prop · GN0324 · 2000-01-01 00:00:00 — tillsatte gruppen en expertgrupp för genusforskningens integrering i vilken det även ingår representanter från norska och danska forskningsråd. På förslag av expertgruppen kommer råden att gå igenom inkomna ansökningar om forskningsmedel i syfte att identifiera relevanta genusforskningsaspekter som inte uppmärksammats. En utvärdering av samverkansgruppens arbete kommer att utföras inför regeringens forskningspolitiska proposition, som enligt planerna skall lämnas till . 13 Socialpolitik 13.1 Inledning En mängd olika lagar och förordningar inom det socialpolitiska området samverkar för att uppnå regeringens olika delmål för jämställdhetspoliti- ken. Här nedan behandlas ur denna aspekt socialförsäkringssystemet, socialbidrag, hälsa, äldreomsorg och personer med funktionshinder. Föräldraförsäkringen behandlas under avsnitt 3 Män och jämställdhet medan stöd till våldsutsatta kvinnor samt utvecklingsarbete inom detta område behandlas under avsnitt 4 Kvinnofrid. Målen för familjepolitiken är att utjämna levnadsvillkoren mellan familjer med och utan barn samt över livscykeln, att stödja båda föräldrar- nas möjlighet att kombinera förvärvsarbete med föräldraskap samt att ge särskilt stöd till familjer i utsatta situationer. Samhällets insatser inriktas på att skapa jämlika uppväxtvillkor för barn, dels genom att stödja föräldrarna att klara de ekonomiska åtaganden som är väsentliga för barnens välfärd under deras uppväxttid, dels genom att skapa möjligheter att kombinera föräldraskap med förvärvsarbete eller studier. Genderprogram för social välfärd startade ett utvecklingsprogram kallat Genderprogram för social välfärd. Målet för Genderprogrammet är att medborgarna skall ha tillgång till god vård och service på lika villkor oavsett kön. Programmet skall bedrivas etappvis. Etapp 1 startade och avslutas . Samtliga enheter inom departementet och dess myndigheter skall då ha en plan för hur jämställd- hetsarbetet skall bedrivas, och de skall också ha startat ett aktivt utvecklingsarbete. En idégrupp och en projektledare tillsattes på halvtid. Departementet erbjuder hjälp och stöd, men det konkreta programarbetet sker ute på myndigheterna. Under den första etappen av arbetet har idégruppens viktigaste arbete varit att introducera tankarna i Genderprogrammet och göra dem använd- bara i praktiken. En viktig uppgift har därför varit utbildning för departe- mentet, verken, kommittéerna och bolagen. Idégruppens uppgifter har även varit att utveckla metoder och analysinstrument. Kontinuerlig uppföljning av myndigheternas arbete med Genderprogram för social välfärd har skett med flera instrument: - återrapporteringskrav i årsredovisningen - krav på handlingsplan för alla myndigheter - den politiska ledningens dialog med myndigheterna - sammanställning av myndigheternas återrapportering i årsredovis- ningarna, som distribueras som exempelsamling till myndigheternas och bolagens gendersamordnare - uppföljning av handlingsplanerna genom utbildning av departementets myndighetshandläggare - uppföljning av handlingsplanerna genom särskilda utvecklingssamtal mellan samtliga myndighetschefer och resp. statssekreterare. Idégruppen bedömer i sin första lägesrapport att flertalet myndighets- handläggare på departementet nu har kännedom om Genderprogrammets innebörd och många har också självständigt börjat integrera frågorna i budgetarbete, myndighetsanalyser m.m. Alla enheter har tagit fram en handlingsplan för sitt genderarbete. Målet för det första verksamhetsåret var att alla myndigheter skulle ha kännedom om syfte och uppläggning av Genderprogram för social välfärd samt förstå hur programmet kan tillämpas på den egna verksamheten. Cirka två tredjedelar av de 15 myndigheter som omfattas av programmet har uppnått det målet. Samtliga myndigheter hade skrivit en handlingsplan. Sammanfattningsvis är erfarenheterna från den första etappen att satsningen på tydliga mål och uppdrag, tydligt ledningsansvar, krav