prop · GN0358 · 2000-01-01 00:00:00 — Därefter sträcker sig förbindelsen över en konstgjord ö, för att slutligen gå genom en sänktunnel och över en konstgjord halvö till på den danska sidan. Förbindelsen är avgiftsfinansierad, vilket innebär att de som passerar över förbindelsen får betala en avgift. Detta gäller alla fordon, dvs. såväl tåg som lastbilar, bussar och personbilar. Avgiften för motorfordonen skall tas upp vid en betalstation på den svenska sidan. Förbindelsen ägs och drivs av Öresundskonsortiet som bildats av det svenska bolaget (ägt av svenska staten genom och ) och det danska bolaget A/S Öresundsförbindelsen (ägt av danska staten genom /S). Det är Öresundskonsortiet som kommer att uppbära avgifterna. 5 Mervärdesskatt på avgiften för passage över förbindelsen 5.1 Gällande regler Enligt svenska mervärdesskatteregler är upplåtelse av väg, bro och tunnel samt upplåtelse av spåranläggning för järnvägstrafik inom skattepliktig, se 3 kap. 3 § första stycket 10 mervärdesskattelagen (1994:200, ML). En omsättning innebärande upplåtelse för trafik av bro eller tunnel mellan och annat land anses dock som omsatt utom landet och skall därmed inte beskattas (5 kap. 11 § 5 ML). Även om upplåtelsen är skattefri föreligger rätt till återbetalning för ingående skatt (10 kap. 11 § tredje stycket ML). Enligt den danska mervärdesskattelagen är broavgifter skattepliktiga oavsett om de avser broar som sträcker sig inom eller utom landet. bygger på principen att alla omsättningar omfattas av skatteplikten. Omsättningar av varor och tjänster som skall vara undantagna räknas upp särskilt. Det finns inget undantag för upplåtelse av broar, vägar e.d. Det finns några länder inom EU som inte beskattar vissa väg- eller broavgifter. anser att det strider mot EG-reglerna. Kommissionen menar att den som tillhandahåller möjligheten att använda vägen eller bron bedriver en ekonomisk aktivitet och att tillhandahållandet inte är undantaget från mervärdesskatt. Kommissionen har därför fört talan om fördragsbrott mot dessa länder i (mål nr C-276/97, C-358/97, C- 359/97, C-408/97 och C260/98). Kommissionen har även i ett mål i EG- domstolen om tillämplig skattesats på vägavgifter för motorvägar ansett att reducerad skattesats inte får tillämpas (mål nr C-83/99). Några avgöranden i dessa mål finns inte . Huvudregeln i artikel 9.1 i sjätte direktivet innebär att tjänster skall beskattas i det land där den som tillhandahåller tjänsten har fast driftställe. Enligt artikel 9.2 a skall dock en tjänst avseende fastighet beskattas i det land där fastigheten ligger. Det innebär för Öresundsförbindelsen, eftersom den sträcker sig över två länder, att beskattning skall ske till viss del i vardera landet. Detta bekräftas av EG- kommissionen som i motiveringen till sitt förslag till rådsbeslut (KOM[1999]497 slutlig) har uttalat att man anser att nyttjanderätten enligt artikel 9.2 a skall beskattas i den medlemsstat där den fasta förbindelsen är belägen. 5.2 Ändrade regler Regeringens förslag: Upplåtelse för trafik av bro eller tunnel mellan och annat land beläggs med mervärdesskatt. Tillhandahållandet skall beskattas med normalskattesatsen . Skälen för regeringens förslag: De svenska reglerna om mervärdesskatt bör ändras så att de överensstämmer med EG-rätten. Det innebär att undantaget för upplåtelse för trafik av bro eller tunnel mellan och ett annat land måste tas bort, varvid avgiften för att nyttja en sådan bro eller tunnel blir belagd med mervärdesskatt. har redan regler som innebär att broavgifter o.d. beläggs mervärdesskatt. Vid beredningen av frågan har Öresundskonsortiet anfört att en beskattning av passageavgiften skulle ge negativa ekonomiska konsekvenser för konsortiet. Enligt regeringens bedömning är det dock enligt EG-rätten inte möjligt att göra undantag från beskattning för denna typ av tillhandahållande. Tillhandahållandet skall beskattas med normalskattesatsen . Det kan nämnas att det enligt sjätte direktivet finns möjlighet att tillämpa lägre skattesatser än normalskattesatsen för vissa i direktivet särskilt uppräknade varor och tjänster (artikel 12.3 samt bilaga H). Upplåtelser av aktuellt slag finns dock inte med i uppräkningen, varför normalskattesatsen måste användas. tillämpar samma normalskattesats, vilket innebär att beskattningen blir densamma i båda länderna. Vad gäller ikraftträdandet av den föreslagna beskattningen, se avsnitt 8. 