prop · GN0360 · 2000-01-01 00:00:00 — Mot bakgrund av att antalet arbetslösa och antalet deltagare i arbets- marknadsprogrammen sammantaget är förhållandevis stort, framhölls behovet av en stark tillväxt inom sysselsättningen för att skall kunna uppnå målsättningarna. Rapporten pekade vidare på att det finns vissa tidiga tecken på flaskhalsproblem som tyder på att matchningen av utbud och efterfrågan på arbetskraft måste säkerställas genom flexibilitet inom utbildningen. I rapporten presenterades även ett antal exempel på sysselsättningspolitiska initiativ i syfte att belysa fram- gångsrika åtgärder. Bland ett av sju utvalda goda exempel fanns ett från : teknikstödda arbetsplatser för personer med funktionshinder. 6.7 Rådets och kommissionens rekommendationer till medlemsstaterna Enligt regelverket i fördragets avdelning VIII (artikel 128.4) kan rådet, om det anser det lämpligt, avge rekommendationer till medlemsstaterna mot bakgrund av granskningen av medlemsstaternas sysselsättnings- politik med kvalificerad majoritet på rekommendation av kommissionen. Möjligheten för rådet att avge icke-bindande rekommendationer till medlemsstaterna användes 1999 och kan ses som en direkt följd av Amsterdamfördragets ikraftträdande. Kommissionens rekommendationer presenterades och antogs av rådet . bör enligt dessa vidta åtgärder för att minska inkomstskattebördan med tyngdpunkt på låginkomsttagare, av jämställdhetsskäl utreda på vilket sätt könsuppdelningen i olika sektorer och yrkeskategorier kan minskas. har tagit till sig kommissionens och rådets rekommendationer och tar dessa i beaktande i årets handlingsplan för sysselsättningen. Mot bakgrund av rollen som förslagställare vid regeringskonferensen har verkat för en effektiv och ambitiös tillämpning av den nya avdelningen om sysselsättning. har i linje med detta ställt sig bakom att rådet avger rekommendationer till enskilda medlemsstater . I rådet och dess expertkommittéer har , genom att förespråka så små förändringar som möjligt i kommissionens rekommendationer, verkat för att värna processens integritet och trovärdighet. 6.8 Sysselsättningsriktlinjer Enligt regelverket i fördragets avdelning VIII (artikel 128.2) skall kommissionen presentera ett förslag till riktlinjer för sysselsättningen. Kommissionen lämnade ett förslag till riktlinjer . I förhållande till riktlinjerna har endast marginella revideringar och tillägg föreslagits. Den tidigare beslutade strukturen bestående av fyra huvudområden, de s.k.. fyra pelarna, ligger fast: att förbättra anställbarheten, att utveckla företagarandan, att uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsförmåga samt att stärka jämställdhetspolitiken. De tre övergripande målen på EU-nivå ligger fast: att ge alla arbetslösa ungdomar och vuxna en ny start innan de varit arbetslösa i samt att öka andelen arbetslösa i aktiva åtgärder till . I förhållande till riktlinjerna har man gjort vissa tillägg. Bland annat har vikten av att utbilda elever och lärare i IT-kunskap och att främja elevers tillgång till datorer och Internet lyfts fram. Man har även betonat arbetsförmedlingens roll att främja kopplingen mellan arbetssökande och lediga platser, den s.k. matchningen på arbetsmarknaden. har välkomnat att riktlinjerna inte nämnvärt reviderats i kommissionens förslag och har verkat för att riktlinjerna konsolideras och förankras hos berörda aktörer i syfte att få fullt genomslag i praktiken. 6.9 Amsterdamfördragets ikraftträdande innebar att en rådgivande syssel- sättningskommitté skulle inrättas. Denna kommitté ersätter kommittén för sysselsättning och arbetsmarknad som inrättades genom rådets beslut 97/16/EEG och kommer att ha en rådgivande funktion för att främja en samordning av medlemsstaternas sysselsättnings- och arbetsmarknads- politik. Beslut om sysselsättningskommitténs inrättande togs vid rådets möte . 