på återrapportering, uppföljningar och satsningen på kompetensutveckling har varit mycket lyckad. När det gäller metodfrågorna fortsätter arbetet i nästa etapp. Inom ramen för Genderprogram för social välfärd publicerades rapporten spaning ingen aning (Ds 1999:33). I rapporten diskuteras 4R-metoden som verktyg för könskonsekvensanalys samt studier av riksgymnasieverksamheten för döva och hörselskadade, utvecklingen av handikappersättning och vårdbidrag och handikapp- ombudsmannens . De tre studierna är utförda ur ett könskonsekvensperspektiv. Genderprogrammets andra etapp kommer genomföras . Målet för programmet är att varje förslag som läggs och beslut som fattas i departementet och dess myndigheter skall föregås av en könskonsekvensanalys. Detta skall nås genom erfaren- hetsutbyte mellan departement och myndigheter, metodutveckling och kompetensutveckling. 13.2 Socialförsäkringssystemet Socialförsäkringen Ersättningarna från socialförsäkringssystemen bygger till stor del på prin- cipen att inkomstbortfall ska kompenseras i samband med t.ex. sjukdom eller föräldraledighet. Ersättningarna grundas på den individuella inkomsten och var och en är självständigt försäkrad. Socialförsäkringens utgifter utgör ca . Socialförsäkringen administreras av () och försäkringskassorna. har RFV regeringens uppdrag att samtliga förslag och verksamheter skall granskas och analyseras utifrån båda könens utgångspunker. RFV tillsatte en särskild arbetsgrupp med syfte att utföra uppdraget. genomförde arbetsgruppen en kartläggning ur köns- perspektiv av alla förmåner och bidrag inom socialförsäkring som hanteras av försäkringskassorna och RFV. Arbetet redovisas i rapporten redovisar 1998:1 En socialförsäkring för kvinnor och män en kartlägg- ning ur ett genderperspektiv. I rapporten konstateras att reglerna är lika för kvinnor och män inom de allra flesta delarna av socialförsäkringen. Man konstaterar också att beslut om rätten till flertalet förmåner eller bidrag fattas med begränsade inslag av bedömningar, vilket minimerar risken för olika behandling av kvinnor och män. När det gäller beslut om förmåner inom området ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp är dock bedömningsunderlaget betydande. Som en följd av slutsatserna i rapporten genomförde RFV studien . Studien genomfördes som en undersök- ning där handläggare från olika försäkringskassor fick ta ställning till olika typfall inom ärendeslagen rehabilitering, handikappersättning och vård- bidrag. Typfallen varierades utifrån kön, etnisk bakgrund och utbildning. Resultatet i rapporten visar att kön spelade stor roll vid olika handlägga- res bedömning av olika typfall. Rapporten används nu som studiematerial och diskussionsunderlag vid försäkringskassorna i syfte att belysa hur viktigt det är att vara medveten om sina egna värderingar då man fattar beslut i olika typer av ärenden. Arbetsskadeförsäkringen Arbetsskadeförsäkringen har debatterats utifrån ett könsperspektiv. Kritikerna anser att regelförändringar, som innebar att bevisreglerna skärptes, har medfört att kvinnor inte får sina arbetsskador godkända i samma omfattning som männen. Problemet är accentuerat i fråga om belastningsskador eftersom dessa är mer svår- bedömda än rena olycksfall. Anledningen till skärpningen av bevisreglerna var bl.a. att arbetsskadeförsäkringen hade kritiserats för att beslut enligt reglerna ofta grundats på ett osäkert vetenskapligt underlag. Överensstämmelsen mellan besluten och den medicinska vetenskapens bedömningar ansågs inte vara tillfredsställande. Det bedömdes vara ange- läget att försäkringen upprätthöll en vetenskapligt väl underbyggd gräns för vad som skall kunna anses som arbetsskada. Ett problem inom arbetsskadeområdet är att statistiken är bristfällig. Arbetarskyddsstyrelsens (ASS) statistik bygger på de fall som rapporteras från försäkringskassorna. ASS uppger att försäkringskassorna inte skickar in uppgift om samtliga bedömningar som görs på