prop · GN0334 · 2000-01-01 00:00:00 — Ytterligare en förutsättning bör vara att reglerna utformas så att inte heller bolagets fria medel kan användas för förvärv av egna aktier, i den mån medlen med hänsyn till bolagets konsolideringsbehov, likviditet och ställning fortfarande behövs i bolaget. Också detta överensstämmer med vad som gäller vid vinstutdelning (se 12 kap. 2 § andra stycket aktie- bolagslagen). Om reglerna förenas med sådana begränsningar och som vi strax återkommer till i avsnitt 5.5.1 ser vi inga hinder mot det kommer skyddet för det bundna egna kapitalet inte att försämras. Förvärven kommer inte att kunna användas för mer omfattande utbetalningar till aktieägarna än som är möjliga enligt reglerna om vinstutdelning. Aktieägarnas inflytande över bolaget består En annan fråga av principiell art som har diskuterats, bl.a i en reservation till kommitténs förslag, är om ett upphävande av förbudet mot förvärv av egna aktier kan medföra en olämplig maktförskjutning från aktieägarna till företagsledningen. I den delen kan konstateras att aktiebolagslagen utgår från att det är aktieägarna som skall ha det bestämmande inflytandet över ett aktiebolag och att detta inflytande skall utövas genom beslut på bolagsstämman. Styrelsens ställning stärktes visserligen genom ändringar i aktie- bolagslagen, bl.a. genom att styrelsen fick möjlighet att efter bemyn- digande besluta i frågor om bl.a. nyemission. är dock bolags- stämman det högsta beslutande organet i ett aktiebolag. Som regeringen har uttalat i prop. 1997/98:99 s. 75 bör aktiebolagslagen främja en aktiv ägarfunktion i företagen. Med ägare som tar ansvar för företagens ut- veckling möjliggörs en fortlöpande och snabb anpassning av företagens organisation och verksamhet till förändringar i omvärlden. Regler om förvärv av egna aktier bör därför utformas på ett sätt som förbehåller aktieägarna det avgörande inflytandet över frågan om förvärv skall ske (se närmare avsnitt 5.6.1). Med sådana begränsningar finns det knappast anledning anta att regler om rätt att förvärva egna aktier skulle minska aktieägarnas kontroll över bolaget. Vår slutsats Det finns alltså goda skäl att tillåta förvärv av egna aktier i publika aktiebolag. De risker som sådana förvärv skulle kunna innebära kan undvikas genom att regelverket utformas på ett lämpligt sätt. Mot den bakgrunden anser vi att publika aktiebolag nu bör få rätt att förvärva egna aktier. En begränsning är dock nödvändig med hänsyn till gällande skatte regler. Det finns publika aktiebolag som i praktiken är fåmansföretag och som därmed omfattas av de tidigare (se avsnitt 5.1) nämnda särskilda skattereglerna. Rätten att förvärva egna aktier bör därför begränsas till publika aktiebolag vars aktier är noterade på börs eller auktoriserad marknadsplats eller på motsvarande utländsk marknad. För övriga publika aktiebolag bör det nuvarande principiella förbudet mot förvärv av egna aktier tills vidare bestå. 5.3 Skall publika aktiebolag få överlåta egna aktier? Regeringens förslag: Publika aktiebolag som har förvärvat egna aktier skall få överlåta aktierna. Kommitténs förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller har inte haft några invändningar mot det. Aktie- sparares , Allmänna pensionsfonden, Fjärde fondstyrelsen och har avstyrkt förslaget. Skälen för regeringens förslag: När det gäller frågan hur återköpta aktier skall behandlas efter förvärvet kan man tänka sig två principiellt olika lösningar. Den ena innebär att aktierna måste lösas in och att aktiekapitalet i samband med detta sätts ned med ett belopp som motsvarar de inlösta aktiernas nominella värde. Den andra innebär att bolaget behåller aktierna och, längre fram, säljer dem till aktieägare eller någon utomstående. Såsom några remissinstanser har påpekat kan ett system som tillåter aktiebolag att både köpa och sälja egna aktier öka risken för otillbörlig kurspåverkan. Enligt vår mening är det emellertid möjligt att utforma regler om