prop · GN031D9 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringen ser därför som en viktig uppgift att vid uppföljningarna av FN-konferenserna ånyo fästa blicken på de mål som ställdes för att stärka engagemanget kring utvecklingsfrågor i ett globalt perspektiv. Regeringen har fokuserat på att följa upp reformarbetet inom FN och skapa mekanismer för att effektivisera FN:s såväl sociala och ekonomiska som humanitära verksamhet i fält. FN uppmärksammar bl.a. genom generalförsamlingsmötet , Millenniumförsamlingen, och genom ett särskilt högnivåmöte med deltagande av stats- och regeringschefer. Under EU- ordförandeskap kommer vidare en FN- konferens om de minst utvecklade länderna (MUL2001) att äga rum i . Efter att inom de multilaterala organisationerna ha fokuserat på åtgärder för effektivisering och ökad samordning på landnivå, kommer nästa fas att hantera frågor om uppföljning och analys av detta arbete. Ett exempel utgörs av de pilotverksamheter som har bedrivits i och , finansierade av i syfte att öka samordningen av FN:s sociala och ekonomiska verksamhet i fält. Mekanismer skall skapas för att förmedla regelbunden information till såväl mottagarland som givare och FN-organ om de kvantitativa och kvalitativa effekterna av detta arbete. pågår även en intensiv diskussion om hur effektivisering och ökad samordning av verksamheten i enskilda länder skall ske mellan FN:s organisationer, de multilaterala utvecklingsbankerna, framför allt , och bilaterala givare. Härvid är det väsentligt att öka långsiktigheten och förutsägbarheten i finansieringen av verksamhet som bedrivs av FN:s program och fonder. Parallellt med insatserna att utveckla och mäta effekter av en ökad samordning inom den multilaterala sfären, eftersträvas också ökat genomslag för tvärsektoriella frågor, bl.a. av fattigdomsbekämpning, främjande av demokrati och mänskliga rättigheter och jämställdhet. Inom det multilaterala samarbetet kommer arbetet med miljö och hållbar utveckling att till stor del vara inriktat på de förberedelser för de internationella möten som kommer att äga rum under ordförandeskap i EU 2001 (Habitat, , CSD) samt på 10-års uppföljningen av FN- konferensen om miljö och utveckling i . I arbetet med hållbar utveckling i utvecklingsländer har ingått en fortsatt uppföljning av om handel, miljö och utvecklingssamarbete. Den har bl.a. legat till grund för agerande i EU avseende ansträngningarna att se till att EU:s utvecklingssamarbete genomsyras av hållbar utveckling (den s.k. Cardiffprocessen). har framhållit vikten av att främja ekologisk produktion i och export från bl.a. genom en reformering av EU:s jordbrukspolitik. har även givits bred spridning i samband med WTO:s förberedelser inför den planerade nya världshandelsrundan. Energifrågorna kommer att ges särskild uppmärksamhet inom ramen för Kommissionen för hållbar utveckling (CSD). om dessa frågor sammanfaller med det svenska EU- ordförandeskapet. Av central betydelse är dessutom det pågående reformarbetet vad gäller miljö- och boendefrågornas integrering inom FN-systemet. inleddes inom ett projekt för att se över och förbättra formerna för finansiering av såväl FN:s verksamhet som några av de multilaterala utvecklingsbankernas långivning på mjuka villkor bl.a. genom att utveckla förslag till större långsiktighet och förutsägbarhet i finansieringen. Detta arbete kommer att utgöra underlag för agerande vid högnivåmötet om utvecklingsfinansiering inom FN:s ram . och övriga multilaterala utvecklingsbanker har traditionellt framför allt agerat som förmedlare av finansiella resurser. Deras roll håller dock på att förändras. Bankerna inriktar sig allt mer på breda utvecklingsfrågor med fattigdomsbekämpning som övergripande mål och en tydligare betoning av frågor såsom miljö, jämställdhet och gott styrelseskick. Regeringen välkomnar denna utveckling. De senaste årens internationella ekonomiska kris har i vissa fall medfört en drastisk ökning av bankernas utlåning för att dämpa krisens effekter