prop · GN0355 · 2000-01-01 00:00:00 — Med hänsyn till vad Lagrådet nu sagt kan även andra och tredje styckena i 8 § utgå. Vad som möjligen saknas i 8 § är föreskrifter om hur Radio- och TV-ver- ket skall förhålla sig vid prövningen i de fall sökanden är i konkurs eller i likvidation (jfr 5 kap. 20 § i förslaget), ställd under förvaltarskap eller på någon annan jämförlig grund uppenbarligen inte bör komma i fråga som tillståndshavare. Lagrådet förordar att frågan övervägs i det fortsatta lag- stiftningsarbetet. I 9 § sägs inledningsvis "Om två eller flera ansökningar finns" men inget om att ansökningarna avser samma sändningsutrymme vilket bör framgå av lagtexten. Det är inte heller klart om det är ansökningar eller sökande (jfr 8 §) som avses i 9 § (och 10 §). Lagtexten ger vid handen att paragrafen omfattar också det fallet att det finns flera ansökningar beträffande flera sändningsutrymmen inom ett sändningsområde men att det bara finns en ansökan per möjlighet att sända och att alltså alla sökande kan tillgodoses. Det bör framgå huruvida 8 § eller 9 och 10 §§ i förslaget skall tillämpas i det fallet. Beträffande 10 § första stycket i förslaget hänvisar Lagrådet till det som sagts under rubriken . I fråga om andra stycket i 10 § kan frågan ställas, om hänsyn vid fördel- ningen över huvud taget får tas till programverksamhetens anknytning till en avsedd åskådning. Det som står i stycket följer redan av 2 kap. 12 § andra stycket regeringsformen och torde därför vara överflödigt att upp- repa här. I tredje stycket av 10 § finns en definition av begreppet eget material, bl.a. avses med detta uttryck program som är "unika" för den egna verksamheten. Ordet för tanken till att det är ett krav att ingen annan har program av detta slag. Detta synes inte vara avsikten utan att det skall vara program som har tillkommit enbart för den egna verksamheten. Kravet bör inte hindra att t.ex. ett program som bedöms ha allmänt intresse återutsänds av något annat programföretag. Ett andra rekvisit enligt tredje stycket är att program skall ha bearbetats redaktionellt. Häri ligger enligt remissen (avsnitt 6.2.2) att det har utförts ett visst mått av självständigt arbete och att det som skapas håller en viss journalistisk nivå. Åtminstone det senare är svårt att utläsa ur lagtexten, och det kan starkt sättas i fråga om ett sådant kvalitetskrav alls är förenligt med YGL. Lagrådet anser att hänsyn inte skall få tas till den journalistiska nivån i programmen. Vidare ifrågasätter Lagrådet det riktiga i att definition på eget material utesluter direktsändningar från exempelvis kommunala debatter. 5 kap. 11 § I paragrafen anges vissa typer av villkor som alltid får förenas med ett tillstånd att sända lokalradio. Enligt punkt 1 gäller detta skyldighet att "sända program i en viss del av landet". I författningskommentaren anges att bestämmelsen innebär att tillståndsmyndigheten kan ställa krav på att sändningarna når en minsta andel av befolkningen i området. Detta synes dock inte följa av den föreslagna lagtexten. Lagrådet föreslår att punkten i stället utformas enligt följande: ".. skyldighet att 1. Sända program i en viss del av sändningsområdet eller som når en viss del av befolkningen inom området. 5 kap. 12 § Med hänsyn till vad Lagrådet anfört beträffande placering av 8 § efter 9 och 10 §§ i 5 kap. bör inledningen till paragrafen lyda: "Sändnings- tillstånd får även förenas med villkor som avser skyldighet att". Vidare bör det i ett andra stycke föreskrivas att första stycket inte gäller i fall som avses i 8 §. I punkten 3 bör "anknytning till det egna sändningsområdet" bytas mot "lokal anknytning", ett uttryckssätt som används i 5 kap. 10 §. 