prop · GN03141 · 2000-01-01 00:00:00 — För att möta dessa anspråk har Arbetarskyddsstyrelsens funktion som chefsmyndighet effektiviserats som många beslutsfunktioner delegerats till yrkesinspektionsdistrikten. Förändringen har gått mot ökad målstyrning i inriktningsfrågor och minskad administrativ detaljstyrning. Samverkan inom verket har stärkts genom branschnätverk, tillsynsprojekt m.m. Även samarbetet mellan och Arbetarskyddsstyrelsens sakenheter har successivt utvecklats. Arbetarskyddsstyrelsen har genomfört en omorganisation. Syftet med denna har varit att stärka förutsättningarna att kompetensmässigt möta nya och komplexa tillsynsområden. Ett led i utvecklingen har varit att förtydliga de s.k. sektorsansvaren, t.ex. för olika typer av arbete. I den nya organisationen finns också på några områden ett s.k. processansvar. Ett exempel är ergonomiprocessen som syftar till att integrera ergonomifrågorna i andra sakområden och sektorer. Det har enligt Arbetarskyddsstyrelsen visat sig svårt att med nuvarande organisation av verket uppnå tillräcklig samordning i verksamheten. Vidare har risken för oklarhet i rollfördelningen ökat. Den nuvarande organisationen medför även dubbelarbete och att resurser låses inne på fel ställe. Den nuvarande organisationen framstår av många skäl som allt mindre ändamålsenlig. Detta har i hög grad sin bakgrund i de förändringar som skett i arbetslivet. Utvecklingen i arbetslivet har fört med sig nya risker. Framför allt har risker som har samband med arbetets organisation och fysisk och psykisk arbetsbelastning trätt i förgrunden som orsaker till ohälsa. De viktigaste områdena är belastningsskador, t.ex. till följd av repetitiva arbetsrörelser, och ohälsa till följd av stress och psykosociala förhållanden. Det kan konstateras att en kraftig ökning av antalet arbetssjukdomar har inträffat . Ökningen har varit kraftigast i fråga om stressrelaterade sjukdomar. Ökningen av arbetssjukdomar har bl.a. medfört brant stigande kostnader för samhället i form av försäkringsersättningar m.m. Denna utveckling ställer nya krav på tillsynen av arbetsmiljön. Kravställandet måste således till allt större del ske på områden som kräver mycket stora insatser för att åstadkomma en kompetent tillsyn, ändamålsenliga tillsynsmetoder och enhetlighet i bedömningarna. Större krav ställs på kompetens och metodutveckling inom tillsynen även av andra skäl. Helhetsbedömningar måste eftersträvas i tillsynsarbetet. Reglerna innehåller numera till största del s.k. funktionskrav som medger stor flexibilitet för arbetsgivaren att välja åtgärdssätt. Detta ställer särskilda krav på tillsynsmetoder för att kunna anpassa kraven till olika förutsättningar. För att påverka det förebyggande arbetet inom de företag och förvaltningar som är föremål för tillsyn har Arbetarskyddsstyrelsen utfärdat regler om s.k. internkontroll av arbetsmiljön, dvs. om arbetsgivarens interna rutiner och planering. Tillsyn av internkontrollen ställer höga kompetenskrav på den inspekterande personalen. Även på andra områden krävs specialistkompetens i tillsynen. Den kompetens som behövs på alla olika områden finns dock inte vid alla distrikt. medlemskap i har medfört nya uppgifter för tillsynen. Krav på tillverkare och leverantörer ställs i praktiken endast av Arbetarskyddsstyrelsen och leder i vissa fall till kontakter med EU- kommissionen eller med myndigheter i andra länder. Sådana ingripanden bygger på en marknadskontroll som måste ske både centralt och regionalt. Marknadskontrollen bygger dessutom i många fall på samarbete mellan i första hand de nordiska länderna. Krav mot leverantörer av produkter måste vidare samordnas med krav mot användare av samma produkter. geografiska indelning medför att ett distrikt bara kan ställa krav på verksamhet som bedrivs inom distriktets geografiska område. Detta har skapat allt större svårigheter genom att riksövergripande eller ambulerande verksamheter blivit allt vanligare. Motsvarande svårigheter uppstår