prop · GN03127 · 2000-01-01 00:00:00 — KPA avser att lämna de särskilda pensionsuppgifterna till RFV i form av datafil det avsedda året. Vidare utgår KPA från att man blir kompenserad för anpassningskostnader och eventuellt extra portokostnader. avstyrker förslaget samt anför bl.a. följande. Om ett nytt uppgiftslämnande ändå införs, måste RFV an- svara för information till de pensionsberättigade om att uppgifter hämtats från tjänstepensionsutbetalaren. Ett nytt uppgiftslämnnande bör omfatta endast de personer för vilka det finns ett uppenbart behov av uppgifter. Det går inte att lämna uppgifter så tidigt som . Vissa bolag har kvartalsvisa utbetalningar. Svårigheter kan finnas med att de- finiera och isolera tjänstepensioner i försäkringsbolagens register. Nä- ringslivets avstyrker att förslaget genomförs i nuvarande utformning samt anför bl.a. följande. Förslaget att den pen- sionsberättigade skall få meddelande från den uppgiftsskyldige om vilka uppgifter som lämnats är inte tillräckligt analyserat. Det framgår inte om det gjorts någon särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor. Nämnden påpekar att den i förslaget nämnda blanketten för särskild pensionsuppgift omfattas av samrådsskyldigheten enligt den s.k. samrådsförordningen (1982:668). KP Pension & Försäkring föreslår att meddelandet till den pensionsberättigade inarbetas i det meddelande om lämnad kontrolluppgift för inkomsttaxering som lämnas . Vidare uppskattar KP att anspassningsarbetet för systemomställning torde ta i anspråk tre eller fyra manmånader . Kostnaden för att skicka meddelande till de pensionsberättigade torde för KP:s del uppgå till . Skälen för regeringens bedömning: Det har, som redovisas i avsnitt 12.2, riktats kritik mot utredningens förslag att de pensionsberättigade själva skall lämna uppgift om t.ex. tjänstepensioner, som skall ingå i be- räkningsunderlaget för övergångsvis garantipension. Därvid har det framförts att uppgiftsskyldigheten i många fall kommer att gälla äldre personer, som haft pension och som kan ha svårt för att kunna lämna de önskade uppgifterna. Vidare har anförts att det kommer att medföra ett betydande arbete för försäkringskassorna att vid omlägg- ningen till övergångsvis garantipension hantera uppgifter från ett stort antal personer. Därvid har det pekats på möjligheten att i stället inhämta uppgifter om tjänstepensioner direkt från pensionsutbetalarna. Mot denna bakgrund har inom utarbetats ett förslag om att upp- gifter om tjänstepensioner skall lämnas av pensionsutbetalare. För att kunna beräkna övergångsvis garantipension måste försäkrings- kassan ha tillgång till uppgifter om bl.a. förekommande tjänstepensioner och hur dessa har beräknats. Det bör, såsom utredningen föreslår, finnas en skyldighet för den enskilde att lämna de uppgifter som behövs för till- lämpning av lagen om garantipension. Det stora flertalet av de personer som kommer att vara berättigade till övergångsvis garantipension uppbär redan folkpension i form av ålderspension när de föreslagna bestämmel- serna om övergångsvis garantipension avses träda i kraft. I åtskilliga fall kommer det att vara fråga om personer i mycket hög ålder som har upp- burit ålderspension . Det kan för en del av dessa vara förenat med betydande svårigheter att behöva redovisa sin tjänstepension till för- säkringskassan eller RFV enbart för att kunna få behålla sin ålderspen- sion intakt. En ordning som bygger på att beräkningen av övergångsvis garanti- pension i stor utsträckning bygger på uppgifter från de pensionsberät- tigade själva kommer enligt regeringens uppfattning att generera ett be- tydande merarbete vid handläggningen av pensionsärenden. Även de som betalar ut tjänstepensioner kommer i sådant fall sannolikt att få vidkännas en ökad belastning med förfrågningar från personer som uppbär tjänste- pensioner. En mer rationell ordning är att de som betalar ut tjänstepen- sioner i stället lämnar uppgift om dessa till