överlåtelse av egna aktier så att riskerna för otillbörlig kurspåverkan blir försumbara (se avsnitt 5.9.1). En lösning av det första slaget kan också få den bieffekten att varje förvärv av egna aktier tvingar fram en minskning av bolagets bundna egna kapital, något som från allmän borgenärssynpunkt är negativt. Från bolagets och aktieägarnas synpunkt framstår den senare lösningen som den lämpligaste. En möjlighet att både förvärva och överlåta egna aktier skulle påtagligt förbättra förutsättningarna för ett effektivt kapital- utnyttjande i bolagen. Genom att köpa tillbaka egna aktier skulle bolaget kunna hålla det arbetande kapitalet i bolaget nere, när detta är lämpligt, för att senare, när ett kapitaltillskott behövs, sälja ut aktierna på nytt. En möjlighet att hålla egna aktier på lager för att möta kommande kapitalbehov skulle förbättra bolagets finansiella beredskap. En rätt att överlåta egna aktier skulle också ge bättre förutsättningar att genomföra strukturella förändringar i verksamheten. De återköpta akti- erna skulle kunna utnyttjas som tillgång vid företagsförvärv eller fusioner där betalning helt eller delvis skall ske i form av aktier i bolaget. Ett bolag som behöver kapitaltillskott har visserligen tillgång till ett instrument för detta, nyemission. En nyemission torde dock som regel bli både långsammare och dyrare än en överlåtelse av egna aktier. Detta gäller särskilt om det såsom vi också föreslår (se avsnitt 5.4) blir möjligt att överlåta egna aktier direkt på börs eller annan reglerad marknad. En sådan överlåtelse kan genomföras på betydligt än en nyemission. För bolag som är i behov av kapitaltillskott kan tidsaspekten vara av stor betydelse. För en överlåtelse av egna aktier över börs eller auktoriserad marknadsplats finns det inte heller anledning att uppställa något prospektkrav (se avsnitt 5.7). Eftersom bolagets interna kostnader för att upprätta prospekt ofta uppgår till stora belopp, skulle en överlåtelse av egna aktier medföra klara ekonomiska fördelar för bolagen jämfört med en nyemission. Av betydelse är också att de flesta andra europeiska länder tillåter aktiebolag att både förvärva och överlåta egna aktier. Svenska aktiebolag konkurrerar med företag i dessa länder. Om de svenska bolagen inte får samma möjligheter som sina utländska konkurrenter, kan det innebära konkurrensnackdelar. Sammanfattningsvis anser vi att övervägande skäl talar för att man väljer den senare av de båda lösningarna, dvs. att bolaget skall kunna behålla aktierna och senare överlåta dem. Vi återkommer i avsnitt 5.6.2 till utformningen av reglerna om överlåtelse av egna aktier. 5.4 På vilka sätt skall publika aktiebolag få förvärva och överlåta egna aktier? Regeringens förslag: Ett publikt aktiebolags förvärv av egna aktier skall få ske på en börs eller en auktoriserad marknadsplats i , på en börs eller annan reglerad marknad i utlandet, eller i enlighet med ett förvärvserbjudande riktat till samtliga aktieägare eller samtliga ägare till aktier av ett visst slag. Överlåtelse av egna aktier skall ske i enlighet med bestämmelserna om nyemission, på en börs eller en auktoriserad marknadsplats i , eller på en börs eller annan reglerad marknad i utlandet. För förvärv och överlåtelser av egna aktier på en marknad utanför EES skall det krävas tillstånd av . Kommitténs förslag: Kommittén har föreslagit att det vid sidan av möjligheten att förvärva aktier genom ett erbjudande till aktieägarna och på en börs skall vara möjligt att förvärva egna aktier på en organiserad marknadsplats. Kommittén har inte uttalat sig om förvärv och över- låtelser på utländska marknadsplatser. Reglerna om på vilket sätt förvärv får ske skall enligt kommitténs förslag vara straffsanktionerade. Kommittén har inte föreslagit några begränsningar i fråga om sättet att överlåta egna aktier. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft några in- vändningar mot kommitténs förslag. Några remissinstanser, t.ex. och , har ansett att också aktier som inte är noterade på en börs eller en auktoriserad marknadsplats bör få förvärvas på mark- naden. har å andra sidan förordat att begreppet organiserad marknadsplats byts ut mot auktoriserad marknadsplats . Bl.a. Riksåklagaren har ifrågasatt kommitténs förslag att reglerna om förvärv av egna aktier skall straffsanktioneras. Bakgrund: Den värdemässigt viktigaste handeln med aktier och andra finansiella instrument sker genom företag som har auktorisation enligt lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet. Enligt denna lag kan företag som driver verksamhet i syfte att åstadkomma regelbunden han- del med aktier eller andra finansiella instrument få auktorisation som börs eller marknadsplats. OM Stockholmsbörsen är den enda aukto- riserade börsen för handel med aktier i . IM Marknadsplats och är de enda auktoriserade mark- nadsplatserna. Lagen om börs- och clearingverksamhet innehåller regler om hur verk- samheten på börs och auktoriserad marknadsplats skall bedrivas. Dessa regler innefattar krav på bl.a. offentliggörande av kursnoteringar och rapportering av avslut. Vidare ålägger lagen börser och marknadsplatser som omfattas av dess bestämmelser att uppställa egna handelsregler (se 4 kap. 2 4 §§ och 7 kap. 2 §). Sådana handelsregler finns bl.a. i OM Stockholmsbörsens noteringsavtal. Det förekommer också att börsliknande handel med aktier drivs med stöd av tillstånd enligt lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. Till- stånd enligt lagen om värdepappersrörelse krävs också då värdepappers- institut träffar avtal med bolag om att vara marknadsgarant, dvs. att hålla i den löpande handeln med bolagens aktier. Lagen om värdepappersrörelse innehåller inte en lika långtgående reg- lering för verksamheten som börs- och clearinglagen. Någon mot- svarighet till den lagens regler om offentliggörande av kursnoteringar och rapportering av avslut finns exempelvis inte. Det finns inte heller något krav på att marknaden skall utfärda handelsregler. Enligt en lag- ändring som trädde i kraft är dock värdepappersinstitut som organiserar handel med finansiella instrument skyldiga att ha en marknadsövervakning av handeln (se 3 kap. 10 § lagen om värde- pappersrörelse). Skälen för regeringens förslag: Förvärv av egna aktier på svenska marknadsplatser En första fråga är i vilken utsträckning förvärv av egna aktier skall kunna ske på svenska marknadsplatser. Skall det vara möjligt att förvärva egna aktier i all handel som sker på marknaden eller skall en begränsning ske till de mer reglerade marknads- platserna? förekommer en frekvent handel med aktier i publika aktiebolag som inte är noterade vid en börs eller en auktoriserad mark- nadsplats. Några remissinstanser har förespråkat att lagstiftningen skall utformas så att även dessa bolag skall kunna förvärva egna aktier på marknaden. Det synes klart att det också för dessa bolag skulle medföra fördelar om förvärv av egna aktier kunde ske på marknaden. Den börsliknande handel som bedrivs med stöd av ett tillstånd enligt lagen om värdepappersrörelse får i detta sammanhang anses förknippad med något större risker än den handel som sker på en börs eller en auktoriserad marknadsplats (jfr prop. 1997/98:71 s. 60), bl.a. därför att likviditeten och genomlysningen normalt sett är sämre än vad som är fallet vid börshandel. Enligt vår mening bör möjligheten att förvärva egna aktier på marknaden därför begränsas till handel som sker på börs eller auktoriserad marknadsplats. Förvärv av egna aktier utanför marknadsplats När det gäller förvärv utanför marknadsplats har kommittén diskuterat två alternativ. Det ena av dessa är förvärv genom avtal med en enskild aktieägare. Det andra är förvärv efter ett förvärvserbjudande som har riktats till samtliga aktieägare eller samtliga aktieägare inom ett visst aktieslag. Om publika aktiebolag ges möjlighet att träffa förvärvsavtal med en- skilda aktieägare, kan detta få negativa konsekvenser. Det kan t.ex. medföra