på mottagarländerna. Tillsammans med IMF har de spelat en betydelsefull roll i krishanteringen. anser att det är viktigt att institutionerna har kapacitet och beredskap att bistå medlemsländerna vid finansiella kriser. Erfarenheterna från krishanteringen har tydligt visat hur viktigt ett effektivt samarbete är mellan alla berörda aktörer och det stora inflytande som de internationella finansiella institutionerna utövar. Genom medlemskap i har vi möjligheter att påverka en betydande del av världens bistånd. Gemenskapen (EG) är världens femte största finansiär av utvecklingssamarbete. Medlemskapet innebär också att vi kan påverka det biståndspolitiska tänkandet i en grupp länder som tillsammans svarar för mer än hälften av världens bistånd. Gemenskapsbiståndet har kritiserats för brister i kvalitetet och effektivitet, både i DAC och senast i en utvärdering som har gjorts av det totala EG-biståndet på uppdrag av medlemsländerna. ser utvärderingen som en grund för en långsiktig reformprocess som måste genomföras av Kommissionen gemensamt med medlemsländerna och . FN:s ekonomiska och sociala verksamhet Det svenska stödet till FN:s ekonomiska och sociala verksamhet omfattar årsbidrag till , (), (), FN:s befolkningsprogram (UNFPA), (), FN:s narkotikabekämpningsprogram (UNDCP), FN:s livsmedelsbiståndsprogram (WFP), FN:s flyktingkommisssarie (UNHCR), för palestinaflyktingar (UNRWA), FN:s aidsprogram (), FN:s industriutvecklingsprogram (UNIDO) och multilateral handelsrelaterad verksamhet. I de flesta organisationer tillhör de största bidragsgivarna med årsbidrag motsvarande 4 av den totala frivilligfinansierade budgeten. Därtill kommer medel som utbetalas via Sida till specifika projekt, s.k. multibistöd. Vår strävan är att målen för svenskt utvecklingssamarbete så långt som möjligt skall genomsyra även FN- systemets verksamhet. 1999 har det pågått arbete för att med UNDP, UNFPA och utveckla nya modeller för finansiering av organisationerna för att öka långsiktighet, förutsägbarhet och en mera rättvis bördefördelning. En del i detta arbete innebär att UNDP, UNFPA och inför en mål- och resultatstyrd budgetprocess för att skapa en tydligare koppling mellan tillgängliga resurser och verksamhetens inriktning. har varit starkt involverat i detta arbete. inriktas på genomförandet av de nya finansieringssystemen. En förutsättning för att reformprocesserna skall lyckas är att organisationerna förses med nödvändiga resurser. Som ett led i ansträngningarna att uppnå en mer långsiktig och förutsägbar finansiering av UNDP har utfäst att det svenska bidraget till UNDP och inte kommer att understiga bidrag. Den svenska bidragsnivån, av den totala budgeten, placerar på sjätte plats bland givarna. En mindre ökning av det svenska bidraget till UNDP beräknas. För att tillse att den nuvarande nedåtgående bidragstrenden till UNDP bryts är det viktigt att verkar för ett ökat gemensamt ansvarstagande bland organisationens medlemmar. bidrag till UNFPA ökade bl.a. mot bakgrund av vårt tidigare låga bidrag i förhållande till andra givare och för att stödja UNFPA inför uppföljningen av om befolkning och utveckling. En mindre ökning beräknas för nästa budgetår. Tabell 3.6 Basbudgetstöd till FN:s ekonomiska och sociala verksamhet 1996-1999 samt beräknat 2000 Tusental kronor Årsbidrag 1996 Årsbidrag 1997 Årsbidrag 1998 Årsbidrag 1999 Årsbidrag 2000 , UNDP 460 000 460 000 470 000 490 000 500 000 , UNCDF 32 000 40 000 42 000 42 000 42 000 , 283 000 283 000 250 000 265 000 280 000 5 000 5 000 8 000 10 000 , UNFPA 116 000 116 000 125 000 140 000 145 000 , WFP 245 000 200 000 180 000 180 000 195 000 FN:s flyktingkommissarie, 248 500 248 500 260 000 270 000 370 000 4) för palestinaflyk- tingar, UNWRA 135 000 135 000 145 000 150 000 160 000 Multilateral handelsrelaterad biståndsverksamhet 4 500 5 000 8 000 12 000 25 000 Narkotikainsatser genom FN-systemet (UNDCP, WHO/PSA) 40 000 40 000 45 000 47 000 45 500 FN:s boende och bebyggelsecenter, Habitat2) 5 000 5 000 5 000 5 000 10 000 35 000 37 000 37 000 37 000 8 000 8 000 8 000 13 000 Summa 1 574 000 1 580 500 1 580 000 1 654 000 1 827 500 finansierades bidragen till UNIFEM över delpost 3, Övriga multilaterala insatser 2. finansierades bidragen till Habitat över delpost 3, Övriga multilaterala insatser 3. 