RFV. Beräkningsunderlaget för övergångsvis garantipension kommer med en sådan ordning att bli mer tillförlitigt, än om varje pensionsberättigad själv skall redogöra för sina pensionsförhållanden. En sådan ordning kommer sannolikt också att ge färre ärenden om återkrav på grund av felaktig pensionsberäkning, än som skulle blivit fallet om de pensionsberättigade själva skall lämna uppgift om tjänstepensionerna. Regeringen anser att utbetalare av tjänstepensioner bör vara skyldiga att till RFV lämna uppgift om tjänstepensioner. För att kunna beräkna övergångsvis garantipension för januari månad behöver RFV ha tillgång till uppgifter om tjänstepension senast före- gående år. Ett alternativ skulle kunna vara att använda den kontrollupp- gift som lämnas till ledning för inkomsttaxeringen. Den kontrolluppgift som skulle kunna finnas tillgänglig i decmber månad har lämnats det året och avser inkomstförhållandena , vilka inte utan olägenhet kan läggas till grund för beräkning av övergångsvis garantipension för . Enligt promemorieförslaget skall en särskild pensionsuppgift lämnas för varje person född eller tidigare som har rätt till tjänstepen- sion. Det föreligger enligt regeringens uppfattning svårigheter med att ytterligare begränsa den grupp för vilka det bör lämnas uppgifter om tjänstepensioner, eftersom den enskildes samlade pensionsinkomster (med undantag för utbetalningar från privata pensionsförsäkringar eller pensionssparande) har betydelse för beräkningen av övergångsvis garan- tipension. För att å andra sidan kunna begränsa den pensionsberättigades uppgiftsskyldighet, måste han eller hon på något sätt få kännedom om vilka uppgifter om honom eller henne som har lämnats till RFV. Särskild pensionsuppgift skall enligt promemorieförslaget lämnas av dem som betalar ut tjänstepension, dvs. främst försäkringsföretag, under- stödsförening och arbetsgivare. Det är samma krets av organisationer eller personer som är skyldiga att för dessa tjänstepensioner lämna kontrolluppgifter enligt lagen (1990:3425) om självdeklaration och kon- trolluppgifter. I princip blir det därför inte någon utvidgning av antalet uppgiftsskyldiga. Regeringen anser att en pensionsutbetalare bör lämna uppgift för varje pensionsberättigad till vilken han utbetalar tjänstepension. Sådana upp- gifter kommer i princip inte att avse andra pensionsberättigade än dem för vilka det skall lämnas kontrolluppgift. Emellertid skall en uppgift om tjänstepension till RFV tillgodose ett annat informationsbehov än en kontrolluppgift som lämnas till ledning för inkomsttaxeringen. En upp- gift om tjänstepension till RFV bör i möjligaste mån även redovisa såda- na förändringar av en tjänstepension som kan förutses. Det bör t.ex. an- ges om en tjänstepension är tidsbegränsad. Ett annat exempel på en förut- sebar ändring kan föreligga när det för en tjänstepension gäller olika be- räkningssätt beroende på hur länge den har utbetalats. För att säkerställa att det vid omläggningen till den nya ordningen med övergångsvis garantipension finns ett underlag för beräkning av över- gångsvis garantipension för januari månad, måste det finns någon uppgift om tjänstepension tillgänglig året före omläggningen till den övergångsvisa garantipensionen. En ny ordning med särskild pensionsuppgift kommer emellertid att medföra vissa administrationskostnader för såväl de uppgiftsskyldiga som RFV. Vad gäller de uppgiftsskyldiga kan kostnaderna växla mellan de olika uppgiftslämnarna. Den information som enligt regeringens be- dömning bör redovisas i en pensionsuppgift finns emellertid redan till- gänglig hos de uppgiftsskyldiga. Vissa initialkostnader inför omlägg- ningen uppkommer däremot på grund av att det kan behöva göras en viss teknisk anpassning av befintligt datorstöd och utforma nya arbetsrutiner. Kostnaden härför är naturligtvis beroende av hur omfattande detta an- passningsarbete blir i de enskilda fallen. Under remissbehandlingen av promemorieförslaget har kritik