prop · GN03124 · 2000-01-01 00:00:00 — I 17 § regleras möjligheter att omhänderta en införselreglerad vara. Genom en ny andra mening har lagtexten utformats så att förutsättningarna för ett omhändertagande tydligare sammanfaller med den ordning som är avsedd med 17 a 17 d §§ (jfr prop. 1998/99:79 s. 85 ff och 99). I författningskommentaren till 22 § första stycket SL behandlas frågan om gränsdragningen mellan omhändertagande enligt 17 § inregränslagen och beslag. På förslag av Lagrådet har gjorts motsvarande tillägg som i 4 § första stycket. I en ny paragraf, 20 a §, finns en erinran om att det i SL finns särskilda bestämmelser om förundersökning, tvångsmedel, åtal m.m. (jfr 1 § andra och tredje styckena SL och författningskommentaren till de bestämmel- serna). Den straffbestämmelse i inregränslagen som avses är 19 §. 7.8 Förslaget om lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter I 2 kap. 14 och 15 §§ har hänvisningar till VSL ersatts med hänvisningar till SL. I 2 kap. 27 § finns nu en bestämmelse som gör att 13 § och 24 § första stycket VSL blir tillämpliga vid brott enligt den här lagen. Bestämmelserna i gäller förundersökningsbefogenhet för och åtalsrätt för de s.k. tullåklagarna. Bestämmelsen föreslås ersatta med en erinran om att det i SL finns särskilda bestämmelser om förundersökning, tvångsmedel, åtal m.m. (jfr 1 § andra stycket SL och författningskommentaren till den bestämmelsen). De straffbestämmelser lag som avses är 2 kap. 24 26 §§. 7.9 Förslaget till lag om ändring i tullagen (2000:000) I prop. 1999/2000:1262 föreslås bl.a. en ny tullag som skall ersätta den nuvarande tullagen (1994:1550). Här lämnas förslag om att införa ytterligare en paragraf i den nya tullagen. I denna paragraf erinras om att det i SL finns särskilda bestämmelser om förundersökning, tvångsmedel, åtal m.m. (jfr författningskommentaren till 1 § andra stycket SL). Paragrafen avser brottet tullförseelse enligt den nya tullagen (10 kap. 1 §). Brottet motsvarar brotten tullförseelse enligt 96 § i den nuvarande tullagen och 71 § tullförordningen. Promemorians lagförslag 1 Förslag till lag om straff för smuggling m.m. Härigenom föreskrivs följande. Allmänna bestämmelser 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ansvar m.m. beträffande gärningar som rör införsel till eller utförsel från landet av varor. Särskilda sådana bestämmelser finns i kungörelsen (1925:465) med särskilda bestämmelser om utförsel från riket av spritdrycker och vin, lagen (1960:419) om förbud i vissa fall mot införsel av spritdrycker, lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, fiskelagen (1993:787), tullagen (1994:1450), lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen, lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner, lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land som är medlem i Europeiska unionen, lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter samt i med stöd av dessa författningar meddelade bestämmelser. Lagen är inte tillämplig på varor som transporteras genom det i 2 § angivna området för territorium med fartyg eller luftfartyg som endast tillfälligt passerar genom området. 2 § En vara som avses i denna lag skall anses ha införts till eller utförts från landet när den har förts över gränsen för landområde, sjöterritorium eller luftrummet däröver. Straffbestämmelser m.m. Smugglingsbrott 3 § Den som uppsåtligt för in en vara till landet eller för ut en vara från landet i strid mot förbud eller villkor för införseln eller utförseln döms för smuggling till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till penningböter. Om gärningen gäller narkotika döms till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . För smuggling döms också den som uppsåtligt på otillåtet sätt förfogar över en vara som är belagd med införselförbud eller utförselförbud. Detsamma gäller den som uppsåtligt förfogar över en vara i strid mot villkor som uppställts för eller i samband med varans införsel eller utförsel. Bestämmelser om att införselförbjudna och införselreglerade varor under vissa förutsättningar får föras in i landet utan hinder av förbud eller restriktioner finns i lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor och lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land som är medlem i Europeiska unionen. 