1994-1997 finansierades bidragen till UNIDO över anslaget B9 4. i stöd till UNHCR har i förhållande till flyttats från den bilaterala anslagsposten till basbudgetstödet bidrag till ökade , vilket placerar på en oförändrad andra plats bland givarna. intensifieras verksamhet vad gäller integrering av ett rättighets-perspektiv, uppföljning av barntoppmötet samt utveckling av en ny global agenda för barn inför generalförsamlingens extra möte . beräknas en ökning av det svenska bidraget. UNIFEM, , är en av FN:s minsta fonder vilket ofta gjort det svårt för UNIFEM fonden att få genomslag i FN:s arbete. Fonden arbetar med att förändra attityder om kvinnors underlägsenhet och mäns överlägsenhet, med att stärka kvinnors juridiska, sociala status och för att kvinnors och mäns villkor skall beaktas på ett likvärdigt sätt i FN:s arbete. Det svenska bidraget till UNIFEM har varit mycket litet. Mot bakgrund av att fonden nu aktivt bedriver en väl fungerande verksamhet i linje med svenska jämställdhetsmål så höjdes det svenska basbidraget 1999. beräknas en höjning till 10 miljoner, vilket är ett blygsamt belopp i förhållande till fondens arbete. UNCDF har policydeklaration fokuserat verksamheten och omstrukturerat sin projektportfölj. bör fortsätta att stödja UNCDF och verka för att organisationen fortsätter sin verksamhetsfokusering och fattigdomsorientering, enligt rekommendationerna års utvärdering. UNHCR och WFP är de mest betydande biståndsaktörerna inom FN-systemet på det humanitära området. Även , och har i ökad grad engagerats i humanitär verksamhet i anslutning till väpnade konflikter och naturkatastrofer. Verksamheten samordnas av () under ledning av FN:s koordinator för humanitära frågor och tillika chef för , FN:s kontor för humanitärt bistånd. har genom tillkomsten av OCHA fått en betydelsefull roll när det gäller övergripande policyutveckling och strategisk samordning både av de humanitära aktörerna inbördes och mellan det humanitära och politiska ansvarsområdena inom FN. FN:s flyktingkommissarie () mötte en av sina största utmaningar genom den massiva fördrivningen av människor från Kosovo. Under pressade förhållanden hade organisationen att kombinera ett övergripande humanitärt samordningsansvar med genomförande av skydd och stöd till flyktingarna. Kosovo var ett av 20 flyktingprogram under UNHCR:s ansvar. Ansträngningarna för att finna varaktiga lösningar på flyktingproblemen, främst genom återvändande till hemlandet är, när omständigheterna så medger, fortfarande en prioritet för UNHCR. UNHCR:s budget (exklusive Kosovo) uppgick till ca , varav avsåg . Reformarbetet av UNHCR:s budget och finansieringsstrukturer fortsätter. har varit tongivande i detta arbete som avsett att effektivisera UNHCR:s verksamhet samt möjliggöra prioriteringar alltefter skiftande omvärldsförändringar. bidrag till UNHCR uppgick till , vilket motsvarar av organisationens budget. hör till de största bidragsgivarna och har genom sin samarbetsform enligt UNHCR varit mönsterbildande för andra givare. Med tanke på de stora krav som fortsatt kommer att ställas på UNHCR samt den vikt fäster vid UNHCR:s uppgifter, både ur en humanitär, säkerhetspolitisk och flyktingpolitisk synvinkel, bör bidragsnivån bibehållas. UNRWA har med sin unika ställning i förhållande till de palestinska flyktingarna en avgörande roll för fred och stabilitet i . Organisationen genomför en verksamhet som är avgörande för att trygga de palestinska flyktingarnas humanitära behov i en komplex politisk miljö. Det gäller understöd för de sämst ställda, skolgång, sjukvård, drägligt boende och sanitära förhållanden samt viss hjälp till inkomstbringande sysselsättning. Organisationen har en svår finansiell