prop · GN0324 · 2000-01-01 00:00:00 — påbörjade i samverkan med SCB på regeringens uppdrag ett arbete med att utveckla lönestatistiken för att den skall kunna ligga till grund för djupare analyser av löneskillnader mellan kvinnor och män. Detta arbete fortsätter . Regeringen har i proposition Yrkesregister m.m. (prop. 1999/2000:8) föreslagit lag- stiftning som gör det möjligt att inrätta ett yrkesregister. Ett yrkesregister kommer att öka jämförbarheten av olika arbeten i samband med analyser av löneskillnader mellan kvinnor och män. Som tidigare nämnts har JämO både och fått resurs- förstärkningar för att bl.a. driva frågor om lönediskriminering. Budget- förstärkningen har gjort det möjligt för JämO att medverka mer effektivt i jämställdhetsarbetet på arbetsmarknadsområdet, bl.a. genom informations- och opinionsbildande insatser när det gäller lönediskriminering. Från och med har ytterligare resurser tillförts JämO. Syftet är att JämO i sin tillsyn över arbetsgivarnas aktiva jämställdhetsarbete skall uppmärksamma ärenden rörande osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män. skall en redovisning ske av hur det utökade anslaget påverkat verksamheten. På regeringens uppdrag har avsatt medel till forskning, utvecklingsarbete och kunskapssprid- ning om lönebildning. Uppdraget har genomförts inom ramen för forsknings- och utvecklingsprogrammet Lönebildning och arbetsvärdering (LÖV). Slutrapporten från LÖV-programmet redovisades . Över fyrtio projekt har ingått i programmet, de flesta inom området arbetsvärdering. Merparten av projektsatsningarna har gjorts inom det primärkommunala området och genomförts lokalt i samverkan mellan arbetsgivar- och arbetstagarrepresentanter. Den mest banbrytande och betydelsefulla delen av LÖV-programmets verksamhet har gällt utveck- lingen och genomförandet av den grundmodell för arbetsvärdering som benämnts HAC-modellen. Utvecklingen av arbetsvärderingsmodellen har under programmets slutskede följts upp av motsvarande arbete för indivi- duell kvalifikationsbedömning. Inom LÖV-programmet redovisas också att förskjutningen från kollek- tiva avtal till lokal och individuell lönesätting inom kommunerna har inne- burit att kvinnor i högre utsträckning blivit involverade i lönesättningen som arbetsplatsombud, fackliga företrädare eller som arbetsledare. LÖV- programmet har tagit fram erfarenheter, verktyg, metoder och ny och viktig kunskap om attityder och värderingar. Programmet har visat att det går att direkt på arbetsplatsen finna underlag för att arbeta för en icke diskriminerande lönesättning. För att sprida kunskaperna och erfaren- heterna från LÖV-programmet har flera konferenser anordnats och rapporter och publikationer givits ut. Uppföljning av LÖV-programmet bedrivs inom projektet hos JämO. Se vidare avsnitt 5.2 JämO. Den särskilda utredare som haft i uppdrag att se över delar av jämställd- hetslagen fick tilläggsdirektiv att analysera frågor som hänger samman med arbetsvärdering. Utredaren lade fram sina förslag . Se vidare avsnitt 5.1 och 5.2 Jämställdhetslagen och JämO. I budgetpropositionen (prop: 1998/99:1) gav regeringen i upp- drag åt sina myndigheter att mer aktivt arbeta med jämställdhetsfrågor, inklusive frågor om lika lön för lika och likvärdigt arbete. Myndigheterna har redovisat det arbete som bedrivs för att kartlägga och eliminera osak- liga löneskillnader mellan kvinnor och män. En sammanställning och analys av resultatet pågår inom . En proposition angående lönebildningen skall lämnas . Den har föregåtts av betänkandet Medling och lönebildning (SOU 1998:141), vilket presenterades . Utredningen tillsattes i syfte att förbättra förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning och lämna förslag till ett förstärkt förlikningsmannainstitut. Utredningen har eftersträvat att utforma förslagen om lönebildning och medling så att de kan främja en positiv utveckling av jämställdheten mellan könen. Lönestatistiken bör förbättras i syfte att underlätta