skatten behålls i dessa fall. I viss mån - om än inte så uttalat - talar sys- tematiska skäl för att kupongskatt inte skall behållas vid inlösen av aktier och då särskilt med beaktande av de likheter som föreligger mellan inlö- sen av aktier och återköp av egna aktier. Det kan antas att bolagen i stäl- let för inlösen av aktier kommer att använda sig av återköps- institutet även i de situationer då avsikten är att aktiekapitalet skall sättas ned. De skäl som talar mot att inlösen av aktier omfattas av kupongskatt är emellertid inte lika starka som de skäl som talar för att kupongskatt även i fortsättningen skall tas ut. Regeringen anser därför att övervä- gande skäl talar för att i kupongskattesystemet behandla inlösen av aktier på samma sätt som . Nedsättning av aktiekapital Vid en utbetalning i samband med nedsättning av aktiekapitalet genom minskning av aktiens nominella belopp föreligger inte några skäl att överväga att undanta utbetalningen från kupongskatten. Inom inkomst- skattesystemet behandlas dessutom sådan utbetalning som utdelning. Kupongskatt skall således även i fortsättningen tas ut på utbetalning samband med nedsättning av aktiekapitalet genom nedsättning av aktiens nominella belopp. Överkursfonden Kupongskatt bör även tas ut på utbetalningar till aktieägare vid nedsätt- ning av överkursfonden, vilket inte sker . Det främsta skälet för att kupongskatt bör utgå är att sådan utbetalning utgör en utdel- ning enligt inkomstskattereglerna. Skäl att underlåta kupongskatt i den situationen föreligger således inte. Fusion Enligt 2 § kupongskattelagen avses med utdelning även fusionsvederlag vid fusioner mellan fristående aktiebolag och mellan försäkringsaktiebo- lag. På sådan utbetalning skall därför kupongskatt tas ut. Ett särskilt problem kan uppkomma vid fusion och i vissa fall även likvidation. Enligt reglerna för fusion i 14 kap. 1 § ABL utgörs fusions- vederlaget av aktier i det övertagande företaget. Som fusionsvederlag får också lämnas pengar. I fråga om utbetalning vid fusion finns särskilda inkomstskatteregler i lagen (1998:1600) om uppskov med beskattningen vid andelsbyten. Om vederlaget utgörs av aktier och kontanter motsvarande högst av de mottagna andelarnas nominella värde beskattas endast kontantve- derlaget. Uppskov medges med beskattningen i övrigt. Som villkor för uppskov gäller dock bl.a. att den skattepliktiga reavinsten överstiger kontantvederlaget. Är det fråga om koncernförhållanden kan i stället la- gen (1998:1602) om uppskov med beskattningen vid andelsöverlåtelser inom koncerner vara tillämplig. I de fall vederlaget enbart utgörs av aktier saknar utbetalaren eller den som verkställer utbetalningen i förekommande fall central värdepap- persförvarare eller förvaltare möjlighet att innehålla kupongskatt. Detta innebär ett inte oväsentligt praktiskt problem och särskilt i de fall central värdepappersförvarare (VPC) skall verkställa utbetalning och kupong- skatteavdrag. Kammarrätten i har i denna del anfört att det både för utbetalaren som den som skall verkställa utbetalningen är känt både vem som är betalningsmottagare och skattens storlek. I de fall där aktieägaren är direkt registrerad hos central värdepappersförvarare är förvisso, som kammarrätten säger, identiteten på betalningsmottagaren känd. Flertalet av aktieägarna är emellertid inte registrerade hos den cent- rala värdepappersförvararen utan aktien är i stället registrerad på en för- valtare. Hos denne förvaltare kan i sin tur depån vara kontoförd på t.ex. en utländsk bank i vilken den verklige aktieägaren i sin tur har en depå. Kammarrätten anser också att inget hindrar att en räkning på skatten till- ställs mottagaren av utdelningen. En sådan lösning innebär emellertid ett avsteg från gällande