prop · GN0318 · 2000-01-01 00:00:00 — Accordingly, this Section clarifies that will be notified to Commission as a "system", as defined in Article 1 of the Finality Directive, and benefit from the provisions of the draft law and the legislative amendments. The explanatory memorandum also refers to the RTGS payment arrangement of the ESCB for EU-wide fund transfers (TARGET). In this connection, it may be noted that the separate Swedish arrangement within for the settlement of fund transfers in euro (euro-RIX) is linked with the other national RTGS systems of TARGET outside (through the "Interlinking" component). Fund transfers effectuated to and from through euro-RIX and the Interlinking should also fall within the scope of the provisions of the draft law. Accordingly, the Swedish authorities are encouraged in this respect to clarify the fact that euro-RIX forms an integral part of TARGET, which may be explained when notification of , including euro-RIX, is given to Commission. The ECB notes the proposed role of the Financial Supervisory Authority ("") under the draft law, and would like to make some comments. In this connection, s present status as a with a derogation under the Treaty is duly recognised (cf. Article 122 (ex Article 109k) of the Treaty). The exclusion of such a and its national central bank (NCB) from rights and obligations within the ESCB is laid down in Chapter IX of the Statute of the ESCB. The exclusion covers, among other provisions, Article 105 (2) of the Treaty and Article 3 of the Statute of the ESCB and, therefore, the basic ESCB task "to promote the smooth operation of payment systems" (Article 105 (2), fourth indent, and Article 3.1, fourth indent). With reference to the general remark (in item 2 above) concerning the future participation of in EMU, however, the following observations are intended to clarify certain general concepts in relation to the ESCB s conduct of this basic task. Whereas supervision has as its subject financial institutions (which may participate in settlement systems as indicated in Section 7 of the draft law), the subject for payment systems oversight is the settlement systems themselves. There are several shared objectives between the supervisory activity in respect of individual financial institutions and the oversight of payment systems. For instance, an institution subject to supervision may act as the operator of a payment system, and supervision and oversight activities will have certain shared objectives in relation to such an institution, thus calling for co-operation between the authorities involved. As reflected in the explanatory memorandum, the general focus of payment systems oversight is the avoidance of systemic risk within or between systems. 4.1 It is true, as noted in the explanatory memorandum (in Part 5.2.4 on page 56), that the Finality Directive does not regulate the in which the Member States may arrange their respective oversight regimes in relation to domestic settlement systems. On the other hand, the explanatory memorandum refers to the many reports concerning the oversight of settlement systems, notably the reports by central banks prepared under the auspices of (). In particular, the adoption of the so-called Lamfalussy standards for oversight contained in the Report of of Countries, (1990), provided a framework for the traditional central bank function of oversight in relation to payment systems. 4.2 In addition to the stipulation in the Treaty and the Statute of the ESCB that the promotion of the smooth operation of payment systems shall be one of "the basic tasks to be carried out through the ESCB" (item 4 above), and the central bank reports concerning oversight (item 4.1 above), Article 22 of the Statute may be noted. According to the latter provision, "the ECB may make regulations, to ensure efficient and sound clearing and payment systems within the Community and with other countries". 4.3 In , Section 2 of Chapter 1 of the amended Act on Riksbank ("lagen (1988:1385) om Riksbank") which, in its revised version, entered into effect on 1 January 1999 (the "Riksbank Act"), stipulates that Riksbank "shall [ ] promote a safe and efficient payment system". Prior to 1 January 1999 this task was laid down in Section 4 of the previous version of the Riksbank Act, as well as in Article 12 of Chapter 9 of the Constitution ("regeringsformen"). The governmental report of 2 October 1997 concerning the proposal for the new Riksbank Act ("Lagrådsremiss ställning") states (on page 69) that the promotion of a safe and efficient payment system "is a basic duty of the Riksbank" and that an "equivalent task applies for the ESCB". This equivalent ESCB task is the oversight function. 