prop · GN0381 · 2000-01-01 00:00:00 — Kraftsamling är nödvändigt för att åstadkomma verklig spetskompetens inom områden där det finns särskilt goda förutsättningar att åstadkomma betydande vetenskapliga framsteg. Genom vissa koncentrerade satsningar på högkvalitativa miljöer kan också bli attraktivt för framstående utländska forskare. Dagens forskningssystem är fragmenterat med ett stort antal forskningsfinansierande myndigheter. Detta medför en uppsplittring av resurserna och ett i vissa fall svagt utvecklat samarbete mellan olika finansiärer. Ett nytt forskningsfinansieringssystem måste underlätta ett effektivare samarbete. Detta kan uppnås genom att antalet myndigheter och därmed samarbetshämmande gränser minskas. Samarbetet måste överhuvudtaget öka över olika gränser över disciplingränser och över sektorsgränser - mellan forskningsfinansierande organ och universitet och högskolor samt även med forskningens avnämare. I detta ligger också att forskningssystemet måste främja samverkan mellan mer grundforskningsinriktade myndigheter och andra myndigheter med ansvar för områdesinriktad forskning. Stora delar av forskningen är internationaliserad vilket i sig bidrar till en hög kvalitet. Till kraven på forskningssystemet hör därför att det på ett effektivt sätt skall främja internationalisering av svensk forskning. Detta kan avse både forskningsstöd till internationella projekt och främjande av en internationellt konkurrenskraftig kvalitet inom svensk forskning. En god samverkan inom landet, där bl.a. kompetensen vid olika lärosäten tas tillvara, måste åstadkommas för att ge ökad tyngd åt agerande i olika internationella sammanhang. I många fall är frågeställningarna inom forskningen så komplexa att inget land ensamt kan klara forskningsuppgifterna, varför såväl resurser som kunskap måste samlas till gemensamma insatser. Exempel på detta är verksamheten vid de storskaliga forskningsanläggningar inom främst naturvetenskap som bedrivits inom ramen för internationellt samarbete. Dessutom uppstår nu alltmer olika former av nätverk och program där forskningen bedrivs i globalt samarbete. Inom samhällsvetenskapen finns t.ex. behov av databaser som möjliggör att jämföra förhållanden och företeelser i olika länder. Ytterligare ett krav på det forskningsfinansierande systemet är att det skall kunna svara för rådgivning åt statsmakterna i forskningsfrågor. En förutsättning för forskningspolitiken är tillgången på tillförlitlig och relevant statistik, kvalificerade översikter och analyser samt utredningar om olika förhållanden på forskningsområdet. Sådant underlag måste finnas tillgängligt inom forskningssystemet för att säkra en god kunskapsbas för det egna arbetet och för de övergripande prioriteringar som vilar på riksdag och regering. Utöver detta långsiktiga analysarbete har regeringen i sitt löpande nationella och internationella arbete behov av underlag och sakkunniga råd i olika frågeställningar på forskningsområdet. Ett givet krav på forskningssystemet är hög effektivitet. Det är därför angeläget att forskningssystemet, såväl som den forskning som finansieras med offentliga medel, kan följas upp och utvärderas. En förutsättning för att forskningssystemet skall fungera effektivt är tydliga mål och en klar ansvarsfördelning mellan statsmakterna, myndigheter och andra organ. I propositionen Vissa forskningsfrågor (prop. 1998/99:94) angav regeringen att det är statsmakternas ansvar att göra de övergripande avvägningarna beträffande forskningens inriktning, fördelning mellan fasta och rörliga resurser samt beträffande forskningens lokalisering. Övriga avvägningar bör i huvudsak göras av ansvariga myndigheter m.fl. inom systemet. Detta innebär att dessa måste kunna göra strategiska prioriteringar mellan olika forskningsområden och mellan olika former av forskningsstöd. En tydlig ansvarsfördelning mellan olika forskningsfinansiärer är en förutsättning för god överblick och för statsmakternas möjlighet till styrning av forskningssystemet