5 kap. 13 § Av andra meningen framgår att beslut om sändningstillstånd endast får innehålla villkor som den sökande godtagit. Med hänsyn till vad Lagrådet anfört beträffande 8 § bör meningen utgå. 5 kap. 14 § I paragrafen anges när ett tillstånd att sända lokalradio skall förlängas med ytterligarre en tillståndsperiod. Av lagtexten att döma skall förläng- ning beslutas oberoende av om tillståndshavaren begärt det. Enligt Lagrå- dets mening är det dock naturligt att frågan om förlängning tas upp först om tillståndshavaren tar initiativ härtill. Den senaste tidpunkten för en begäran om förlängning kan förslagsvis sättas före till- ståndsperiodens utgång. Lagrådet förordar att ett sådant tillägg görs i början av första stycket. Den senaste tidpunkten för Radio- och TV- verket att meddela att förlängning inte kommer att medges (tredje stycket i förslaget) kan då sättas . Lagrådet förordar vidare vissa redaktionella ändringar av paragrafen. Så- lunda bör fjärde punkten i första stycket, vilken är av delvis annan karak- tär än punkterna 1-3, utgå ur detta stycke och i stället bilda ett eget stycke. Vidare bör bestämmelsen i andra stycket, vilken hänvisar till punkt 3 i första stycket, hellre läggas till i denna punkt. Andra stycket kan då utgå. Sammanfattningsvis föreslår Lagrådet att paragrafen utformas enligt föl- jande. "Om en tillståndshavare senast före tillståndsperiodens ut- gång begär förlängning av sitt sändningstillstånd skall detta förlängas med ytterligare en tillståndsperiod, om inte 1. det finns grund för återkallelse av tillståndet enligt 11 kap., 2. tillståndshavaren väsentligen brutit mot villkor som enligt 11 eller 12 § förenats med sändningstillståndet, eller 3. tillståndshavaren väsentligen brutit mot bestämmelsen om eget material i 6 kap. 7 a § och det inte finns särskilda skäl för att tillståndet ändå skall förlängas. Ett tillstånd skall inte heller förlängas om förändringar i tekniken eller i användningen av radiofrekvenser på grund av internationella överens- kommelser som anslutit sig till medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. Om Radio- och inte avser att medge förlängning skall verket, senast före tillståndsperiodens utgång, meddela tillståndshavaren att tillståndet inte kommer att förlängas. Som tillståndshavare ändrade indelningen." 5 kap. 15 § I första stycket anges att Radio- och får besluta om en ändrad indelning av sändningsområden. Av andra stycket framgår att ett sådant beslut inte får fattas senare än före tillståndsperiodens ut- gång. Lagtexten förhindrar inte att ett beslut om ändrad indelning fattas när som helst före den angivna tidsperioden. Paragrafen har sin motsvarighet i 9 § lokalradiolagen. Av den paragrafen framgår att en förändrad indelning får beslutas vid utgången av varje till- ståndsperiod. Vid remissföredragningen har upplysts att det inte funnits någon avsikt att vid överförandet av bestämmelserna från 9 § lokalradio- lagen till förevarande paragraf ändra på begränsningen till tillståndsperio- dens utgång. Paragrafen bör därför kompletteras med en motsvarande bestämmelse. Lagrådet förordar att första meningen i första stycket ges följande lydelse: "Radio och får besluta om en ändrad indelning av sändnings- områden vid utgången av en tillståndsperiod." 5 kap. 16 § I paragrafen finns bestämmelser om att Radio- och i visst fall kan besluta att en tidigare tillståndshavare får fortsätta att sända efter till- ståndsperiodens slut i avvaktan på att verkets beslut enligt 15 § tredje stycket vinner laga kraft. Paragrafen måste alltså läsas tillsammans med detta senare lagrum, vilket reglerar det fallet att Radio- och beslutat om ändrad indelning av sändningsområden och att tvekan därför kan uppstå om vem som är tillståndshavare för ett visst område. Verket skall då meddela särskilt beslut om vem som skall anses som tillståndshavare. Lagrådet konstaterar att 16 § endast tar sikte på det fallet att Radio- och genom beslut enligt 15 § tredje stycket identifierat en viss till- ståndshavare. Det är endast denne som kommer i fråga för att sända efter tillståndsperiodens slut. Inte heller kan paragrafen tillämpas om verket enligt 15 § tredje stycket funnit att ingen kan anses som tillståndshavare. Mot den angivna bakgrunden föreslår Lagrådet att paragrafen utformas enligt följande. "Har Radio- och meddelat beslut enligt 15 § tredje stycket första meningen om att någon skall anses som tillståndshavare, får verket medge denne att sända efter tillståndsperiodens slut i avvaktan på att be- slutet vinner laga kraft. Sådant medgivande skall lämnas för ett visst sändningsområde för ." 