situation. UNRWA:s reguljära budget uppgick till ca . bidrag uppgick till , vilket motsvarade av UNRWA:s budget. var tredje största bidragsgivare till UNRWA. avser att fortsatt verka för att UNRWA skall få en stabilare och säkrare finansiering för att kunna genomföra sitt mandat med en bredare bördefördelning. Mot bakgrund av detta och den vikt lägger vid UNRWA:s verksamhet som ett led i att främja en stabil och fredlig utveckling i beräknas en mindre höjning av det svenska bidraget. FN:s världslivsmedelsprograms (WFP) verksamhet avser i ökad utsträckning humanitära insatser till följd av flyktingströmmar och naturkatastrofer. De ökade hjälpbehoven har ställt stora krav på WFP. Förändringar av finansieringssystemet pågår kontinuerligt, bl.a. i syfte att öka flexibiliteten i resursanvändningen samt för att främja decentralisering inom organisationen. Efter inrådan bl.a. av har WFP infört kravet om att naturabidrag skall åtföljas av full kostnadstäckning för omkostnader förknippade med leveransen. En översyn av livsmedelsbistånd som instrument för utveckling har gjorts och nya riklinjer antogs av . bidrag till WFP ges helt i form av kontanta medel. var organisationens elfte största givare. bidrag uppgick till . Därutöver får WFP bidrag från Sida som sammanlagt beräknas uppgå till ca . Det svenska årsbiddraget bör med hänsyn till de ökade hjälpbehoven höjas något. Bidraget kommer huvudsakligen att avse humanitära insatser. Övrigt stöd till WFP för brådskande humanitära katastrofer kommer även att utgå från medel som disponeras av Sida. för urbaniserings- och bosättningsfrågor, Habitat, har en central roll för uppföljning av de beslut som fattades vid världskonferensen i om boende, bebyggelse och stadsutveckling. har Habitat varit föremål för en omfattande översyn. antog boendekommissionen en ny arbetsstrategi och en ny organisationsform. Den nya organisationen syftar bl.a. till att förstärka Habitats normativa kapacitet. Stödet till Habitat beräknas utgå på oförändrad nivå. FN:s program för hiv/aids () går mot sitt femte verksamhetsår. Det svenska arbetet framöver kommer att inriktas mot att fortsatt främja en stabil finansiering, verka för inrättande av ett system för regelbunden utvärdering och återförande av information till mottagarländer, givare och andra intressenter samt satsning för särskilda åtgärder för . Det sistnämnda bedrivs i nära samarbete med framför allt . avser att bibehålla den nuvarande bidragsnivån om procent av den totala budgeten (). har uppmärksamhet ägnats åt uppföljning av de beslut som fattades vid generalförsamlingsmötet mot narkotika som ägde rum . I samband med detta möte tillsattes en expertgrupp på initiativ av i syfte att se över FN:s verksamhet på narkotika bekämpningsområdet samt att utarbeta förslag till effektivisering av FN:s insatser på området. Expertgruppens förslag lades fram vid FN:s narkotikabekämpningsprograms (UNDCP:s) styrelse , där samtliga förslag som expertgruppen hade utarbetat antogs. Förslagen innefattar bl.a. effektivisering av styrelsearbetet, förhandlingar om en global fond för narkotikabekämpningsåtgärder samt ökat samarbete mellan UNDCP och relevanta delar inom FN-systemet som UNDP, m.fl. avser att bibehålla bidragsnivån för att stödja implementeringen av expertgruppens rekommendationer. Handelsrelaterat tekniskt bistånd bedrivs av , ITC och WTO. Verksamheten, som prioriterar de minst utvecklade länderna, är av stor betydelse för mottagarländerna och syftar till att de skall kunna integreras i världsekonomin och världshandeln på ett bättre sätt än . Uruguayrundan innebar för nya och bättre handelsmöjligheter, men rundan medförde också att nya och i vissa avseenden större krav ställs på . Genom tekniskt bistånd stöds , särskilt de minst utvecklade, bl.a. i att förvärva de kunskaper och den kompetens som krävs för att kunna utnyttja Uruguayrundans resultat och att svara upp mot där gjorda åtaganden. Det förändrade internationella handelsmönstret med bl.a. större krav på