prop · GN0355 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringen föreslår dessutom i avsnitt 6.3.2 att ett sändningstillstånd får förenas med villkor om skyldighet att sända en viss mängd eget material. Vitesföreläggande bör kunna användas vid åsidosättande av båda be- stämmelserna. Vidare bör det vara möjligt att använda vitesföreläggande vid överträdelse mot skyldigheten att sända program med lokal anknyt- ning samt skyldigheten att lämna uppgifter som är nödvändiga för bedömning om sända program stämmer överens med radio- och TV-lagen och de villkor som har meddelats för sändningarna. har i sitt remissvar påpekat att även skyldigheten för en tillståndshavare att rapportera hur villkor beträffande eget respektive lokalt material har uppfyllts bör vara vitessanktionerad. Regeringen instämmer i detta. De bestämmelser som är vitessanktionerade bör även fortsätt- ningsvis vara det. Det betyder att bestämmelserna om sändningarnas be- teckning, skyldigheten att lämna vissa uppgifter till Radio- och TV-ver- ket om innehav av aktier och andelar i företag samt skyldighet att lämna inspelningar bör vara vitessanktionerade. Enligt 30 § lokalradiolagen får förelägga en till- ståndshavare som bryter mot bestämmelserna 24-27 §§ om reklam om sponsring att följa bestämmelsen. Föreläggandet får förenas med vite. Enligt 31 b § i lokalradiolagen får en tillståndshavare som bryter mot dessa bestämmelser även åläggas att betala en särskild avgift. Det saknas anledning att behålla denna dubbla reglering. Regeringen föreslår därför att det inte längre skall vara möjligt att i dessa fall använda vitesföreläg- gande. I avsnitt 6.10 framgår att bestämmelserna om särskild avgift i radio- och TV-lagen omfattar även lokalradion. 6.6.2 Återkallelse Regeringens förslag: Tillstånd skall återkallas på begäran av till- ståndshavaren. Tillstånd får återkallas om - tillståndshavaren inte inlett sändningsverksamheten inom sex må- nader efter tillståndets början, - tillståndshavaren inte utnyttjat rätten att sända eller sänt endast i obetydlig omfattning av minst , - tillståndshavaren väsentligen brutit mot radio- och TV-lagen avse- ende bestämmelserna om reklam och sponsring samt om otillbörligt gynnande av kommersiella intressen i program som inte är reklam, - tillståndshavaren, utan Radio- och medgivande, förfo- gar över mer än ett sändningstillstånd i sändningsområdet, - tillståndshavaren överlåter tillståndet till någon som redan har till- stånd i sändningsområdet om medgivandet till överlåtelsen påverkats av felaktiga eller ofullständiga uppgifter från tillståndshavaren, - staten, kommun eller landsting förfogar över ett tillstånd att sända lokalradio, eller - domstol funnit att ett program innefattat ett yttrandefrihetsbrott som innebär ett allvarligt missbruk av yttrandefriheten. Om en tillståndshavare begär att tillståndet skall återkallas, skall tillståndet anses ha upphört att gälla den dag en sådan begäran kom in till Radio- och eller den senare dag som tillståndshavaren angett. Utredningens förslag överensstämmer huvudsakligen med regering- ens. Remissinstanserna: De remissinstanser som svarat är i huvudsak po- sitiva. Tidningsutgivarna avstyrker dock förslaget om återkallelse för den som inte följer t.ex. bestämmelserna om reklam och sponsring, eget ma- terial eller villkor om sändningtid. De anser att en så ingripande åtgärd inte står i proportion till någon av dessa förseelser. Vad gäller förslaget om återkallelse vid allvarligt missbruk av yttrandefriheten anser Tid- ningsutgivarna att yttrandefrihetsbrott skall prövas exklusivt i den form och i de fora som anges i YGL. Skälen för regeringens förslag: Återkallelse av sändningstillstånd är en inskränkning i yttrandefriheten. Utgångspunkten är därför att den som fått sändningstillstånd också skall få bedriva sändningsverksamhet och att återkallelse inte får tillgripas förrän det finns mycket starka skäl för det (prop. 1995/96: 160 s. 144). En förutsättning för återkallelse