4.4 In view of the above, the ECB suggests that the legislative proposal should identify and refer explicitly to the specific nature of the oversight of payment systems, on the one hand, and the supervision of financial institutions, on the other hand. The Swedish Financial Supervisory Authority should maintain responsibility for the supervision of the financial institutions involved as system operators or participants in relation to systems under the draft law. Furthermore, the ECB recommends that the role of Riksbank as regards oversight (addressing the settlement systems as opposed to the entities involved) should be explicitly referred to in the draft law, whereby any oversight activity should be allocated to the Riksbank. , the arrangements for oversight should make reference to the basic task of Riksbank to promote the safety and efficiency of payment systems (which corresponds to the ESCB s equivalent task as determined by Article 105 (2) of the Treaty and Article 3 of the Statute of the ESCB). As a consequence, and although the Financial Supervisory Authority may be assigned the task of giving notification of systems to Commission, the envisaged approval of systems before notification should, in the ECB s view, be undertaken by the Riksbank in co- ordination and co-operation with the Financial Supervisory Authority. The definitions of "participants" and "indirect participants" in Article 2 (f)-(g) of the Finality Directive allow the Member States to accommodate the participation of "indirect participants" in systems. While the exclusion of indirect participants is also possible under the Directive, the inclusion of indirect participants (as defined in the Directive) is an option which, to the extent that it is followed, would contribute to the objective of avoiding systemic risk in the integrated financial markets of Europe. However, the legislative proposal does not include indirect participants and the ECB notes that it is stated in the explanatory memorandum (on page 55) that there is no such need in at the moment. Articles 3 and 5 of the Finality Directive concern the legal enforceability, binding effect and irrevocability of transfer orders. In this connection, it is possible to distinguish between the legal situation between contractual parties, on the one hand, and in relation to any third party, including a liquidator in the case of insolvency, on the other hand (cf. Part 5.3.2 of the explanatory memorandum). 6.1 Between the parties, and from the perspective of a sending (or receiving) participant, irrevocability means that a sending participant cannot revoke a transfer order, at least not beyond the time foreseen in the operating rules of a payment system. The ECB notes the conclusions of the explanatory memorandum in this respect (on page 64) and agrees that, between the parties in relation to a system, Swedish law already complies with the requirements of Article 3.1, first paragraph, and Article 5 of the Directive. 6.2 From the perspective of the receiving participant, irrevocability between the parties would not be sufficient, however, as a means to address systemic risk. The transfer of funds or securities, or the interest in securities, covered by a transfer order, should be settled through the system to the benefit of the receiving participant without the possibility for any third party, including in particular a liquidator, to hinder such settlement. Recital 9 of the Directive states, inter alia, that "the reduction of systemic risk requires in particular the finality of settlement." Such finality vis-à-vis third parties shall be ensured by the respective legal system in each and, in particular, in relation to any disruption to a system that could otherwise be caused by insolvency proceedings against a participant. Moreover, Article 5 concerning irrevocability also addresses third parties, including any liquidator. In this respect, the conclusion of the analysis of the explanatory memorandum (on page 65) that there is no need for specific rules in order to implement the Directive, may be further considered. Unless it is already clear under existing Swedish law, a statutory provision should be added, clarifying that transfer orders are legally enforceable and binding (Article 3 of the Directive), as well as irrevocable (in accordance with Article 5 of the Directive), also vis-à-vis a liquidator or any other third party. 