6 Avtal med om mervärdesskatt för den fasta vägförbindelsen över 6.1 En särskild lag om avtalet med förslag: Bestämmelserna i avtalet med om mervärdesskatt för den fasta vägförbindelsen över skall tas in i en särskild lag. Skälen för regeringens förslag: Regeringen har slutit ett avtal med om mervärdesskatt för den fasta vägförbindelsen över . Avtalet medför vissa förenklingar i hanteringen av mervärdesskatten. Det innebär i korthet att svenska företagare får göra avdrag för all mervärdesskatt, även den danska, i sina svenska deklarationer och att danska företagare får göra avdrag för såväl dansk som svensk skatt i sina danska deklarationer. Återbetalning av mervärdesskatt på passageavgiften till andra utländska företagare än danska hanteras helt av . skall i efterskott månatligen till överföra vad som återbetalats av dansk mervärdesskatt. Innebörden och bakgrunden till avtalet redovisas närmare i de följande avsnitten. Dessutom tas en särskild fråga upp som rör utformningen av kvittot för passageavgiften. Eftersom avtalet innehåller specifika bestämmelser för Öresundsförbindelsen, anser regeringen att det inte är lämpligt att ta in dessa direkt i mervärdesskattelagen. Bestämmelserna tas i stället in i en särskild lag, lagen om avtal med om mervärdesskatt för den fasta vägförbindelsen över . Till lagen har som bilaga fogats den svenska texten av avtalet och det till avtalet hörande protokollet. 6.2 Fördelning av skatten mellan och Eftersom upplåtelsen av den fasta vägförbindelsen sker i såväl som , skall en del av avgiften beskattas i och en del i . Hur stor del av upplåtelsen, och därmed avgiften, som skall hänföras till respektive land får avgöras med utgångspunkt i gällande regler varvid en lämplig fördelningsgrund måste användas. Här kan förbindelsens sträckning eller kostnaden för olika delar vara till ledning vid beräkningen. Ledning kan också hämtas i avtalet om fördelning av vinster och förluster mellan dem som bildat konsortiet. Sträckningen kan ge ett resultat som inte stämmer med vad kostnadernas fördelning på olika delar av förbindelsen är nu eller vad den blir . Vad gäller kostnadernas fördelning kan dessa komma att förändras beroende på bl.a. vilket underhåll som krävs av olika delar av förbindelsen. Tillämpningen av reglerna försvåras om underlaget för bestämmandet av hur stor del av upplåtelsen som skall beskattas i respektive land varierar mellan åren. Om underlaget varierar, måste skattemyndigheterna i de båda länderna, för att undvika t.ex. dubbelbeskattning, ständigt komma fram till samma slutsats om hur stor del som skall beskattas i respektive land, vilket är en onödigt omständlig process. De nu nämnda metoderna att fördela beskattningsunderlaget är således mindre lämpliga. Om man i stället ser till vad konsortiet överenskommit om parternas inbördes förhållande, finner man att andelarna fördelats med hälften till vardera parten. De har även kommit överens om att vinster eller förluster från verksamheten skall delas lika. Därmed kommer i praktiken även de passageavgifter som flyter in till konsortiet att delas lika. Mot bakgrund av detta och med intentionen att finna en metod som är lätt att tillämpa för alla parter, anser regeringen att upplåtelsen bör anses tillhandahållen till i och till i . Det innebär att beskattningsunderlaget skall fördelas på motsvarande sätt. Regeringen har därför ingått ett avtal med om denna fördelning. 