prop · GN0395 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:95 Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att sådana dagar där den anställde skulle haft rätt till sjuklön, men i stället haft kostnader för resor till och från arbetet vilka ersatts av arbetsgivaren, skall anses motsvara sjuklönedagar när sjuk- periodens längd fastställs. Vidare föreslås att i de fall det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat i en sjukperiod, men det kan antas att förvärvsarbete skulle ha utförts, skall tim- eller dagberäknad sjukpenning utges i förhållande till hur mycket den försäkrade har arbetat som föregått sjukdomsfallet. Bestämmelserna som reglerar de allmänna försäkringskassornas verk- samhet kompletteras och förtydligas dels genom att Försäkringsmedi- cinska centrum ges en uttrycklig möjlighet att bedriva forskning, dels genom att det införs en uttrycklig regel om försäkringskassornas ansvar att beakta de krav som ställs på verksamheten av hänsyn till jämställd- heten mellan män och kvinnor samt integrationspolitiken. Härutöver föreslås en följdändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare samt rättelser i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård samt i socialförsäkringslagen (1999:799). Ändringarna föreslås träda i kraft utom ändringen som avser socialförsäkringslagen (1999:799), vilken föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 4 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:1397) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 8 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare 9 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård 10 2.5 Förslag till lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799) 11 3 Ärendet och dess beredning 12 4 Ändringar i lagen (1962:381) om allmän försäkring, m.m. 13 4.1 Beräkning av sjukperiodens längd 13 4.2 Rätt till sjukpenning i vissa fall för personer som saknar anställning 14 4.3 Vissa ändringar avseende de allmänna försäkringskassorna 18 4.4 Några rättelser 20 5 Författningskommentar 20 5.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 20 5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:1397) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 21 5.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare 21 5.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård 21 5.5 Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799) 22 Rättsdatablad 23 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 24 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. lag om ändring i lagen (1999:1397) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3. lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare, 4. lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, 5. lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799). 1999/2000:95 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 och 10 §§ samt 18 kap. 2 och 9 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 4§ För dagar i en sjukperiod gäller, om inte annat följer av 10 10 b §§, 1. att sjukpenning inte utges för , och 2. att hel sjukpenning för de därpå följande dagarna utgör för dag av den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365. Sjukpenningen avrundas till närmaste hela krontal. Som sjukperiod anses tid, under vilken en försäkrad i oavbruten följd lider av sjukdom som avses i 7 § eller har rätt till sjukpenning enligt 7 b § eller rehabiliterings- penning enligt 22 kap. 7 §. Upp- kommer för den försäkrade rätt till sjukpenning enligt kapitlet i ome- delbar anslutning till en sjuklöne- period enligt lagen (1991:1047) om sjuklön, skall sjukperioden enligt denna lag anses omfatta också sjuklöneperioden. Som sjukperiod anses tid, under vilken en försäkrad i oavbruten följd lider av sjukdom som avses i 7 § eller har rätt till sjukpenning enligt 7 b § eller rehabiliterings- penning enligt 22 kap. 7 §. Upp- kommer för den försäkrade rätt till sjukpenning enligt kapitlet i ome- delbar anslutning till en sjuklöne- period enligt lagen (1991:1047) om sjuklön, skall sjukperioden enligt denna lag anses omfatta också sjuklöneperioden. Motsva- rande skall gälla för dag då ar- betsgivaren i stället för sjuklön har utgett ersättning till den försäkrade för resor till och från arbetet. Om en sjukperiod börjar från det en tidigare sjukpe- riod avslutats skall bestämmelserna i första stycket samt 4 a och 10 a §§ tillämpas som om den senare sjukperioden utgör en fortsättning på den tidigare sjukperioden. Om den försäkrade gått miste om sjukpenning till följd av bestämmel- serna i första stycket 1 eller 10 a § första stycket 1 för sammanlagt utges sjukpenning för dag som avses i första stycket 1 av den sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365. 