genom övergripande prioriteringar och uppföljning av insatserna. Internationella utvärderingar har visat sig vara en verkningsfull metod för att mäta forskningens kvalitet. Relevansen i det områdesinriktade stödet bör granskas kontinuerligt. Forskningssystemet måste också ha en hög administrativ effektivitet, vilket bl.a. förutsätter en god samverkan mellan olika aktörer. Behovet av en ny struktur för forskningsfinansiering Vetenskapens och samhällets snabba förändring och ökade komplexitet ställer allt högre krav på samarbete över ämnes- och sektorsgränser samt förmåga till omprioritering. Angelägna frågeställningar måste kunna ges en bred belysning ur olika perspektiv. Nya forskningsområden och framstående forskningsbegåvningar måste snabbt kunna ges ett kraftfullt stöd. Den nuvarande organisationen, som består av ett stort antal myndigheter, förmår inte svara mot dessa nya krav på ett optimalt sätt. Överblick, övergripande prioritering och uppföljning från statsmakternas sida försvåras av den fragmenterade strukturen. Enligt regeringens mening finns därför skäl att införa en ny struktur som bättre kan hantera de nya utmaningarna. En ny myndighetsorganisation med färre myndigheter bör av den anledningen inrättas. Regeringen gör därför bedömningen att fyra nya myndigheter för forskningsfinansiering skall inrättas. I avsnitt 5.2 5.5 presenteras skälen för inrättandet av dessa myndigheter. Systemet för forskningsfinansiering måste svara mot de ovan uppställda kraven beträffande kvalitet, relevans, flexibilitet, kraftsamling, internationalisering, samverkan och effektivitet. Organisationen skall avse såväl grundläggande, nyfikenhetsbaserad forskning för den långsiktiga kunskapsuppbyggnaden som forskning till stöd för kunskapsbehov inom näringsliv och olika samhällssektorer. De som är anställda inom dagens forskningsfinansierande myndigheter besitter den centrala kompetens som också är av största vikt i den framtida organisation som föreslås. Denna kompetens bör självfallet tas tillvara. I samband med nyrekrytering bör den nya organisationen eftersträva en hög andel personal med forskarutbildning. Beslut om forskningsfinansiering med statliga medel måste fattas av organ och personer som har kompetens att göra erforderliga vetenskapliga och andra bedömningar. För att säkra högsta möjliga kvalitet och ge en god legitimitet i forskningssystemet bör forskningsfinansierande myndigheter som har forskningsstöd till huvuduppgift ledas av styrelser där forskarna utgör en majoritet och där dessa är utsedda av representanter för forskarsamhället. Dessa myndigheter skall benämnas forskningsråd. Utöver forskningsråd finns skäl att inrätta en myndighet med en annan ledningsform. Här avses verksamhet där behovsstyrningen är av särskilt stor betydelse. Motivet är att myndighetens verksamhet skall svara mot direkta behov som identifieras inom näringslivet, den offentliga sektorn och övriga berörda. Ledningsformen bör därför avspegla såväl behovet av vetenskaplig kvalitet som behovet av att forskningens avnämare ges ett starkt inflytande över myndighetens verksamhet. Vissa generella krav på arbetsformer bör uppställas för samtliga myndigheter som föreslås inrättas. De nuvarande forskningsrådens arbetssätt med s.k. peer review-granskning av forskningsprojektens kvalitet bör användas eftersom det har visat sig vara den bästa metoden för kvalitetsgranskning av projekt. Dessutom bör internationella utvärderingar av forskningens kvalitet genomgående användas inom det forskningsfinansierande systemet. För den områdesinriktade forskningen tillkommer höga krav på relevans, vilket kräver att avnämarna kan bidra till problemformuleringen och delta i utvärdering och uppföljning samt att forskningsresultaten snabbt förs ut till potentiella användare. Regeringens förslag: Ett nytt forskningsråd, , skall inrättas med stöd av lag. främsta uppgift skall vara att ge stöd till grundläggande forskning av högsta vetenskapliga kvalitet inom samtliga