6.3 Avdrags- och återbetalningsrätt 6.3.1 Gällande regler De svenska reglerna rörande avdragsrätt och återbetalningsrätt bygger på det gemensamma sjätte, åttonde respektive trettonde EG-direktivet. Det sjätte direktivet behandlar bl.a. avdragsrätten för dem som är skattskyldiga inom landet. Det åttonde respektive trettonde direktivet handlar om återbetalning av mervärdesskatt till utländska företagare från annat EU-land respektive annat land utanför EU (s.k. tredje land). I den svenska mervärdesskattelagen (1994:200, ML) återfinns reglerna om avdragsrätt och återbetalningsrätt i 8, 10 och 19 kap. Reglerna innebär följande. Den som är skattskyldig för skattepliktiga omsättningar av varor eller tjänster inom landet har vid redovisningen av mervärdesskatten rätt att göra avdrag för ingående skatt avseende förvärv för verksamheten (8 kap. Avdragsrätten begränsas genom vissa avdragsförbud för t.ex. stadigvarande bostad, inköp av personbilar och representation. Utländska företagare omfattas inte av denna avdragsrätt. De har i stället rätt att ansöka om återbetalning av sådan mervärdesskatt som de debiterats i för förvärv som gjorts för verksamhet bedriven i utlandet (10 kap. 1 4 §§ och 19 kap. 1 9 §§ ML). Återbetalningsrätten är begränsad på samma sätt som avdragsrätten vad gäller stadigvarande bostad, personbilar och representation. Ansökan om återbetalning görs hos Särskilda skattekontoret i vid i . Om ansökan avser ett helt kalenderår eller återstoden av året, har den skattskyldige rätt till återbetalning om beloppet uppgår till . I annat fall måste beloppet i ansökan uppgå till (10 kap. 4 § ML). EG-reglerna om återbetalning till utländska företagare har av företagare och myndigheter upplevts som besvärliga och svåra att administrera. har därför lämnat förslag som innebär ett slopande av de regler som finns i det åttonde direktivet om återbetalning till företag inom EU (KOM[1998]377 slutlig). Förslaget går ut på att en skattskyldig skall kunna göra avdrag i sin inhemska deklaration även för mervärdesskatt som betalats i ett annat EU-land. En kvittning av de utbetalda beloppen skall sedan ske mellan länderna. Förslaget är under beredning i rådsarbetsgruppen för skatter. Det är för tidigt att uttala sig om resultatet av denna beredning. 6.3.2 Förenklade regler Som sagts i avsnitt 5.1 kommer avgiften för att passera Öresundsförbindelsen att innehålla dels en svensk mervärdesskatt, dels en dansk mervärdesskatt. En svensk företagare som passerar över förbindelsen kommer således att bli debiterad både svensk och dansk mervärdesskatt. gällande regler innebär följande för mervärdesskatten på passageavgifterna: Den svenska delen kan dras av i den svenska deklarationen. Den danska delen kan dock inte dras av i . Den delen måste i stället återsökas hos de danska myndigheterna enligt de danska reglerna, varvid originalkvittot skall bifogas ansökan. För en dansk företagare gäller att endast den danska delen kan hanteras inom det danska systemet. Den svenska delen måste återsökas hos Särskilda skattekontoret i . De nuvarande reglerna skulle innebära en betungande administration såväl för företagen som för myndigheterna. Regeringen anser att beskattningsförhållandet rörande förbindelsen är unikt och att det är angeläget att integrationen i regionen inte försvåras. Det bör därför införas regler som förenklar hanteringen för företagen vad gäller återbetalningen av mervärdesskatten på passageavgiften för Öresundsförbindelsen. Det enklaste för de svenska och danska företagen är att de får göra avdrag för hela mervärdesskatten avseende passageavgiften direkt i sina skattedeklarationer (eller i självdeklarationen om mervärdesskatteredovisningen sker däri) såsom för annan ingående mervärdesskatt. Därmed behöver de inte vända sig till det andra landets myndigheter. Ordningen med möjlighet för de svenska respektive danska företagarna att göra avdrag för hela mervärdesskatten i sina respektive deklarationer, innebär dock inte några lättnader för de företagare som inte är mervärdesskatteregistrerade i eller . Nuvarande regler innebär att företagare från t.ex. eller måste vända sig till både de