10 § i sjukperioden utges sjukpenning som svarar mot sjukpenninggrundande inkomst av anställning endast under förutsätt- ning att den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat om han inte hade varit sjuk. För en försäkrad som avses i 5 § tredje stycket 1 eller 3, femte eller sjunde stycket skall vad som har sagts nu gälla även för tid av sjukperioden. För sjukpenningen skall 10 a och 10 b §§ tillämpas. Om det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha förvärvs- arbetat under sjukperiodens första , får sjukpenning utges efter vad som kan anses skäligt med ledning av hur den försäkrade har förvärvsarbetat före sjukperio- den, om det kan antas att den för- säkrade skulle ha förvärvsarbetat i motsvarande omfattning i sjukperioden. Med tid för förvärvsarbete enligt första stycket jämställs 1. ledighet för semester, dock inte om den försäkrade uppbär semester- lön enligt semesterlagen (1977:480) och, enligt 15 § samma lag, kan be- gära att dag då han är oförmögen till arbete på grund av sjukdom inte räknas som semesterdag, 2. ledighet under studietid för vilken oavkortade löneförmåner utges, 3. ledighet under tid då den försäkrade genomgår sådan utbildning eller undervisning som anges i 5 § tredje stycket 2 eller uppbär korttidsstudie- stöd enligt studiestödslagen (1973:349) eller ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF), och 4. ledighet för ferier eller för motsvarande uppehåll för lärare som är anställda inom utbildningsväsendet. 18 kap. 2 § Den allmänna skall 1. utreda och besluta i ärenden som enligt denna lag eller annan för- fattning skall skötas av , 2. svara för att socialförsäkrings- och bidragssystemen tillämpas lik- formigt och rättvist, 3. vidta åtgärder för att förebygga och minska ohälsa i syfte att minska de långa sjukperioderna samt aktivt arbeta med rehabilitering enligt vad som närmare anges i 22 kap., 4. lämna hjälp vid handhavandet av annan verksamhet enligt vad rege- ringen bestämmer, samt 5. lämna hjälp åt en myndighet som har hand om arbetslöshetsförsäk- ringen eller åt ett sådant lokalt organ som avses i 1 kap. 2 §. får träffa överenskommelse med kommun, landsting och länsarbetsnämnd om att samverka i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser. får inte utöva någon annan verksamhet än som avses i första och andra styckena. Den eller de försäkringskassor som regeringen bestämmer får dock genomföra försäkringsmedicinska utredningar och utredningar om arbetslivsinriktad rehabilitering för alla försäkringskassor. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får också föreskriva att det hos en eller flera försäkringskassor skall finnas gemensamma enheter för alla försäkringskassor för vissa ärenden eller frågor. får inte utöva någon annan verksamhet än som avses i första och andra styckena. Den eller de försäkringskassor som regeringen bestämmer får dock genomföra försäkringsmedicinska utredningar och utredningar om arbetslivsinriktad rehabilitering för alla försäkringskassor samt be- driva därmed sammanhängande forskning. Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får också föreskriva att det hos en eller flera försäkringskassor skall finnas gemensamma enheter för alla försäkringskassor för vissa ärenden eller frågor 9 § Styrelsen skall ansvara för att verksamheten bedrivs författningsenligt, effektivt och i överensstämmelse med syftet för verksamheten. Styrelsen skall 1. hushålla väl med statens och andra offentliga medel och därvid se till att de mål som regeringen, eller den myndighet regeringen bestäm- mer, ställt upp för användandet av medlen följs, 2. verka för samarbete med andra offentliga myndigheter och på annat sätt ta till vara de fördelar som kan vinnas för staten som helhet, 3. fortlöpande följa upp och pröva den egna verksamheten och konsekvenserna av de författningsföreskrifter och särskilda beslut som rör verksamheten samt vidta de åtgärder som behövs, 4. beakta de krav som ställs på verksamheten av hänsyn till total- försvaret, regionalpolitiken och miljöpolitiken, 4. beakta de krav som ställs på verksamheten av hänsyn till total- försvaret, regionalpolitiken, miljö- politiken, jämställdheten mellan kvinnor och män samt integra- tionspolitiken, 5. se till att allmänheten och andra i kontakten med den allmänna för- säkringskassan får ett bra bemötande och att kontakten underlättas genom en god service och tillgänglighet samt genom information, 6. se till att handlingar i ärenden hos den allmänna hanteras och förvaras så, att den som är obehörig inte får tillgång till dem, samt 7. fastställa organisation, ansvarsordning och beslutsordning för verk- samheten. Denna lag träder i kraft . 