uppföljning och analys av löneutvecklingen för kvinnor och män. Överläggningar med parterna. har jämställdhets- ministern haft överläggningar med arbetsmarknadens parter i syfte att påskynda det arbete som parterna bedriver för att motverka lönediskrimi- nering. Dessa samtal kommer att följas upp. anordnas i på initiativ av statsministern och jämställdhetsministern en konferens för EU:s och ansökarländernas jämställdhetsministrar. Temat är Lika lön och ekono- miskt oberoende en grund för jämställdhet mellan kvinnor och män. 6.4 Fortsatt arbete En proposition som förstärker reglerna vid lönediskriminering och löne- kartläggning kommer att presenteras . Se vidare avsnitt 5.2 Jämställdhetslagen. Regeringen kommer också att uppmärksamt följa utvecklingen av de åtgärder som redan vidtagits för att utröna vilka ytterli- gare åtgärder som kan bli aktuella. 7 Arbetsmarknads- och arbetslivspolitik 7.1 Arbetsmarknadsfrågor Inledning En hörnsten i regeringens jämställdhetspolitik är kvinnors och mäns lika möjligheter till ekonomiskt oberoende och försörjning genom eget arbete. Rättvis fördelning av tillväxt och välfärd bygger i hög grad på en jämn fördelning av löneinkomster. En lång rad insatser har gjorts för att nå dessa mål. Några beskrivs i detta avsnitt medan andra återfinns under avsnitten Löneskillnad på grund av kön samt Jämställdhetslagen och JämO. Utvecklingen på arbetsmarknaden har till- sammans med en aktiv familjepolitik och utbyggnaden av barnomsorgen bidragit till att kvinnor förvärvsarbetar i större utsträckning. fanns i stort sett lika många kvinnor som män i arbetskraften. har arbetskraftstalen sjunkit för både kvinnor och män och var för kvinnor och för män. Uppgången i sysselsättningen har kommit såväl kvinnor som män till del. Sysselsättningsökningen har varit mycket stark och legat på en årsförändringstakt kring 100 000 personer, vilket motsvarar av arbetskraften. Uppgången är jämnt för- delad mellan privat och offentlig sektor och även jämnt fördelad mellan kvinnor och män. uppgick den öppna arbetslösheten till . Den var för kvinnor och för män. Det innebär att arbetslösheten har minskat för såväl kvinnor som män . Under den stora nedgången av antalet sysselsatta var det främst tillsvidareanställningar som försvann. Istället har antalet tidsbegränsade jobb trendmässigt ökat under hela decenniet. Det är framförallt ungdomar, särskilt unga kvinnor, som har tidsbegränsade anställningar. En förklaring till detta kan vara att det är vanligare med tidsbegränsade anställningar inom kvinnodominerade branscher såsom vård, omsorg och handel. har dock tillsvidare- anställningarna respektive de tidsbegränsade anställningarna ökat lika mycket. Det är av stor vikt att könsuppdelningen på arbetsmarknaden bryts och regeringen arbetar på olika sätt för att bredda yrkesvalen för både män och kvinnor. Kvinnors arbetsmarknad är väsentligt smalare än mäns och består oftare av tillfälliga arbeten och deltidsarbeten. Det är mest män som har rekryterats till de nya arbetena som skapats inom de privata tjänstenäring- arna. Kvinnor har dock utbildat sig i högre grad, t.ex. inom Kunskaps- lyftet, vilket sannolikt gynnar dem . För att bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden anser regeringen att åtgärder också fortsättningsvis kommer att vara nödvändiga inom arbetsmarknadspolitiken. Bland annat har utbildning och kompetensutveckling stor betydelse för att bryta könsuppdelningen och minska arbetslösheten. Vid konjunkturförändringar måste både kvinnor och män kunna vara med och konkurrera om de nya arbetstillfällena. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna Enligt förordningen (1987:405) om den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten skall arbetsmarknadsmyndigheterna verka för kvinnors och mäns rätt till arbete på lika villkor och motverka en könsuppdelad arbetsmarknad. De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna skall användas så att de tillsammans med anvisningen av lämpliga sökanden till de lediga platserna medverkar till att bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden. För att regeringen fortlöpande skall kunna följa utvecklingen när det gäller sysselsättningen för kvinnor respektive män har () i uppdrag att redovisa könsuppdelad statistik. Andelen kvinnor i de konjunkturberoende åtgärderna var , dvs. större än deras andel av de arbetslösa. Om man tar hänsyn till de deltidsarbetslösa, vilka till största delen är kvinnor, så blir kvinnors andel av de konjunkturberoende åtgärderna lägre än deras andel av de arbetslösa. var andelen kvinnor respektive män i åtgärderna arbetsplats- introduktion (API), arbetslivsutveckling (ALU), offentligt tillfälligt arbete (OTA) och arbetsmarknadsutbildning ungefär samma som deras andelar av de arbetslösa. (har åtgärderna API och ALU ersatts av åtgärden arbetspraktik.) Dock fick en större andel av männen än av kvinnorna anställningsstöd . Andelen kvinnor med anställ- ningsstöd var . Resursarbete är ett arbetsmarknads- politiskt program som till stor del bedrivs inom vård och omsorg och som i huvudsak kommer kvinnor till del. av deltagarna var kvinnor. Kvinnor är även överrepresenterade i datortek och det kommu- nala ungdomsprogrammet för 18 19-åringar. av den nya utvecklingsgarantin för 20 24-åringar har åtgärden till något större del omfattat män. Andelen kvinnor i åtgärden start av näringsverksamhet har successivt ökat och var . Utbildningsinsatser spelar en stor roll i ambitionen att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden och öka sysselsättningen. Den yrkes- inriktade arbetsmarknadsutbildningen har emellertid endast sporadiskt brutit könsuppdelningen. är kvinnor generellt sett överrepre- senterade inom utbildningar till vård- och kontorsarbete och underrepre- senterade inom utbildningar till data-, teknik- och tillverkningsyrken. Även anvisningar till lediga platser följer traditionella mönster. Männen dominerar kraftigt bland dem som blir anvisade till tillverkningsyrken, medan det är väsentligt vanligare att kvinnor anvisas till arbeten inom kundservice, försäljning, vård och omsorg samt till kontorsarbete. Regeringen gav () i uppdrag att ur ett jämställdhetsperspektiv göra en översyn av de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder som () förfogar över. Översynen omfattar i huvudsak åren 1992 1996. I novem- ber lämnade RRV sin redovisning. I budgetpropositionen för redovisade regeringen uppdraget. AMV:s möjligheter att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden är, enligt RRV, begränsade. Detta beror bl.a. på att en stor grupp människor söker arbete utan att vända sig till arbetsförmedlingen. Det är därmed en begränsad del av de arbetssökande som arbetsförmedlingen kommer i kontakt med. RRV:s rapport visar att kvinnor och män i huvudsak får del av åtgär- derna i förhållande till deras respektive andel av arbetslösheten. Det förefaller dock som om kvinnor och män genom åtgärderna får placeringar i, för könet, traditionella yrken och sektorer. Tillgängligt material antyder också att att män i högre grad än kvinnor finns i relativt dyra åtgärder. AMS har avsatt s.k. brytmedel för olika jämställdhetsprojekt. Under budgetåren 1997 fick AMV använda högst för fortsatt projektverksamhet för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden samt för att utbilda den egna personalen i jämställdhets- frågor. Medlen fördelades av AMS till länsarbetsnämnderna efter ansökan. Fr.o.m. valde AMS att prioritera särskilda utvecklings- områden, mainstreaming, könsperspektiv vid vägledning, teknikan (ett vägledningsprogram i teknik för kvinnor) samt fler män till grundskol- lärarutbildningen. I en jämförelse som AMS gjort mellan deltagarnas sökta yrke före projektstart med sökt yrke efter projektets slut framgår att av deltagarna söker ett annat yrke än de gjorde tidigare. har gått från att söka ett för könet traditionellt yrke till att söka ett för könet otraditionellt yrke. Enligt AMS kan en förklaring till att inte