danska och de svenska myndigheterna för att återfå den mervärdesskatt de betalat vid en passage över förbindelsen. De måste dessutom presentera samma originalkvitto för båda myndigheterna vilket gör att hanteringstiden förlängs. Detta innebär ett administrativt arbete som bör undvikas, om det är möjligt. I avtalet har regeringarna därför kommit överens om en ordning som innebär att företagare som inte är registrerade för mervärdesskatt vare sig i eller endast skall vända sig till en myndighet för att återfå den mervärdesskatt de betalat. Såväl den danska som den svenska skatten skall då återbetalas. Eftersom betalstationen finns i , är det troligt att företagarna ser det som mest naturligt att vända sig till de svenska myndigheterna med ansökan om återbetalning. har därför åtagit sig att hantera dessa återbetalningar. Återbetalningarna skall skötas av samma myndighet som hanterar återbetalningar till utländska företagare, dvs. Särskilda skattekontoret i . Skattekontoret tillhör organisatoriskt i . Det kan nämnas att har godkänt vad regeringen anfört i budgetpropositionen för om en överföring av den funktion som Särskilda skattekontoret i har rörande bl.a. återbetalning av mervärdesskatt till utländska företagare från i till (prop. 1999/2000:1 utg.omr. 3, bet. 1999/2000:SkU1, rskr. 1999/2000:63). Regeringen avser att lägga fram förslag till de lagändringar som behövs för att överföringen skall kunna ske . Vad gäller återbetalningarna av mervärdesskatt avseende passageavgifterna till utländska företagare, måste myndigheten innan återbetalning sker kontrollera att ansökan kommer från en utländsk företagare som är registrerad i något annat land än , eftersom den som är skattskyldig i får yrka avdrag för även den svenska mervärdesskatten inom det danska mervärdesskattesystemet. måste också föra statistik över hur mycket av det som återbetalas som avser avgifterna för Öresundsförbindelsen. Detta för att det skall gå att beräkna vilket belopp som utbetalat för räkning. Beloppet, som är angivet i svenska kronor, skall överföras från till . Det belopp som överförs skall motsvara av den ingående skatt som avser passageavgifterna och som återbetalat. Eftersom överföringen görs i efterskott, skall en ränta på beloppet erhållas från . Räntan motsvarar genomsnittet av räntan på den svenska tvåmånaders statsskuldväxeln för den månad utbetalningarna skett. Ett förfarande med avdragsrätt för annat lands mervärdesskatt i den egna deklarationen avviker från reglerna i sjätte direktivet. har dock beslutat att medge och undantag från de aktuella EG-reglerna, se avsnitt 3. 6.3.3 Uppgifter på kvittot Regeringens förslag: En möjlighet införs för skattemyndigheten att i vissa fall besluta om undantag från kraven i 11 kap. 5 § första stycket 3 mervärdesskattelagen (1994:200) på att uppgift om köpares namn m.m. skall framgå av kvitto och liknande handling. Skälen för regeringens förslag: En fördelning av beskattnings- underlaget, dvs. passageavgiften, mellan och , innebär att båda ländernas mervärdesskatt måste redovisas på kvittot eller fakturan som ställs ut till trafikanten. Enligt det sjätte direktivet måste handlingen innehålla vissa uppgifter (artikel 22.3.a). Även i den svenska mervärdesskattelagen uppställs krav på vilka uppgifter en faktura eller liknande handling skall innehålla. En handling som gäller endast ett mindre belopp, behöver dock som regel endast innehålla uppgift om ersättningen, skattens belopp för varje skattesats och utställarens registreringsnummer till mervärdesskatt (11 kap. 5 § ML). Enligt riktlinjer avses med mindre belopp högst (Handledning för mervärdesskatt 1999 s. 445). Har trafikanten avdragsrätt eller återbetalningsrätt för skatten måste denna rätt kunna styrkas med en handling som uppfyller ovan nämnda krav (artikel 18.1.a i sjätte direktivet och 8 kap. 17 § ML). Priset för en enkel resa över Öresundsförbindelsen kommer enligt uppgift att överstiga för vissa fordonstyper, t.ex. bussar och lastbilar. De