5 kap. 17 § Av första stycket framgår att tillstånd får överlåtas efter medgivande av tillståndsmyndigheten. Sådant medgivande skall lämnas under förutsätt- ning att förvärvaren inte redan har inflytande över tillstånd i sändningsområdet. En i lagtexten inte angiven förutsättning måste självfallet vara att förvärvaren är behörig att få tillstånd. Enligt Lagrådets mening bör denna förutsättning föras in i lagen. Lagrådet föreslår att första stycket ges följande lydelse. "Ett tillstånd får överlåtas om Radio- och medger det. Sådant medgivande skall inte lämnas om 1. förvärvaren enligt 4 § andra stycket inte skulle kunna få tillstånd att sända lokalradio, eller 2. förvärvaren redan har tillstånd att sända lokalradio i samma sändnings- område, direkt eller indirekt genom företag i vilket förvärvaren har del som motsvarar av samtliga aktier eller andelar eller ge- nom avtal ensam har ett bestämmande inflytande." Lagrådet kan också hänvisa till vad Lagrådet anfört angående 5 kap. 4 § andra stycket. I andra stycket bör i tydlighetens intresse efter ordet mångfalden föras in orden "i medieutbudet". I tredje stycket bör vidare orden "enligt denna lag" utgå. 5 kap. 19 § I paragrafen anges att "den som vill frånsäga sig" ett tillstånd skriftligen skall anmäla det till Radio- och . Tillståndet skall anses "frånträtt" när anmälan kommit in till verket eller den senare dag som an- ges i anmälan. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 19 § lokalradiolagen, vari dock används uttryckssättet "den som vill frånträda ett tillstånd". I radio- och TV-lagen återfinns inte dessa begrepp, utan här talas genomgående om "återkallelse" av tillstånd. Sålunda anges i 11 kap. 1 § första meningen att ett tillstånd att sända ljudradio- eller TV-program skall återkallas på begäran av tillståndshavaren. Någon ändring härvidlag föreslås inte i remissen. Enligt Lagrådets mening bör därför begreppet återkallelse användas även då det är fråga om att tillstånd att sända lokalradio upphör på tillståndshavarens begäran. Frågan kan dessutom ställas om den föreslagna 5 kap. 19 § fyller någon självständig funktion vid sidan av 11 kap. 1 §. Enligt Lagrådets mening synes paragrafen kunna utgå. Om tidpunkten för upphörande av tillstånd att sända lokalradio vid återkallelse på grund av tillståndshavarens egen begäran anses böra regleras särskilt, föreslår Lagrådet att paragrafen utformas enligt följande. "Om en tillståndshavare begärt att hans tillstånd skall återkallas, skall tillståndet anses ha upphört att gälla den dag en sådan begäran kom in till Radio- och eller den senare dag som tillståndshavaren angett." Lagrådet vill tillägga att uttrycken "frånträds" och "frånträtts" används också i remissens förslag till 8 a § koncessionsavgiftslagen, vid sidan av uttrycket "återkallas". Konsekvensändringar bör göras i den paragrafen. Om tidpunkten för när tillståndet skall anses ha upphört att gälla regleras särskilt enligt ovan, bör vidare i 8 a § den angivna tidsperioden räknas från "den dag då tillståndet enligt 5 kap. 19 § radio- och TV-lagen skall anses ha upphört att gälla". 9 kap. 7 a § Bestämmelsen har hämtats från 29 § första stycket lokalradiolagen. Den stämmer i det mesta överens med 9 kap. 7 § radio- och TV-lagen. Skill- naden är endast att den först nämnda paragrafen avser lokalradion medan den senare gäller programföretag som har sändningstillstånd av rege- ringen. Regleringen blir enklare om 7 a § utgår och det till 7 § läggs en sista mening av följande lydelse: " Motsvarande gäller i fråga om den som har tillstånd att sända lokalradio." 9 kap. 9 a och 9 b §§ I lagrådsremissen föreslås att i 9 kap. införs två nya paragrafer, 9 a och 9 b §§. Kapitlet avslutas emellertid med 9 §. De nya paragraferna bör därför enligt Lagrådets mening betecknas 10 respektive 11 §. Rubrikerna till 10 kap. och 12 kap. Rubriken till 10 kap. lyder "Straff och avgifter m.m." Den är något miss- visande eftersom i 10 kap. inte behandlas koncessionsavgifterna. Dessa återfinns i koncessionsavgiftslagen. Vad som tas upp i 10 kap. är avgifter benämnda särskilda avgifter. Lagrådet föreslår att rubriken ändras i enlighet härmed och ges följande lydelse: "Straff och särskilda avgifter, m.m.". Motsvarande ändring