även vid kravställande mot koncerner eller mot verksamheter som bedrivs i s.k. franchiseform. Detsamma gäller krav mot t.ex. byggherrar och projektörer. Regeringen anser det mycket viktigt att verksamheten bedrivs så att tillgängliga resurser används på ett rationellt sätt. Det är också viktigt att en effektiv mål- och resultatstyrning finns inom verket och att möjligheterna till kraftsamling tillvaratas. Den gemensamma metod- och kompetensutvecklingen behöver stärkas Att utveckla tillsynsmetoder och samordna insatser motverkas av den nuvarande splittrade organisationen. Detta har särskild betydelse för de nya områden för arbetsmiljötillsynen som tillkommit. Nuvarande organisation medför också hinder mot att använda kompetensen där den bäst behövs. Den innebär även konkreta hinder i tillsyn och kravställande, t.ex. när det gäller tillsyn av koncerner, ambulerande verksamheter. Styrning, ledning och uppföljning över distriktsgränserna är komplex och resurskrävande. Det kan vara svårt att organisera riktade insatser inom ett distrikt med inspektörer från ett annat distrikt. Regeringen anser att mycket starka skäl talar för att organisationen av arbetsmiljötillsynen bör förändras. Behovet har blivit akut genom utvecklingen i arbetslivet särskilt de kraftigt ökande kostnaderna för arbetsskador. Visserligen kan verksamheten inom ramen för den nuvarande organisation ytterligare utvecklas något men bara till en viss gräns. Snabbheten i ökningen av antalet arbetsrelaterade sjukdomar medför att de organisatoriska förändringar som behövs för att möta utvecklingen måste genomföras utan dröjsmål. Det är viktigt att snabbt få till stånd åtgärder för att på bästa sätt utnyttja de resurser som finns tillgängliga. Det utförligare utredningsarbete som efterlyses av några remissinstanser är enligt regeringens bedömning inte nödvändigt för att nu genomföra en sammanslagning. Arbetarskyddsstyrelsen har redovisat olika alternativa lösningar men stannat för förslaget att göra Arbetarskyddsstyrelsen och Yrkesinspek- tionen till en myndighet. Flertalet remissinstanser har ställt sig bakom förslaget. Enligt regeringens uppfattning innebär förslaget fördelar framför allt med hänsyn till att tillsynen på arbetsplatserna skall kunna stärkas och att tilldelade resurser skall kunna användas samhällsekonomisk effektivt. För förslaget talar också behovet av likformighet och rättssäkerhet. Ett ytterligare skäl för förslaget är att liknande förändringar gjorts på andra tillsynsområden. Här kan nämnas de ändringar som genomförts i fråga om och . Skälen till förändringarna var att i de fallen öka enhetligheten i myndighetsutövningen. Yrkesinspektionsdistriktens karaktär av regionala tillsynsorgan bör även i den nya organisationen bibehållas. Det är viktigt att nätverken och möjligheterna för arbetsmarknadens parter m.fl. att påverka på den regionala nivån inte försvagas. En ny organisation förutsätter att verksamheten efter en förändring analyseras och vidareutvecklas. Det är viktigt att det inom verket internt klargörs var i organisationen ansvaret för olika uppgifter ska läggas. Enligt regeringens uppfattning förefaller det ändamålsenligt att en styrelse för den nybildade myndigheten har samma ansvar och uppgifter som Arbetarskyddsstyrelsens nuvarande verksstyrelse. Denna fråga kommer emellertid att övervägas närmare inför utfärdandet av instruktionen för den nya myndigheten. Flera remissinstanser har tagit upp frågan om regional samverkan med arbetsmarknadens parter och yrkesinspektionsnämndens roll. Även denna fråga kommer att övervägas inför utfärdandet av instruktionen. Den kommer också att vara aktuell i verkets framtida organisations- utvecklingsarbete. Namnet på den sammanslagna myndigheten bör innehålla ordet arbetsmiljö. Regeringen instämmer i Arbetarskyddsstyrelsens förslag att myndigheten benämns . Som nämnts i inledningen har tillsynsuppgifter även enligt annan lagstiftning, såsom arbetstidslagen, lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete, tobakslagen, lagen om viktmärkning i vissa fall av gods som skall inlastas å fartyg och viss följdlagstiftning till . Dessa tillsynsuppgifter påverkas inte av ett ombildande av till en myndighet, annat än när det gäller överklagande av beslut enligt arbetstidslagen, lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete, tobakslagen samt lagen om viktmärkning etc. Överklagande till miljödomstol enligt påverkas inte av sammanslagningen. 