som inte använder sig av automatisk betalning (vilket innebär att man efter avtal med Öresundskonsortiet betalar ett antal passager på en gång) kommer att kunna betala kontant eller med kredit- eller betalkort vid betalstationen på den svenska sidan av förbindelsen. Vid betalstationen finns elva filer i vardera riktningen. Två av filerna används för automatisk betalning. I övriga filer sker betalning med kreditkort eller betalkort eller (om båset i filen är bemannat) kontant. Dagens tillämpning av reglerna skulle innebära att Öresundskonsortiet för var och en av dessa passager måste ta reda på vem det är som åker över förbindelsen. Detta skulle vara ytterst resurskrävande och innebära att stationerna skulle behöva vara bemannade i större utsträckning är vad som är planerat. Det skulle även medföra stopp i trafiken och förlänga tiden för genomströmningen. För att det skall bli möjligt att göra förenklingar i fråga om uppgiftsskyldigheten på kvitton avseende passageavgiften bör det införas en generell rätt för skattemyndigheten att besluta om undantag från kravet på uppgift om mottagaren i 11 kap. 5 § första stycket 3 ML. Ett sådant undantag bör endast få medges om det med hänsyn till en verksamhets art finns särskilda skäl och den skattskyldige begärt detta. Förslaget har utformats i samråd med och i . Se även författningskommentaren till 11 kap. 5 § ML. 7 Förmedlingstjänster Regeringens förslag: Köparen och inte säljaren skall vara skattskyldig för förmedlingstjänster som avser transporter inom landet om köparen är registrerad till mervärdesskatt i och den som tillhandahåller tjänsten är en utländsk företagare. Skälen för regeringens förslag: En transporttjänst som utförs inom skall beskattas här enligt 5 kap. 5 § första stycket mervärdesskattelagen (1994:200, ML). Det gäller för persontransporter och för varutransporter som inte omfattas av de särskilda reglerna för EU-interna transporter i 5 kap. 5 a § ML. En förmedling av en person- eller varutransport anses tillhandahållen inom landet om transporten skett inom landet (5 kap. 5 § tredje stycket ML). Förmedlingsprovisioner för transporter som utförs i skall således beskattas här. Nuvarande bestämmelse i 1 kap. 2 § ML medför att det är förmedlaren som är skattskyldig för tjänsten. För det fall förmedlaren är en utländsk företagare blir han således skattskyldig i . Regleringen blir tillämplig t.ex. när ett danskt företag förmedlar tågbiljetter avseende resor i på uppdrag av ett svenskt företag (tågbolaget). Tågbolaget är skattskyldigt i för tillhandahållandet av själva resan. Förmedlingstjänsterna är dock det danska företaget skattskyldigt i för. Även reglerna i EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv innebär, vid en situation som den ovanstående, att omsättningen av förmedlingstjänsten är omsatt inom landet (artikel 28b.E.3). Om förvärvaren av förmedlingstjänsten är registrerad till mervärdesskatt inom landet, åligger däremot skattskyldigheten enligt EG-reglerna denne, i stället för som i svensk rätt den som tillhandahåller tjänsten (artikel 21.1.b). Regeringen föreslår att de svenska reglerna om skattskyldighet för förmedlingstjänster anpassas till de nämnda EG-reglerna. Med de föreslagna reglerna kommer beskattningen av förmedlingsprovisionen fortfarande att ske i , men det blir förvärvaren av förmedlingstjänsten som blir skattskyldig och som därför får betala skatten till staten, s.k. omvänd skattskyldighet. I exemplet ovan blir alltså tågbolaget skattskyldigt för förmedlingstjänsterna. Det danska företaget blir därmed inte alls skattskyldigt i för transaktionen. Detta är en tillämpning som överensstämmer med direktivet och som dessutom blir enklare för de inblandade parterna. Förslaget har utformats i samråd med . Se även författningskommentarerna till 1 kap. 2 § och 5 kap. 7 a § ML. 8 Ikraftträdande De nya reglerna i mervärdesskattelagen föreslås träda i kraft . Enligt artikel 9 i avtalet med träder det i kraft efter att ministerrådet beslutat att och får frångå EG-reglerna och länderna informerat varandra om att de lagstadgade åtgärder som är nödvändiga för avtalets ikraftträdande har fullgjorts. Det är således inte möjligt att nu avgöra avtalet kommer att träda i kraft. I förslaget till lag om avtal med om mervärdesskatt för den fasta vägförbindelsen över föreslås därför att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Den föreslagna 1 kap. 2 c § mervärdesskattelagen (1994:200) bör tillämpas från samma tidpunkt. 