princip om en effektiv beskattning vid källan. I de fall då mottagarens identitet inte är känd för beskattningsmyndigheten skulle det krävas ett inte helt obetydligt och tidskrävande utredningsar- bete innan ett krav på betalning skulle kunna framställas. Det är heller inte alldeles säker att det i alla situationer skulle vara möjligt att få reda på aktieägarens identitet, t.ex. på grund av sekretessregler. Om det trots allt går så långt att ett krav kan tillställas aktieägaren är delgivningspro- ceduren i utlandet dessutom tidskrävande och det är van- ligt att det inte går att nå den skattskyldige. Dessutom är en indrivning av en svensk skattefordran utomlands ofta mödosam, dyrbar och verk- ningslös. Dessa praktiska problem talar om än inte i någon avgörande riktning för att fusionsvederlag i vart fall i form av vederlagsaktier bör undantas från kupongskatt. Om det i fusionsvederlaget ingår aktier i det övertagande företaget kan avkastning på dessa komma att lämnas i form av utdelning. Utdelning på dessa blir då föremål för uttag av kupongskatt. Om fusionsvederlaget, till den del det utgörs av aktier, undantas från uttag av kupongskatt kommer det inte att medföra någon skillnad i beskattningsunderlag. Intresset av att beskatta fusionsvederlaget i denna del gör sig därför inte fullt så starkt gällande som i fråga om beskattning av kontantvederlag. Om kupong- skatt skulle behållas på vederlagsaktier kan det dessutom medföra att angelägna omstruktureringar försvåras. Däremot skulle det inte föreligga några negativa konsekvenser för omstruktureringar m.m. om kupongskatt tas ut på ett eventuellt kontantvederlag. I den remitterade promemorian föreslogs att det inte skulle medges nå- got avdrag för anskaffningskostnaden utan att kontantvederlaget skulle beskattas i sin helhet. Som skäl för en sådan lösning sades att om det i den situationen skulle föreligga en nettobeskattning skulle detta medföra behov av proportionaliseringsregler och att sådana regler skulle bli rela- tivt komplicerade. Inte heller skulle det vara möjligt att redan vid skatt- skyldighetens inträde kunna ta hänsyn till avdraget utan det skulle förut- sätta ett återbetalningssystem. föreligger ett restitutionsförfa- rande vid fusioner. Enligt 27 § andra stycket kupongskattelagen förelig- ger rätt till återbetalning och underlaget för kupongskatten skall då be- räknas på belopp som svarar mot skillnaden mellan utbetalningen till aktieägaren och dennes anskaffningskostnad för aktierna. Regeringen delar emellertid promemorians slutsats att det inte bör föreligga någon rätt till avdrag för anskaffningskostnaden för aktierna i det övertagna bolaget. Regeringen anser att i stället för en restitutionsmöjlighet bör an- skaffningskostnaden för de aktier som aktieägaren hade i det övertagna bolaget övergå på de nya aktierna i det övertagande bolaget. Detta får då beaktas vid en restitution om det övertagande bolaget senare likvideras. På så sätt upprätthålls en skattemässig kontinuitet. Den rätt till återbetal- ning av kupongskatt som finns i 27 § kupongskattelagen vid fusio- ner bör således slopas. I stället införs en bestämmelse som reglerar akti- ens anskaffningskostnad vid en likvidation av bolaget. Likvidation Vid utbetalning i samband med likvidation gör sig inte samma omstän- digheter som vid fusion gällande. Skillnaden i förhållande till fusion är bl.a. att hela beskattningsunderlaget torde försvinna vid likvidation. Ut- betalning i samband med likvidation omfattas (i likhet med vad som gäl- ler vid fusion) av ett restitutionsförfarande som indirekt innebär att av- drag medges för anskaffningskostnaden på aktierna. Det skäl som kan föreligga för att undanta utskiftning i samband med likvidation från ku- pongskatt är att samma