6.3 In addition, Article 7 of the Directive stipulates that insolvency proceedings shall not have retroactive effect and the ECB notes that Swedish law does not provide for retroactive effects of insolvency proceedings through any so-called zero-hour rule. The ECB also notes the reference in the explanatory memorandum to Recital 13 and the interpretation of this provision (on pages 38-39 of the explanatory memorandum) concerning the possibility of recovery or restitution of any transfer order "outside the system". The ECB would favour an approach in this respect (as indicated by the reference to "fraud or technical error" in Recital 13) which upholds the objective of avoiding any revocation of a transfer order (or any unwinding of netting) in the system. The ECB notes and appreciates the very thorough Swedish analysis in relation to netting and welcomes the legislative amendment proposed for Section 1 of Chapter 5 of the Act on trading with financial instruments ("lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument"). In particular, the ECB welcomes the stipulation concerning the validity and effectiveness of multilateral netting, and notes the coverage also of close- out netting, within systems. The ECB notes the proposed Section 12 of the draft law concerning applicable law for systems and welcomes the clarification that the law governing the system shall also be binding vis-à-vis a bankruptcy estate (and, it is assumed, its liquidator) and the creditors in any insolvency proceedings. The ECB also notes the reflection in the explanatory memorandum (on page 56) concerning the risk of "forum shopping" by system operators with a view to applying the most favourable legal regime to its system, which again highlights the oversight aspect in relation to systems of which notification has been given under the Directive. The ECB also welcomes the legislative amendment to Section 10 of Chapter 8 of the Swedish Bankruptcy Code ("konkurslagen (1987:672)") in order to allow for the immediate realisation of certain collateral security by the security holder. The ECB shares the view (expressed on page 93 of the explanatory memorandum) that Article 9.2 of the Directive concerning the applicable law in relation to dematerialised or immobilised securities ought to be given a general application. Accordingly, the ECB welcomes the corresponding proposed legislative amendment of Section 1 of Chapter 6 of the Act on trading with financial instruments. The ECB confirms that it has no objection to this ECB Opinion being made public by the competent national authorities at their discretion. In the light of the importance to the international financial markets of a harmonised implementation of Community law in this field, the ECB is arranging for this Opinion to be copied to the competent national authorities of the Member States responsible for implementing the Finality Directive. Done at am on 26 1999. The Vice-President of the ECB Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om anmälan av system för avveckling av förpliktelser på finansmarknaden Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller för anmälan och godkännande av system för avveckling av förpliktelser att betala eller att leverera finansiella instrument (avvecklingssystem) på finansmarknaden. 2 § I denna lag avses med administratör: ett företag som är ansvarigt för verksamheten i ett avvecklingssystem, anmält avvecklingssystem: ett avvecklingssystem som en stat inom EES har anmält till Europeiska kommissionen eller till Eftas övervakningsmyndighet, central värdepappersförvarare: ett företag som har auktorisation att kontoföra finansiella instrument i avstämningsregister enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument, clearingorganisation: ett företag som har tillstånd att bedriva clearingverksamhet enligt lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet, EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, kollektivt obeståndsförfarande: konkurs eller annat därmed jämförbart kollektivt förfarande. Anmälan av avvecklingssystem till Europeiska kommissionen 3 § skall anmäla godkända avvecklingssystem och på begäran av avvecklingssystem som drivs av banken till Europeiska kommissionen. Något godkännande behövs inte för avvecklingssystem som drivs av . 4 § Efter samråd med kan godkänna ett avvecklingssystem enligt denna lag. 5 § Ett avvecklingssystem skall ha en administratör. Administratör i ett avvecklingssystem får vara: 1. clearingorganisation, 2. central värdepappersförvarare, 3. företag med tillstånd enligt 1 kap. 2 § bankrörelselagen (1987:617), samt 4. företag med tillstånd enligt 1 kap. 3 § 1, 2 eller 4 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. 6 § Ansökan om godkännande av ett avvecklingssystem görs av administratören. För godkännande krävs att systemet har 1. tre eller flera deltagare, 2. gemensamma regler och standardiserade arrangemang för att utföra överföringsuppdrag, 3. tillfredsställande regler, samt 4. regler som anger att svensk lag är tillämplig på systemet. 