riktats mot förslaget, bl.a. vad gäller kostnaderna för att lämna särskild pen- sionsuppgift samt meddelande därom till den pensionsberättigade. Det har under remissbehandlingen också anförts att förslaget inte innehåller någon godtagbar konsekvensanalys. Vidare föreligger det ett behov av att få in likartade uppgifter även för handläggningen av ärenden om bo- stadstillägg till pensionärer. Regeringen anser därför att frågor rörande utformningen av en ordning med överföring av pensionsuppgifter från den som betalar ut tjänstepension bör beredas ytterligare. En sådan be- redning bör göras i samarbete med RFV och de berörda institutionerna. Därvid bör eftersträvas en samordning med det informationsbehov som i detta hänseende föreligger även när det gäller bostadstillägg till pensio- närer. Regeringens bedömning är att förslag om pensionsuppgift från utbetalare kan lämnas i samband med att förslag till ett anpassat system för bostadstillägg till pensionärer lämnas . 13 Kostnader och finansiering 13.1 Administrationskostnader Regeringens bedömning: Kostnaderna för utvecklandet av datasys- tem i samband med införandet av den övergångsvisa garantipensionen beräknas uppgå till . Dessa kostnader bör finansieras med lån i . Utredningens bedömning: Utredningen har inte lämnat någon be- dömning om merkostnaden för administrationen. Remissinstanserna: () bedömer att resurser motsvarande 150 årsarbetare måste tillföras försäkringskassorna på grund av de nya reglernas komplexitet och den ökade be- slutsmängden. RFV förutsätter därvid att verket kan tillhandahålla ett modernt IT-stöd. RFV bedömer merutgifterna för att konstruera IT-stöd för den övergångsvisa garantipensionen till . Till denna kostnad måste, enligt verket, läggas kostnader om . för uppbyggnad och drift av IT-stöd för hantering av tjänstepensioner vilka även behövs med anledning av betänkande. Kostna- derna för ökade driftstider tillsammans med nya kostnader för inhämt- ning av uppgifter till beräkningsunderlaget medför att de totala drifts- och produktionskostnaderna beräknas uppgå till . För diverse informationsinsatser, direktinformation, porto, trycksaker, media etc. räknar RFV med en kostnad på . och ett flertal försäkringskassor har framfört liknande åsikter. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har eftersträvat att i möjligaste mån översätta det gällande regelverket för ålderspensioner och de särskilda skattereglerna för folkpensionärer på ett sådant sätt att den enskilda förmånstagaren inte får sänkt pension efter omläggningen. Detta har bl.a. resulterat i att de gällande reglerna i hög grad kommer att tillämpas även fortsättningsvis. Detta kan inte ske på ett enkelt sätt utan att vissa grupper får sänkningar av sin nettopension. Förståel- sen för det nya systemet kan i vissa fall försvåras av att de gällande benämningarna ändras och att förmånerna därvid i viss mån slås ihop. Förutom att grundskyddet i fortsättningen skall betalas ut i form av över- gångsvis garantipension, gäller enligt ett tidigare riksdagsbeslut att den 30-dels beräknade folkpensionen och ATP skall betalas ut i form av tilläggspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad pension (LIP). Speciellt mot bakgrund av att ändringarna i många fall berör mycket gamla människor vill regeringen betona vikten av omfattande informationsinsatser i samband med omläggningen. RFV har beräknat att kostnaderna för information kommer att uppgå till . En förutsättning för att förslaget om den övergångsvisa garantipensio- nen skall kunna genomföras är att de olika beräkningarna skall kunna ske datoriserat. För detta ändamål måste de befintliga datasystemen utvecklas och sannolikt nya skapas. Kostnaderna för att utveckla datasystem har av RFV beräknats till ca . Regeringen delar denna bedömning. Av budgetpropositionen för , prop. 1999/2000:1, framgår att förberedelser för det reformerade ålderspensionssystemet samt planerade följdreformer i form av anläggningstillgångar