prop · GN03140 · 2000-01-01 00:00:00 — BNP är inte något invändningsfritt mått på välståndet i ett land. redovisar som ett komplement också utvecklingen av bruttonationalinkomsten, BNI. har BNI per person ökat , dvs. inkomsterna i har ökat betydligt långsammare än produktionen. gör bedömningen att också BNI-utvecklingen har varit svagare i än i andra länder, främst mot bakgrund av att exportprisernas utveckling i förhållande till importpriserna har varit svagare i vårt land än i omvärlden. Även om ekonomisk tillväxt har uppenbara begränsningar som mått på allmän livskvalitet är det oundvikligt att produktionens och inkomsternas utveckling har stor betydelse, inte bara för hushållens konsumtionsmöjligheter utan också för våra möjligheter att slå vakt om de grundläggande välfärdssystemen. Den ekonomiska tillväxten bestäms av dels insatsen av arbete och kapital i produktionen, dels hur effektivt dessa resurser används, dvs. Antalet arbetade timmar i var 1998 drygt en procent lägre än 1970. skedde en minskning av insatsen av arbete, bl.a. till följd av minskad genomsnittlig arbetstid och ökade möjligheter till ledighet. ökade åter antalet arbetade timmar. En starkt bidragande orsak var den ökade sysselsättningsgraden till en högsta nivå på av det totala antalet personer i arbetsför ålder. Konjunkturnedgången under den tidigare delen av ledde till att antalet arbetade timmar åter minskade. Däremot har konjunkturuppgången inte medfört en motsvarande uppgång i insatsen av arbete i produktionen. Kapitalstockens utveckling har också betydelse för hur produktionen utvecklas. Tillgängliga uppgifter pekar på att realkapitalstocken per sysselsatt har utvecklats sämre i än i andra länder. Bruttoinvesteringarna som andel av BNP har 1998 haft en negativ utveckling i såväl som EU medan motsvarande andel i efter en uppgång åter nått samma nivå som . slutsats är att den sämre utvecklingen för realkapitalstocken per sysselsatt i jämfört med många andra kan vara en bidragande orsak till den lägre tillväxten i vårt land. Den tredje faktorn som bestämmer den ekonomiska tillväxten är produktivitetsutvecklingen. var produktivitetsutvecklingen i högre än i men lägre jämfört med EU-länderna. förbättrades produktivitetsutvecklingen för del och var betydligt starkare än i de flesta andra länder. Att helt hänföra över relativt svaga tillväxt till någon enskild faktor är inte möjligt. Olika förhållanden har lyfts fram i den ekonomiska debatten men uppfattningarna skiljer sig åt när det gäller vilken betydelse de har haft. En förklaring som väger tungt är bristande konkurrens inom många delar av ekonomin. Det beror delvis på att en betydande del av produktionen har skett inom den offentliga sektorn, men också på att konkurrensen har varit begränsad inom många delar av det privata näringslivet. Bristen på konkurrens har också speglats i att prisnivån i legat betydligt över priserna i de flesta andra EU-länder. Enligt en analys som genomfört på uppdrag av regeringen låg den svenska prisnivån över EU-genomsnittet, vilket innebar en relativ förbättring i förhållande till då differensen till nackdel uppgick till . I rapporten av näringspolitiken (Ds 2000:12) konstateras att tillsammans med hade den högsta köpkraftskorrigerade prisnivån för privat konsumtion bland EU-länderna. Figur 4.2 visar prisnivån i jämfört med , och EU . Prisnivåindex för , EU, och . Benchmarkingrapporten redovisar också två andra indikatorer på hur väl marknader och konkurrens fungerar i . När det gäller statligt stöd placerar sig i mitten bland EU-länderna (figur 4.3). Det finns dock skäl att utesluta transportstödet från jämförelsen på grund av att speciella förhållanden på detta område försvårar rättvisande jämförelser. När jämförelsen begränsas till att avse statligt stöd till tillverkningsindustrin är näst efter det EU-land som har den lägsta nivån på statsstödet. Den tredje indikatorn anger andelen sysselsatta i privat sektor och syftar till att belysa