risker för utpressningsliknande situationer där ett bolag mer eller mindre tvingas att förvärva aktier av en ägare som hotar att ta kontroll över bolaget (s.k. greenmail). En möjlighet att förvärva egna aktier genom avtal med enskild aktieägare skulle dessutom öka risken för att en aktieägare gynnas på ett otillbörligt sätt. Till detta kommer att de publika aktiebolagen inte torde ha något egentligt behov av att kunna träffa överenskommelser om förvärv av aktier direkt med en enskild aktieägare. Mot denna bakgrund anser vi att publika aktiebolag inte bör ges möjlighet att förvärva egna aktier genom avtal med enskild aktie- ägare. Om bolaget i stället riktar ett förvärvserbjudande till samtliga aktie- ägare eller till samtliga aktieägare inom ett visst aktieslag, uppkommer inte samma risker som vid överenskommelser mellan bolaget och en enskild aktieägare. Genom generella förvärvserbjudanden kan såväl bola- gets som de enskilda aktieägarnas intressen tas till vara. Vi anser därför att förvärv som sker efter ett sådant förvärvserbjudande bör tillåtas. Överlåtelse av egna aktier En annan fråga är på vilket eller vilka sätt ett publikt aktiebolag skall få överlåta egna aktier. Enligt vår mening är det naturligt att i detta sammanhang jämföra med reglerna om nyemission. Vid nyemission går bolaget ut med ett erbjudan- de om att teckna nya aktier i bolaget. Enligt huvudregeln skall aktie- ägarna ha företrädesrätt till de nya aktierna i förhållande till det antal aktier de redan äger. Utgångspunkten är därför att erbjudandet skall riktas till samtliga aktieägare. Det är dock möjligt att avvika från före- trädesrätten och rikta emissionen till vissa bestämda subjekt. Ett skäl för att avvika från företrädesrätten kan exempelvis vara att bolaget vill ge de anställda möjlighet att teckna sig för nya aktier. Men ett beslut om att avvika från företrädesrätten kan också innebära att allmänheten ges rätt att teckna aktier. Beslut om att avvika från företrädesrätten skall alltid fattas av bolagsstämman med kvalificerad majoritet. En överlåtelse av egna aktier får samma praktiska effekter som en nyemission. Bolaget tillförs kapital från personer som inträder som aktieägare i bolaget. Metoderna för hur en överlåtelse skall genom- föras bör därför i princip överensstämma med vad som gäller vid ny- emission. Reglerna bör således utformas så att bolaget skall rikta ett erbjudande till aktieägarna och att aktieägarna därvid skall ha företrädesrätt att förvärva aktier i förhållande till det antal aktier de redan äger. Under förutsättning att bolagsstämman beslutar om att avvika från företrädes- rätten bör erbjudandet om överlåtelse också kunna riktas till exempelvis de anställda, en eller flera utomstående personer eller till allmänheten. Det kan antas att det ofta skulle medföra betydande fördelar för ett publikt bolag om det dessutom hade möjlighet att genomföra överlåtelser av egna aktier direkt på värdepappersmarknaden. Vid en tillämpning av reglerna om nyemission måste bolaget prissätta aktierna och bestämma övriga villkor för överlåtelse . En försäljning direkt på värde- pappersmarknaden ger bolagen bättre möjligheter att anpassa åtgärden till de villkor som gäller på marknaden. En sådan överlåtelse har också den fördelen att bolaget snabbt får tillgång till likvida medel. Vid en sådan överlåtelse sker ingen tidsutdräkt av det slag som en renodlad nyemission med ett teckningsförfarande medför. Enligt vår mening bör det därför vara möjligt att, efter beslut av bolagsstämman om att aktieägarnas företrädesrätt skall frångås, överlåta egna aktier på värdepappersmarknaden. Vi har tidigare föreslagit att förvärv av egna aktier på marknaden enbart skall få ske på en börs eller en auktoriserad marknadsplats. Samma skäl som motiverar denna be- gränsning talar för att också möjligheten att överlåta egna aktier på marknaden begränsas till en börs eller en auktoriserad marknadsplats. Förvärv och överlåtelser på utländsk