kassorna. Underrappor- teringens storlek är dock okänd. Det material som finns tillgängligt hos ASS med de brister som det kan vara behäftat med visar att det är en större andel män än kvinnor som fått sin arbetsskada godkänd som arbets- sjukdom. RFV är den myndighet som har information om antalet bifall och avslag i de arbetsskadeärenden där det har varit aktuellt med ekonomisk ersättning. RFV:s statistik över bifall och avslag har dock inte delats upp på kön . Det är därför svårt att finna den empiriska grund som vore önskvärd för att bedöma vilken inverkan de ändrade bevis- reglerna haft och hur försäkringen fungerat för kvinnor respektive män. Antalet livräntor var 46 928 för kvinnor och 48 804 för män. Av RFV:s årsredovisning för socialförsäkringen framgår att avslagsfrekvensen var för kvinnor och för män. RFV är medvetet om behovet av att dels förbättra statistiken, dels höja kvalitén på handläggningen av arbetsskadeärenden. RFV avser att skärpa sin tillsyn över försäkringskassornas handläggning för att tillse att tillämp- ningen sker på avsett sätt. Vidare avser RFV att anordna konsensusseminarier för att öka den samlade kompetensen vid bedömning av arbetsskador. Vid seminarierna skall försäkringskassorna tillsammans med forskare och läkare samt representanter för domstolarna diskutera mer komplicerade medicinska och försäkringsjuridiska frågor kring tillämpningen av arbetsskadeförsäkringen. Regeringen anser att det finns skäl att närmare studera arbetsskade- försäkringen ur ett könsperspektiv. Regeringen avser att anordna ett kunskapsseminarium i syfte att få en överblick över vilka kunskaper samhället har inom arbetsskadeområdet bl.a. vad avser könsskillnader vid bedömning av rätten till arbetsskadeersättning. På så sätt kan eventuella kunskapsbrister eller andra brister identifieras och därmed blir det möjligt att bedöma behovet av förändringar. Regeringen har även för avsikt att analysera regelsystemet för bestämmande av livränta för försäkrad som är partiellt ledig för vård av barn. Pensionssystemet Det nuvarande ålderspensionssystemet kan delas upp i en inkomstrelaterad del (ATP) och i ett grundskydd. Den brist på jämställdhet som har karaktäriserat arbetsmarknaden åter- speglas i ålderspensionssystemet. Således har män i regel högre pension än kvinnor. Se bilaga 1. Vidare består mäns pensionsinkomster huvudsakli- gen av ATP medan kvinnors pension i relativt hög utsträckning kan hänföras till grundskyddet. En tredjedel av kvinnors samlade pensions- inkomster kan hänföras till ATP. Tabell 1 Ålderspensionsutgifter med fördelning efter kön Miljarder kronor En inriktning i regeringens ekonomiska politik har varit att ge pensionärerna kompensation för de standardsänkningar som skedde under budgetsaneringen. En ändring i denna riktning har varit att det prisbasbelopp som pensionsberäkningarna baseras på inte längre minskas när pensionsförmånerna beräknas. Genom denna ändring höjdes pensionen, såväl ATP som grundförmånerna, med fr.o.m. . Den ekonomiska situationen har förbättrats för både män och kvinnor. Grundskyddet förbättrades ytterligare genom vissa förbättringar av bostadstillägget till pensionärer både och . Dessutom höjdes pensionstillskottet . Det reformerade pensionssystemet fattade beslut om att införa ett nytt system för ålderspensionering. Bestämmelserna trädde kraft . Pension enligt de reformerade reglerna betalas ut . Ålderspensionen enligt de reformerade reglerna baseras på hela livs- inkomsten och inte som på de 15 bästa åren. Livsinkomstprincipen kompletteras med vissa fördelningspolitiska inslag, varav barnårsrätten är ett. Barnårsrätten innebär att en förälder tilldelas viss pensionsrätt under barnets första . Barnårsrätten är ett tillskott till den framtida ålders- pensionen utöver vad föräldern själv kan ha tjänat in genom förvärvsarbete . Storleken för den reformerade ålderspensionen påverkas av en uppskat- tad genomsnittlig återstående livslängd för den nyblivna pensionärens åldersgrupp. Kvinnor lever i genomsnitt längre än män vilket i princip skulle kunna innebära en lägre ålderspension. Dock beaktas inte detta för- hållande när pensionen beräknas, utan beräkningsfaktorn för återstående livslängd är densamma för kvinnor och män i en viss åldersgrupp. Eftersom kvinnor i genomsnitt har lägre löner än män kan grundskyddet antas ha stor betydelse för kvinnor även fortsättningsvis. Den reformerade inkomstpensionen kompletteras med en garantipension som är på en högre nivå än dagens grundskydd. 