fler byter sökt yrke vara att många som läser vidare väljer att stå kvar som sökande till det yrke de redan har utbildning för och erfarenhet av. Vidare är det troligt att de som söker och får arbete direkt efter projektet inte ändrar sitt sökta yrke hos arbetsförmedlingen. Fortsatt arbete Regeringen tillsatte den s.k. . Den hade till uppgift att kartlägga utbildningsbehoven samt föreslå åtgär- der för att rekrytera personal till vård- och omsorgssektorn. I slutrapporten Den ljusnande framtid är vård (Ds 1999:44) föreslås att antalet utbild- ningsplatser för vårdyrken skall öka. Regeringen avser att i enlighet med Vård- och omsorgskommissionens förslag ge AMS i uppdrag att omskola personal från sektorer där övertalighet råder till arbeten inom vård och omsorg. Vidare föreslås att , och staten åtar sig att verka för större möjligheter till heltids- anställningar för att deltidsarbetslösheten bland vård- och omsorgspersonal skall minska. Målet är att deltidsarbetslösheten skall minska . Förslagen kan ha stor betydelse för kvinnors arbetsmarknad och för att få till stånd en jämnare könsfördelning inom vård- och omsorgssektorn. har också tagit initiativ till ett projekt som ur ett tillväxtperspektiv skall kartlägga och analysera hur kön, klass, etnisk till- hörighet, ålder, sexuell läggning och funktionshinder påverkar enskildas möjligheter på arbetsmarknaden och till företagande samt hur mångfald i näringslivet kan påverka tillväxten. Regeringen återkommer till med förslag och ett samlat program för att bättre utnyttja mångfalden i arbetslivet. 7.2 Europeiska socialfonden För de europeiska strukturfonderna gäller att jämställdhet skall genomsyra all verksamhet och att alla åtgärder skall utvärderas och granskas ur ett jämställdhetsperspektiv. För att fördela pengar från gällde (då gick med i EU) till 1999 sju olika mål. har till syfte att dels öka kvinnors deltagande på arbetsmarknaden, dels minska horisontell och vertikal könssegregering på arbetsmarknaden. Socialfondens två målprogram mål 3 och mål 4 spän- ner över hela EU-området. Gemensamt syfte med båda programmen är att de skall ge ett mervärde till den nationella arbetsmarknadspolitiken. Mer- värdet kan exempelvis vara nya metoder, arbetssätt, organisatoriska lösningar och nya aktörer/anordnare. Mål 3 är under innevarande programperiod inriktat på att stödja personer som är arbetslösa. Målgrupper för stödet är långtidsarbetslösa, arbetslösa ungdomar, arbetshandikappade och invandrare. Jämställdhet prioriteras horisontellt i samtliga planerade åtgärder. har mål 3 inriktats på följande åtgärder: Kompetensutveckling, Vägar till sysselsättning, Vägledning och rådgivning samt Nya arbetstillfällen genom utveckling av små och medelstora företag och egen företagarverksamhet. Inom ramen för Mål 3 har flera goda projekt (s.k. Best practises) genomförts som haft en positiv inverkan på underrepresenterat kön. Sådana projekt är t.ex. KOMVÄX, målgrupp långtidsarbetslösa kvinnor (Ålsta Folkhögskola), Teknikan Vägledning/rådgivning, Ny metodik när det gäller Kvinnor och Teknik (i Hammarby- hamnen, ) och Projektet , ny arbetsmarknad, blandad målgrupp (i ). Mål 4 har byggt på arbetsplatsen som plattform för lärande och den existerande personalen som gruppaktör. Programmet syftar till att ge erforderlig kompetensutveckling till anställda som hotas av arbetslöshet till följd av strukturella förändringar. Målgrupper är anställda i små och medelstora företag samt offentligt anställda i vård och omsorg. Det svenska mål 4-programmet, även kallat Växtkraft mål 4, är inriktat på att förändra arbetsorganisationen för att därigenom stärka de anställdas och företagens konkurrenskraft. Av dem som omfattas av kompetensutveckling skall hälften vara kvinnor. har som enda land fått använda av programinsatserna i mål 4 till den offentliga sektorn, vilket på kommunal- och landstings- nivå innebär vård- och omsorgssektorn. En av anledningarna till detta är att denna sektor svarar för en betydande del