vetenskapsområden. skall överta de ansvarsområden som handhas av , , , och , och de nämnda myndigheterna skall avvecklas. Fler än hälften av ledamöterna i skall utses av representanter för forskarsamhället. Regeringens bedömning: bör det finnas ämnesråd för forskningsfinansiering inom vissa ämnesområden. Tre ämnesråd bör inrättas inom : ett för humaniora- samhällsvetenskap, ett för medicin och ett för natur- och teknikvetenskap. Ämnesråden bör inom givna ramar besluta om medelsfördelning inom sina verksamhetsområden. har utfärdat riktlinjer för ämnesrådens medelsfördelning eller för satsningar på forskningsområden av särskild betydelse, bör dessa riktlinjer följas av ämnesråden. Fler än hälften av ledamöterna i ämnesråden bör utses av representanter för forskarsamhället. Arbetsgruppens förslag: Ett sammanhållet forskningsråd, , inrättas under med huvuduppgiften att stödja grundläggande forskning vid universitet och högskolor. övertar uppgifter och ansvarsområden från (), (), (), (), () och . Dessa myndigheter avvecklas. övertar också en del av Skogs- och jordbrukets forskningsråds () uppgifter samt del av den rymdforskning som finansieras av Rymdstyrelsen. inrättas tre ämnesråd med ansvar för områdena humaniora samhällsvetenskap, medicin respektive teknik naturvetenskap. utses av regeringen och består av högst elva ledamöter inklusive ordföranden. Tre styrelseledamöter nomineras av ämnesråden, tre ledamöter nomineras av Kungl. chef utses av regeringen och är ledamot i styrelsen. utses av efter förslag som framkommit genom val med elektorsförfarande. Remissinstanserna: Nästan alla instanser är i huvudsak positiva till förslaget om ett vetenskapsråd. , , NFR och TFR påtalar dock bl.a. att ansvarsfördelningen mellan och de däri ingående ämnesråden är oklar. Forskningsråden betonar också vikten av forskarmajoritet i och i ämnesråden. () betonar att företrädare för alla vetenskapsområden måste få plats i styrelse. vill betona vikten av att rådets styrelse måste bestå även av ledamöter med kunskap om näringslivets och övriga samhällets forskningsbehov. anser att det är viktigt att också samverkar med industrin och andra delar av det omgivande samhället. och () är kritiska till att inrätta ett gemensamt ämnesråd för naturvetenskap-teknik inom eftersom detta avviker från den modell för resursfördelning som tillämpas för forskningsanslagen till universitet och högskolor. Nationella sekretariatet för genusforskning menar att genusforskningen bör hanteras även av ämnesråden för medicin samt naturvetenskap-teknik. Negativa till förslaget om ett vetenskapsråd är främst SULF och FRN. SULF vill värna mångfalden i forskningssystemet och FRN ifrågasätter arbetsgruppens problemanalys och är tveksamma till om lösningen på problemen verkligen ligger i en omorganisation av de forskningsfinansierande myndigheterna. FRN menar att om den nya organisationen ändå genomförs så är det rimligt att tidigare FRN- områden hålls ihop på en övergripande nivå i rådet. Bakgrund: Dagens forskningsrådsorganisation under Utbildningsde- partementet har funnits men vissa delar av organisationen har i olika former funnits . Den tillsatta lade 1975 fram ett förslag som utgjorde grunden för den nuvarande organisationen och , , NFR och FRN skapades. TFR inrättades under dåvarande Industridepartementet och överfördes till . Forskningsråden under skall enligt förordningen (1996:648) med instruktion för forskningsråden inom verksamhetsområde vart och ett inom sitt verksamhetsområde främja och stödja vetenskapligt betydelsefull forskning (2§). I instruktionen finns också angivet att råden skall undersöka vilka forskningsbehov som är angelägna inom olika forsknings- och samhällsområden och ta initiativ till och främja forskning som behövs för att tillgodose sådana behov (3 §). I förordningen (1996:650) med instruktion för anges att nämnden skall ta initiativ till och stödja forskning främst inom områden som är angelägna från samhällets synpunkt (1 §). Framtidens forskning