4 § Om brott som avses i 3 § är att anse som grovt, döms för grov smuggling till fängelse, lägst och högst eller, om gärningen gäller narkotika, lägst två och högst . Vid bedömning av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det inneburit en allvarlig kränkning av ett betydande samhällsintresse, om gärningsmannen varit försedd med vapen eller annat sådant hjälpmedel eller om gärningen annars varit av särskilt farlig art. Om gärningen gäller narkotika skall vidare särskilt beaktas om den utgjort ett led i en verksamhet som har bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett särskilt stor mängd narkotika eller annars varit av särskilt hänsynslös art. 5 § Den som av grov oaktsamhet förövar en gärning som avses i 3 § första stycket och därigenom ger upphov till fara för att en vara förs in till landet eller förs ut ur landet i strid mot förbud eller villkor döms för vårdslös olovlig införsel eller vårdslös olovlig utförsel till böter eller fängelse i högst , eller om brottet är ringa, till penningböter. Detsamma skall gälla den som av grov oaktsamhet förfar på sätt som avses i 3 § andra stycket och därigenom ger upphov till fara för att varan förfogas över i strid mot förbud eller mot villkor som ställts upp för eller i samband med varans införsel eller utförsel. 6 § För försök till smuggling samt för försök, förberedelse och stämpling till grov smuggling döms till ansvar enligt 23 kap. . Detsamma gäller förberedelse till smuggling av narkotika samt stämpling till sådan smuggling av narkotika som inte är att anse som ringa. Tullbrott (yttre gräns) 7 § Den som i samband med införsel eller utförsel av en vara uppsåtligt genom att undandra varan tullbehandling eller genom vilseledande uppgift till en tullmyndighet ger upphov till fara för att tull, annan skatt eller avgift undandras döms för tullbrott till böter eller fängelse i högst . För tullbrott döms också den som uppsåtligt förfogar över en oförtullad vara eller över restitutionsgods och därigenom föranleder att tull, annan skatt eller avgift undandras eller felaktigt tillgodoräknas eller återbetalas till honom själv eller annan. Detsamma gäller den som uppsåtligt förfogar över en vara i strid mot villkor som uppställts för befrielse från eller nedsättning av tull eller annan skatt. 8 § Om brott som avses i 7 § är att anse som grovt, döms för grovt tullbrott till fängelse, lägst och högst . Vid bedömande om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det rört mycket betydande belopp, om gärningsmannen använt falska handlingar eller vilseledande bokföring eller om förfarandet ingått som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt eller i större omfattning eller i annat fall varit av synnerligen farlig art. 9 § Den som av grov oaktsamhet förfar på sätt som anges i 7 § och därigenom ger upphov till fara för att tull eller annan skatt undandras eller felaktigt tillgodoräknas eller återbetalas till honom själv eller annan döms för vårdslös tulluppgift till böter eller fängelse i högst . 10 § För försök till tullbrott samt för försök, förberedelse och stämpling till grovt tullbrott döms till ansvar enligt 23 kap. . Cirkulationsordningsbrott (inre gräns) 11 § Den som uppsåtligt i syfte att undandra skatt som belöper på en vara, beträffande vilken cirkulationsordningens bestämmelser överträtts, ger upphov till fara för skatteundandragande döms för cirkulations- ordningsbrott till böter eller fängelse i högst . Med cirkulationsordningens bestämmelser avses i första stycket de bestämmelser, om ledsagardokument, säkerhet för skattebetalning och anmälningsskyldighet som finns i lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om alkoholskatt och lagen (1994:1776) om skatt på energi samt i artiklarna 7, 10, 13, 15 och 18 i rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, senast ändrat genom rådets direktiv /99/EG. 12 § Om brott som avses i 11 § är att anse som grovt, döms för grovt cirkulationsordningsbrott till fängelse lägst och högst . Vid bedömning av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det rört mycket betydande belopp, om gärningsmannen använt falska handlingar eller vilseledande bokföring eller om förfarandet ingått som ett led i en brottslighet som utövats systematiskt eller i större omfattning eller i annat fall varit av synnerligen farlig art. 13 § Den som av grov oaktsamhet med avseende på en vara, beträffande vilken cirkulationsordningens i 11 § angivna bestämmelser överträtts, ger upphov till fara för skatteundandragande döms för vårdslös tillämpning av cirkulationsordningen till böter eller fängelse i högst . 