1999/2000:95 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:1397) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 3 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän för- säkring i stället för dess lydelse enligt lagen (1999:1397) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 kap. 10 § i sjukperioden utges sjukpenning som svarar mot sjukpenninggrundande inkomst av anställning endast under förut- sättning att den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat om han inte hade varit sjuk. För en försäkrad som avses i 5 § tredje stycket 1 eller 3, femte eller sjunde stycket skall vad som har sagts nu gälla även för tid av sjukperioden. För sjukpenningen skall 10 a och 10 b §§ tillämpas. Om det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha förvärvs- arbetat under sjukperiodens första , får sjukpenning utges efter vad som kan anses skäligt med ledning av hur den försäkrade har förvärvsarbetat före sjukperio- den, om det kan antas att den för- säkrade skulle ha förvärvsarbetat i motsvarande omfattning i sjukperioden. Med tid för förvärvsarbete enligt första stycket jämställs 1. ledighet för semester, dock inte om den försäkrade uppbär semester- lön enligt semesterlagen (1977:480) och, enligt 15 § samma lag, kan be- gära att dag då han är oförmögen till arbete på grund av sjukdom inte räknas som semesterdag, 2. ledighet under studietid för vilken oavkortade löneförmåner utges, 3. ledighet under tid då den försäkrade uppbär ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF), och 4. ledighet för ferier eller för motsvarande uppehåll för lärare som är anställda inom utbildningsväsendet. 1999/2000:95 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1989:225) om ersättning till smitt- bärare skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 § I fråga om smittbärarpenning tillämpas även följande föreskrifter i lagen (1962:381) om allmän försäkring, nämligen 3 kap. 3 § om ersättning när för- tidspension utges m.m., 3 kap. 6 § om anmälan av in- komstförhållanden m.m., 3 kap. 10 § andra stycket om tid som skall jämställas med tid för förvärvsarbete, 3 kap. 15 § första stycket a) d) samt andra och tredje styckena om ersättning vid tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalför- svarsplikt m.m., 3 kap. 16 § om arbetsgivarin- träde, 3 kap. 17 § om indragning eller nedsättning av ersättning. I fråga om smittbärarpenning tillämpas även följande föreskrifter i lagen (1962:381) om allmän försäkring, nämligen 3 kap. 3 § om ersättning när för- tidspension utges m.m., 3 kap. 6 § om anmälan av in- komstförhållanden m.m., 3 kap. 10 § tredje stycket om tid som skall jämställas med tid för förvärvsarbete, 3 kap. 15 § första stycket a) d) samt andra och tredje styckena om ersättning vid tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalför- svarsplikt m.m., 3 kap. 16 § om arbetsgivarin- träde, 3 kap. 17 § om indragning eller nedsättning av ersättning. I fråga om den som uppbär smittbärarpenning tillämpas även före- skrifterna om åtgärder för rehabilitering i 22 kap. 5 och 6 §§ lagen om allmän försäkring. Denna lag träder i kraft . 1999/2000:95 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1988:1465) om ersättning och le- dighet för närståendevård skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 § Utan hinder av föreskrifterna i 8 § första stycket beräknas ersättning enligt 3 kap. 4 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring 1. när någon skall uppbära ersättning för tid då annars havande- skapspenning, föräldrapenning eller rehabiliteringspenning skulle ha uppburits, och 2. i fall som avses i 3 kap. 10 c § första stycket 1 och 3 samt andra stycket lagen om allmän försäk- ring. 2. i fall som avses i 3 kap. 10 c § första stycket 1 samt andra stycket lagen om allmän försäkring. Denna lag träder i kraft . 1999/2000:95 2.5 Förslag till lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799) Härigenom föreskrivs att punkt 3 i ikraftträdande- och övergångs- bestämmelserna till socialförsäkringslagen (1999:799) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har arbete upphört under pe- rioden oktober december skall efterskyddstiden i 2 kap. 6 § andra stycket räknas från lagens ikraftträdande. Har arbete upphört under pe- rioden oktober december skall efterskyddstiden i 3 kap. 6 § andra stycket räknas från lagens ikraftträdande. 