ställer ökade krav på mångvetenskapligt samarbete över ämnesgränser, kraftsamling och förmåga till omprioritering, vilket den nuvarande forskningsrådsorganisationen har svårigheter att uppfylla på ett tillfredsställande sätt. Bristen på ett djupgående samarbete inom den nuvarande organisationen har medfört svårigheter att åstadkomma goda villkor för tvär- och mångvetenskaplig forskning, såväl rådsövergripande som inom enskilda forskningsråd. Den samverkansgrupp mellan forskningsråden som har till uppgift att verka för jämställdhet, tvärvetenskap och genusforskning har gjort värdefulla insatser, men har visat sig sakna verktyg för att uppnå mer genomgripande resultat. Då dagens forskning utvecklas mot allt mer komplexa strukturer, som i allt större omfattning kräver samarbete över traditionella ämnesgränser, är det nödvändigt att skapa en ny, verkligt effektiv, organisation som kan främja såväl mång- som tvärvetenskaplig forskning. Enligt regeringens mening har de nuvarande forskningsråden och FRN lyckats väl med avseende på kvalitetsaspekten inom forskningen. En lång rad utvärderingar visar att svensk forskning håller en generellt god kvalitet och är världsledande inom vissa områden. Emellertid finns det också vissa tecken på strukturella svagheter i systemet: föryngring och förnyelse ges inte alltid tillräckligt utrymme. Nyskapande forskning kan sakna möjlighet till finansiering p.g.a. en alltför låg benägenhet till risktagande hos forskningsfinansiärerna. Ett anslag från forskningsråden täcker dessutom ofta endast en liten del av ett forskningsprojekt och förutsätter medfinansiering, ofta från ett flertal olika finansieringskällor. Detta kan delvis ha sin bakgrund i en ökning av forskarnas antal som besparingar genomförts på anslagen till både forskningsråd och universitet och högskolor, men det pekar även på ett behov av förändrade arbetssätt hos forskningsråden. Det finns behov av förbättrade möjligheter till kraftsamling kring stora uppgifter och nya forskningsområden. Det är önskvärt att skapa möjlighet till satsningar på forskningsprojekt inom icke etablerade områden med potential att ge banbrytande resultat. Forskningsråden har allt mer anlitats av regeringen som rådgivande i olika forskningsfrågor. Detta har varit av stor betydelse men har hämmats av den splittrade organisationen och avsaknaden av tydliga mål för analys- och rådgivningsverksamhet. Även detta är ett skäl för en förändrad organisation. Administrativt innebär dessutom en sammanslagning av fem myndigheter att effektiviseringsvinster kan uppnås. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen föreslår mot ovan angivna bakgrund att ett nytt forskningsråd, benämnt , inrättas. främsta uppgift skall vara att stödja grundläggande, nyfikenhetsbaserad forskning av högsta vetenskapliga kvalitet inom samtliga vetenskapsområden. skall ges denna renodlat kvalitetsfrämjande uppgift eftersom den fria, nyfikenhetsbaserade forskningen har en central roll som grund för annan forskning. Det är svårt att förutse vilken forskning som på lång sikt kommer att vara till stor nytta för samhället oavsett om med nytta avses direkta problemlösningar eller en allmän kunskapsuppbyggnad. Det är därför nödvändigt att främja en stark och högkvalitativ nyfikenhetsbaserad forskning. Som huvudprincip gäller att myndigheter under regeringen inte bör inrättas med stöd av lag. Ett undantag bör dock göras beträffande . Enligt regeringens uppfattning är det av yttersta vikt att den nya forskningsfinansierande myndigheten, som är inriktad mot den fria, nyfikenhetsbaserade grundforskningen inom främst universitet och högskolor, ges en fast grundstruktur. För denna forskning och forskningsfinansiering, som är av unik och nationell betydelse, är det likaså av yttersta vikt att arbetets integritet skall kunna värnas i ett långsiktigt perspektiv. Av dessa skäl anser regeringen att bör besluta om att inrätta . skall överta de ansvarsområden som handhas av FRN, , , NFR och TFR. Till följd