omfattningen av den konkurrensutsatta delen av ekonomin. Bland EU-länderna har den minsta privata sektorn med detta mått mätt. Figur 4.3 Statligt stöd per capita i Europeiska unionen. Årliga genomsnitt priser. Totalt statligt stöd, exklusive till jordbruk och sjöfart. BNP-tillväxten har ibland setts som ett hot mot miljön och människors intresse av en ekologiskt hållbar utveckling. redovisar olika forskningsresultat rörande de komplicerade sambanden mellan tillväxt och miljö. Även om kunskapen om dessa samband är begränsad tyder internationella studier på att en tillväxt upp till en viss nivå ökar de miljöskadliga effekterna. Därefter minskar utsläppen med stigande BNP per person. Mätningar av olika miljörelaterade faktorers utveckling i visar i flera fall en vändpunkt omkring . Efter denna tidpunkt fortsätter BNP per person att stiga som vissa utsläpp och s.k. undvikandekostnader sjunker. Av framgår att vissa miljöproblem tycks ha ett entydigt samband med ökad BNP per person. En jämförelse mellan olika länder visar att det finns ett tydligt samband mellan inkomstnivå per person och koldioxidutsläpp, där i-länderna har betydligt högre utsläpp än . slutsats är att det inte finns något tydligt samband mellan ekonomisk tillväxt och miljöpåverkan. I takt med att inkomsten stiger skapas resurser för att utveckla ny och miljövänligare teknik. Vidare ökar ofta efterfrågan på en god miljö vid ökade inkomster. I ett kortare perspektiv kan däremot ökade miljökrav utgöra restriktioner på den ekonomiska tillväxten. Ekonomisk tillväxt bidrar inte heller automatiskt till en god miljö. pekar också på att även de ekonomiska och sociala aspekterna bör omfattas för att begreppet skall vara meningsfullt på lång sikt. Flera av slutsatser har i andra sammanhang betraktats som kontroversiella, bl.a. vad gäller att redan nu är hållbart. Utredningens beräkningar innehåller t.ex. inte de allvarligaste miljöproblemen som klimatgaser och den biologiska mångfalden. Vidare visar de scenarier som har tagits fram inom arbete med att formulera ett Hållbart att tekniska förbättringar i sig inte är tillräckliga för att nå miljömålet på klimatområdet. Strukturpolitiken har blivit viktigare Den ekonomiska politiken har i allt högre grad kommit att fokuseras på strukturpolitik som tveksamheten har ökat när det gäller möjligheterna att bedriva finanspolitisk finjustering . I stället har man alltmer betonat stabilitet och förutsägbarhet som mål för den ekonomiska politiken för att skapa förutsättningar för ekonomisk aktivitet, inte minst för företagens investeringar. De strukturella reformer som har genomförts i den svenska ekonomin har vanligen syftat till att öka effektiviteten genom ökad konkurrens och förbättrade incitament till arbete. De strukturella reformerna har också ställt krav på omställning och flexibilitet hos företag och anställda. Detta kan på kort sikt medföra negativa effekter, exempelvis i form av utslagning av arbetskraft. På är det dock positivt även för arbetsmarknaden att produktmarknaderna fungerar effektivt. Genom att öppna marknader för konkurrens erbjuds möjligheter för nya företag, nya människor och nya idéer att utmana gamla och ineffektiva strukturer. Det öppnar också möjligheter för nya grupper att göra sig gällande och bidra med sina särskilda erfarenheter. På många områden har exempelvis ungdomar, kvinnor och invandrare i högre grad än tidigare utnyttjat möjligheterna att starta eget och på så sätt fört in ett nytt tänkande som har bidragit till en mer dynamisk utveckling. Effektiva varu- och tjänstemarknader är också en förutsättning för en effektiv arbetsmarknad. En förbättrad konkurrens på varu- och tjänstemarknaderna är sålunda ett viktigt komplement till de insatser som görs inom bl.a. arbetsmarknadspolitiken för att öka sysselsättningen. Detta är en följd av de goda förutsättningar för en snabb produktivitetstillväxt som konkurrensen i allmänhet ger upphov till. Den snabba produktivitetstillväxten