6.10 Resultatet av Europeiska rådets möte i Europeiska rådets möte i konstaterade att medlemsstaterna under de två gångna åren omsatt riktlinjerna om sysselsättningen till nationella handlingsplaner och välkomnade de positiva resultat som uppnåtts. välkomnade riktlinjerna för sysselsättningen för samt rekommendationerna till enskilda medlemsstater. Av särskild betydelse i denna process var enligt toppmötet det ökade deltagandet av både arbetsmarknadens parter och som hördes formellt om riktlinjerna för sysselsättningen. uppmanade medlemsstaterna att i sina nationella handlingsplaner ägna särskild uppmärksamhet åt skatte- och bidrags- systemen, sysselsättningen inom tjänstesektorn, organisationen av arbetet, livslångt lärande och lika möjligheter för kvinnor och män. Toppmötet konstaterade även att framsteg gjorts när det gäller att utarbeta och använda resultatindikatorer för arbetsmarknaden och därtill relaterad information. uppmanade medlemsstaterna och kommissionen att ytterligare utveckla sina insatser på detta område. 7 Inre marknadens utveckling Den inre marknaden är en ekonomisk realitet. Handlingsplanen för den inre marknaden omfattade ett mycket ambitiöst 18- månadersprogram, vilket skulle vara genomfört före när den gemensamma valutan trädde i kraftvar tänkt att vara genomfört tillinförandet av den gemensamma valutan . Då När var till ända hade en övervägande del av de målsättningar som formulerades i handlingsplanen uppnåtts. De kanske viktigaste resultaten har nåtts på de områden som gäller genomförande av direktiv, förstärkning av det administrativa nätverket för problemlösning och förbättring av regelverkets kvalitet. Dialogen med medborgarna och företagen, ett informationsinitiativ om hur man kan utöva sina rättigheter enligt gemenskapslagstiftningen, har börjat förse kommissionen och medlemsstaterna med nyttig information om vad som behöver åtgärdas ytterligare för att aktörerna bättre skall kunna dra fördel av den inre marknaden. Inför varje rådsmöte (inre marknaden) har samråd med skett. Särskilda samråd har även ägt rum med . Samsyn har förelegat i alla principiellt viktiga frågor. 7.1 Strategin för den inre marknaden Den nödvändiga lagstiftningen för den inre marknadens funktion kan nu till stor del sägas vara på plats och ansträngningarna har därför alltmer kommit att riktas mot en tillämpning av de gemensamma reglerna. Att förvalta den inre marknaden och att därigenom åstad-komma en ökad marknadsintegration samt effektivitet är i stället en ständigt pågående process. Med detta nya synsätt som utgångspunkt presenterade kommissionen sin nya strategi för den inre marknaden. I strategin, drasi vilken riktlinjerna för det kommande arbetet upp. Dokumentet utgör en omfattande förteckning över vad kommissionen avser fokusera att arbetaet medpå, däribland vilka nya förslag till lagstiftning samt andra initiativ på inremarknadsområdet. Strategin välkomnades av samt uppmärksammades särskilt av i den 10 . Till skillnad från vad som gällde för handlingsplanen innehåller den nya strategin inte något slutdatum. EG skall i stället förverkliga ett antal långsiktiga målsättningar för den inre marknaden av . De fyra långsiktiga strategiska målen som identifierats skall bidra till att öka medborgarnas livskvalitet effektivisera produkt- och kapitalmarknaderna förbättra villkoren för näringslivet samt tillvarata fördelarna med den inre marknaden ur ett globalt perspektiv. Till varje mål kopplas ett varierande antal kortsiktiga, konkreta åtgärder som krävs antingen från kommissionens eller medlemsstaternas sida för att nå de definierade målen. Sådana målinriktade åtgärder kan bestå av rena lagförslag eller insatser på olika områden som t.ex. information till konsumenter och företag. Åtgärderna har utformats med sikte , med halvårsvisa angivelser om när varje individuell åtgärd skall vara genomförd. De målinriktade åtgärderna skall revideras genom en årlig "inremarknadscykel", grundad på en övervakning och en årlig översyn av hur långt arbetet kommit. I denna process skall den s.k. Cardiffprocessen om ekonomiska reformer (se 4.4), resultattavlan