finansieras med lån i Riks- gäldskontoret. Således bör förändringarna i data- system finansieras med lån i . Regeringen avser att återkomma i fråga om finansieringen av kostnaderna för utbildning och information. Regeringens strävan har varit att förenkla utredningens förslag när det har varit möjligt utan att göra avkall på principen att de pensionsberät- tigade i möjligaste mån skall få oförändrad nettopension. Således har regeringen i tidigare avsnitt gjort bedömningen att uppgift om tjänstepen- sion bör kunna lämnas av utbetalanden. Regeringen avser att återkomma i frågan. Vidare har regeringen föreslagit att den av utredningen före- slagna kopplingen mellan utländska pensioner och skattesystemet endast skall ha betydelse initialt vid ikraftträdandet. De nämnda förenklingarna av utredningens förslag bör innebära att hanteringen av den övergångs- visa garantipensionen hos de olika försäkringskassorna underlättas be- tydligt. Det kan också konstateras att de framtida reglerna för förtidspension och bostadstillägg fortfarande bereds inom . Mot bak- grund av det anförda är det inte möjligt att i detta sammanhang ta ställ- ning till RFV:s bedömning att det finns behov av att öka antalet årsar- betare hos försäkringskassorna. Regeringen avser att återkomma i frågan om eventuell resursförstärkning efter det att de återstående delarna av anpassningen till det reformerade ålderspensionssystemet är på plats. 13.2 Utgifter och finansiering för övergångsvis garantipension Regeringens bedömning: Införandet av den övergångsvisa garanti- pensionen innebär att utgifterna för de ålderspensioner som betalas över statsbudgeten kommer att uppgå till ca . Dessa utgifter bör finansieras med allmänna skattemedel. Utredningens bedömning: Stämmer huvudsakligen överens med re- geringens bedömning. Remissinstanserna: tillstyrker utredning- ens förslag under förutsättningen att förändringen inte leder till ökade pensionskostnader för kommunsektorn. Förbundet förutsätter att kom- pensation för eventuella ökade kostnader ska ske fullt ut oavsett om det gäller en kommun, ett kommunalförbund eller annan arbets- givare (kommunalägt företag m.fl.). () konstate- rar att förslaget bedöms innebära att nettokostnaden blir densamma som enligt princippropositionens (prop. 1993/94:250) förslag. RRV har inget att erinra mot utredningens förslag. Skälen för regeringens bedömning: Övergången till ett system med helt beskattat grundskydd medför ökade utgifter för ålderspensioner. ökar även skatteinkomsterna. I ett första skede är det huvud- sakligen kommunerna som får del av de ökade skatteintäkterna, medan den övergångsvisa garantipensionen betalas över statsbudgeten. Frågan om hur detta skall justeras bereds inom . Även inkomsterna till kommer att öka när skatte- underlaget breddas i samband med att reglerna för den övergångsvisa garantipensionen träder i kraft. Den frivilliga kyrkoavgiften tas ut på samma underlag som kommunalskatten. Även administrationen sköts av skattemyndigheten. Genom förslaget beräknas skatteunderlaget öka med ca . Den genomsnittliga kyrkoavgiften uppgår till för vad gäller den frivilliga delen. Således kommer avgiftsin- komsterna till att öka med som mest ca . i samband med omläggningen. Möjligheterna att även justera för dessa inkomster ingår i den ovan nämnda beredningen. Regeringens förslag om övergångsvis garantipension beräknas öka ut- gifterna för ålderspensioner med . vilket framgår av tabell 13.1. beräknas skatteintäkterna öka med . Nettokostnaden beräknas därvid till . I de här redovisade beräkningarna har vi förutsatt att ökningen av pen- sionsutgifterna huvudsakligen finansieras med de ökande skatteinkomsterna inkl. inkomsterna från den frivilliga kyrkoavgiften. Den nettokostnad som kvarstår, dvs. beror till största delen på att den övergångsvisa garantipensionen är anpassad till en kommunalskattesats på . Pensionärer som bor i kommuner med lägre skatt än kommer således efter övergången att