tenderar att sänka arbetskraftskostnaderna per producerad enhet, givet de krav på reallöneutveckling som löntagarna har. Sänka arbetskraftskostnader leder i sin tur till stärkt konkurrenskraft och ökad efterfrågan på arbetskraft. Starka konkurrensförhållanden motverkar även risken för en alltför snabb löneutveckling i ekonomin. Om konkurrensen är hård minskar företagens möjligheter att övervältra kostnaderna för de löneökningar som överstiger produktivitetstillväxten på konsumenterna. Alltför höga löneökningar kommer därför ofelbart att leda till en sämre sysselsättningsutveckling inom den aktuella branschen. Vetskapen om detta tenderar att dämpa lönekraven i avtalsförhandlingarna. På kort sikt uppkommer dessutom en för sysselsättningen betydelsefull engångseffekt när konkurrensförhållandena skärps på tidigare ineffektiva marknader. Skärpta konkurrensförhållanden pressar prisnivån och sänker vinstmarginalerna på de aktuella marknaderna. Prisnedgången kan i vissa fall vara betydande och utsträckt över en relativt . bidrar de sänkta vinstmarginalerna till att minska inflationstrycket i ekonomin vilket kan vara av speciell betydelse i en uppåtgående ekonomi. Behovet av att strama åt penningpolitiken minskar vilket innebär att den allmänna efterfrågan på arbetskraft kan fortsätta att stiga än vad som skulle ha varit fallet om konkurrensförhållandena inte hade skärpts. I rapporten av näringspolitiken redovisas sex indikatorer på en väl fungerande arbetsmarknad. I jämförelserna med andra länder ligger mycket bra till när det gäller befolkningens läsförmåga, benägenheten att flytta mellan olika regioner och kvinnors sysselsättningsintensitet. Däremot har en väsentligt sämre placering i fråga om sysselsättningsintensitet för män och utländska medborgare, arbetslösheten bland män och kvinnor samt andelen högre utbildade på arbetsmarknaden. Rapporten redovisar också indikatorer på hur väl lönebildningen fungerar i . Resultatet är att ligger relativt dåligt till i en internationell jämförelse. har en rad strukturåtgärder vidtagits, som i många fall har haft direkta återverkningar på marknadernas funktionssätt. Reformerna började på det makroekonomiska planet med kredit- och valutaavreglering. Parallellt öppnades det finansiella tjänsteområdet för utländska etableringar. Den finansiella lagstiftningen har reformerats i syfte att öka konkurrensen som den finansiella stabiliteten bibehålls. Reformer på skatte- och socialförsäkringsområdena syftade till att öka incitamenten till arbete och sparande. infördes en ny EG-anpassad konkurrenslag som förbjuder konkurrensbegränsande samarbete mellan företag och missbruk av ett företags dominerande ställning. Överträdelser av förbuden kan medföra en form av företagsböter, s.k. konkurrensskadeavgift. lagstiftning medgav endast att ett företag kunde åläggas att fortsättningsvis upphöra med ett konkurrensbegränsande beteende om skadliga effekter kunde bevisas. Flera viktiga åtgärder har genomförts för att höja effektiviteten i den offentliga sektorn, bland annat genom att tillåta mer konkurrens. Statsbidragen till kommunerna har lagts om för att effektivisera resursutnyttjandet, och en ny lag om offentlig upphandling har tillkommit. Ett Råd för konkurrens på lika villkor mellan privat och offentlig sektor har inrättats. På bostadsområdet har räntesubventionerna minskat kraftigt och bostadspolitiken har skiftat från produktionsstöd till att fokusera på efterfrågesidan, dvs. ge stöd till de boende. Vidare har det statliga stödsystemet avreglerats och förenklats. Därigenom får både producenter och konsumenter nu bära en större del av både kapital- och produktionskostnaderna, men obalansen mellan storstad och landsbygd har lett till bostadsbrist i storstäder och tomma lägenheter i många mindre kommuner. Regeringen har därför i en PM lyft möjligheten till att införa en bostadsförsörjningsplan i kommunerna. Betydande förändringar har skett vad gäller transporter, kommunikation