informationsöverföring, ökad kapacitetuppbyggnad, förbättrad utbudskapacitet och allmän handelskompetens kräver fortsatta biståndsinsatser genom de tre organisationerna. stöder på olika sätt denna verksamhet, bl.a. genom frivilliga bidrag. uppgick stödet till . I takt med de ökade behoven och kraven från mottagarländerna bör stödet ökas. För att göra tvistlösningsmekanismen inom WTO-systemet mer användarvänligt för u- länder har ett antal i-länder i samarbete med några utarbetat ett förslag till ett (). Detta center kommer att vara oberoende och komplettera det existerande utbildnings- och tekniska biståndssamarbetet som hanteras av . avser att stödja ACWL:s verksamhet. Centret beräknas kunna börja sin verksamhet . De internationella finansieringsinstitutionerna Tabell 3.7 Internationella finansieringsinstitutioner Tusental kronor Budget 1999 Beräknat 2000 Världsbanksgruppen 960 000 870 000 Regionala utvecklingsbanker 23 000 180 000 Övriga utvecklingsbanker och fonder 223 000 210 000 Summa 1 206 000 1 260 000 Världsbanksgruppen består av Internationella återuppbyggnads- och (), Internationella utvecklingsfonden (), Internationella finansieringsbolaget (IFC), Multilaterala investeringsgarantiorganet (MIGA) och Internationella centret för biläggande av investeringstvister (ICSID). De bidrag till Världsbanksgruppen som under finansieras från delposten rör och . Världsbanksgruppen är den i särklass största enskilda källan för offentligt utvecklingsbistånd och lån till utvecklings- och östländer. lånade ut ca och ca . ackumulerade bidragsandel i är och i MIGA . De reformer av bankens verksamhet som inleddes med syfte att öka effektiviteten, fokusera och decentralisera verksamheten har fördjupats . Det finns redan tydliga tecken på att kvaliteten och effektiviteten höjts. Bankens ökade närvaro i låntagarländerna har medfört större flexibilitet och bättre möjligheter till konstruktiv dialog och utformning av programinriktat stöd i partnerskap med respektive regering. Comprehensive Development Framework (CDF), som skall vidareutvecklas i en pilotfas i ett tiotal länder. Det innebär i korta drag att verksamhet skall sättas in i en helhet, där makroekonomiska överväganden skall kompletteras med bl.a. sociala och miljömässiga hänsynstaganden. Syftet är att skapa en mer långsiktig och strategisk ansats för utvecklingsproblematiken där alla relevanta komponenter förs samman. Det är också ett försök att genom samordning mellan olika aktörer samla de begränsade resurser som finns tillgängliga för utvecklingssamarbete, öka deltagandet av det civila samhället och den privata sektorn och öka ansvarstagandet och ägandeskapet i samarbetslandet. kommer aktivt att delta i och utvärdera CDF:s pilotfas. CDF, decentraliseringen och reformeringen av bankens verksamhet ligger väl i linje med svensk biståndspolitik och regeringen bedömer att ställning som utvecklingsaktör kommer att kunna stärkas ytterligare genom denna process. Det är dock viktigt att denna förändring får stöd inte endast i Bankens ledning, utan att idéerna förankras på alla nivåer inom organisationen. ingicks en överenskommelse om den tolfte påfyllnaden av . Den totala nivån hamnade på , vilket måste betraktas som en stor framgång för och ett tecken på det förtroende som banken åtnjuter. Förhandlingarna blev också mycket lyckade ur svensk synvinkel och de antagna riktlinjerna för den framtida utlåningen inom stämmer väl överens med de svenska biståndspolitiska målen. av utlåningen avses gå till . Fattigdomsinriktningen kommer att bli mer tydlig än tidigare och ekonomisk och social utjämning är ett av de vägledande målen. Landstrategierna skall utgöra ramverket för alla insatser med fokus på fyra huvudområden: sociala sektorn (inklusive utbildning med särskild inriktning på flickor, hälsa, sanitet), stöd till ekonomisk tillväxt, demokratifrågor i form av god offentlig förvaltning och särskilda miljöinsatser. andel i 12 är ca och de årliga bidragen kommer att löpa . nya profil har lett