marknadsplats aktiebolag som enbart är noterade vid en utländsk marknads- plats kan antas ha intresse av att kunna förvärva och överlåta egna aktier vid marknadsplatser utanför . Samma behov kan finnas bland bolag som är noterade vid såväl en svensk som en utländsk marknads- plats. En utländsk marknadsplats omfattas emellertid inte av de svenska reglerna om handel på marknadsplats, tillsyn m.m. Det finns mot den bakgrunden anledning att fråga sig om det bör uppställas några begränsningar i fråga om handel med egna aktier på utländsk marknads- plats. Sådana begränsningar kan möjligen motiveras med risken för att handel med egna aktier annars skulle kunna ske under ej betryggande former. I det sammanhanget måste internationella åtaganden beaktas. En av de grundläggande principerna inom EG-rätten utgörs av den s.k. likabehandlingsprincipen. Principen kommer till uttryck i artikel 12 (f.d. artikel 6) i EG-fördraget och innebär att fysiska och juridiska personer från andra medlemsstater skall behandlas på samma sätt som det egna landets medborgare och företag. Härav torde följa att ett företag inom EES som bedriver verksamhet av samma slag som en svensk börs eller en auktoriserad marknadsplats skall ha samma möjligheter att tillhandahålla tjänster till svenska bolag som sina svenska motsvarig- heter, såvida det inte finns godtagbara skäl att särbehandla det utländska företaget. Finns det då sådana skäl? Handeln vid marknadsplatser inom EES styrs bl.a. av investeringstjänstedirektivets bestämmelser (rådets direktiv, 93/22/EEG, av om investeringstjänster inom värde- pappersområdet). Detta direktiv innehåller i första hand bestämmelser om värdepappersföretag. En av grundprinciperna i direktivet är att med- lemsländerna skall behandla värdepappersföretag som är auktoriserade i något av de andra medlemsländerna lika. Förutsättningen för detta är bl.a. att de får tillträde till de s.k. reglerade marknader som finns i värdlandet. I direktivet definieras begreppet reglerad marknad som en marknad för vissa finansiella instrument som finns närmare angivna i en bilaga till direktivet. Som ytterligare kriterier för en sådan marknad gäller att den skall fungera regelbundet samt styras av regler utfärdade eller godkända av behörig myndighet som bestämmer marknadens arbetssätt, villkoren för tillträde till marknaden och förutsättningarna för att finansiella instrument skall få noteras eller handlas på marknaden. Marknaden skall även uppfylla vissa krav på rapportering av värde- papperstransaktioner och information om handeln (se artiklarna 20 och 21). Vidare omfattas personer och företag inom EES bl.a. av det s.k. insiderdirektivet (rådets direktiv, 82/592/EEG, av om samordning av föreskrifter om insiderhandel). Handel på reglerade marknader inom EES kan mot denna bakgrund inte anses mindre betryggande än handel som sker på en svensk börs eller en svensk auktoriserad marknadsplats. Det finns därför inte anledning att begränsa möjligheterna till handel med egna aktier på utländska börser och andra reglerade marknader inom EES. När det gäller marknadsplatser utanför EES har det inte skett någon harmonisering av lagstiftningen om aktiehandel. Det kan därför ifråga- sättas om svenska aktiebolag bör ges rätt att förvärva och överlåta egna aktier där. Ett visst utrymme för förvärv och överlåtelse av egna aktier på de stora, väletablerade börserna i, framför allt, bör dock finnas. Vi föreslår därför att förvärv och överlåtelser av egna aktier bör få ske på sådana marknader utanför EES som med avseende på bl.a. handelsregler och kontrollfunktioner kan anses jämställda med börser eller andra reglerade marknader inom EES. Ett aktiebolag som vill förvärva och överlåta egna aktier på en marknad utanför EES bör därför kunna göra detta först efter en särskild tillståndsprövning. Tillståndet bör avse ett visst aktiebolags handel vid en viss utländsk marknadsplats och vara tidsbegränsat. Frågan om tillstånd bör prövas av Finans- inspektionen. Bör