praktiska problem som kan uppkomma vid fusion även kan uppkomma vid likvidation om utbetalningen sker i form av andra tillgångar än kontanter. Den som verkställer utbetalningen har då inte möjlighet att innehålla någon kupongskatt. För de bolag för vilka central värdepappersförvarare skall innehålla kupongskatt torde det av flera skäl inte vara en framkomlig väg att genomföra ett likvidationsför- farande genom att skifta ut andra tillgångar än kontanter. Det blir då först fråga om att i bolagets regi realisera tillgångarna. Det kan emellertid ifrå- gasättas om det överhuvudtaget förekommer att den typ av aktiebolag det är frågan om i någon större omfattning skiftar ut endast annat än pengar. När det gäller aktiebolag som inte är registrerat hos VPC ansvarar bola- get själv för att göra skatteavdrag och redovisa skatten till skattemyndig- heten, varför inte samma praktiska problem föreligger. Av symmetriska skäl skulle emellertid kunna hävdas att beskattning i likhet med vad som föreslås för utbetalning i samband med fusion inte skall ske vid likvidation annat än då kontanter skiftas ut. Om kupongskatt helt eller delvis undantas i likvidationsfallen skulle detta emellertid inne- bära att beskattningsrätten i motsvarande utsträckning överlåts till den stat där mottagaren är hemmahörande. Sker inte någon beskattning av reavinster på utländska aktier i hemviststaten, något som inte är ovanligt, kommer inte någon beskattning att ske överhuvudtaget i dessa delar. Sker däremot reavinstbeskattning i hemviststaten torde kupongskatt som tagits ut i få räknas av mot den skatt som skall betalas i hemviststaten. Skäl att undanta utbetalning i samband med likvidation från kupongskatt föreligger därför inte. Om likvidation helt eller delvis skulle undantas från kupongskatt skulle detta öppna för uppenbara möjligheter till skatteplanering, i vart fall för aktieägare i bolag med ett mindre antal ägare. Detta talar starkt mot en total eller partiell skattefrihet. Sammantaget menar regeringen att skälen för att behålla kupongskatt vid likvidation är så starka att någon ändring inte föreslås i denna del. Kupongskatt skall alltså alltjämt tas ut vid likvidation. Restitution Som ovan framgått föreslår regeringen att det inte längre skall föreligga rätt till återbetalning av kupongskatt på anskaffningskostnaden för aktien vid fusion. I stället bör det gälla kontinuitet på så sätt att anskaffnings- kostnaden för aktierna i det övertagna bolaget övergår på aktierna i det övertagande bolaget. Om det övertagande bolaget senare likvideras får anskaffningskostnaden beaktas vid beräkningen av kupongskatt. Har ett bolag upplösts genom likvidation skall underlaget för beräk- ning av kupongskatt således minskas med ett belopp motsvarande aktie- ägarens anskaffningskostnad för aktien. Nedsättning av kupongskatten i dessa fall sker genom ansökan om restitution enligt 27 § tredje och fjärde styckena kupongskattelagen. Som förutsättning för restitution i dessa fall gäller dock att bolaget måste ha upplösts efter det att utbetal- ningen av utskiftat belopp till aktieägaren blivit tillgänglig för lyftning. Denna tid är emellertid allt för kort. Få bolag är upplösta inom . Detta innebär att den som betalat kupongskatt på hela det utbetalda be- loppet förlorar sin rätt till återbetalning. Tiden bör därför förlängas till . Sammanfattning Slutsatsen beträffande den kupongskattemässiga hanteringen är att det vid återköp av egen aktie skall tas ut kupongskatt om återköpet sker ge- nom ett förvärvserbjudande riktat till samtliga aktieägare eller samtliga ägare till aktier av ett visst slag. Vid inlösen av aktier i samband med nedsättning av aktiekapitalet skall kupongskatt alltjämt utgå. Förslaget beträffande fusion är att det bör göras en ändring i gällande rätt på så sätt att kupongskatt tas ut endast på ett eventuellt kontantve- derlag. Restitutionsmöjligheten vid fusion slopas. Anskaffningskostna- den för aktierna i det övertagna bolaget övergår på aktierna i det överta- gande bolaget. Begäran om återbetalning av kupongskatt vid likvidation skall kunna ske då bolaget upplösts efter det att utbetalningen av utskiftat belopp till aktieägaren blivit tillgänglig för lyftning. 