5.2 Omprövning av beslut Regeringens bedömning: Ett system för obligatorisk omprövning av beslut bör inte införas . Arbetarskyddsstyrelsens förslag: Arbetarskyddsstyrelsen har föreslagit att beslut som fattar på regional nivå skall kunna omprövas på central nivå om det begärs av någon som berörs av beslutet. Vidare har Arbetarskyddsstyrelsen ansett att verket vid omprövningen i vissa fall skall kunna ändra beslut till klagandens nackdel men att detta inte behöver lagregleras. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på styrelsens förslag. LO är dock tveksam till att ändring inte skall kunna ske till klagandens nackdel vid omprövning av beslutet och Länsrätten i , SAF och anser att eventuella undantag från denna bestämmelse måste preciseras. Skälen för regeringens förslag: överklagas beslut av till Arbetarskyddsstyrelsen. Enligt Arbetarskydds- styrelsen är det vanligt att utredningen i överklagningsärendena kompletteras under handläggningen i Arbetarskyddsstyrelsen, ofta genom besök på arbetsstället. Detta beror på att det är vanligt att situationen i berörda företag eller förvaltningar förändras under ärendets gång. har antalet överklaganden från till Arbetarskyddsstyrelsen uppgått till mellan 50 och 70 . Antalet överklaganden från styrelsen till regeringen har varit mellan 10 och 20 . Överklagandena till regeringen har huvudsakligen gällt ärenden som först överklagats till styrelsen från . Överklagandena har relativt sällan lett till några sakliga ändringar i besluten. Däremot har det ofta förekommit anpassningar av utsatta tider eller till inträffade förändringar i den berörda verksamheten. I och med att och Arbetarskyddsstyrelsen slås ihop till en myndighet, försvinner en överklagandeinstans. Myndighets- förändringen leder alltså till ett tvåinstansförfarande i de fall beslut överklagas hos regeringen och ett fyrinstansförfarande i de fall ärendena prövas i förvaltningsdomstol. Arbetarskyddsstyrelsen har föreslagit att ett system för omprövning utformas så att prövningen i allt väsentligt kommer att innebära samma prövning som görs i överklagningsärenden hos styrelsen dvs. att omprövningen skall göras på central nivå, att de som deltagit i det tidigare beslutet inte får delta i omprövningen, att ärendena handläggs och föredras av en fristående arbetsenhet inom verket samt att alla viktigare beslut fattas i verksstyrelsen. Vidare har Arbetarskyddsstyrelsen föreslagit en lagregel om att omprövning inte skall kunna ske till nackdel för den klagande men har också anfört att det i vissa uppenbara fall ändå måste gå att ändra ett beslut till klagandens nackdel. Länsrätten i , SAF och , anser att det av rättssäkerhetsskäl i så fall måste klargöras under vilka förutsättningar verket kan fatta beslut som är till nackdel för klaganden. LO har påpekat att fler än en part skulle kunna begära omprövning och att det då förefaller omöjligt att en ändring av tidigare beslut inte skulle bli till nackdel för någon. Regeringen anser att även ett tvåinstanssystem i och för sig uppfyller tillräckliga krav på rättssäkerhet. Av praktiska skäl kan det som Arbetarskyddsstyrelsen föreslagit dock vara lämpligt med ett omprövningsförfarande utöver den möjlighet till omprövning som finns enligt 27 § förvaltningslagen (1986:223). Arbetarskyddsstyrelsen har hänvisat till annan lagstiftning där regler om omprövning finns, såsom i 21 kap. skattebetalningslagen (1997:483), 20 kap. 10 § lagen om allmän försäkring (1962:381) och 49 65 §§ lagen (1997:238) om arbetslös- hetsförsäkring. I