enligt radio- och TV-lagen och lokalradiolagen är att åt- gärden inte framstår som alltför ingripande. Enligt 28 § lokalradiolagen får Radio- och återkalla tillstånd att sända lokalradio om tillståndshavaren inte inlett sändningsverksam- heten efter tillståndstidens början eller annars inte ut- nyttjat rätten att sända eller sänt endast i obetydlig omfattning av minst . För att förhindra att syftet med behörighetsreglerna i lokalradiolagen kringgås, nämligen att motverka nätverksbildningar och andra former av dominans, är det vidare möjligt att återkalla tillståndet om tillståndshavaren direkt eller indirekt förvärvar ytterligare ett tillstånd. Det eller de tillstånd som har meddelats efter det första tillståndet skall då återkallas. Om behörighetsbristen redan fanns när tillståndet meddelades, får återkallelse endast ske om tillståndsbeslutet påverkats av felaktiga eller ofullständiga uppgifter från tillståndshavaren. Detsamma gäller då ett tillstånd har överlåtits och Radio- och har godkänt överlåtelsen. Något utrymme för återkallelse finns alltså inte i fall där tillståndsmyndigheten har ändrat sig och vill återkalla men där varken vilseledande eller nya omständigheter har förekommit (se bet. 1992/93:KU15 s. 22). Likaså kan tillståndet återkallas om staten, kommun eller landsting förfogar över ett tillstånd. För att återkallelsereglerna skall kunna tillämpas finns det enligt 29 § lokalradiolagen en skyldighet för tillståndshavaren att på begäran lämna tillståndsmyndigheten uppgifter om sitt innehav av aktier och andelar i företag som har tillstånd att sända lokalradio och om avtal som han har träffat med ett sådant företag. Skyldigheten att på begäran lämna uppgifter omfattar även uppgifter om sådana innehav av aktier eller andelar i företaget och avtal som innebär att någon ensam har ett bestämmande inflytande i företaget. Regeringen anser att det även fortsättningsvis skall vara möjligt att återkalla sändningstillstånd för lokalradio. Det är av stor vikt att sändningstillstånd utnyttjas. Om det inte utnyttjas bör det återkallas och utlysas på nytt så att någon annan får möjlighet att utnyttja det. Det bör därför även fortsättningsvis vara möjligt att återkalla ett tillstånd om tillståndshavaren inte inlett sändningsverksamheten . Eftersom utrymmet i etern är begränsat bör även den som påbörjat verksamheten men bedriver den i mycket blygsam skala kunna få sitt tillstånd återkallat. Som sändning i obetydlig omfattning bör kunna betraktas inte bara sändningar som pågår endast under en liten del av dygnet utan även t.ex. brus, fågelkvitter eller korta inspelade program- slingor (prop. 1992/93:70 s. 52 f.). Radio- och TV-lagen ger möjlighet till återkallelse vid upprepade över- trädelser mot lagen. Det är enligt regeringens mening inte tillfredsstäl- lande att en innehavare av tillstånd för kommersiell radio kan sätta i sys- tem att bryta mot uppställda regler och ändå kunna fortsätta sina sänd- ningar. Det skall därför vara möjligt att återkalla tillstånd när en till- ståndshavare väsentligen brutit mot radio- och TV-lagen. Den tillstånds- havare som inte följer bestämmelserna om reklam och sponsring samt om otillbörligt gynnande av kommersiella intressen i program som inte är reklam bör kunna få sitt tillstånd återkallat. Det är självklart angeläget att ha sanktioner som går att använda så att syftet med reglerna uppfylls. Vid upprepade överträdelser mot vissa till- ståndsvillkor är återkallelse en sanktion som sällan går att använda efter- som det finns risk för att återkallelsen anses som en alltför ingripande åtgärd. Regeringen anser därför att det i sådana situationer är lämpligare att tillståndshavaren riskerar att tillståndet inte förlängs om han eller hon väsentligen brutit mot tillståndsvillkoren (se avsnitt 6. Det innebär att den som bryter mot ett tillståndsvillkor att sända eget material inte kan få tillståndet återkallat utan riskerar i stället att inte få tillståndet förlängt. Samma bör gälla för den som