för den inre marknaden (se 7.1.1), dDialogen med medborgarna och företagen (se 7.5) samt de tre ordförandeskapens (trojkans) arbetsprogram vägas in. Arbetet med de ovan nämnda ekonomiska reformerna på produkt- och kapitalmarknaderna, den s.k. Cardiff-processen utgör ett viktigt instrument för att belysa brister i den inre marknadens funktionssätt. Den svenska nationella rapporten pekade bl.a. på en ofullständig harmonisering av standarder och regelverk, krångliga regler för och dålig kunskap om offentlig upphandling samt en bristande tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande som faktorer som håller tillbaka den inre marknadens stora potential. Ett intensivt arbete pågick inom ramen för för att bearbeta medlemsstaternas och kommissionens rapporter. var särskilt aktivt vad gäller upp- märk-sammandet av parallell-importfrågan. Resultatet blev de slutsatser som antog och som sedermera utgjorde dess bidrag till Ekofins arbete med allmänna riktlinjer för hur den ekonomiska politiken skall bedrivas i medlemsstaterna och gemenskapen. Dessa slutsatser kommer också att tjäna som underlag när kommissionen i enlighet med den presenterade strategin gör sin årliga översyn och eventuella revidering av de målinriktade åtgärderna. 7.1.1 Resultattavlan för den inre marknaden Kommissionen presenterar en gång en resultattavla för att belysa den inre marknadens effektivitet och funktion. har fem versioner givits ut. Till följd av publiciteten kring resultattavlan skapas ett incitament för de medlemsstater och institutioner som inte lever upp till sina förpliktelser att vidta nödvändiga åtgärder. Detta har visat sig ge bra resultat. Innehållet ändras från resultattavla till resultattavla allteftersom den inre marknaden utvecklas och förändras. De senare versionerna har alltmer inriktats på att ge en sektorsinriktad redogörelse över var de största problemen finns kvar att lösa inom områden som t.ex. överträdelser, standardisering, anmälningsprocedurer och regel- förenkling. Den senaste versionen av resultattavlan innehåller vid sidan av återkommande avsnitten som genomförande m.m. de åtgärder som är utestående från den ursprungliga handlingsplanen för den inre marknaden. Strategin för den inre marknaden utpekas som det verktyg som skall användas för att tillse att utestående åtgärder genomförs. Utvecklingen på området för handlingsplanen för finansiella tjänster redovisas och särskild uppmaning riktas till rådet och att öka takten för att få fram de legala instrument som saknas . Ett särskilt avsnitt om prisjämförelser på den inre marknaden finns också med efter stark påtryckning från . Det är tänkt att detta skall bli en återkommande del av resultattavlan. Av särskilt intresse i detta sammanhang är genomförande av inremarknadsdirektiv. ligger på tredje plats genomfört. och ligger på första respektive andra plats. Anledningen till att siffran för marginellt har stigit från föregående år beror på två faktorer, dels har det tillkommit nya direktiv som vi inte hunnit genomföra, dels har vissa av de icke genomförda äldre direktiven krävt mer tid och omfattande genomförandeåtgärder än vad man kunde förutse. 7.2 Konsumenterna och den inre marknaden Den inre marknaden består av 380 miljoner potentiella konsumenter. Deras förtroende för den inre marknaden är av stor betydelse för att den inre marknaden skall kunna utvecklas och förbättras. Konsumenternas ställning måste därmed stärkas. Säkerhet för liv och hälsa är en av de viktigaste frågorna som prisnivån på varor och tjänster är mycket viktigt. Den fria rörligheten för varor och tjänster som man kan garantera säkerheten leder till ökad konkurrens som i sin tur bidrar till lägre priser och större utbud. Två frågor som har en mycket tydlig koppling till konsumentområdet är det fortsatta arbetet med parallellimport (se avsnitt 22.4.) och prisjämförelser (se vidare under avsnitt 7.1.1). 