och energi. Statliga monopol har avskaffats, etableringsfrihet har införts och reformer och omregleringar har genomförts. På det hela taget har förändringarna lett till ökad konkurrens och högre effektivitet. Konsumenterna har i allmänhet kunnat dra fördel av ett ökat utbud, en större variation av erbjudna tjänster och lägre priser. har på vissa av de berörda områdena negativa effekter förekommit som visar betydelsen av tydliga spelregler för att styra aktörernas beteende på en marknad som öppnats för konkurrens. Inom EU pågår ett arbete med att följa de strukturella reformer som görs i medlemsländerna, den s.k. Cardiffprocessen. Den ökade internationaliseringen innebär nya förutsättningar för den ekonomiska politiken. Dels ställer formella krav på bland annat budgetunderskott och skuldkvoter. Dels innebär kapitalets och arbetskraftens ökade rörlighet praktiska begränsningar på hur mycket den ekonomiska politiken framför allt skattepolitiken kan avvika från den ekonomiska politik som förs i andra länder. Utrymmet för diskretionär finanspolitik är således betydligt mindre än . I stället har den ekonomiska politiken alltmer kommit att inriktas på strukturåtgärder som ett komplement till stabiliseringspolitiken. Svensk ekonomi fungerar på många punkter väsentligt bättre . Den rådande högkonjunkturen skapar förutsättningar för god tillväxt och fallande arbetslöshet. Den ogynnsamma ekonomiska utveckling i ett längre perspektiv som har redovisats understryker dock betydelsen av att lägga en grund för en uthållig ekonomisk utveckling som återställer tidigare gynnade position bland jämförbara länder. Regeringens bedömning är att det fortfarande finns en potential för strukturella reformer som skulle bidra till högre resursutnyttjande och ökad konsumentnytta samt till en högre tillväxt . En hållbar utveckling förutsätter att ekologisk, social och ekonomisk uthållighet kan förenas Målet om en hållbar samhällsutveckling omfattar både ekologiska, sociala och ekonomiska aspekter. Dessa tre aspekter är ömsesidigt beroende av varandra och måste vägas samman på ett balanserat sätt för att målet om en hållbar utveckling skall uppnås. Ytterst handlar det om att tillförsäkra nuvarande och kommande generationer goda framtidsutsikter och en god livskvalitet. har regeringen uttalat att arbetet med att ställa om till ekologisk hållbarhet skall fortsätta och påskyndas. skall vara ett föregångsland i arbetet för en hållbar utveckling. Målet är att lämna över ett samhälle till nästa generation där de stora miljöproblemen är lösta. skall möta på ett sätt som ger förutsättningar för en uthållig och hög ekonomisk tillväxt samt vidmakthålla och utveckla välfärden. Dagens politik för en hållbar utveckling har växt fram ur insikten om allvaret i olika miljöhot ozonlagrets uttunning, växthuseffekten, försurningen, övergödningen, giftiga ämnens effekter på hälsa och miljö samt ohållbart användande av naturresurser. förändras också bilden. De hot mot miljön som vi nu ser framför oss gäller i stor utsträckning s.k. diffusa utsläpp (små men många utsläpp) vilka är av mer komplicerad natur än de punktutsläpp som tidigare åtgärdats. Livsstilsfrågor, konsumtionsmönster, samhällets organisation och planering uppmärksammas därför allt mer. Det innebär att en politik för hållbar ekologisk utveckling måste ses som nära sammankopplad med den ekonomiska och sociala utvecklingen. Den snabba internationaliseringen påverkar ramarna för näringspolitiken. Insatser för en hållbar utveckling måste därför i hög grad ske inom ramen för samarbetet inom den Europeiska unionen. I och med att Amsterdamfördraget trädde i kraft , skrevs målet om hållbar utveckling in i både och EG-fördraget. I EG- fördraget står också att miljö och hållbar utveckling skall integreras i unionens alla verksamhetsområden, i syfte att uppnå hållbar utveckling. Vid toppmötet i enades stats- och regeringschefer om att arbetet med att integrera miljö och hållbar