av de svenska kvinnornas arbetskraftsdeltagande. En annan orsak är att den kvinnliga förvärvsfrekvensen sett ur ett europeiskt perspektiv är relativt hög. Dessutom är denna sektor mycket känslig för strukturförändringar och rationaliseringar. Mål 4 genomförs i en tydlig tvåstegsmodell. I steg 1 har arbetsplatsen analyserat vilka kompetensutvecklingsbehov man haft och i steg 2 har företaget genomfört den handlingsplan som de anställda kommit fram till. Vem eller vilka som skall delta i kompetenssatsningen har således bestämts på lokal nivå. Av erfarenheterna framgår att andelen kvinnor sjunker i de beslutade steg 2-projekten jämfört med steg 1. utgjorde kvinnorna av deltagarna i steg 2. Andelen kvinnor i de fullföljda projekten steg år . De regionala samordnarna arbetar aktivt för att arbetsgivarna skall fullfölja programmen med en jämn könsfördelning. I den senaste utvärderingsrapporten konstateras att med den höga förvärvsfrekvens som råder för svenska kvinnor är det inte huvudsakligen en ökning av kvinnors deltagande på arbetsmarknaden som är angelägen utan möjligheterna till nya arbetstillfällen. Arbetet bör också inriktas på att förbättra de osäkra arbetsförhållanden som råder framför allt inom kvinno- dominerade områden. En erfarenhet som kan nämnas vad gäller mäns arbetmarknad är att Mål 4-programmet lyckats nå en svår målgrupp, nämligen utbildningsrädda medelålders män, som gärna går till jobbet men ogärna till en traditionell utbildningsinstitution. Inför den nya programperioden 2006 har jämställdhetskriteriet fått en betydligt starkare framtoning. Europeiska socialfonden har fem teman: - Stödja en aktiv arbetsmarknadspolitik för att främja sysselsättningen. - Alla skall ha lika möjligheter att komma in på arbetsmarknaden och särskild uppmärksamhet skall riktas till dem som riskerar social utslagning. - Utveckla utbildning och fortbildning i samband med ett livslångt lärande. - Främja en kunnig, välutbildad och flexibel arbetskraft samt förnyelse och anpassningsförmåga inom arbetsorganisationen, utveckla företagar- anda och göra det lättare att skapa arbetstillfällen. - Särskilda åtgärder behövs för att förbättra kvinnors tillträde till och ställning på arbetsmarknaden, inklusive deras möjligheter att avancera, deras tillgång till nya arbetsmöjligheter och möjligheter att starta företag. När det gäller de tre första åtgärderna framhåller att jämställdheten skall genomsyra verksamheten i alla dess delar och i tema 4 och 5 måste jämställdhetsaspekten prioriteras. Detta skall beaktas i de samlade programdokument som varje medlemsstat arbetar med att ta fram inför det nya mål 3-programmet, som skall gälla . 7.3 Arbetslivsfrågor Arbetslivspolitiken syftar till att främja en god och utvecklande arbets- miljö och till att stödja det arbete som bedrivs av anställda, skyddsombud och arbetsgivare. En central uppgift för arbetslivspolitiken är att verka för jämställdhet mellan kvinnor och män. Kompetensutveckling, flexibla arbetsorganisationer och ny teknik skall främjas. En viktig uppgift är att motverka att individer förslits, skadas eller slås ut från arbetslivet. Löne- bildningen skall ge män och kvinnor samma möjligheter till ekonomiskt oberoende, och arbetstider och andra anställningsvillkor skall underlätta kvinnors och mäns yrkesarbete. När arbetslivspolitiken utformas är det viktigt att kvinnors och mäns olika villkor beaktas och respekteras. Ett jämställt arbetsliv kräver att normer, värderingar och livsmönster som karaktäriserar kvinnor och män beaktas medvetet och systematiskt. (), som består av Arbetarskyddsstyrelsen (ASS) och (), har ålagts att särskilt uppmärksamma kvin- nors arbetsmiljö. Bland annat har ASS i sitt tillsynsprogram för åren 1997 1999 betonat att kvinnors arbetsmiljö skall beaktas särskilt. Vidare har formerna utvecklas för hur dessa aspekter bättre skall kunna integreras i det löpande tillsynsarbetet utvecklats. ASS har i rapporten beträffande ohälsa och olycksfall betingade av olika stressfaktorer