7.3 Effektivisering och regelförenkling 7.3.1 Effektivare regler för den inre marknaden När medlemsstaterna genomför gemensamma regler är det viktigt att det sker och på rätt sätt. Väl genomförda skall de tillämpas på ett likartat sätt, först då skapas en effektiv inre marknad där konsumenter och företag fullt ut kan utnyttja sina rättigheter. Mot bakgrund av de brister som finns på lagstiftningsområdet i EG bedriver kommissionen tillbaka ett arbete med att effektivisera och förbättra det gemensamma regelverket. Därmed skall även tillämpningen underlättas. Arbetet skall presenteras i en årlig rapport till och innehållet skiftar beroende på vad kommissionen funnit anledning att kommentera i det pågående arbetet. rapport lagstiftning inriktas på två viktiga principer: subsidiaritet och proportionalitet. De senaste händelserna på folkhälsoområdet (BSE och dioxin) har föranlett kommissionen att närmare redogöra för när gemenskapsåtgärder kan anses vara nödvändiga och på vilken nivå beslut bör fattas. Rapporten tar vidare upp det ökade politiska intresset för arbetet med att göra lagstiftningen tydligare, enklare och mer tillgänglig. Arbetet har intensifierats i dessa avseenden och informella strukturer har byggts upp för att få fram reaktioner, framför allt från europeiskt näringsliv, på såväl nya förslag till regler som ändringar av existerande lagstiftning. 7.3.2 Förenklad lagstiftning för den inre marknaden enades inremarknadsministrarna och kommissionen om behovet av att utvärdera SLIM-programmet (program för att förenkla EG-lagstiftning inom vissa områden) som har pågått . Kommissionen har arbetat med en översyn av de tre första omgångarna av programmet som hanterat så vitt skilda frågor som Intrastat (statistik över handeln inom gemenskapen), byggprodukter, erkännande av examensbevis och fröklassificering av prydnadsväxter (SLIM I), mervärdesskatt, gödningsmedel, kombinerade tullnomenkla- turen för extern handel och banktjänster (SLIM II), socialförsäkringar, försäkringstjänster och direktivet för elektromagnetisk kompatibilitet (SLIM III). Den fjärde SLIM-omgången, som har granskat lagstiftningssituationen gällande förpackningars volym och vikt, klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen samt bolagsrätt, avslutades . Kommissionen presenterade vid en rapport om resultatet av arbetet inom SLIM IV. har varit positivt till arbetet i SLIM-grupperna. Vi har i samband med översynen av de tre första SLIM-omgångarna vidhållit vår inställning att arbetet måste koncentreras på ekonomiskt viktiga områden samt leda fram till verkligt konkreta resultat. 7.3.3 Företagspaneler en möjlighet för företagen att granska använde sig kommissionen för tredje gången av s.k. företagspaneler för att testa utkast till nya regler. Testpanelerna, som består av företag i medlemsstaterna, skall svara på ett frågeformulär där de tar ställning till vilka anpassningskostnader och administrativa bördor som kan bli följden av ett lagförslag. deltog med 117 företag i den tredje förfrågningen som behandlade ett direktiv om elektriskt och elektroniskt avfall. En sammanställning från kommissionen visar att av företagspanelerna svarade på enkäten. av de svenska företagen deltog enligt samma utvärdering. 7.4 Administrativt samarbete Den inre marknaden förutsätter att samarbetet mellan medlemsstaternas administrationer fungerar smidigt. Handelshinder och andra inre marknadsproblem kan lösas på ett enkelt sätt genom informella kontakter mellan de nationella myndigheterna. De senaste årens satsningar på att förbättra detta administrativa samarbete mellan länderna har fortsatt och utvecklats . har arbetet framför allt varit inriktat på utbytestjänstgöring för enskilda tjänstemän. tog kommissionen ett initiativ som innebär satsningar på projekt där fler tjänstemän engageras. Det kan gälla konferenser, seminarier och liknande som stimulerar till att genom- förandet och tillämpningen av det gemensamma regelverket förbättras. Frågor som är aktuella för samarbetsprojekt mellan länderna är EU- medborgarnas rättigheter, principen om ömsesidigt