utveckling i unionens samtliga politikområden ska konkretiseras och intensifieras. Den globala konkurrenssituationen och den ekonomiska och politiska utvecklingen i olika delar av världen påverkar möjligheter att agera för en hållbar utveckling. Den allt längre gående globaliseringen av ekonomin medför att t.ex. handeln med varor över nationsgränserna intensifieras och med denna även den diffusa spridningen av föro- reningar via varorna. En internationell samverkan i arbetet med en hållbar utveckling är därför nödvändig . EU:s inre marknadsregler och internationella produkt- och materialstandarder är här viktiga utgångspunkter. Genom att integrera miljöhänsyn i politiken som rör den inre marknadens funktion kan den inre marknaden verka för en ökad miljöanpassning. En marknad med en fungerande konkurrens utmärks av att producenterna tävlar om att tillmötesgå konsumenternas krav. Säljare som uppfyller de miljökrav som konsumenterna ställer och är beredda att betala för kommer att få framgång på marknaden. En väl fungerande konkurrens kan därmed främja både en ekologiskt hållbar utveckling och kravet på ekonomisk uthållighet. En förutsättning för att konsumenterna skall kunna ställa relevanta miljökrav, och ge uttryck för dem genom sitt val av varor och tjänster, är att de har tillgång till enkel och tillförlitlig information om produkternas egenskaper och om konsekvenserna av valet av inköpsställe. En viss sådan information om produkternas egenskaper finns för ett antal konsumentprodukter i form av miljömärkning, bl.a. det nordiska Svanenmärket och EU-blomman. Vad gäller miljöanpassning av produktionsprocessen belyses den av företagens miljöredovisningar. En miljöredovisning riktad till allmänheten och andra intresserade är obligatorisk inom EU:s frivilliga miljöledningsystem EMAS. Användningen av miljöledningsystem inom näringslivet ökar och innebär att företag och organisationer på ett systematiskt och framåtsyftande sätt kan strukturera sitt arbete för att minska negativ miljöpåverkan. En utveckling mot ekologisk hållbarhet kräver att näringslivet satsar resurser på forskning och utveckling. På en konkurrensmarknad kommer företagen att försöka läsa av kundernas preferenser och avsätta resurser för att få fram nya produkter och produktionsmetoder som bedöms tillmötesgå köparnas önskemål bättre än konkurrenternas. En väl fungerande konkurrens kan därför stimulera en miljöinriktad forskning och utveckling. Marknaden löser dock inte på egen hand alla miljöproblem genom en spontan anpassning av efterfrågan och utbud. På kort sikt kan t.ex. en önskvärd miljöbefrämjande åtgärd vara företagsekonomiskt olönsam. I sådana sammanhang kan det vara nödvändigt att styra och stödja marknadens beteende med administrativa eller ekonomiska styrmedel som internaliserar miljökostnader i marknadspriserna. När miljökrav ställs i form av lagstiftning innebär detta en utökad regelmassa som företagen har att iaktta. För små företag kan sådana regleringar innebära både en större administrativ börda och en tyngre ekonomisk belastning än för stora företag. Likaså kan små företag ha svårigheter att anpassa sig till marknadens krav på miljöanpassning och därmed att dra fördel av konkurrensfördelar som detta kan ge. Låga etableringströsklar och goda förutsättningar för tillväxt i små företag är viktiga för en hållbar samhällsekonomisk tillväxt och uthålligt hög sysselsättning. Mot denna bakgrund är det viktigt att på olika sätt stödja småföretag i den ekologiska omställningen. Konsumentperspektivet i fokus En väl fungerande ekonomi förutsätter starka och upplysta konsumenter som genom medvetna och rationella val av produkter och inköpsställen utnyttjar sina möjligheter att påverka produktionen. En viktig uppgift för det allmänna är därför att på olika sätt skapa goda förutsättningar för konsumenterna i rollen som marknadsaktörer. Målen för konsumentpolitiken är bl.a. att konsumenterna skall ha en stark ställning på marknaden