13.3 Socialbidrag Utgifterna för socialbidrag har ökat . kom en vändning då utgifterna sjönk. har fler kvin- nor än män fått socialbidrag. Av rapporten och jämställdheten Åt var och en efter behov (1998) framgår bl.a. att 1995 fick ensamstående kvinnor mindre socialbidrag än män. Kvin- norna dominerar i de yngre och i de äldsta åldersgrupperna medan männen dominerar i åldersgruppen 30 . De åldersmässiga skillnaderna förklaras delvis med att det förekommer strukturella skillnader på arbets- marknaden med mycket låga inkomster i en del kvinnodominerade syssel- sättningar och de äldsta kvinnornas lägre pensionsinkomster. För männens del förekommer i betydligt större utsträckning sociala och/eller medicinska problem som kräver rehabilitering. När det gäller bidragstidens längd, har män i genomsnitt längre bidragstider än kvinnor. Från och med 60-årsåldern har kvinnor de längsta bidragstiderna. Förklaringar till att kvinnor och män bedöms ha olika behov av social- bidrag kan sökas på flera håll, dels hur villkoren för kvinnor och män i samhället i stort påverkar livsbetingelserna, dels hur bedömer de kvinnor och män som söker socialbidrag. 13.4 Hälsa Ett antal statliga utredningar och rapporter på hälsoområdet har anlagt ett jämställdhetsperspektiv: Jämställd vård Olika vård på lika villkor (SOU 1996:133), Folkhälsorapporten , Nationella folk- hälsokommitténs underlagsrapporter (HSU 2000). I betänkandet Jämställd vård presenteras ett antal förslag som vilar på synsättet att hälso- och sjuk- vården skulle förbättras från patientsynpunkt om de könsspecifika kunskaperna om behov, efterfrågan och vårdåtgärder ökades och om dessa kunskaper integrerades i vårdarbetet. Utredningen presenterar ett antal åtgärdsförslag, som berör patientens ställning, forskning, utbildning, till- syn, uppföljning och utvärdering samt sjukvårdshuvudmännens ansvars- område. Utredningen anser att särskilda insatser behövs för att utveckla innehållet i utbildningen av olika grupper av hälso- och sjukvårdspersonal, så att de könsspecifika kunskaper som genereras inom klinisk forskning, hälso- och sjukvårdsforskning, omvårdnadsforskning m.m. får ett snabbt genomslag i kursplanerna. Ett förslag som riktar sig till sjukvårdshuvud- männen är att övergripande policies och målformuleringar bör innehålla uttalanden om vikten av att uppmärksamma jämställdhet mellan könen. Dessutom bör en konkret handlingsplan utformas med strategier för att förbättra jämställdheten mellan patientgrupper. Den löpande statistiken på hälsoområdet är i allt större utsträckning könsuppdelad. Trots ett mycket omfattande faktaunderlag är det dock svårt att säga något entydigt om hälsa och hälso- och sjukvård ur ett jämställd- hetsperspektiv. Stora skillnader i medellivslängd existerar fortfarande. Män har högre dödlighet i sjukdomar i alla åldrar. visar under- sökningar att män i högre utsträckning än kvinnor upplever sig som fullt friska. Kvinnor har också ett högre vårdutnyttjande än män i såväl öppen som sluten vård och är också större konsumenter av läkemedel. har anordnat flera seminarier kring kvinnors läkemedelsberoende. Skillnader i dödlighet och sjuklighet mellan män och kvinnor förklaras av en kombination av genetiska faktorer och livsstilsfaktorer. En svensk studie av skillnaderna i vårdutnyttjande mellan kvinnor och män visar att dessa inte förklaras av åldersstruktur, utbildningsnivå eller självrapporte- rad hälsa utan av kön och skillnader i livsvillkor. Ändå är det