bör göras i rubriken till 12 kap. 13 kap. 1 a § I första stycket anges i vilka fall Radio- och beslut om lokal- radio får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Lagrådets förslag under 5 kap. 5 § medför att punkt 1 angående beslut om avvisning av an- sökan bör utgå. Uttryckssättet i punkt 2 - "fördelning av tillstånd" - är en- ligt Lagrådets mening mindre lämpligt, eftersom innebörden av ifrågava- rande beslut synes vara att en ansökan bifalls medan övriga avslås. Lagrådet förordar vidare vissa redaktionella ändringar i paragrafen, som då får följande lydelse. "Beslut av Radio- och om lokalradio får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om det gäller beslut om att 1. avslå ansökan om tillstånd, 2. inte medge överlåtelse av tillstånd, 3. inte förlänga ett tillstånd. 4. återkalla ett meddelat tillstånd, och 5. någon enligt 5 kap. 15 § tredje stycket skall anses som tillståndshavare.. Mål om överklagande av beslut som avses i första stycket 1 och 4 skall handläggas skyndsamt. Beslut som avses i första stycket 2-4 gäller om inte något annat förordnas." Punkt 3 bör ges en mera överskådlig utformning. Punkten bör dessutom kompletteras med en bestämmelse om att 31 a-31 e §§ lokalradiolagen alltjämt skall tillämpas i fråga om sändningar som lokalradiolagen fortfa- rande är eller har varit tillämplig på. Vidare bör 38 och 39 §§ lokalradiolagen fortfarande tillämpas i ärenden som har anhängiggjorts hos och TV eller Radio- och före . En bestämmelse av denna innebörd kommer att om- fatta också mål hos förvaltningsdomstolarna där beslut i sådana ärenden överprövas. Slutligen bör - som Lagrådet förordat beträffande ikraftträ- dandebestämmelserna till lagen om ändring i lagen om koncessionsavgift på televisionens område - första meningen i punkten 3.1 i förslaget till nu behandlade övergångsbestämmelser utgå. En ny punkt 4 bör avse förelägganden som meddelats före enligt 29-31 §§ lokalradiolagen. Sådana förelägganden bör gälla som om de meddelats enligt motsvarande bestämmelser i radio- och TV- lagen. Med hänsyn till vad som anförts förordar Lagrådet att punkterna 3 och 4 ges följande lydelse. I fråga om sådana sändningar av lokalradio för vilka tillstånd medde- lats före tillämpas de nya bestämmelserna med följande undantag. a) Bestämmelserna om tillstånd i 8 § första stycket och andra stycket första meningen lokalradiolagen tillämpas till utgången av . Ett tillstånd skall dock inte förlängas, om det finns grund för återkallelse av det. b) Bestämmelserna om sändningars innehåll i 22 § första stycket samt, såvitt avser brott mot denna paragraf, 30 § lokalradiolagen tillämpas till utgången av . c) Tillstånd att sända lokalradio får inte återkallas enligt 11 kap. 5 § första stycket 3 eller 4. I fråga om förvärv av tillstånd som har skett före tillämpas 28 § andra stycket första meningen lokalradiolagen i stället för 11 kap. 5 § andra stycket. d) Bestämmelserna om sanktioner i 31 a-31 e §§ lokalradiolagen tilläm- pas i fråga om sådana sändningar av lokalradio på vilka den lagen är eller har varit tillämplig. e) Bestämmelserna om överklagande m.m. i 38 och 39 §§ lokalradiolagen tillämpas i ärenden som väckts hos och TV eller Radio- och före . Förelägganden som meddelats enligt 29-31 §§ lokalradiolagen gäller som om de meddelats enligt motsvarande nya bestämmelser." Övriga lagförslag Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1999/2000:55 Kommersiell lokalradio Lagen omtryckt 1998:1442. Senaste lydelse 1996:855. Senaste lydelse 1994:402. Senaste lydelse 1994:402. Lydelse enligt prop 1999/2000:50. Senaste lydelse 1996:860. Senaste lydelse 1999:1007. Senaste lydelse 1998:1713. 5 § upphävd genom 1998:1713. Senaste lydelse 1998:1713. Senaste lydelse 1997:334. Senaste lydelse 1996:854. Senaste lydelse 1996:855. Senaste lydelse 1994:402. Senaste lydelse 1994:402. Senaste lydelse 1994:402. Senaste lydelse 1996:860. Senaste lydelse 1999:1007. Senaste lydelse 1998:1713. 5 § upphävd genom 1998:1713. Senaste lydelse 1998:1713. 1999/2000:55 Bilaga 1 1999/2000:55 Bilaga 1 1999/2000:55 Bilaga 3 1999/2000:55 Bilaga 2 1999/2000:55 Bilaga 3 1999/2000:55 Bilaga 3 1999/2000:55 Bilaga 4 1999/2000:55 Bilaga 5