dessa fall är det dock fråga om enpartsärenden, till skillnad från ärenden hos , där det kan finnas flera parter med motstridiga intressen. Regeringen anser att frågan om en obligatorisk omprövning inom behöver utredas ytterligare. är dessutom de processuella reglerna inom socialförsäkringsområdet föremål för översyn (utredningen [S 1998:06] om processuella regler inom socialförsäkringen). Regeringen anser därför inte att det i detta skede är lämpligt att införa ett system för omprövning vad gäller ärenden hos . Regeringen har dock för avsikt att återkomma i frågan. Att inte ha en obligatorisk omprövning av ärenden, kan visserligen medföra en ökning av antalet ärenden i överklagandeinstanserna. För de allmänna förvaltningsdomstolarna bör ökningen bli endast marginell. Antalet regeringsärenden kan emellertid förmodas öka. 5.3 Överklagande av beslut Regeringens förslag: beslut om tillämpning av föreskrifter om minderåriga i arbetsmiljölagen, föreläggande enligt lagen om arbetstid m.m. för husligt arbete, dispenser som avser arbetstidens längd enligt arbetstidslagen eller om tillstånd för nödfallsövertid, samt tillsyn när det gäller vissa lokaler och andra utrymmen enligt tobakslagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. De flesta övriga beslut som kan överklagas skall liksom kunna överklagas hos regeringen. Arbetarskyddsstyrelsens förslag: Styrelsen har föreslagit att endast beslut som fattar enligt tobakslagen skall kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget. Länsrätten i och Kammarrätten i anser att det föreslagna systemet för överprövning bör utredas ytterligare. Flera remissinstanser anser att även beslut som överklagas till regeringen bör flyttas över till allmän förvaltningsdomstol. Skälen för regeringens förslag: Vissa beslut som Arbetarskydds- styrelsen fattar rörande enskild är inte möjliga att överklaga. Överklagandeförbudet gäller beslut om tillämpning av föreskrifter om minderåriga som meddelats med stöd av 5 kap. 2 § tredje och fjärde styckena, 3 § andra stycket eller 5 § arbetsmiljölagen, beslut om föreläggande enligt lagen om arbetstid för husligt arbete samt dispenser som avser arbetstidens längd och tillstånd för nödfallsövertid enligt 19 § 1 4 och 9 § tredje stycket arbetstidslagen samt beslut rörande tillsyn när det gäller vissa lokaler och andra utrymmen enligt tobakslagen. Arbetarskyddstyrelsen har föreslagit att det införs en möjlighet att överklaga beslut enligt tobakslagen till allmän förvaltningsdomstol. Beträffande de övriga beslut för vilka överklagandeförbud nu råder, har Arbetarskyddsstyrelsen dock inte föreslagit att verkets beslut skall kunna överklagas. Kammarrätten i har ansett att frågan bör analyseras närmare och Länsrätten i har ifrågasatt om avsaknaden av en möjlighet att överklaga myndighetens beslut är lämpligt i dessa fall. Enligt Arbetarskyddsstyrelsen har det inte förekommit några överklaganden av beslut i ärenden om dispenser som avser arbetstidens längd eller om tillstånd för nödfallsövertid. Arbetstidsärenden handläggs hos styrelsens rätts- sekretariatet. Beslut i viktiga frågor fattas av arbetstidsnämnden medan övriga beslut fattas av generaldirektören eller chefsjuristen. Några överklaganden enligt tobakslagen, lagen om arbetstid m.m. i husligt arbete eller lagen om viktmärkning etc. har inte förekommit. Även om det således förmodligen är få fall där överklagande blir aktuellt, anser regeringen i likhet med Länsrätten i att det inte är acceptabelt att ha ett överklagandeförbud. I samtliga fall är det fråga om beslut för vilka det finns tydligt angivna kriterier och där det inte finns starka inslag av lämplighetsbedömningar, intresseavvägningar eller politiska ställningstaganden. I likhet med vad som gäller för beslut i ärenden om skyddsansvar enligt 3 kap. 8 10 §§ arbetsmiljölagen bör dessa beslut därför kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Statskontoret, SAF, och anser att även beslut som enligt nuvarande ordning överklagas till regeringen i stället bör prövas av allmän förvaltningsdomstol. Regeringen anser dock att denna fråga inte berörs av frågan om en sammanslagning av till en myndighet. Den behandlas därför inte närmare i detta sammanhang. Vidare har LO framställt önskemål om att en arbetstagarorganisations rätt att överklaga inte skall vara beroende av om organisationen tidigare yttrat sig i ärendet. Regeringen bedömer emellertid att inte heller denna fråga berörs av ombildandet av verket. Även denna fråga bör därför behandlas i annat sammanhang. 