inte följer bestämmel- sen att sända minst eget material. Det är vidare viktigt att begränsningen i möjligheten att överlåta ett sändningstillstånd till någon annan som redan har tillstånd att sända lokalradio i sändningsområdet får betydelse under hela tillståndsperioden och att regeln inte kan kringgås (se avsnitt 6.7). Har en tillståndshavare, utan Radio- och medgivande, t.ex. genom andels- eller aktieköp kommit att disponera över mer än ett tillstånd i sändningsområdet bör det därför vara möjligt att återkalla sändningstillståndet. Återkallelsen bör då avse det eller de sist meddelande tillstånden. Vidare bör det vara möjligt att återkalla sändningstillstånd om staten, landsting eller kommun disponerar över ett sändningstillstånd. Likaså bör det vara möjligt att återkalla sändningstillstånd när till- ståndshavaren överlåter tillståndet till någon som redan har tillstånd i sändningsområdet om medgivandet till överlåtelsen eller tillståndsbeslu- tet påverkats av felaktiga eller ofullständiga uppgifter från tillståndshava- ren. Återkallelsen bör avse det eller de tillstånd som överlåtits på grund av de felaktiga eller ofullständiga uppgifterna. Bestämmelsen i 29 § lokalradiolagen om skyldighet att på begäran lämna uppgifter om innehav av aktier m.m. till Radio- och bör fortsätta att gälla. Utredningen har vidare föreslagit att ett tillstånd får återkallas om domstol funnit att ett program innefattat ett yttrandefrihetsbrott som innebär ett allvarligt missbruk mot yttrandefriheten. Ett tillstånd att sända närradio får återkallas om domstol funnit att ett program innefattat ett yttrandefrihetsbrott som innebär ett allvarligt miss- bruk av yttrandefriheten. I samband med att det förslaget remissbehand- lades ifrågasatte några remissinstanser om inte en motsvarande regel borde gälla för lokalradion. Även Lagrådet efterlyste en sådan regel. Regeringen ansåg dock inte detta behövligt med hänsyn till att närradion och lokalradion torde ha olika syften. Enligt regeringen fick frågan över- vägas på nytt om utvecklingen gick i en annan riktning och om det skulle finnas behov av en sådan regel (prop. 1992/93:70 s. 40). I samband med radio- och TV-lagens tillkomst utsattes regleringen återigen för kritik. Regeringen konstaterade att lokalradion huvudsakligen kommit att bli en musikradio och att något missbruk av yttrandefriheten inte förekommit i lokalradion. Med hänsyn härtill och att lokal- och närradiokommittén ut- redde den framtida lokalradion föreslog regeringen inte några föränd- ringar (prop. 1995/96:160 s. 149 f.). Enligt lokalradioutredningen har den hittillsvarande utvecklingen inte visat behov av en regel med innebörd att ett tillstånd skall kunna åter- kallas på grund av allvarligt yttrandefrihetsmissbruk. Men enligt utred- ningen kan det förändrade medielandskapet och den digitala utvecklingen förväntas medföra ett ökat antal tillstånd. Det finns därmed enligt utredningen anledning att införa en sådan regel även för kommersiell radio. Regeringen instämmer i utredningens förslag som innebär att ett till- stånd får återkallas om domstol funnit att ett program innefattat ett ytt- randefrihetsbrott som innebär ett allvarligt missbruk mot yttrandefriheten. Mål om yttrandefrihetsbrott handläggs i enlighet med de särskilda bestämmelser om förfarande som finns i bl.a. yttrandefrihetsgrundlagen. Sådana mål prövas under medverkan av jury, såvida inte båda parter har förklarat sig avstå från detta. Juryns prövning avser frågan om återkallelse skall ske. En förutsättning för återkallelse skall liksom vara att åtgärden inte framstår som alltför ingripande. På samma sätt som i radio- och TV-lagen skall ett tillstånd att sända lokalradio återkallas på begäran av tillståndshavaren. Lagrådet anser att den föreslagna bestämmelsen att en tillståndshavare kan frånträda ett till- stånd inte fyller någon självständig funktion vid sidan av möjligheten att återkalla ett tillstånd på egen begäran och att den föreslagna bestämmel- sen därför bör utgå och att tidpunkten för upphörande av tillstånd att sända lokalradio vid återkallelse på grund av tillståndshavarens egen be- gäran bör regleras särskilt i lagtexten. Regeringen ansluter sig till Lagrå- dets förslag. Radio- och bör liksom pröva ärenden om återkallelse av tillstånd (se avsnitt 6.9.1). 