få högre pen- sion sedan skatten är avdragen jämfört med nuvarande system. Till viss del beror kostnadsökningen på att även om kommunalskatten i någon kommun skulle uppgå till så skulle pensionärer med låg pension erhålla en liten höjning av pensionen sedan skatt har erlagts. För när- varande kommer inte någon kommun upp till denna nivå. Den högsta kommunalskatten för är . Således räknar regeringen med en lägre nettokostnad än den som redo- visades av utredningen. Detta beror inte på att regeringens förslag skulle vara mindre generöst än det förslag som utredningen lämnade. Skillnaden förklaras bl.a. av att tidpunkten för ikraftträdandet har skjutits upp. Det föreslås nu att reglerna skall träda 2003. Utredningens förslag var . Detta innebär att färre pensionärer berörs av omläggningen jämfört med vad som skulle ha varit fallet . En annan orsak till att utgifterna blir lägre än med utredningens förslag har att göra med beskattningen av dödsbon. SGA-reglerna är speciellt förmånliga för den som inte har ålderspension under hela kalenderåret, t.ex. på grund av dödsfall. Därför blir beskattningen av ett dödsbo fördel- aktig efter en avliden ålderspensionär. Dessa fördelaktiga skatteregler har inte överförts till det nya systemet. Från och med ikraftträdandet be- skattas ett dödsbo efter en avliden pensionär på samma sätt som ett dödsbo efter en yngre person. Tabell 13.1 Nettokostnader för den övergångsvisa garantipensionen . Förändring i utgifterna efter skatt jämfört med det nuvarande systemet. Enligt nu- varande regler Med över- gångsvis ga- rantipension Förändring Ålderspensionsutgifter, totalt1 194,4 204,2 9,8 Skatteintäkter2 65,0 74,1 9,1 Nettoutgifter för ålderspensioner3 129,4 130,1 0,7 Källa: , , SCB 1 Avser utgifterna för ATP, folkpension och pensionstillskott enligt det nuvarande regel- verket och utgifterna för tilläggspension och övergångsvis garantipension efter övergången till ett helt beskattat grundskydd samt utgifter för tjänstepensioner och privata pensioner. 2 I skatteintäkter ingår även skatt på privata pensioner, löner och kapital. Den förändring som redovisas beror dock enbart på införandet av den övergångsvisa garantipensionen. 3 Kostnadsberäkningarna baseras dels på statistik från , dels på uppgifter från Storur- valet. Uppgifterna i urvalet avser . Antalet observationer i urvalet är 37 795. Framskrivningarna har gjorts av SCB och av . Bruttoutgifterna totalt för övergångsvis garantipension beräknas uppgå till . En tredjedel, ca . är ersättning för SGA. Två tredjedelar av utgifterna, ca . är ersättning för pensionstillskottet eller för den 40-delsberäknade folkpensionen. Folkpensionen finansieras delvis med skattemedel, delvis med me- del från AP-fonden. kommer den 40-dels beräk- nade folkpensionen helt att utbetalas i form av övergångsvis garantipen- sion och finansieras med allmänna skattemedel. Av tabellen nedan fram- går att merparten av utgifterna för den övergångsvisa garantipensionen kan hänföras till de kvinnliga pensionärerna. Även när det gäller den nämnda ökningen av nettoutgifterna för systemet på . så är det främst kvinnorna som får del av denna förbättring. Tabell 13.2 Fördelning av utgifterna för övergångsvis garantipension efter kön. Kvinnor Män Totalt 22,3 3,7 26 Källa: 14 Övergångsvis garantipension i internationella förhållanden 14.1 Inledning Vid utformning av såväl nuvarande regelsystem om folkpension i form av ålderspension som reglerna om garantipension har hänsyn tagits till att den försäkrade kan ha varit bosatt utomlands under den förvärvsverk- samma tiden eller bor utomlands som pensionär. Både enligt nuvarande regelsystem och för garantipensionen föreskrivs en försäk- ringstid om ett visst antal år för rätt till oavkortat grundskydd. Vidare finns regler för vad som skall gälla för utbetalning av grundskyddet till personer bosatta utomlands. Motsvarande regler föreslås i princip gälla för den övergångsvisa garantipensionen. Med hänsyn till internationella förpliktelser får emellertid de nationella reglerna inte alltid fullt genomslag. I detta avsnitt behandlas de avsteg från de nationella reglerna som EG-rätten kan medföra. Motsvarande avvikelser kan gälla även för medborgare i länder med vilka har träffat överenskommelse om socialförsäkringskonvention. I samman- hanget behandlas i korthet även den nordiska konventionen. 