härav skall dessa myndigheter avvecklas. Fler än hälften av ledamöterna i skall utses av forskarsamhället och övriga ledamöter skall utses av regeringen. bör enligt regeringens bedömning härutöver ha bl.a. följande uppgifter och ansvarsområden. Rådet bör ansvara för forskning inom humaniora inklusive konst, samhällsvetenskap, religionsvetenskap, rättsvetenskap, medicin inklusive vårdvetenskap, odontologi och farmaci, naturvetenskap, matematik och teknikvetenskap. bör därför inrättas ämnesavgränsade ämnesråd med ansvar för medelsfördelningen till projekt, anställningar för forskningsverksamhet m.m. (se nedan). Om statsmakterna bedömer att det finns behov av att säkerställa att forskning bedrivs inom områden som är av nationellt intresse kan ges särskilda uppdrag. Andra uppgifter är finansiering av dyrbar vetenskaplig utrustning, nationella och internationella forskningsanläggningar, högpresterande datorsystem och longitudinella databaser inom det samhällsvetenskapliga området. Vissa av dessa uppgifter kan omfatta forskning som stöds av andra forskningsfinansiärer. Ytterligare en uppgift för är vetenskaplig planering av polarforskningsexpeditioner. Ett nära samarbete bör utvecklas med (Sida) bl.a. angående Sida:s forskningsstöd till svenska institutioner för allmän kompetensuppbyggnad. Även med Rymdstyrelsen bör ett närmare samarbete utvecklas beträffande de grundläggande delarna av rymdforskningen. Vidare bör samarbete ske på lämpliga områden mellan Geologiska Undersökning (SGU) och . Regeringen bedömer att härutöver bör åläggas följande uppgifter av mer övergripande karaktär. bör ha ett särskilt ansvar för att i ett internationellt perspektiv upprätthålla kvaliteten på den svenska forskningen och främja förnyelse och rörlighet inom forskningen. Av detta följer att , på eget initiativ eller tillsammans med ämnesråden, kontinuerligt genom internationella utvärderingar bör undersöka kvaliteten inom forskningen och vidta adekvata åtgärder till följd av utvärderingarnas resultat. Rådet bör även ha ett nationellt ansvar för att i samverkan med universitet och högskolor åstadkomma en effektiv profilering av forskningen samt för att skapa goda forskningsmiljöer för den svenska forskningen. Genom den grundläggande fria forskningens betydelse som bas för annan kunskapsutveckling kommer att utgöra kärnan i den nya forskningsfinansieringsorganisationen och vara av stor betydelse för utvecklingen inom alla samhällssektorer och politikområden. En angelägen uppgift för är att ansvara för övergripande policyfrågor rörande hela dess verksamhetsområde. Rådet bör kraftfullt verka för förnyelse inom den svenska forskningen. I detta ligger att med olika medel verka för flexibilitet i systemet, bl.a. genom omprioriteringar inom och mellan ämnesråden så att nya forskningsinriktningar och unga forskare kan ges stöd. Det är emellertid angeläget att sådana prioriteringar har sin grund i diskussioner inom de ämnesråd som skall finnas inom och sker i en nära dialog med ämnesråden. Rådet bör även kunna stödja sådan icke etablerad forskning som har en stor potential att vara nyskapande d.v.s. att stödja riskprojekt i större utsträckning än vad som sker i dagens forskningssystem. Ytterligare en viktig uppgift för är att ta initiativ till och åstadkomma kraftsamling kring vissa breda forskningssatsningar. Rådet bör härvid kunna ge ett kraftfullt stöd till forskargrupper med särskild kompetens. Detta kan avse satsningar inom det egna verksamhetsområdet men lika angeläget är att rådet i samverkan med andra forskningsfinansiärer, såväl statliga som privata, verkar för breda forskningsprogram som spänner över gränserna mellan olika forskningsfinansiärer och belyser helheten i angelägna frågeställningar. bör disponera egna medel för dessa insatser, men bör även kunna åstadkomma övergripande satsningar genom ämnesråden. I de fall det ordinarie myndighetssamarbetet behöver förstärkas bör , främst genom , ta initiativ till samverkan inom hela forskningssystemet (se avsnitt 6.1). En angelägen uppgift för rådet är att ta initiativ till mång- eller tvärvetenskapliga satsningar över ämnesgränserna. Detta kan avse såväl större programinsatser som stöds direkt av som genom samverkan mellan ämnesråden. Rådet bör verka för att genusperspektivet får ett stort genomslag i forskningen. Genusperspektivet berikar forskningen och höjer dess kvalitet. Rådet bör också aktivt arbeta med forskningsetiska frågor samt verka för jämställdhet inom samtliga sina forskningsområden. En viktig del i rådets policyarbete är forskningspolitiska analyser och rådgivning till regeringen i forskningsfrågor. Rådet bör lägga stor vikt vid sådant utredningsarbete, som även ger stöd till den egna verksamheten. Rådet bör ha förmåga till analyser och överblick samt medverka i beställning av forskningsstatistik. skall vidare svara för forskningsinformation. Rådet skall ges ett nationellt ansvar för systematisk, strukturerad och översiktlig forskningsinformation. Detta kompletterar universitetens och högskolornas, de centrala museernas, övriga myndigheters och de enskilda forskarnas ansvar för informationsspridning. Det är angeläget att en bredare publik får kunskap om den forskning som bedrivs utifrån forskarnas egna prioriteringar. I detta ingår bl.a. metodutveckling för forskningsinformation, debatt om och popularisering av forskning och forskningsinsatser till ungdomar och skolor, vetenskapsteater m.m. övertar både det arbete som bedrivits av FRN samt vissa uppgifter från (). bör även nyttja ämnesrådens kompetens i arbetet med forskningsinformation. Den allt starkare internationaliseringen ställer höga krav på diskussion om internationella frågeställningar i ett ämnesövergripande sammanhang. Många viktiga frågeställningar måste givetvis diskuteras och behandlas inom det enskilda ämnesrådet t.ex. den vetenskapliga prioriteringen av olika internationella insatser - men vissa strategiska frågor bör med fördel kunna diskuteras i ett ämnesövergripande sammanhang. Likaså kan medverkan i EU och andra internationella organ, t. ex. , stärkas av en för ämnesråden samlad representation från . Ämnesråden avser regeringen att inrätta ämnesråd med ansvar för att främja och stödja forskning av högsta vetenskapliga kvalitet inom sina verksamhetsområden. Ämnesråden kommer att ha en central roll i det forskningsfinansierande systemet genom den breda kompetens inom respektive ämnesområde som där kommer att finnas samlad. Ämnesråden bör, inom de ekonomiska ramar som statsmakterna kommer att ange, besluta om medelsfördelning till forskningsprojekt och finansiering av anställningar för forskningsverksamhet inom sina respektive verksamhetsområden. har utfärdat riktlinjer för denna medelsfördelning eller för satsningar på forskningsområden som bedöms vara av särskild betydelse, skall dessa riktlinjer följas av ämnesråden. kan delegera uppgifter till ämnesråden. anser att det finns behov av samverkan mellan ämnesråden eller mellan ämnesråd och andra organ på forskningsområdet, bör kunna initiera sådan samverkan. Regeringen förutsätter att initiativ till samverkan även tas av ämnesråden. Enligt regeringens mening bör sådan samverkan åstadkommas för att på bästa sätt ge stöd till breda forskningssatsningar och gränsöverskridande forskning. I ämnesrådens arbetsuppgifter bör även ligga att tillsammans med universitet och högskolor bevaka den svenska och internationella forskningens utveckling och bygga upp svensk forskning inom områden av särskild betydelse. Strategiska avvägningar inom ansvarsområdet är en angelägen uppgift för ämnesråden. Ämnesråden bör lämna förslag till avseende sina verksamhetsområden inför framställningar till regeringen i form av budgetunderlag, forskningsstrategier m.m. Regeringen avser att inrätta tre ämnesråd med ansvar för humaniora - samhällsvetenskap, medicin respektive natur- och teknikvetenskap. Regeringen anser att det finns skäl att föra samman naturvetenskap och teknikvetenskap i ett gemensamt ämnesråd.