6.7 Överlåtelse Regeringens förslag: Ett tillstånd får överlåtas om Radio- och TV- verket medger det. Sådant medgivande skall inte lämnas om - förvärvaren inte är behörig att kunna få tillstånd, - förvärvaren redan har tillstånd att sända lokalradio i samma sänd- ningsområde, direkt eller indirekt genom företag i vilket förvärvaren har del som motsvarar av samtliga aktier eller andelar eller genom avtal ensam har ett bestämmande inflytande. Överlåtelse skall inte medges om det medför en påtaglig minskning av mångfalden i medieutbudet inom sändningsområdet. Om det finns särskilda skäl kan Radio- och ändå medge att överlåtelse sker trots att förvärvaren redan har tillstånd att sända lokalradio i samma sändningsområde. Den som förvärvar ett tillstånd övertar överlåtarens rättigheter och skyldigheter. Om ett föreläggande har meddelats mot den tidigare innehavaren, gäller föreläggandet även mot den nye innehavaren. Radio- och TV- verket skall underrätta den nye innehavaren om detta, annars gäller inte föreläggandet mot denne. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: och Kristna radionätet tillstyrker förslagen i stort medan Tidningsutgivarna avstyrker förslaget. Kristna radionätet anser att förslaget bör modifieras. I förslaget regleras överlåtelsen efter ägande av lokalradion, medan urvalet regleras efter ägande av alla medier. Denna inkonsekvens innebär en stor risk för kringgående av reglerna. Tidningsutgivarna anser att förslaget är konsek- vent mot bakgrund av förslaget om urvalskriterer men avstyrker förslaget av samma skäl som de avstyrker urvalskriterierna. Skälen för regeringens förslag: Enligt 18 § lokalradiolagen får ett tillstånd överlåtas till någon annan om Radio- och medger det. Sådant medgivande skall lämnas om förvärvaren är behörig att få till- ståndet. Om verket inte medger överlåtelsen är den utan verkan. Den som förvärvar tillstånd övertar överlåtarens rättigheter och skyldigheter som belöper efter beslutet om medgivande. Om ett föreläggande har meddelats mot den tidigare innehavaren, gäller föreläggandet även mot den nye innehavaren. Radio- och skall underrätta den nye in- nehavaren om detta annars är inte föreläggandet gällande. Utredningens föreslag innebär att det även fortsättningsvis skall vara möjligt att överlåta ett tillstånd. Radio- och skall lämna sitt medgivande till överlåtelsen om förvärvaren är behörig och inte redan har tillstånd att sända lokalradio i sändningsområdet. Föreligger särskilda skäl kan överlåtelse tillåtas trots att förvärvaren redan har tillstånd i sänd- ningsområdet. Regeringen instämmer i att det skall vara möjligt att överlåta tillstånd. Möjligheten för företag att få kredit för nödvändiga investeringar som krävs för att sända lokalradio är väsentligt större om tillstånden är möj- liga att överlåta. Att inte tillåta överlåtelse skulle därför utgöra ett hinder för etableringen av nya företag, vilket i sin tur skulle vara negativt från mångfaldssynpunkt. Ett annat skäl är att bolag som drivs kommersiellt bör ha möjlighet att överlåta sina tillgångar. Regeringen anser dock på samma sätt som utredningen att rätten till överlåtelse inte kan vara obegränsad eftersom ett av urvalskriterierna är sökandens ägarförhållanden. Den nuvarande regleringen med ensamt bestämmande inflytande är otillräcklig för att förhindra nätverk. Som ägandeförhållandena ser ut är det vanligt att någon direkt eller in- direkt äger större delar av flera bolag som har tillstånd med åtföljande inflytande utan att för den skull ha ett ensamt bestämmande inflytande. Regeringen föreslår därför, för att undvika att alla medier inom ett och samma sändningsområde domineras av en eller