6 Kostnader och ikraftträdande 6.1 Ekonomiska konsekvenser Förslaget innebär att förutsättningar skapas för ett bättre resursutnyttjande inom arbetsmiljötillsynen. Bortfallet av Arbetarskyddsstyrelsen som överklagningsinstans innebär att ett större antal överklagningsärenden måste handläggas i . Detta kompenseras dock av en motsvarande besparing hos Arbetarskyddsstyrelsen. En viss ökning kommer enligt förslaget att ske av ärenden som skall överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det handlar dock högst om något enstaka ärende och kan inte antas medföra någon märkbar kostnadsökning. 6.2 Ikraftträdande De brant stigande kostnaderna för arbetsbetingad ohälsa gör det nödvändigt att genomföra den föreslagna omorganisationen av verksamhet utan onödig tidsfördröjning. Mot denna bakgrund bör bildandet av och de nya bestämmelserna träda i kraft . Några övergångsbestämmelser bedöms inte nödvändiga. Beslut som fattats av och som överklagats till Arbetarskydds- styrelsen men inte hunnit prövas där före ikraftträdandet skall överlämnas till regeringen eller till allmän förvaltningsdomstol. 7 Författningskommentar 7.1 Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) 7 kap. 1 § samt 8 kap. 7 och 9 §§ Paragraferna ändras i konsekvens med att ersätts av en enda myndighet, , se avsnitt 5.1. 9 kap. 2 § Paragrafen har behandlats i avsnitt 5.3. Ärenden om skyddsansvar enligt 3 kap. 8 10 §§ överklagas enligt första stycket liksom tidigare till allmän förvaltningsdomstol. Beslut om tillämpning av föreskrifter om minderåriga som enligt tidigare reglering fattades av i sista instans, får nu överklagas till länsrätt. Behörig domstol anges i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Om beslutet fattats vid ett lokalkontor, överklagas således beslutet hos den länsrätt inom vars domkrets lokalkontoret ligger i enlighet med 14 § andra stycket nämnda lag. Att även kan överklaga domstolens beslut följer av bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Om länsrättens beslut överklagas, krävs liksom tidigare enligt andra stycket prövningstillstånd i kammarrätten. Enligt tredje stycket får, liksom i tidigare reglering, andra beslut överklagas till regeringen. Liksom tidigare får emellertid enligt fjärde stycket beslut om föreskrifter inte överklagas. 3 5 §§ Ändringarna i paragraferna är föranledda av organisationsförändringen. Därutöver har redaktionella ändringar gjorts. 7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete 15 § Ändringarna är en följd av att ersätts av . 18 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.3. Beslut om föreläggande att vidta rättelse som enligt tidigare reglering fattades av i sista instans, får nu överklagas till länsrätt. Behörig domstol anges i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Om beslutet fattats vid ett lokalkontor, överklagas således beslutet hos den länsrätt inom vars domkrets lokalkontoret ligger i enlighet med 14 § andra stycket nämnda lag. Att även kan överklaga domstolens beslut följer av bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Om länsrättens beslut överklagas, krävs prövningstillstånd i kammarrätten. 7.3 Förslaget till lag om ändring i arbetstidslagen (1982:673) 20 22 och 24 §§ Ändringarna är en följd av att och Arbetarskydds- styrelsen ersätts av . Därutöver har vissa redaktionella ändringar gjorts. 