6.4 Överlåtelse av fastighet till underpris Regeringens förslag: Värdeminskningsavdrag skall återföras till be- skattning när en lagerfastighet överlåts om bestämmelserna i lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser till underpris eller reglerna om verksamhetsöverlåtelse i lagen (1998:1603) om beskatt- ningen vid fusioner, fissioner och verksamhetsöverlåtelser är tillämp- liga på överlåtelsen. Skälen för regeringens förslag: infördes särskilda beskatt- ningsregler för att underlätta omstruktureringar inom näringslivet. Ut- tagsbeskattningsreglerna i punkt 1 av anvisningarna till 22 § kommunal- skattelagen (1928:370, KL) ersattes av nya regler i punkt 1 a och 1 b av anvisningarna till 22 § KL. Möjligheten att underlåta uttagsbeskattning om särskilda skäl förelåg slopades. De krav som uppställts i praxis för att det skulle vara fråga om särskilda skäl ersattes med en konkret lagregle- ring. Reglerna togs in i lagen (1998:1601) om beskattningen vid överlå- telser till underpris, UPL. Reglerna i UPL innebär att uttagsbeskattning inte skall ske vid överlå- telse av en tillgång till underpris om angivna villkor i lagen är uppfyllda. Om villkoren är uppfyllda och ersättningen uppgår till högst det skatte- mässiga värdet skall tillgången anses avyttrad till skattemässigt värde vilket också utgör förvärvarens anskaffningsvärde resp. anskaffningsut- gift för tillgången. Reglerna innebär att några omedelbara beskattnings- konsekvenser inte uppkommer på grund av överlåtelsen om ersättningen uppgår till högst det skattemässiga värdet. I UPL finns definierat vad som avses med skattemässigt värde för olika tillgångar. Skattemässigt värde är enligt 9 § för lagertillgångar det värde som gäller vid beskattningen. Beträffande fastigheter som är lager- tillgångar anges dock att hänsyn skall tas till värdeminskningsavdrag som har gjorts vid beskattningen men inte i räkenskaperna. I 17 § anges att vid överlåtelse av en fastighet som utgör lagertillgång skall medgivna värdeminskningsavdrag inte återföras till beskattning. I specialmotive- ringen till 17 § framgår att bestämmelsen infördes på grund av att förvär- varen får ett motsvarande lägre anskaffningsvärde. Såsom de nu be- skrivna reglerna utformats i UPL kan överlåtaren på grund av under- prisöverlåtelsen göra avdrag för ett belopp som motsvarar tidigare gjorda värdeminskningsavdrag trots att lagstiftarens avsikt var att inga beskatt- ningskonsekvenser skulle uppkomma. Ett exempel kan illustrera: A som bedriver handel med fastigheter överlåter en fastighet till det av barnen ägda bolaget B AB. Fastighetens bokförda värde är 100. A har gjort vär- deminskningsavdrag med 20. Ersättningen bestäms till 80 vilket mot- svarar det skattemässiga värdet. Eftersom det bokförda värdet är 100 och den skattepliktiga ersättningen på grund av överlåtelsen är 80 uppkom- mer en förlust på 20 som A kan dra av. För att överlåtelsen inte skall medföra några skattekonsekvenser bör A återföra de gjorda värdeminsk- ningsavdragen på 20. Bestämmelsen i 17 § UPL som anger att gjorda värdeminskningsavdrag inte skall återföras vid en underprisöverlåtelse bör därför slopas. Undantag från omedelbar beskattning medges också vid en överlåtelse av en verksamhet eller verksamhetsgren mot vederlag i andelar i det kö- pande företaget. I