ett fåtal ägare, att det inte skall vara möjligt att överlåta tillståndet till annan som redan själv har, eller till en del motsvarande av samtliga aktier eller an- delar direkt eller indirekt ägs av juridisk eller fysisk person tillstånd för lokalradio i samma sändningsområde. Det skall inte heller vara möjligt att överlåta tillståndet om den nye innehavaren genom avtal ensam har ett bestämmande inflytande över annan innehavare av tillståndet i sändningsområdet. Detta är dock enligt regeringens uppfattning inte tillräckligt för att främja mångfalden inom sändningsområdet eftersom det skulle innebära att det alltid blir möjligt att överlåta ett sändningstillstånd till t.ex. en dagstidning fast det inte skulle ha varit möjligt för dagstidningen att er- hålla tillståndet vid en fördelningsprocess med flera sökande. Detta inne- bär som Kristna radionätet påpekar en stor risk för kringgående av reg- lerna. Därför bör medgivande till överlåtelse inte lämnas om det medför en påtaglig minskning av mångfalden i medieutbudet inom sändningsom- rådet. Det innebär t.ex. att starka och etablerade medieföretag inom sändningsområdet inte bör kunna erhålla tillstånd genom överlåtelse. Det bör emellertid enligt regeringens mening vara möjligt att medge undantag från kravet att förvärvaren inte direkt eller indirekt redan får ha tillstånd att sända lokalradio i samma sändningsområde om det finns sär- skilda skäl. Sådana skäl kan vara att överlåtelsen inte bedöms medföra att mediekoncentrationen inom området ökar, t.ex. om överlåtaren har fått mer än ett tillstånd i sändningsområdet. Även i det fallet att efterfrågan på sändningstillstånd i området är låg kan särskilda skäl anses föreligga. Överlåtarens skyldigheter och rättigheter bör även gälla för den nye innehavaren av tillståndet, t.ex. beträffande skyldighet att sända eget material och program med lokal anknytning. Förvärvaren övertar där- emot inte överlåtarens avgiftsskuld men blir naturligtvis skyldig att betala avgift för tiden efter den godkända överlåtelsen (prop. 1992/93:70 s. 50). Att överlåtaren befrias från sin skyldighet att betala avgift framgår av föreslagen ändring i lagen (1992:72) om koncessionsavgift på tele- visionens och radions område. 6.8 Överklagande Regeringens förslag: Beslut av Radio- och får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol om det gäller beslut om att 1. avslå ansökan om tillstånd, 2. inte medge överlåtelse av tillstånd, 3. inte förlänga ett tillstånd, 4. återkalla ett meddelat tillstånd, och 5. någon skall anses som innehavare av sändningsområde. Beslut som avses i 2-4 gäller om inte något annat för- ordnas. Överklagande av beslut som avses 1 och 4 skall handläggas skynd- samt. Beslut av och TV får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol om det gäller föreläggande vid vite att följa bestämmelser om skyldighet att sända eget material och program med lokal anknytning, sändningarnas beteckning samt skyldighet att lämna vissa uppgifter och rapportera till Granskningsnämn- den. Dessa förelägganden gäller även om de överklagas. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser är positiva till förslaget. Skälen för regeringens förslag Vilka beslut får överklagas Enligt regeringens mening saknas det anledning att frångå de principer i fråga om överklagande som gäller för lokalradion. Det innebär att Radio- och beslut om att avslå ansökan om tillstånd, att inte medge överlåtelse av tillstånd, att inte förlänga ett tillstånd och att åter- kalla ett meddelat tillstånd bör få överklagas. Liksom tidigare bör inte ett beslut om omfattningen av ett sändnings- område få överklagas eftersom en förändring av ett sändningsområde kan påverka andra sändningsområden. Bifall till ett överklagande skulle kunna leda till att omfattningen av en rad sändningsområden skulle behöva omprövas (prop. 1992/93:70 s. 55 f.) Ett beslut om att en viss till- ståndshavare skall anses som innehavare av ett visst tillstånd är inte ett beslut om