14 § För förberedelse och stämpling till grovt cirkulationsordningsbrott döms till ansvar enligt 23 kap. . Olovlig befattning med smuggelgods m.m. 15 § Den som uppsåtligt förvärvar, transporterar, förvarar eller avyttrar en vara som varit föremål för 1) brott enligt 3-5 §§ i denna lag döms för olovlig befattning med smuggelgods och 2) brott enligt 7-9, 11-13 §§ i denna lag eller 9 § lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen döms för olovlig befattning med skattepliktig vara till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är ringa, penningböter. Bestämmelser om straff m.m. för den som olovligt förvärvar, transporterar, förvarar, avyttrar eller på annat sätt befattar sig med narkotika finns i narkotikastrafflagen (1968:64). 16 § Om gärningsmannen i fall som avses i 15 § första stycket inte insåg men hade skälig anledning anta att varan varit föremål för sådant brott döms i fall som avses under 1) för vårdslös olovlig befattning med smuggelgods och i fall som avses under 2) för vårdslös olovlig befattning med skattepliktig vara till böter eller, om brottet är ringa, penningböter. Medverkan 17 § Har flera medverkat till en gärning som avses i 3-16 §§ tillämpas bestämmelserna i 23 kap. . Detta gäller emellertid inte om gärningen bedöms ha ett straffvärde som svarar mot enbart penningböter. Frivillig rättelse 18 § Den som frivilligt vidtar åtgärd som leder till att tull, annan skatt eller avgift kan påföras, tillgodoföras eller återbetalas med rätt belopp, döms inte till ansvar enligt 7-16 §§. Förverkande 19 § En vara som har varit föremål för brott enligt denna lag eller enligt 9 § lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen skall förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för egendomen får dess värde förklaras förverkat. Utbyte av brott enligt denna lag eller enligt 9 § lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Egendom som avses i första stycket första meningen får inte förverkas, om den efter brottet förvärvats av någon som inte haft vetskap om eller skälig anledning till antagande om egendomens samband med brottet. 20 § Egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag eller enligt 9 § lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen får förverkas, om ägaren eller någon som var i hans ställe förövat gärningen eller medverkat till denna eller haft utbyte av den samt om förverkandet behövs för att förebygga brott eller det annars finns särskilda skäl till det. I stället för egendomen får dess värde förklaras förverkad. I stället för förverkande av egendomen eller dess värde får rätten föreskriva att någon åtgärd vidtas med egendomen som förebygger fortsatt missbruk av den. I sådana fall får också en del av egendomens värde förklaras förverkat. 21 § När ett beslut om förverkande av egendom har vunnit laga kraft skall egendomen säljas genom försorg eller i den ordning som i allmänhet gäller för försäljning av förverkad lös egendom. Kan egendomen inte säljas, får den förstöras. Även sådan egendom som kan befaras komma till brottslig användning eller som annars är olämplig för försäljning skall förstöras. Om i stället för egendomen dess värde har förklarats förverkat och det fastställda beloppet har betalats från det att beslutet om förverkande vann laga kraft skall egendomen utlämnas till ägaren. I annat fall får egendomen säljas i den ordning som föreskrivs i första stycket och det fastställda beloppet tas ut ur de influtna medlen. Finns överskott, sedan kostnaderna för försäljningen dragits av, skall detta redovisas till ägaren eller någon annan rättsinnehavare. Förundersökning 22 § Förundersökning angående brott som avses i 1 § får inledas av en tullmyndighet. Vad som sägs i om undersökningsledare gäller då tullmyndigheten. Är saken inte av enkel beskaffenhet skall ledningen övertas av åklagaren så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet. Åklagaren skall även annars överta ledningen när detta är påkallat av särskilda skäl. När en undersökning leds av åklagaren får han anlita biträde av en tullmyndighet. Åklagaren får också när det är lämpligt uppdra åt en tulltjänsteman att vidta särskilda åtgärder som hör till utredningen. Innan förundersökning har hunnit inledas, får en tulltjänsteman och en tjänsteman vid hålla förhör och vidta andra utredningsåtgärder som är av betydelse för utredningen. Tvångsmedel Gripande m.m. 23 § En tulltjänsteman och en tjänsteman vid har samma rätt som enligt tillkommer en polisman att gripa den som misstänks för brott som avses i 1 § och att till förhör ta med den som befinner sig på den plats där ett sådant brott förövas. Beslag 24 § En tulltjänsteman och en tjänsteman vid har i fråga om brott som avses i 1 § samma rätt att ta egendom i beslag som enligt tillkommer en polisman. En tulltjänsteman, en tjänsteman vid och en polisman får även i andra fall än som avses i första stycket ta i beslag egendom om det finns anledning anta att den blir förverkad på grund av brott som avses i 1 §. Om beslag verkställs av någon annan än undersökningsledaren eller åklagaren och denne inte har beslutat om beslaget, skall anmälan skyndsamt göras till honom, varvid han skall pröva om beslaget skall bestå. 