otillåtna förvärv och överlåtelser föranleda straffansvar? En särskild fråga är om förvärv och överlåtelser som strider mot de ovan föreslagna reglerna bör föranleda straffansvar för bolagets ställföre- trädare. Den stora betydelsen av att reglerna respekteras kan synas tala för detta. Såsom har uttalats i prop. 1994/95:23 s. 55 bör emellertid kriminalisering som metod för att söka hindra överträdelse av olika normer i samhället användas med försiktighet. En förutsättning för att en kriminalisering skall framstå som befogad är bl.a. att det inte står några alternativa sanktioner till buds eller att alternativa sanktioner inte är lämpliga. Som vi återkommer till i avsnitt 5.6.1 bör beslut om förvärv och överlåtelser av egna aktier alltid fattas av bolagsstämman eller, efter stämmans bemyndigande, av styrelsen. Förvärv och överlåtelser som inte går tillbaka på ett stämmobeslut kommer att vara ogiltiga. Ett stämmo- beslut som inte står i överensstämmelse med lagen kan upphävas efter . Såväl aktieägare som styrelseledamöter som deltar i ett sådant beslut kan dessutom åläggas skadeståndsskyldighet, om beslutet orsakar skada för bolaget eller annan. De nu angivna möjligheterna att angripa förvärv och överlåtelser av egna aktier som sker på ett otillåtet sätt är enligt vår mening tillräckliga. Något behov av en straffsanktion föreligger därför inte. 5.5 Begränsningar i rätten att förvärva egna aktier 5.5.1 Vilka begränsningar bör uppställas till borgenärernas skydd? Regeringens förslag: Förvärv av egna aktier skall inte få ske med större belopp än att det finns täckning för det bundna egna kapitalet efter förvärvet. Förvärvet skall inte heller få ske med så stort belopp att det med hänsyn till bolagets eller koncernens konsolideringsbehov, likviditet eller ställning i övrigt strider mot god affärssed. Ett bolag skall endast få förvärva egna aktier som är helt betalda. Bola- gets innehav av egna aktier skall få utgöra högst en tiondel av samtliga aktier i bolaget efter förvärvet. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft några in- vändningar mot kommitténs förslag. Finansanalytikers Före- ning har hävdat att kommitténs förslag innehåller alltför långtgående begränsningar. Enligt föreningens mening är de begränsningar som det andra bolagsrättsliga direktivet innehåller tillräckliga. , å andra sidan, har ansett att det krävs en detaljerad reglering för att skydda minoritetsägare och borgenärer. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 19.1 c i EG:s andra bolags- rättsliga direktiv följer att förvärv av egna aktier inte skall få ske med större belopp än att det finns täckning för det bundna egna kapitalet efter förvärvet. Det sammanlagda innehavet av egna aktier får vidare uppgå till högst en tiondel av samtliga aktier i bolaget. Enligt artikel 19.1 d får förvärvet omfatta endast helt betalda aktier. Dessa direktivets restriktioner måste givetvis tas in i den svenska lagen. Enligt vår mening bör man emellertid gå ett steg längre än så. Om ett aktiebolag förvärvar egna aktier, innebär det ett kassaflöde ut ur bolaget utan att bolaget tillförs någon motsvarande förmögenhetstillgång. För aktieägarna kan transaktionen utgöra ett alternativ till vinstutdelning eller annat slag av utbetalning från bolaget. Detta innebär risker för bolagets borgenärer. Det är därför angeläget att förvärv av egna aktier kringgärdas med i huvudsak samma borgenärsskyddsregler som gäller vid vinstutdelning m.m. Enligt den s.k. försiktighetsregeln får vinstutdelning inte ske med så stort belopp att utdelningen med hänsyn till bolagets eller koncernens konsolideringsbehov, likviditet eller ställning i övrigt står i strid med god affärssed (se 12 kap. 2 § andra stycket aktiebolagslagen). Samma princip bör gälla när ett aktiebolag överför medel till aktieägarna genom förvärv av egna aktier. Även i övrigt bör regelverket kring förvärv av egna aktier i allt väsentligt anpassas till vad som gäller för vinstutdelning.