erkännande (se avsnitt 9.2.1) och offentlig upphandling. Även det nätverk av myndigheter som upprättats för att på ett informellt sätt lösa inre marknadsproblem kommer att engageras i samarbetsprojekten. Syftet är att öka effektiviteten i problemlösningsarbetet. Från ingår i nätverket. Kollegiet är nationell kontaktpunkt dit företag och medborgare kan vända sig för att få hjälp med inremarknadsproblem. Myndigheten gavs uppdraget att vara officiell samordningscentral med ansvar i för att se till att problem som uppstår på den inre marknaden omhändertas och löses på effektivast möjliga sätt. anmäldes 52 ärenden till kollegiet och 56 avgjordes. Problemen har ofta rört svårigheterna att tillämpa principen om ömsesidigt erkännande. Arbetet har därutöver präglats av olika informations- satsningar för att göra kollegiets uppgift som kontaktpunkt känd. Erfarenhetsutbyte med samordningscentraler i andra länder har inletts. 7.5 Dialogen med medborgarna och företagen Efter det lyckade informationsinitiativet "Medborgarnas " kom den fortsatta informationssatsningen under rubriken . Initiativen har resulterat i ett antal informationsbroschyrer om att handla, bo, leva, studera, resa etc. i som finns att hämta på Internet. En broschyr om hur det går till att söka arbete i EU har också tagits fram. Dessutom finns ett antal faktablad på Internet på de elva officiella språken som ger fördjupad information i dessa frågor. Kommissionen arbetar även med en liknande satsning riktad mot företagen, "Dialogen med företagen". Som en del i detta lanserades "the One Stop Internet Shop for Business" där företag kan hämta information om EG-politik, regler för den inre marknaden, tänkbara affärspartners, mässor och utställningar etc. Företagen kan också ställa frågor och få direkta svar. 7.6 Integrering av miljöskydd och hållbar utveckling på den inre marknaden Amsterdamfördraget fördragsfäste målet om hållbar utveckling. Miljö och hållbar utveckling skall integreras i unionens alla verksamhets- områden, i syfte att uppnå hållbar utveckling. I 1998 enades stats- och regeringschefer om att arbetet med att integrera miljö och hållbar utveckling i unionens samtliga politikområden skall konkretiseras och intensifieras. Sammanlagt har nio politikområden pekats ut där miljöhänsyn och hållbar utveckling skall integreras inom respektive verksamhetsområden (se vidare under kap. 20). Beslutet om att skulle lämna en rapport till toppmötet i fattades av i 1998. Rapportens inledande delar förklarar uppdraget och utgångspunkterna. Det slås fast att det är ett första steg i en pågående process med att ta fram en omfattande strategi som skall innefatta identifiering av mål, tidtabeller och indikatorer. Hänvisning sker till relevanta fördragsartiklar, internationella överenskommelser och själva upplägget för rapporten: integrering av hållbar utveckling på den inre marknaden skall ske med utgångspunkt i ett balanserat tillvägagångssätt där avvägning sker mellan miljö-, social- och ekonomisk utveckling. För att nå detta mål lyfts de positiva synergierna mellan de olika områdena fram som en viktig förutsättning. Befintliga informations- procedurer skall användas i större utsträckning liksom den redan existerande resultattavlan. Särskilt fokuseras de små och medelstora företagens situation. Rapporten har avgränsats till att omfatta varor och inte tjänster i detta första steg och att beakta det arbete som pågår i andra råd. Vidare anger rapporten vilken framgång som uppnåtts, och vilka steg som tagits beskrivs. Det gäller bl.a. vilka harmoniserings- åtgärder som vidtagits och hur man bör gå vidare med att analysera problemområden där harmonisering kan vara ett sätt att nå framgång. Andra åtgärder som utpekas är informationsinsatser och frivilliga överenskommelser. De operativa instrument som lyfts fram i rapporten är bl.a. standarder, offentlig upphandling och möjligheten att ställa miljökrav, skatteområdet (miljö- och energiskatter) och miljömärkning. Bland de framtida