förhastat att dra slutsatsen att män entydigt skulle vara missgynnade på hälsoområdet. I mångt och mycket är mannen fortfarande norm och gynnad; män föreskrivs dyrare läkemedel än kvinnor, män har lättare att få tillgång till dyr rehabilitering, män dominerar starkt i läke- medelsundersökningar på friska försökspersoner, även i s.k. dosfinnande studier, osv. Men genom den intensifierade uppmärksamhet som ägnats jämställdhetsperspektivet har skillnader som dessa kunnat påvisas och insatser görs nu för att avhjälpa dem. De framsteg som gjorts består framför allt i att frågan nu är uppmärksammad och finns i allas medvetande. Genom att ett jämställdhetsperspektiv anläggs i såväl verksamheter, offentlig statistik, utvärderingar och utredningar skapas förutsättningar att identifiera problem och göra någonting åt dem. En ny stor kostundersökning Riksmaten 1997 1998 har gjorts av Livs- medelsverket och SCB. Undersökningen kommer, tillsammans med den riksomfattande kostvaneundersökningen 1989 (HULK), att ligga till grund för en bedömning av matvanornas utveckling och för analyser av kost- mönster i relation till olika livsstils- och socioekonomiska faktorer. Fortsatt arbete Regeringen avser att tillsätta en utredning som skall göra en samlad över- syn av hälso- och sjukvårdslagstiftningen. Syftet är att åstadkomma en patientfokuserad och tydlig reglering av patientens ställning. Betänkandet Jämställd vård Olika vård på lika villkor kommer att utgöra ett underlag vid utarbetandet av direktiven till utredningen. Förslagen om forskning i betänkandet kommer att beaktas i samband med utarbetandet av nästa forskningspolitiska proposition . 13.5 Äldreomsorg Medellivslängden förväntas även öka något snabbare för män än för kvinnor. Skillnaden i medellivslängd mellan könen förväntas därmed minska på lång sikt. Människors livslängd påverkar behovet av hjälp på ålderns höst, även om den stigande livslängden inte självklart innebär att det är sjuka år som läggs till livet. Studier har visat att antalet år med svår ohälsa bland äldre har minskat något , medan däremot antalet år med lätt ohälsa ökat något. Skillnaderna i medellivslängd mellan kvinnor och män påverkar ändå behoven av hjälpinsatser. Ungefär dubbelt så många kvinnor som män får offentlig hjälp i någon form. Även då hjälpbehovet relateras till antalet äldre kvinnor respektive män i befolkningen visar tillgängliga uppgifter att kvinnor i högre utsträckning än män får del av den offentliga äldre- omsorgen. En viktig förklaring till att kvinnor får större del av äldreomsorgs- resurserna är dels att det finns betydligt fler ensamboende kvinnor än män i höga åldrar, dels att andelen med informell hjälp från anhöriga och vänner är mindre bland ensamboende kvinnor än män. Men även bland sammanboende äldre med behov av hjälp får dubbelt så stor andel av kvinnor som män omsorg från . Hjälpen från man till samman- boende kvinna är i det närmaste 20 procentandelar lägre än från kvinna till sammanboende man. Dessa förhållanden är bl.a. ett resultat av gamla könsroller där hustrun ofta på ett självklart sätt förväntas vårda sin make, medan detta inte anses lika självklart för män. Även om det är betydligt fler kvinnor än män som får hjälp av så är det fler män som får någon hjälp överhuvudtaget. Nedskärningarna inom äldreomsorgen och i synnerhet inom har inte drabbat gamla hjälpbehövande kvinnor mer än män, men minskningen har ändå påtagliga konsekvenser för kvinnors vardag och välbefinnande. De gamla kvinnorna och deras döttrar förväntas nämligen i högre utsträckning än männen och deras söner täcka bortfallet av insatser för make/maka eller förälder. har regeringens uppdrag att följa utvecklingen inom äldreområdet . Av Social- styrelsens rapport framgår att utvecklingen mot en alltmera restriktiv hjälptilldelning medför att en ökad andel vårduppgifter förs över på anhöriga. antog regeringens proposition Nationell handlingsplan för äldrepolitiken (prop. 1997/98:13). I prioriteringarna i budgetpropositionen betonas särskilt att ett könsperspektiv skall genomsyra all verksamhet inom det sociala omsorgsområdet. Regeringen har beslutat om medel till ett stort antal projekt inom prioriterade områden. Genomförandet har påbörjats. En parlamentarisk äldreberedning har till- satts med uppgift att skapa förutsättningar för en långsiktig utveckling av äldrepolitiken. Den skall redovisa resultatet av sitt arbete . 