29 § Det tidigare förbudet att överklaga Arbetarskyddsstyrelsens beslut om dispenser som avser arbetstidens längd eller beslut om tillstånd till nödfallsövertid har ersatts av en möjlighet att klaga till allmän förvaltningsdomstol. Behörig domstol anges i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Om beslutet fattats vid ett lokalkontor, överklagas således beslutet hos den länsrätt inom vars domkrets lokalkontoret ligger i enlighet med 14 § andra stycket nämnda lag. Att även får överklaga domstolens beslut följer av bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Prövnings- tillstånd krävs om ett beslut överklagas till kammarrätten. Övriga beslut, som meddelat enligt lagen, överklagas liksom tidigare till regeringen. Beslut om utfärdande av föreskrifter får emellertid liksom inte överklagas. 31 och 32 §§ Ändringarna är föranledda av organisationsförändringen. Därutöver har vissa redaktionella ändringar gjorts. 7.4 Förslaget till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) 19 § Ändringen innebär att har såväl central som omedelbar tillsyn när det gäller vissa lokaler och andra utrymmen. 25 § Det tidigare förbudet att överklaga Arbetarskyddsstyrelsens beslut rörande tillsyn över vissa lokaler och andra utrymmen har ersatts av en möjlighet att klaga till allmän förvaltningsdomstol. Behörig domstol anges i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Om beslutet fattats vid ett lokalkontor, överklagas således beslutet hos den länsrätt inom vars domkrets lokalkontoret ligger i enlighet med 14 § andra stycket nämnda lag. Att även får överklaga domstolens beslut följer av bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.3. 7.5 Förslagen i övrig lagstiftning Övriga lagändringar innebär endast att ersätts av . I lagen (1932:55) om viktmärkning i vissa fall av gods som skall inlastas å fartyg har också vissa redaktionella ändringar gjorts. Arbetarskyddsstyrelsens lagförslag Förslag till ändringar i 9 kap arbetsmiljölagen Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § Talan mot beslut av yrkesinspektionen föres hos arbetarskyddsstyrelsen genom besvär. 1 § Beslut som meddelat på regional nivå skall omprövas av myndigheten om det begärs av någon som berörs av beslutet. En omprövning skall göras på central nivå. De som på regional nivå deltagit i den slutliga handläggningen av ärendet får inte delta i omprövningen. Vid en omprövning får ett beslut inte ändras till nackdel för den som begärt omprövningen. 1 a § Bestämmelserna om överklagande i 21 § förvaltningslagen (1986:223) skall tillämpas på beslut som kan omprövas enligt 1 §. Bestämmelserna om överklagande i 23 och 24 §§ förvaltningslagen skall i tillämpliga delar gälla ansökningar om omprövning. får bestämma att ett beslut som skall omprövas tills vidare inte skall gälla. 2 § Arbetarskyddsstyrelsens beslut om föreskrifter samt styrelsens beslut i ärenden som avser tillämpning av föreskrifter meddelade med stöd av 5 kap. 2 § tredje och fjärde styckena, 3 § andra stycket eller 5 § får inte överklagas. 2 § beslut om föreskrifter får inte överklagas. Detsamma gäller verkets beslut i ärenden om tillämpning av föreskrifter, som beslutats med stöd av 5 kap. 2 § tredje och fjärde styckena, 3 § andra stycket eller 5 §. Beslut som kan omprövas enligt 1 § får inte överklagas. Om sådana beslut ändå överklagas skall överklagandet behandlas som en begäran om omprövning. Beslut om att avvisa en begäran om omprövning på grund av att den kommit in för sent får inte överklagas. Arbetarskyddsstyrelsens beslut i ärenden som avser skyddsansvar enligt 3 kap. 8 10 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Domstolens beslut får överklagas även av Arbetarskyddsstyrelsen. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Andra beslut, som Arbetarskyddsstyrelsen i särskilda fall har meddelat enligt denna lag eller med stöd av regeringens förordnande enligt lagen, får överklagas hos regeringen. 2 a § beslut i ärenden som avser skyddsansvar enligt 3 kap. 8 10 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.