7 § Ett avvecklingssystem som uppfyller kraven i 6 § andra stycket och administreras av en clearingorganisation eller en central värdepappersförvarare skall godkännas. 8 § Ett avvecklingssystem som uppfyller kraven i 6 § andra stycket och administreras av ett företag med tillstånd enligt 1 kap. 2 § bankrörelselagen (1987:617) eller enligt 1 kap. 3 § 1, 2 eller 4 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, skall endast godkännas om det finns särskilda skäl och systemet tillgodoser de säkerhetskrav som är förenade med verksamheten samt är organiserat på ett sådant sätt att deltagarnas ekonomiska ställning i systemet kan överblickas. Vid bedömningen av om det finns särskilda skäl skall systemets betydelse för den finansiella stabiliteten beaktas. För godkännande enligt första stycket krävs vidare att administratören redovisar en plan över verksamheten. I planen skall de huvudsakliga risker som är förenade med verksamheten beskrivas liksom hur dessa risker skall hanteras (riskhanteringsplan). 9 § Deltagare i ett avvecklingssystem får vara: 1. och andra centralbanker, 2. och utländska offentliga institutioner som i sitt hemland driver verksamhet som är jämförbar med kontorets, 3. clearingorganisationer, 4. centrala värdepappersförvarare, 5. företag som har tillstånd enligt 1 kap. 2 § bankrörelselagen (1987:617), 6. företag som har tillstånd enligt 1 kap. 3 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, 7. utländska företag som i hemlandet driver sådan verksamhet som avses i 3 6, samt 8. andra företag som för egen räkning avvecklar förpliktelser att leverera finansiella instrument i systemet. Utländska företag som avses i första stycket 7 skall i hemlandet stå under betryggande tillsyn av en myndighet eller något annat behörigt organ. Upplysning om deltagande i avvecklingssystem 10 § En deltagare i ett anmält avvecklingssystem är skyldig att till var och en som har ett berättigat affärsmässigt intresse lämna upplysningar om i vilka system deltagaren deltar och de huvudsakliga bestämmelserna för dessa systems verksamhet. 11 § När har fått underrättelse om ett konkursbeslut avseende en deltagare i ett anmält avvecklingssystem, skall inspektionen underrätta den eller de myndigheter som respektive stat inom EES anmält till Europeiska kommissionen eller till Eftas övervaknings- myndighet som behörig mottagare av en sådan underrättelse. 12 § Om ett kollektivt obeståndsförfarande inleds mot en deltagare i ett anmält avvecklingssystem, gäller den lag som enligt systemets regler skall tillämpas för den deltagarens rättigheter och skyldigheter i systemet. Tillsyn m. m. 13 § övervakar efterlevnaden av denna lag. I fråga om tillsynen gäller vad som är föreskrivet i de lagar som reglerar institutens verksamhet, om inte annat följer av denna lag. Administratören av ett godkänt avvecklingssystem skall anmäla till vilka som är deltagare i systemet och underrätta inspektionen om varje förändring av deltagarna i systemet samt förändringar i övrigt av betydelse för systemets funktion. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, , får meddela närmare föreskrifter om 1. vad en ansökan om godkännande av ett avvecklingssystem skall innehålla och 2. skyldighet för administratören att lämna inspektionen nödvändiga upplysningar om verksamheten. 14 § För prövning av en ansökan om godkännande enligt denna lag skall sökanden betala avgift enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar. Om för bedömning av en viss fråga vid prövningen eller med anledning av förändringar av betydelse för systemets funktion behöver anlita någon med särskild fackkunskap, skall kostnaden för detta betalas av administratören. 15 § Godkännande av ett avvecklingssystem skall återkallas av om 1. administratörens tillstånd för clearingverksamhet enligt lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet eller auktorisation som central värdepappersförvarare enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument har återkallats, 2. administratörens tillstånd enligt 1 kap. 2 § bankrörelselagen (1987:617) eller enligt 1 kap. 3 § 1, 2 eller 4 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse har återkallats, eller 3. avvecklingssystemet inte längre uppfyller kraven i denna lag. skall underrätta Europeiska kommissionen samt Eftas övervakningsmyndighet om återkallelsen. Om det är tillräckligt får inspektionen i de fall som anges i första stycket 3 meddela varning i stället för att återkalla godkännandet. 16 § Beslut som meddelar med stöd av 4 och 15 §§ får överklagas hos kammarrätten. Andra beslut som meddelar enligt denna lag får överklagas hos länsrätten. Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten av länsrättens beslut. Inspektionen får bestämma att ett beslut om återkallelse enligt 15 § skall gälla . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 7 och 10 §§ konkurslagen (1987:672) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 kap. 7 § Försäljning av lös egendom som inte sker genom fortsättande av gäldenärens rörelse skall ske på auktion eller på annat sätt efter vad förvaltaren anser vara mest fördelaktigt för boet. Om egendom säljs till konkursgäldenären eller någon denne sådan närstående person som anges i 4 kap. 3 § skall försäljningen ha föregåtts av ett offentligt anbudsförfarande, om särskilda skäl inte gör det obehövligt. Lös egendom i vilken en borgenär har panträtt eller någon annan särskild förmånsrätt får inte utan hans samtycke säljas på annat sätt än på auktion, om hans rätt är beroende av försäljningen. Även om samtycke inte lämnas, får egendomen säljas på annat sätt än på auktion, om det är sannolikt att högre pris uppnås därigenom och om tillsynsmyndigheten medger det. Samtycke enligt andra stycket krävs inte när förvaltaren genom värdepappersinstitut säljer finansiella instrument, noterade vid en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad till gällande börs- eller marknadspris eller när det är fråga om försäljning av lös egendom genom fortsättande av gäldenärens rörelse. Samtycke enligt andra stycket krävs inte när förvaltaren säljer finansiella instrument, noterade vid en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad eller valuta till gällande börs- eller marknadspris eller när det är fråga om försäljning av lös egendom genom fortsättande av gäldenärens rörelse. Särskilda bestämmelser om överlåtelse av försäkringsbestånd finns i 14 kap. 26 och 27 §§ försäkringsrörelselagen (1982:713). 10 § En borgenär som innehar lös egendom med handpanträtt får själv ombesörja att egendomen säljs på auktion eller, när det är fråga om finansiella instrument som är noterade vid en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad, genom värdepappersinstitut till gällande börs- eller marknadspris. En sådan försäljning får dock inte utan förvaltarens samtycke äga rum tidigare än efter edgångssammanträdet. Borgenären skall minst innan han vidtar åtgärd för egendomens försäljning ge förvaltaren tillfälle att lösa in egendomen. Om det är fråga om ett fartyg eller gods i fartyg eller i luftfartyg eller intecknade reservdelar till luftfartyg, skall egendomen säljas exekutivt. En borgenär som innehar lös egendom med handpanträtt får själv ombesörja att egendomen säljs på auktion. En sådan försäljning får dock inte utan förvaltarens samtycke äga rum tidigare än efter edgångssammanträdet. Borgenären skall minst innan han vidtar åtgärd för egendomens försäljning ge förvaltaren tillfälle att lösa in egendomen. Om det är fråga om ett fartyg eller gods i fartyg eller i luftfartyg eller intecknade reservdelar till luftfartyg, skall egendomen säljas exekutivt. Finansiella instrument som är noterade vid en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad marknadsplats eller någon annan reglerad marknad, samt valuta får säljas till gällande börs- eller marknadspris, av den som har egendomen som säkerhet. Borgenären skall minst i förväg underrätta förvaltaren om tid och plats för en auktion som inte hålls i exekutiv ordning. Har egendomen sålts på annat sätt än exekutivt, skall borgenären för förvaltaren redovisa vad som har flutit in. Vill inte borgenären själv sälja egendomen, får förvaltaren ombesörja försäljningen. En inteckning i luftfartyg eller i reservdelar till luftfartyg som har lämnats som pant av den intecknade egendomens ägare får dock inte säljas av förvaltaren. Han får bara låta sälja den rätt till andel i inteckningen som enligt vad som är särskilt föreskrivet kan tillkomma gäldenären. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument dels att 1 kap. 1 § och 5 kap. 1 § samt rubriken närmast före 5 kap 1§ skall ha följande lydelse, dels att det skall införas en ny paragraf 5 kap. 3 § av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 1 § I denna lag betyder finansiellt instrument: fondpapper och annan rättighet eller förpliktelse avsedd för handel på värdepappersmarknaden, fondpapper: aktie och obligation samt sådana andra delägarrätter eller fordringsrätter som är utgivna för allmän omsättning, andel i värdepappersfond och aktieägares rätt gentemot den som för hans räkning förvarar aktiebrev i ett utländskt bolag (depåbevis), EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anmält avvecklingssystem: vad som anges i 1 § lagen (1999:000) om anmälan av system för avveckling av förpliktelser på finansmarknaden.