prioriteringarna märks särskilt genomförandet av rättsakter, regelverket (förenkling, statsstöd, användningen av anmälningsprocedurerna), och marknadsorienterade åtgärder (frivilliga överenskommelser, miljöledningssystem, miljöintegrerad produkt- politik). Rapporten påtalar att listan inte är uttömmande utan ett första steg i framtagandet av en omfattande strategi. Rapporten slutar med en redogörelse för indikatorer och hur en uppföljning av rapporten skall utformas. Bland annat stadgas att inre marknadsrådet skall följa upp de indikatorer som identifierats för områdena transport, energi, jordbruk och industri och som är särskilt viktiga områden för den inre marknadens funktion. Kommissionen skall rapportera till rådet vilka områden som enkelt kan följas upp genom statistik m.m. och därmed inkluderas t.ex. i resultat- tavlan. De områden som kan ge synbara positiva effekter skall prioriteras särskilt. skall inremarknadsrådet även ta in tjänsteområdet i sitt arbete med att integrera hållbar utveckling. Vid Europeiska rådets möte i beslutades att en översyn av integreringen skall göras till Europeiska rådets möte i . 7.7 Offentlig upphandling Kommissionen arbetar med förslag till ändringar i EG-direktiven om offentlig upphandling. Ändringarna avser såväl den klassiska sektorn (varor, tjänster och byggentreprenader) som försörjningssektorerna (vatten-, energi-, transport och telekommunikationssektorerna). Förslagen för den klassiska sektorn gäller bl.a. ett nytt upphandlings- förfarande med bestämmelser för förberedande förhandling (s.k. "competitive dialogue"), bestämmelser om ramavtal samt ändringar för att underlätta elektronisk upphandling. Kommissionen arbetar också med ett tolkningsmeddelande om miljökrav vid offentlig upphandling. Kommissionen har arbetat med dessa ändringar och är kraftigt försenad med ett antal åtgärder som redan skulle ha vidtagits. Kommissionen skall enligt uppgift anta ett direktivförslag . 7.8 Bolagsrätt Frågan om det bör skapas en möjlighet att bilda och registrera s.k. Europabolag, en bolagsform som helt eller delvis regleras på europeisk nivå, har diskuterats . Det senast publicerade förslaget är (EGT C 176, , s. 1). Till förslaget är en fråga om arbetstagarinflytande i kopplad. Avsikten är att denna fråga skall regleras i ett till förordningen knutet direktiv. Medlems- staternas skilda meningar i frågan om arbetstagarinflytande (se avsnitt 12.4.1) har blockerat förslaget till förordning. Förslaget till förordning har efter hörande av Ekonomiska och sociala kommittén behandlats i en rådsarbetsgrupp under ministerrådet. 97 ägde det dock i stort sett inte rum något arbete med förordningstexten i arbetsgruppen. I stället försökte man föra frågan om arbetstagarinflytande framåt. En expertgrupp avgav den s.k. Davignonrapporten. I rapporten föreslås att frågan bör lösas genom att man vid bildande av varje Europabolag skall förhandla om hur arbetstagarinflytandet skall lösas i bolaget. Sådana förhandlingar skall vara obligatoriska. Om de inte lyckas träder generella regler i kraft. Arbetet med förordningsförslaget återupptogs under det brittiska ordförandeskapet och fortsatte under det österrikiska ordförandeskapet. Det visade sig emellertid inte möjligt att uppnå någon överenskommelse. , senast , har flera ytterligare försök gjorts men de har inte haft någon framgång. Framför allt är det frågan om graden av arbetstagarinflytande som har blockerat det fortsatta arbetet. diskuterades förslaget till ett trettonde bolagsrättsligt direktiv i en rådsarbetsgrupp. Förslaget gäller s.k. övertagandebud. Diskussionen har utgått från kommissionens reviderade förslag (KOM (97) 565 slutlig). Efter förarbete av lyckades det tyska ordförandeskapet nästan att nå en gemensam ståndpunkt. Den enda återstående frågan att lösa gäller ställning. råder oenighet mellan och om vilken ställning lokala myndigheter har i . Den fråga som är kvar att lösa gäller vilken myndighet som skall vara behörig att övervaka bud i .