1999/2000:95 3 Ärendet och dess beredning Regeringen föreslår att i de fall en arbetsgivare utgett ersättning för de kostnader en anställd har haft för resor till och från arbetet, för en eller , och där den anställde annars skulle ha varit berättigad till sjuklön, skall en sådan dag anses motsvara en sjuklönedag när sjuk- periodens längd beräknas. Ärendet har beretts i samråd med Riksförsäk- ringsverket. Sjukpenning i en sjukperiod utges enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) i princip endast under förutsättning att den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat om han eller hon inte hade varit sjuk. För vissa grupper försäkrade där det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat i en sjukperiod, men det kan antas att förvärvsarbete skulle ha utförts, förekommer vissa skillnader i tillämpningen av nuvarande regler. Uredningen (S 1996:06) om översyn av inkomstbegreppen inom bidrags- och socialförsäkringssystemen (IBIS) tog i sitt betänkande (SOU 1997:85) upp den nu aktuella frågan, vilken senare även har be- rörts i departementspromemorian Beräkningsunderlag för dagersättning sjukpenning, föräldrapenning m.m. (Ds 1999:19). I betänkandet föreslogs inte några lagändringar i frågan utan i stället ansågs en smidigare tillämpning av reglerna vara tillräckligt. I departementspromemorian föreslogs dock lagändringar. Betänkandet och promemorian har remiss- behandlats. Remissyttrandena samt remissammanställningarna finns till- gängliga på (dnr S97/4928/F och S1999/4431/SF). Mot bakgrund av en dom som föreligger från Kammarrätten i (mål nr 377-1998) är det regeringens uppfattning att ett för- tydligande i den nu aktuella frågan bör ske genom lagstiftning. beslut att godkänna förslagen i propositionen Försäkrings- medicinska utredningar, m.m. (prop. 1998/99:76 bet. 1998/99:SfU8, rskr. 1998/99:232) har bland annat inneburit att försäkringsmedicinska centrum (FMC) har inrättats i och , samt att för- säkringskassan i har getts i uppdrag att vara huvudman för verksamheten. Avsikten enligt propositionen var att FMC även skulle bedriva forskning inom sitt ansvarsområde. Detta kom dock inte till uttryck i lagtexten vilket har uppmärksammats av organisations- kommittén (S 1999:03) med uppdrag att förbereda inrättandet av FMC, bland annat i betänkandet från utredningen (SOU 2000:5). Regeringen föreslår därför, efter beredning med bland annat och de allmänna försäkringskassorna, ett förtydligande i denna del. Reglerna avseende de allmänna försäkringskassornas ansvar och befo- genheter omarbetades i samband med ställningstagande till proposition Socialförsäkringens administration, m.m. (prop. 1997/98:41, bet. 1997/98:SfU8, rskr. 1997/98:153). Beslutet innebar bland annat ett klargörande om att styrningen av försäkringskassorna huvudsakligen skulle likna styrningen av statlig verksamhet, trots att försäkrings- kassorna inte inordnats i den statliga förvaltningsstrukturen. Detta inne- bär att ändringar avseende styrningen av t.ex. statliga myndigheter även bör få ett genomslag avseende försäkringskassorna. Därmed föreslås, efter beredning med bland annat och de allmänna försäkringskassorna, att bestämmelser om jämställdhet mellan kvinnor och män och om integrationspolitiken förs in i de styrande reglerna för försäkringskassorna. Detta ligger bl.a. i linje med ambitionerna i den av antagna integrationspolitiska propositionen (prop. 1997/98:16, bet. 1997/98:SfU6, rskr. 1997/98:68). 4 Ändringar i lagen (1962:381) om allmän försäkring, m.m. 4.1 Beräkning av sjukperiodens längd Regeringens förslag: I de fall en arbetsgivare utgett ersättning för de kostnader en anställd har haft för resor till och från arbetet, för en eller , och där den anställde annars skulle ha varit berättigad till sjuklön, skall en sådan dag anses motsvara en sjuklönedag när sjuk- periodens längd beräknas. Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande regler i lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) får för att underlätta återgång till arbete i anslutning till ett sjukdomsfall i stället för den sjukpenning som annars skulle ha utgetts, skälig ersättning utges för den försäkrades merutgifter för resor till och från arbetet. Merutgifterna skall därvid ha uppkommit på grund av att den försäkrades hälsotillstånd inte tillåter ho- nom eller henne att utnyttja det färdsätt som han eller hon normalt använder för sådana resor. Någon motsvarande regel finns inte för den tid som omfattas av reglerna om sjuklön (sjuklöneperiod), dvs. i ett sjukfall. Det kan dock enligt vad regeringen erfarit förekomma att vissa arbetsgivare utger ersättning för de kostnader den anställde har för att resa till och från arbetet i stället för att utge sjuklön till denne. Sjuklöneperioden omfattar den första dag en arbetstagares