sändningsområdes omfattning och därför överklagbart (prop. 1992/93:70 s. 55 f.). Enligt 13 kap 2 § radio- och TV-lagen får beslut av Radio- och TV- verket om sändningarnas beteckning överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Denna bestämmelse bör även gälla för lokalradion. Bestämmel- sen har sin motsvarighet i 39 § lokalradiolagen. Enligt 39 § lokalradiolagen får beslut av om föreläggande som har förenats med vite överklagas. Från denna bestäm- melse undantas vitesföreläggande att tillhandahålla inspelning, som inte får inte överklagas. Alla förelägganden som förenats med vite får inte överklagas. Uppdel- ningen följer den princip som föreslagits i prop 1993/94:160 s. 43 f. och som antagits av (bet. 1993/94KU:37, rskr. 1993/94:276). Denna princip innebär att vitesförelägganden som gäller skyldighet att lämna vissa uppgifter, t.ex. skyldigheten att lämna inspelning av program och att lämna uppgift för registrering om vem som äger ett satellitpro- gramföretag inte får överklagas. Beslut om vitesföreläggande att följa bestämmelser om sändningarnas innehåll får därmed överklagas. Utredningen har föreslagit att vitesförelägganden som meddelats be- träffande det egna materialet och beteckningar skall vara möjliga att överklaga men att det inte skall gå att överklaga ett föreläggande att lämna vissa uppgifter till . Regeringen anser dock att vitesförelägganden avseende skyldigheten att lämna vissa uppgifter till , liksom föreläggande som grundar sig på skyldigheten att rapportera om vissa villkor, bör kunna överklagas eftersom de riktas mot sändningarnas innehåll. Enligt 39 § lokalradiolagen får även vitesföreläggande avseende upp- gifter om aktieinnehav m.m. enligt 29 § lokalradiolagen överklagas. Ut- redningen har dock förslagit att detta inte skall vara möjligt på grund av de principer som gäller för överklagande av vitesföreläggande. Rege- ringen delar utredningens bedömning. Mot denna bakgrund bör det vara möjligt att överklaga beslut om förelägganden som har förenats med vite beträffande skyldigheten att sända eget material och program med lokal anknytning, sändningarnas beteckning, skyldighet att lämna vissa uppgifter till samt skyldighet att rapportera till hur vissa villkor har uppfyllts. Det innebär att förelägganden som har förenats med vite beträffande skyldighet att lämna inspelning och vissa upplysningar om innehav av aktier m.m. till Radio- och inte bör kunna överklagas. När skall beslut gälla? Enligt lokalradiolagen gäller i stort sett samtliga beslut även om de överklagas. Med det förslag till urval regeringen lägger fram bör beslut om att avslå ansökan om tillstånd gälla först då det vunnit laga kraft. En ändring av ett tillståndsbeslut skulle kunna innebära stora eko- nomiska skador för den som inlett verksamheten med stöd av beslutet. Följden skulle kunna bli att den berörda parten ställer krav på ekonomisk ersättning från staten. Enligt 38 § lokalradiolagen gäller beslut om att viss innehavare skall anses som innehavare av ett visst nyskapat sändningsområde först när det vunnit laga kraft. Regeringen föreslår ingen ändring av denna bestämmelse. Vitesförelägganden gäller i de flesta fall . Detta bör enligt regeringens mening, på samma sätt som utredningen föreslagit, även gälla för lokalradion avseende lokalradiosändningars innehåll, beteckningar, skyldighet att lämna vissa uppgifter till samt skyldighet att rapportera till hur vissa villkor har uppfyllts. Instansordningen I enlighet med vad som gäller bör beslut av och Radio- och överklagas till länsrätten som första instans. Vid tillståndsgivning kan ett överklagande av beslut om att avslå ansö- kan om tillstånd få avsevärda effekter. Ett överklagande innebär att samt- liga sökande hindras att inleda sändningar. De negativa effekterna av att beslutet om tillstånd inte gäller förrän de vunnit laga kraft kan därmed bli stora. För att prövningen i överinstans inte skall ta bör dom- stolen vara skyldig att handlägga överklagandet skyndsamt.