lagen (1998:1603) om beskattningen vid fusioner, fis- sioner och verksamhetsöverlåtelser, , finns i fråga om lagerfastighe- ter vid verksamhetsöverlåtelser en motsvarande reglering som i UPL. Av 21 § framgår att som ersättning för bl.a. lagertillgångar skall sälja- ren ta upp det skattemässiga värdet. Av 23 § framgår att värde- minskningsavdrag som gjorts vid beskattningen inte skall återföras. På motsvarande sätt som i UPL bör regeln slopas i 23 § . Bestämmel- serna i 23 § bör bara ta sikte på fastigheter som inte är lagertill- gångar. Den nuvarande regleringen medför omotiverade skatteförmåner och kan ge upphov till icke avsedda skatteplaneringsåtgärder. Denna möjlig- het till skatteundandragande bör förhindras med omedelbar verkan. Re- geringen föreslår därför att de nya reglerna skall tillämpas på överlåtelser som sker fr.o.m. dagen efter det att propositionen överlämnats till riks- dagen. UPL och reglerna om verksamhetsöverlåtelser i föreslås upp- hävas i propositionen om ny inkomstskattelag (prop. 1999/2000:2) och ersättas av 23 kap. resp. 38 kap. i den föreslagna in- komstskattelagen (1999:000, IL). IL föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Motsvarande justeringar bör därför också göras i 23 kap. 13 § och 38 kap. 12 § IL. Vid införandet av IL har det i 23 kap. 13 § gjorts en ändring i förhållande till vad som gäller enligt UPL. Enligt bestämmelserna i skall värdeminskningsavdrag inte heller återföras om underprisöverlåtelsen avser en fastighet som är kapitaltillgång. Regeringen föreslår att bestämmelsen i IL ändras så att den överensstämmer med bestämmelserna i 16 § UPL. 6.5 Rättelse i lagen om statlig inkomstskatt Regeringen förslag: Ett förbiseende vid en tidigare ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall rättas till. Skälen för regeringens förslag: I prop. 1998/99:15 Omstrukturering och beskattning föreslog regeringen bl.a. ett nytt andra stycke i 3 § 12 a mom. Av förbiseende gjordes ingen följdändring i 3 § 8 mom. tredje stycket SIL såvitt avser hänvisningen till den tidigare bestämmel- sen i 3 § 12 a mom. tredje stycket SIL (nuvarande fjärde stycket). Änd- ringen i 3 § 12 a mom. SIL trädde i kraft (SFS 1998:1606). Förbiseendet bör rättas till . 7 Ikraftträdande De skatterättsliga bestämmelserna beträffande förvärv av egna aktier bör träda i kraft som de civilrättsliga reglerna om aktiebolagens förvärv av egna aktier. Regeringen har i den proposition som beslutades i denna del uppgett (avsnitt 10) att de nya reglerna bör träda i kraft . Med hänsyn till riksdagsbehandlingen har föreslagits att reglerna skall börja gälla . 8 Statsfinansiella effekter I propositionen med associationsrättsliga bestämmelser om förvärv av egna aktier föreslås att publika aktiebolag vars aktier är noterade vid en börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad skall få förvärva och överlåta egna aktier. De statsfinansiella kostnaderna anses därför uppkomma i och med att den civilrättsliga lagändringen medger förvärv av egna aktier. Av propositionen med civilrättsliga för- slag framgår att den offentligfinansiella effekten beror till största del på i vilken utsträckning återköp av aktier kommer att ersätta utdelningar. Sammantaget beräknas den varaktiga statsfinansiella kostnaden bli 0,40 mdkr . 9 Författningskommentar 9.1 Förslaget till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624) 2 § I första stycket definieras vad som avses med en egen aktie. Ändringen i andra stycket innebär att det skall utgå kupongskatt vid ett aktiebolags förvärv av egen aktie då förvärvet sker efter ett förvärvser- bjudande riktat till samtliga aktieägare eller samtliga ägare till aktier av ett visst slag. Även utbetalningar vid nedsättning av överkursfonden skall utgöra underlag för kupongskatt. Däremot skall kupongskatt inte tas ut på utbetalning av fusionsvederlag till den del detta utgörs av aktier i det övertagande företaget. 