och att hushållen skall ha goda möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra resurser effektivt. Den ekonomiska utveckling som har redovisats ovan innebar bl.a. att många hushåll fick känna av ett minskat ekonomiskt utrymme och att skillnaderna mellan olika samhällsgrupper ökade. Det kan synas betydelselöst om hushållens ekonomi förbättras genom höga inkomster eller låga priser. I praktiken innebär dock ofta åtgärder för att höja ersättningen till produktionen risker för ett ökat inflationstryck. Åtgärder för att pressa priserna är däremot definitionsmässigt inflationsdämpande. med hög inflation så som var fallet till mitten av bedöms större resurser ha omfördelats mellan olika samhällsgrupper genom inflationen än genom den traditionella fördelningspolitiken. Inflationens inkomsteffekter går i allmänhet i motsatt riktning jämfört med trygghetssystemens. Det finns därmed starka skäl, särskilt med hänsyn till ekonomiskt svaga grupper i samhället, att betona konsumentperspektivet och vikten av prisstabilitet i den ekonomiska politiken. Konkurrenskraft förväxlas ibland med konkurrens. Från näringslivets sida betonas ofta betydelsen av ekonomisk styrka för att företagen skall kunna hävda sig mot konkurrenter eller leverantörer. Men företagsekonomisk styrka är inget självändamål, utan måste ses i relation till förmågan att tillfredsställa konsumenternas behov. Konsumenternas möjligheter att hävda sig på marknaden, och därigenom styra produktionens och distributionens inriktning, är måttstocken på hur väl näringslivet fyller sin funktion. Det kan ligga i konsumenternas intresse att företagen har möjlighet att utnyttja stordriftsfördelar för att pressa kostnader och priser. I andra fall är det framför allt viktigt att nya företag, nya produkter och nya idéer inte hålls tillbaka av etablerade företag som har makt att dominera marknaden. Den rätta avvägningen mellan stordrift och förnyelse kan bara uppnås om marknadens tyngdpunkt ligger i konsumentledet. Den generella näringspolitiken måste se till både producent- och konsumentintressen vid utformningen av åtgärder för att främja ekonomisk tillväxt och välstånd. Producentperspektivet har haft en starkare röst vid avvägningen mellan olika intressen. Konkurrenspolitiken är i grunden ett uttryck för konsumentintresset och har till syfte att ge konsumenterna tillgång till en mångfald av varor och tjänster med rätt kvalitet och låga priser. Enligt regeringens bedömning finns det skäl att mer än sätta konsumentperspektivet i fokus för den ekonomiska politiken. i en global ekonomi Internationaliseringen av det svenska näringslivet har ökat . Handelshindren har avvecklats i snabb takt, inte bara genom det allt intensivare regionala samarbetet i utan också globalt genom en rad multilaterala handelsförhandlingar inom det Allmänna tull- och handelsavtalet, (sedermera världshandelsorganisationen, WTO). Även om handelsutbyte med länderna utanför , inte minst , får en allt större betydelse dominerar fortfarande handeln med EU-/EES-länderna på den inre marknaden den svenska utrikeshandeln. utrikeshandelsberoende är stort. Svenska företag avsätter en allt större del av sin produktion på utländska marknader som fler utländska företag och produkter träder in på den svenska marknaden. har t.ex. präglats av ett kraftigt ökat inflöde av utländska direktinvesteringar till . Den ökade internationaliseringen av världsekonomin är ett uttryck för nya och mer komplexa samband mellan handel och direktinvesteringar samt ett ökat beroende mellan multinationella företags verksamhet i olika länder. handel med de övriga EU-länderna är stor. I och med medlemskapet har fått en mycket stor hemmamarknad, den inre marknaden består av 380 miljoner konsumenter. Under de tre första kvartalen gick av den svenska varuexporten till , medan EU-länderna svarade för av den svenska varuimporten. Den svenska BNP-tillväxten har av beräknats bli högre genom att deltar i den inre marknaden.