arbetsför- måga är nedsatt på grund av sjukdom och de därpå följande tretton kalen- derdagarna i sjukperioden. Enligt 7 § lagen (1991:1047) om sjuklön bör- jar inte en sjuklöneperiod om inte arbetstagaren avhåller sig från arbete åt arbetsgivaren. När sjuklöneperioden löpt ut övergår ansvaret till för- säkringskassan, som utger sjukpenning i de fall den försäkrade uppfyller rätten till ersättning. I de fall en arbetsgivare för en eller utger ersättning för t.ex. taxiresor i stället för att utge sjuklön till den anställde , som arbetstagarens behov av taxiresor även fortsättningsvis föreligger efter , får detta till följd att inte kan överta ansvaret efter det att sjukperioden på- gått . Anledningen är att någon sjuklöneperiod inte anses börja att löpa om inte arbetstagaren avhåller sig från arbete. har uppmärksammat på dessa förhållanden och har föreslagit att reglerna förtydligas. Regeringen anser i likhet med vad anfört att så- dana dagar där den anställde skulle haft rätt till sjuklön, men i stället haft kostnader för resor till och från arbetet vilka ersatts av arbetsgivaren, skall anses motsvara sjuklönedagar och därmed beaktas vad avser beräk- ningen av sjukperiodens längd. Enligt nuvarande regler skall arbetsgivaren anmäla de sjukdomsfall som har gett en arbetstagare hos honom eller henne rätt till sjuklön , om sjukperioden och anställningen fortsätter efter sjuklöneperiodens utgång. Eftersom förutsättningen för att försäkrings- kassan skall överta ansvaret är att arbetstagaren har haft rätt till sjuklön inte att sjuklön har betalats ut anser regeringen att arbetsgivarens an- mälningsskyldighet ryms inom gällande lagstiftning även i samband med ärenden där den anställde skulle haft rätt till sjuklön, men i stället haft kostnader för resor till och från arbetet för en eller , vilka er- satts av arbetsgivaren. Regeringen gör följaktligen den bedömningen att någon ändring i lagen om sjuklön inte är nödvändig. utgick ersättning enligt AFL för resor till och från arbe- tet i stället för sjukpenning till ca i hela landet. Rege- ringens förslag innebär att dessa kostnader kan beräknas öka med ca 100 . Ändringen föreslås träda i kraft . 4.2 Rätt till sjukpenning i vissa fall för personer som saknar anställning Regeringens förslag: I de fall det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat i en sjukpe- riod, men det kan antas att förvärvsarbete skulle ha utförts, skall tim- eller dagberäknad sjukpenning utges efter vad som kan anses skäligt med ledning av hur den försäkrade har förvärvsarbetat före sjukperio- den. Promemorians förslag: En projektgrupp inom har i en departementspromemoria Beräkningsunderlag för dagersättning sjukpenning, föräldrapenning m.m. (Ds 1999:19) föreslagit att, i de fall det inte kan utredas hur den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat i en sjukperiod, men det kan antas att förvärvs- arbete skulle ha utförts, tim- eller dagberäknad sjukpenning skall utges som om den försäkrade skulle ha arbetat i jämförlig omfattning som under de som föregått bedömningstidpunkten, om han eller hon inte hade blivit sjuk. Remissinstanserna: De allra flesta remissinstanserna har antingen till- styrkt eller inte kommenterat förslaget även om viss kritik förekommer. anser att ändring i första hand bör göras i sjuklöne- lagen så att arbetsgivarens skyldighet att betala sjuklön tydliggörs. Om utredningens förslag genomförs medför det ökade kostnader för försäk- ringen vilket också borde innebära att arbetsgivaravgifterna höjs i mot- svarande mån. Kammarätten i har inga invändningar mot förslaget men an- ger att en enhetlig rättstillämpning kan företas redan inom ramen för nu- varande lagstiftning. tillstyrker att dag- för-dag-anställda skall ha rätt till sjukpenning om de inte har rätt till sjuklön. Förbundet påpekar dock att sjuklönelagen medförde lägre arbetsgivaravgifter. Förslaget medför ökade kostnader för försäkringen varför arbetsgivaravgifterna bör höjas i motsvarande mån. i är positiv till förslaget men anser att arbetsgivaravgiften måste justeras om förslaget genomförs. () anser att arbetets omfattning de som föregår bedömningstidpunkten är ett missvisande mått. För personer med arbetstiden koncentrerad till vissa perioder kan ett sådant beräkningssätt bli helt missvisande. TCO anser i stället att perioden skall vara minst en, kanske . Bakgrund: utges sjuklön enligt lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) i stället för sjukpenning till de flesta arbetstagare. Sjuk- lönen utges för lön och andra anställningsförmåner som arbetstagaren av varje sjukdomsfall går miste om till följd av nedsättningen av arbetsförmågan.