27 § I andra stycket ändras förutsättningen för återbetalning av kupongskatt på belopp som betalats ut i samband med likvidation. Den tid inom vilket bolaget skall ha upplösts för att återbetalning skall kunna ske förlängs från ett till . Om ett bolag likvideras och aktierna har förvärvats som fusionsveder- lag skall som anskaffningskostnad för aktierna i det övertagande bolaget anses den anskaffningskostnad som aktieägaren hade för aktierna i det övertagna aktiebolaget. Bestämmelsen om rätt till återbetalning av kupongskatt som tagits ut på fusionsvederlag slopas. 9.2 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:000) 23 kap. 13 § Bestämmelserna i 23 kap. 13 § och 38 kap. 12 § innebär att överlåtaren kan ett avdrag vid en underprisöverlåtelse eller en verksamhets- överlåtelse av en fastighet som är lagertillgång. Bestämmelserna i 23 kap. 13 § och 38 kap. 12 § föreslås ändras så att de inte omfattar lager- fastigheter. Ändringen har kommenterats i avsnitt 6.4. 38 kap. 12 § Bestämmelsen har kommenterats i kommentaren till 23 kap. 13 § ovan. 39 kap. 14 § Ändringen i första stycket 2 innebär att ett investmentföretag som innehar egna aktier inte skall inkomstbeskattas för dessa. De egna aktierna un- dantas från vad som skall ingå i underlaget för schablonintäkten. Detta är en konsekvens av att aktiebolag som återköper egna aktier inte skall be- skattas för innehavet eller för kapitalvinst respektive ha rätt till avdrag för kapitalförlust. I underlaget skall inte heller ingå derivatinstrument vars underliggande tillgångar består av egna aktier. 17 § Ändringen i första stycket innebär att i underlaget för den s.k. avskatt- ningsintäkten skall egna aktier eller derivatinstrument vars underliggande tillgångar består av egna aktier inte ingå. 48 kap. 6 a § Bestämmelsen är ny. Av bestämmelsen följer att ett aktiebolag som avses i 7 kap. 3 § första stycket aktiebolagslagen (1975:1385) eller 6 a kap. 3 § första stycket försäkringsrörelselagen (1982:713) inte skall beskattas för en kapitalvinst då bolaget avyttrar egna aktier. Detsamma gäller om bo- laget överlåter en option, en termin eller ett liknande instrument vars un- derliggande tillgångar består av egna aktier. Av bestämmelsen följer vi- dare att ett aktiebolag inte skall beskattas för en premie som bolaget får i samband med utfärdandet av en option med den egna aktien som under- liggande tillgång. Av 44 kap. 2 § inkomstskattelagen framgår att vad som sägs om kapitalvinster i bl.a. 48 kap. gäller på motsvarande sätt för kapi- talförluster. Av detta följer att kapitalförlust som uppkommer i nu nämnda situationer inte får dras av. Av 44 kap. 4 § första stycket 4 inkomstskattelagen framgår att en op- tion anses avyttrad om tiden för utnyttjande löper ut utan att optionen utnyttjas. Av detta följer att den premie som bolaget betalat vid ett för- värv av en köp- eller säljoption inte får dras av. 57 kap. 2 § Tillägget i första stycket innebär att om en egen aktie som aktiebolaget förvärvar hos överlåtaren utgör en kvalificerad andel skall den vinst som överlåtaren gör behandlas som en utdelning. Detta kan bli fallet då aktien på grund av den s.k. karensen i 57 kap. 6 § inkomstskattelagen utgör en kvalificerad andel. 6 a § Bestämmelsen är ny och innebär att en aktieägare som har en kvalificerad andel inte genom att överlåta aktien till aktiebolaget och därefter köpa tillbaka den skall kunna omvandla aktien till en okvalificerad aktie. I denna situation skall man bortse från överlåtelserna och tillämpa de sär- skilda reglerna i 57 kap. inkomstskattelagen som om aktieägaren ägt aktien.