i arbetsmiljön och som kan ha sin grund i kvinnors och mäns olika villkor i arbetslivet visat att det finns skillnader i kvinnors och mäns arbetsmiljö- förhållanden vad gäller risker, ohälsa, olycksfall och andra påfrestningar. Inom tillsynsverksamheten används nu en strategi för arbetet med kvinnors och mäns olika arbetsförhållanden. Strategin innebär bl.a. att de riskfyllda arbeten där kvinnor är överrepresenterade identifieras. () och () skall bl.a. främja forskning och utveckling om kvinnors villkor i arbets- livet. skall även främja kvinnors deltagande i forsknings- och utvecklingsarbete. Inom pågår inom områdena arbetsmarknad, arbetsorganisation och arbetsmiljö projekt som helt eller delvis har till syfte att särskilt uppmärk- samma kvinnors villkor på arbetsmarknaden. I ett längre perspektiv bör dessa projekt kunna bidra till att villkoren i arbetslivet för kvinnor och män blir mer jämbördiga. En viktig del i detta arbete är skapandet av ett nytt stort forsknings- och utvecklingsprogram med namnet Kön och Arbete. I syfte att öka inslaget av jämställdhetsforskning och förändringsarbete inom rådets alla delar har infört jämställdhet som ett program- övergripande område med en extern referensgrupp med generaldirektören som ordförande. Gruppen fungerar som rådgivande organ till när det gäller olika strategiska vägval inom jämställdhetsområdet och kan bl.a. ta initiativ till möten och sammanställningar. stöder ett femtiotal forsknings- och utvecklingsprojekt med genusperspektiv. Mycket av den forskning stöder rör området chefer och ledarskap. Ett flertal seminarier har arrangerats och rapporter har publicerats. En forskningsöversikt om kvinnors villkor i arbetsorganisationen, till vilken tagit initiativ, kommer att presenteras . En ökande andel projekt behandlar forskning om män, framförallt ur aspekten män i kvinnodominerade yrkesområden. Diskussioner pågår med Stiftelsen och i om ökade satsningar på ledarskap och chefsrekryteringsfrågor, inte minst mot bakgrund av den mycket låga andelen kvinnliga chefer inom det privata näringslivet. Även den horison- tella segregeringen, dvs. att kvinnor och män återfinns på olika delar av arbetsmarknaden, är ett område där stöder många projekt. Forskningsprogrammet , Arbete, Teknik vid , som avser studera vad de pågående förändringarna på arbets- marknaden betyder för kvinnor och män, har också stöd från . Fram till ansökningsomgången hade en särskild prioriterings- kommitté placerad inom Arbetsorganisationsprogrammet för bedömning av forskningsansökningar med genusperspektiv. antog propositionen En arbetsrätt för ökad tillväxt (prop. 1996/97:16). Där föreslogs bl.a. vissa ändringar av anställnings- skyddslagen som har stor betydelse för kvinnors arbetsliv. Deltidsanställda ges förtur till att få arbeta fler timmar eller heltid om arbetsgivaren har behov av ytterligare arbetskraft. Eftersom det i huvudsak är kvinnor som deltidsarbetar är denna reform viktig för att öka jämställdheten. En begränsning av vikariatsanställningar träder i kraft . Bestämmelsen innebär att om en person varit anställd på vikariat längre än , övergår anställningen i en tills- vidareanställning. Denna reform kommer att gynna kvinnor eftersom det oftast är de som har haft vikariat långa tider. Fortsatt arbete Programmet Kön och Arbete, som Arbetslivsinstiutet startade , kommer att bedrivas framåt. Inom ramen för detta program kommer ett antal forsknings- och utvecklingsprojekt att drivas och nya att planeras. En central uppgift för programmet är att sprida resultaten till berörda målgrupper. Målet med programmet är att bidra till att minska könssegre- gationen, öka jämställdheten mellan kvinnor och män samt att minska könsrelaterade hälsorisker. De forskningsprojekt som initieras kommer att noga följas av regeringen. Arbetstiderna har stor betydelse för att kvinnor och män skall kunna förena yrkesarbete med föräldraskap. En arbetsgrupp har tillsatts inom för att fördjupa underlaget i arbetstidsfrågor.