9 Statsfinansiella effekter Det är svårt att beräkna vad ett införande av mervärdesskatt på avgiften för passage över Öresundsförbindelsen kommer att ge för effekter på intäkterna för staten. De beräkningar som gjorts bygger på Öresundskonsortiets bedömningar av hur många som kan komma att passera över förbindelsen. Budgeteffekterna av mervärdesskattebelägg- ningen blir då en inkomstförstärkning för stat och offentlig sektor på , och , kassamässigt. Motsvarande periodiserade belopp är , och . Den varaktiga effekten för offentlig sektor beräknas till . Beräkningarna avser budgeteffekterna för såväl staten som den konsoliderade offentliga sektorn. Att budgeteffekterna beräknas bli lika för staten och den konsoliderade offentliga sektorn beror på att det inte uppkommer någon priseffekt av skattebeläggningen. Som en följd av att konsortiet inte avser att höja priset på grund av beskattningen kommer återbetalningstiderna för de lån som upptagits för byggnationen att förlängas. Förlängningen beräknas bli . Den effekten för Öresundskonsortiets ekonomi kommer regeringen att redovisa i en proposition senare i vår. Den höga intäkten i förhållande till övriga år, trots att bron tas i drift först , beror dels på att av helårstrafiken förväntas ske , dels på att intresset för att åka på bron kan antas vara lite större när förbindelsen är ny. Vad gäller de förenklade regler om återbetalning till utländska företagare som regeringen har kommit överens med den danska regeringen om, beräknas dessa inte få några statsfinansiella effekter. kommer att få en ersättning från för det ökade administrativa arbete som följer av att man åtar sig att även för räkning hantera återbetalningarna till utländska företagare. kommer också att få en räntekompensation från för det belopp som ligger ute med i form av dessa återbetalningar. Övriga förslag beräknas inte heller ge några statsfinansiella effekter. Utöver det administrativa merarbete som följer av att de svenska myndigheterna skall hantera återbetalningar av mervärdesskatt till utländska företagare i särskild ordning, innebär förslagen i propositionen inte sådana ändringar som kan förväntas medföra behov av resursförstärkning till skattemyndigheterna eller förvaltningsdomstolarna. 10 Författningskommentarer 10.1 Förslaget till lag om avtal med om mervärdesskatt för den fasta vägförbindelsen över 10.1.1 Lagförslaget Lagförslaget består dels av en paragraf, dels av en bilaga som innehåller den överenskomna avtalstexten samt det till avtalet hörande protokollet på svenska. Avtalet och protokollet består förutom av den svenska texten också av en dansk text. Båda texterna har enligt avtalet samma giltighet. Den text som avfattats på danska finns tillgänglig på . 1§ I paragrafen föreskrivs att avtalet skall gälla som lag här i landet. Ikraftträdande Enligt artikel 9 i avtalet träder det i kraft efter det att fattat beslut om att medge undantag från EG-reglerna och och underrättat varandra om att de lagstadgade åtgärder vidtagits som krävs för att avtalet skall träda i kraft. Det är således inte nu möjligt att avgöra avtalet kommer att träda i kraft. I lagförslaget har därför föreslagits att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 10.1.2 Avtalets innehåll Genom bilagan till lagen regleras dels hur beskattningsunderlaget skall fördelas, dels hur avdrags- och återbetalningsrätten skall hanteras av de skattskyldiga som passerar över förbindelsen och av myndigheterna. Art. 1 anger vad avsikten med avtalet är.