till att Banken blivit alltmer verksam inom frågor av regional och global karaktär. Exempel på sådan verksamhet är det beslutade stödet till Afrikanska kapacitetsuppbyggnadsfonden (ACBF), arbete inom den Globala miljöfonden (GEF) och stöd till internationell jordbruksforskning (CGIAR). har finansierat dessa bidrag med bidrag från sin nettoinkomst. Denna typ av verksamhet har föranlett en diskussion om bankens roll vad gäller gåvofinansiering och framför allt dess relation till FN-systemets olika aktiviteter. anser att ett ökat samarbete mellan och FN skall understödjas och att de komparativa fördelar respektive organisation har skall utnyttjas. pågår en översyn av och gemensamma skuldinitiativ (HIPC) i syfte att bredda, fördjupa och öka takten av genomförandet. stödjer detta och förordar att en del av nettoinkomst om möjligt skall bidra till finansieringen av HIPC. Regeringen har vidare beredskap att lämna ytterligare bidrag till HIPC under förutsättning att även andra länder tar sitt ansvar, särskilt G7-länderna. Afrikanska (AfDB), som under den tidigare delen av genomgick en svår kris, befinner sig nu i en intensiv reformprocess. Vid bankens årsmöte antogs en överenskommelse om bankens femte kapitalökning (GCI-V), som innebär en 35- procentig ökning av dess kapital till ca i kombination med att de icke-regionala givarländernas ägarandel av banken höjs från (andel är ). nåddes en överenskommelse om den åttonde påfyllnaden av den Afrikanska utvecklingsfonden (ADF-8) innebärande att fonden tillförs i nya givarbidrag (bidrag uppgår till ). Banken har också efter mycket aktiv svensk och nordisk medverkan, antagit ett visionsdokument för styrning av bankens verksamhet. Visionen sätter bankens roll som utvecklingsinstitution med fattigdomsminskning som främsta mål i fokus. Den betonar vidare AfDB:s roll som en afrikansk institution och lyfter fram frågor som jämställdhet, miljö och gott styrelseskick. Andra viktiga områden är satsningar på humankapital, omsorg om miljön, privatsektorutveckling, jordbruks- och landsbygdsutveckling. Tonvikt ges vidare åt att utveckla partnerskapsrelationer med alla relevanta aktörer. Visionen länkas till de internationella utvecklingsmålen, bland annat DAC-målen sammanfattade i "Shaping the 21st Century . Med dessa grundläggande överenskommelser på plats går banken nu in i en tillämpningsfas. Viktiga utmaningar för banken är bl.a. att operationalisera de landvinningar på policyområdet som ADF 8-avtalet innehåller, bl.a. vad gäller resultatbaserad långivning, miljö, jämställdhet och god samhällsstyrning. På sistnämnda område har banken ambitionen att bli en ledande kraft i när det gäller att bistå länderna med kapacitetsuppbyggnad. I ett första skede måste dock egen kompetensuppbyggnad äga rum. I bankens fortsatta interna reformprocess behöver bl.a. pågående arbete med en strategi för mänskliga resurser slutföras. Bankens administrativa effektivitet behöver förstärkas. har Asiatiska (AsDB) verksamhet fortsatt att präglas av den finansiella krisen i sydöstra och östra . Insatser för att lindra krisens effekter har dominerat och förväntas göra så även . Den stora institutionella frågan berör bankens framtida roll i det multilaterala systemet och i synnerhet relationen till IMF och . Bankens strävan att utvecklas mot en komplett utvecklingsbank fortgår. har verksamheten allt mer inriktats på breda utvecklingsfrågor. God samhällsstyrning, miljö, jämställdhet och övriga sociala frågor har fått en framträdande roll och riktlinjer har utarbetats för bankens verksamhet på dessa områden. Bl.a. har policies på jämställdhets-, miljö-, korruptionsbekämpnings-, urbefolknings- och hälsoområdet utarbetats. Den främsta utmaningen är nu att effektivt omvandla fastställda riktlinjer till praktisk handling. Bankens strävan kommer fortsatt att vara att stärka sin roll som en ledande partner i utvecklingsdialogen med de . AsDB:s insatser med anledning av den finansiella krisen har tärt på bankens finansiella resurser.