25 § Beslagtagen egendom skall förvaras av , om åklagaren inte bestämmer något annat. 26 § En myndighet som har om hand egendom som har tagits i beslag på grund av bestämmelserna i 19 § får låta försälja den om 1. den inte kan vårdas utan fara för förstöring, 2. vården av den är förenad med alltför stora kostnader, eller 3. det annars finns särskilda skäl. Om egendomen i fall som avses i första stycket inte kan säljas får myndigheten i stället besluta att egendomen skall förstöras. Om egendom, som sålunda sålts eller förstörts, inte förverkas har ägaren eller annan rättsinnehavare rätt till ersättning. För egendom som sålts utgår dock inte ersättning med högre belopp än vad som influtit vid försäljningen. Om egendomen har förstörts utgår ersättning med skäligt belopp. Spritdryck, vin, starköl och öl får säljas endast till den som är berättigad att tillverka eller att bedriva partihandel med sådana varor enligt alkohollagen (1994:1738). 27 § Om beslag som skett enligt denna lag hävs på 1. oförtullad egendom som införts från tredje land, direkt eller via ett EU-land, eller som har varit föremål för utförselåtgärder i förhållande till tredje land eller 2. punktskattepliktig egendom i den EU-interna trafiken, för vilken full skatt inte blivit erlagd här i landet och finns inte egendomen i besittning skall den överlämnas till . Har egendomen redan sålts skall köpeskillingen överlämnas till . Husrannsakan 28 § En tulltjänsteman och en tjänsteman vid har i fråga om brott som avses i 1 § samma rätt att företa husrannsakan som enligt tillkommer en polisman, om det är brådskande fall. Om det finns anledning anta att brott som avses i 1 § har förövats får en tulltjänsteman, en tjänsteman vid och en polisman utan förordnande företa husrannsakan i magasin och liknande utrymmen för att söka efter egendom som är underkastad beslag. Kroppsvisitation och kroppsbesiktning 29 § En tulltjänsteman har i fråga om brott som avses i 1 § samma rätt att besluta om kroppsvisitation och kroppsbesiktning som enligt tillkommer en polisman, om det är brådskande fall. Om det finns anledning anta att en person, som i samband med inresa till eller utresa från landet uppehåller sig i trakterna invid landgräns eller kuster eller i närheten av eller inom en flygplats eller något annat område som har direkt förbindelse med utlandet, har med sig egendom som kan tas i beslag enligt denna lag eller enligt någon i 1 § angiven författning, får en tulltjänsteman och en tjänsteman vid företa kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning på honom samt ta urinprov. På den som är får ytlig kroppsbesiktning företas endast om det finns särskilda skäl. Ingen får hållas kvar för urinprovstagning. En tulltjänsteman eller en tjänsteman vid som med laga stöd griper eller annars omhändertar eller avlägsnar någon får i anslutning till ingripandet kroppsvisitera denne i den utsträckning som är nödvändig av säkerhetsskäl samt tillfälligt omhänderta vapen eller andra farliga föremål. 30 § Under de förutsättningar som anges i andra stycket får chefen för en tullmyndighet besluta om särskild kontroll av varje resande som med ett visst transportmedel eller under en viss angiven, kortare tidrymd ankommer till eller avreser från en begränsad gräns- eller kustort eller annan plats som har förbindelse med utlandet. En särskild kontroll innebär att kroppsvisitation får företas under förutsättning 1. att det finns anledning anta att en eller flera resande, som med transportmedlet eller under tidrymden ankommer till eller avreser från platsen, har begått eller står i begrepp att begå ett brott mot in- eller utförselförbud eller in- eller utförselrestriktioner, 2. att det för fullbordat sådant brott inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 3. att tillräckliga uppgifter saknas för att rikta misstanke mot en bestämd person eller en mindre krets av personer 4. samt att det är oundgängligen nödvändigt med en särskild kontroll och en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig för att uppnå det särskilda resultatet. Ett beslut om särskild kontroll går i verkställighet men skall utan dröjsmål underställas prövning. 