14.2 Förordningen (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen Förordning (EEG) nr 1408/71 innehåller regler som syftar till att genom samordning av medlemsstaternas lagstiftning säkerställa den sociala tryggheten för personer som flyttar inom gemenskapen. Den omfattar i huvudsak socialförsäkringsförmåner och s.k. familjeförmåner. Förordningen vilar på fem huvudprinciper: principen om en tillämplig lagstiftning, likabehandlingsprincipen, sammanläggningsprincipen, exportabilitetsprincipen och proratatemporis-principen. Principen om en tillämplig lagstiftning innebär att en person skall omfattas av lagstiftningen i endast ett medlemsland och som huvud- regel det land där arbete utförs. Likabehandlingsprincipen innebär att en person som omfattas av för- ordningen och som är bosatt i en medlemsstats område har samma rättigheter och skyldigheter i fråga om förmåner för social trygg- het och avgifter till sådana system enligt en medlemsstats lagstiftning som denna medlemsstats egna medborgare. Sammanläggningsprincipen innebär att anställda eller egenföretagare som arbetar i annan medlemsstat har rätt att lägga samman försäkrings- eller bosättningsperioder i syfte att uppfylla nationella krav för rätt till förmåner. Exportabilitetsprincipen innebär att kontantförmåner som utges vid bl.a. invaliditet eller ålderdom eller till efterlevande inte får minskas, ändras, innehållas, dras in eller konfiskeras med anledning av att den be- rättigade är bosatt i eller flyttar till ett annat medlemsland än det land som utger förmånen, om sådan förmån inte utges från bo- sättningslandet. Proratatemporis-principen innebär att den som har tjänat in rätt till pension i mer än ett medlemsland har, från vart och ett av dessa länder, rätt till pension i förhållande till intjänad tid i respektive land. En grundläggande princip bakom regelsystemet i förordning (EEG) nr 1408/71 är att det ankommer på den nationella lagstiftningen att uppställa regler om minskning av pensionsförmåner med hänsyn till annan pension eller social förmån. I den mån sådana regler medger reduktion av natio- nell pension kan, inom vissa gränser, motsvarande regler uppställas med avseende på förmåner som förvärvats enligt en annan medlemsstats lag- stiftning. I förordningens artikel 12.2, under rubriken "förhindrande av sam- manträffande av förmåner", föreskrivs som huvudregel att minsknings- regler i den nationella lagstiftningen får åberopas även gentemot för- måner som har förvärvats enligt en annan medlemsstats lagstiftning eller gentemot arbetsinkomst eller annan inkomst. Detta gäller dock inte om annat är föreskrivet i förordningen. Beträffande pensioner finns det såda- na föreskrifter i artikel 46 a-c. En pensionsförmån som prorataberäknats får inte samordnas med en annan utländsk förmån av samma slag. Med förmån av samma slag avses förmåner som utges på grundval av försäk- rings- eller bosättningsperioder som har fullgjorts av samma person, dvs. pensionen härrör från samma person. I artiklarna finns också bestämmel- ser om samordning mellan nämnd förmån och förmån av annat slag eller med annan inkomst. Med förmån av annat slag avses sådan förmån som inte betraktas som förmån av samma slag. Om den pensionsberät- tigade dels uppbär ålderspension beräknad på egen försäkringstid, dels efterlevandepension är dessa förmåner inte att betrakta som förmåner av samma slag. I en bilaga 4 D till förordningen förtecknas på vilka förmåner som be- stämmelserna i förordningen om minskning, innehållande och indragning av pensionsförmåner eller andra förmåner får tillämpas.