13.6 Personer med funktionshinder Det finns fortfarande stora skillnader mellan kvinnors och mäns livsvill- kor. Finns det dessutom ett funktionshinder med i bilden blir skillnaderna än större. Kvinnor med funktionshinder har på många sätt sämre livsvill- kor än män med funktionshinder. Jämfört med män utan funktionshinder blir avståndet till funktionshindrade kvinnors livssituation mycket stort. Det gäller t.ex. ekonomi, hälsa, förankring på arbetsmarknaden, politiskt inflytande och tillgång till välfärden. Regeringen har tagit olika initiativ för att förbättra jämställdhetsarbetet på handikappområdet. har haft regeringens uppdrag att bevaka situationen för kvinnor med funktionshinder och rapporterat sina resultat till regeringen. Könsperspektivet har beaktats i de olika verksamhets- grenarna och i den statistik som myndigheten presenterar. Ombudsmannen har också, myndigheten funnits, regelbundet uppmanat en rad myndigheter att redovisa könsfördelad statistik på handikappområdet, vilket de också har gjort. Denna statistik har tillsammans med Handi- kappombudsmannens egna undersökningar använts för att väcka opinion och visa på brister i jämställdhetsarbetet. Den kartläggning som t.ex. gjordes av förhållandena för kvinnor med funktionshinder visade bl.a. att de i flera fall fick sämre stöd av samhället än män med funktions- hinder. Kvinnor förtidspensionerades i större utsträckning än män. Fler arbetshandikappade män får arbete, går till eller till anställning med lönebidrag medan kvinnorna går till utbildning. har också i två delrapporter till regeringen studerat tillämpningen av färdtjänstlagen ur ett könsperspektiv samt undersökt hur länsstyrelserna arbetar med handikappaspekter på jämställd- hetsområdet. I den förstnämnda rapporten har gjort en analys av länsrätternas domar i färdtjänstmål och konstaterar att flera av resultaten tyder på att kvinnor missgynnas i förhållande till män när det gäller rätten till färdtjänst. I den senare rapporten har länsstyrelser- nas policydokument och samarbete med handikapporganisationerna granskats ur ett jämställdhetsperspektiv. Resultatet visar att människor med funktionshinder nästan aldrig omnämns i dessa dokument. utbildningsstöd (Sisus) har i samband med genderprojekt undersökt riksgymnasieverksamheten för ungdomar med rörelsehinder. har kön använts som indelningsgrund vid de uppföljningar som Sisus gjort av sin verksamhet. Resultaten av studierna visar att det är en sned könsfördelning bland eleverna i riksgymnasierna. /97 var könsfördelningen bland samtliga gymnasieelever med rörelsehinder pojkar och flickor. Motsvarande fördelning i riksgymnasierna för samma läsår var pojkar och flickor. Resultaten visar också att en större andel pojkar än flickor väljer riks- gymnasium i och /län. I och framförallt är det flickorna och inte pojkarna som i högre grad väljer riksgymnasium framför att gå i gymnasieskola på hemorten. Orsakerna till detta bör analyseras. I en rapport från genderprojekt spaning ingen aning (Ds 1999:33) redovisas bl.a. () utveckling och analys av handikappersättning och vårdbidrag sedda ur ett könsperspektiv . Handikappersättning betalas ut dels som självständig förmån, dels som tilläggsförmån till ålderspension eller förtidspension/sjukbidrag. Verket konstaterar bl.a. att antalet kvinnor med handikappersättning ökat något mer än antalet män. Det kan enligt RFV förklaras av att det antalsmässigt finns flera kvinnor. Kvinnor dominerar bland personer som har handikappersättning som tilläggsförmån medan fler män har självständig förmån.