31 § Kroppsvisitation, som är av mera väsentlig omfattning, och kroppsbesiktning skall verkställas inomhus i avskilt rum eller i lämpligt utrymme i transportmedel samt, om undersökningsmannen eller den undersökte begär det och det kan ske utan större omgång, i vittnens närvaro. Kroppsvisitation och kroppsbesiktning beträffande kvinnor får inte verkställas eller bevittnas av andra än kvinnor, läkare eller legitimerade sjuksköterskor. Protokoll skall föras och bevis utfärdas om företagen kroppsvisitation och kroppsbesiktning, om den undersökte begär det vid förrättningen eller om föremål tas i beslag. Befogenheterna 32 § Beslut om användning av tvångsmedel får fattas endast av en tulltjänsteman och en tjänsteman vid , som har erforderlig utbildning. Detsamma gäller beträffande verkställighet av beslut om användning av tvångsmedel. Åtal och talan om förverkande 33 § Kan brott som avses i 1. 3 § eller försök till sådant brott eller 5 § föranleda påföring av en sådan avgift som avses i 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor, 2. 7 § eller försök till sådant brott eller 9 § föranleda påföring av tulltillägg enligt 82-84 §§ tullagen (1994:1550), 3. 11 eller 13 § föranleda påföring av transporttillägg enligt 4 kap. 1 § lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter eller 4. 9 § lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alko- holdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen föranleda påföring av en sådan avgift som avses i 7 § den lagen får åtal för brottet väckas endast när det med hänsyn till dess allvarliga art eller i övrigt finns särskilda skäl till det. Vad som sägs i första stycket gäller även talan om förverkande enligt 19 §. 34 § I mål om brott som avses i 1§, där straffvärdet svarar mot böter och det är uppenbart att rätten inte skulle döma till svårare påföljd, får talan föras av befattningshavare vid som bestämmer. En sådan befattningshavare får även som åklagare meddela beslut enligt 3 § fjärde stycket lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. Bestämmelserna i första stycket inskränker inte allmän åklagares åtalsrätt. 35 § Om ägaren till en vara, som kan förverkas enligt 19 §, inte är känd eller saknar känt hemvist inom landet, får talan om egendomens förverkande föras mot den hos vilken varan påträffades. Denna lag träder i kraft den , då lagen (1960:418) om straff för varusmuggling skall upphöra att gälla. Vad som i denna lag är föreskrivet om förverkande skall tillämpas även beträffande brott som har begåtts före ikraftträdandet, om detta leder till en lindrigare bedömning. 2 Förslag till lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) Härigenom föreskrivs i fråga om narkotikastrafflagen (1968:64) att 1-5 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Den som olovligen 1. överlåter narkotika, 2. framställer narkotika som är avsedd för missbruk, 3. förvärvar narkotika i över- låtelsesyfte, 4. anskaffar, bearbetar, för- packar, transporterar, förvarar eller tar annan sådan befattning med narkotika som inte är avsedd för eget bruk, 5. bjuder ut narkotika till för- säljning, förvarar eller befordrar vederlag för narkotika, förmedlar kontakter mellan säljare och köpare eller företar någon annan sådan åtgärd, om förfarandet är ägnat att främja narkotikahandel, eller 6. innehar, brukar eller tar annan befattning med narkotika döms, om gärningen sker upp- såtligen, för narkotikabrott till fängelse i högst . Den som olovligen 1. överlåter narkotika, 2. till landet för in eller från landet för ut narkotika, 3. framställer narkotika som är avsedd för missbruk, 4. förvärvar narkotika i över- låtelsesyfte, 5. anskaffar, bearbetar, för- packar, transporterar, förvarar eller tar annan sådan befattning med narkotika som inte är avsedd för eget bruk, 6. bjuder ut narkotika till försäljning, förvarar eller befordrar vederlag för narkotika, förmedlar kontakter mellan säljare och köpare eller företar någon annan sådan åtgärd, om förfarandet är ägnat att främja narkotikahandel, eller 7. innehar, brukar eller tar annan befattning med narkotika döms, såvitt avser en gärning enligt 1 och 3-7, om gärningen sker uppsåtligen, för narkotikabrott till fängelse i högst . Om straff m.m. för en gärning enligt 2 finns bestämmelser i lagen (1999:000) om straff för smuggling m.m. 2 § Är brott som avses i 1 § med hänsyn till arten och mängden narkotika samt övriga omstän- digheter att anse som ringa, döms till böter eller fängelse . Är brott som avses i 1 § 1 och 3-7 med hänsyn till arten och mängden narkotika samt övriga omständigheter att anse som ringa, döms till böter eller fängelse . 3 § Är brott som avses i 1 § att anse som grovt, skall för grovt narkotikabrott dömas till fäng- else, lägst och högst . Är brott som avses i 1 § 1 och 3-7 att anse som grovt, skall för grovt narkotikabrott dömas till fängelse, lägst och högst .