prop · GN031D7 · 2000-01-01 00:00:00 — redovisades ett fortsatt högt antal personer med verkställbar dom som i häkte väntar på anstaltsplats, 151. En viss förbättring har dock enligt skett, till följd av att väntetiden har minskat. *Beläggningssituationen och kostnader Medelbeläggningen vid häktena har ökat . Beläggningssituationen i vissa delar av häktesorganisationen har varit mycket ansträngd. prognosticerar en medelbeläggning på av de tillgängliga platserna. Diagram 7.3 Medeltal tillgängliga platser och beläggning (i %), häkte Den totala kostnaden för häktena har ökat . Kostnaden per producerat vårddygn inom häktesverksamheten är i princip oförändrad jämfört med , trots högre platsutnyttjande. Kostnaden per producerat vårddygn var . 7.3.4 Arbetsmetoder och kvalitetsäkring *Arbetsmetoder och kvalitetssäkring Utvecklingen av arbetsformer och arbetsmetoder har främst rört brotts- och missbruksrelaterade program och instrument för analys av de dömdas behov av stöd- och hjälpinsatser och risk för återfall. Olika s.k. klientanalysinstrument för kvalitetssäkring och för bättre kontinuitet inom kriminalvården har prövats . Arbetet med att ta fram instrument för att följa upp och kvalitetssäkra kriminalvårdens verksamhet kom-mer att fortsätta . *Brotts- och missbruksrelaterade program Brotts- och missbruksrelaterade program finns såväl vid anstalter och häkten som inom frivården. framhåller att verksamheten med brotts- och missbruksrelaterade program framför allt utvecklats kvalitativt. Gjorda bedömningar enligt kvalitetsdokumentet Krav & Råd har visat på en kvalitativ förbättring, men fortfarande återstår en del brister i programverksamheten. framhåller att den brotts- och missbruksrelaterade programverksamheten är resurskrävande och att det behövs kompetensutveckling och handledning för personal som leder program samt att externa resurspersoner behöver anlitas för mer kvalificerade program på behandlingsnivå. 7.3.5 Bekämpningen av narkotika- missbruk i häkten och anstalter I årsredovisningen framhåller att missbruk av narkotika är ett sällsynt problem på majoriteten av landets anstalter och häkten, men ett dagligt problem på några få. I genomsnitt rapporterar av anstalterna att narkotikamissbruk inte förekommer eller är sällsynt. av anstalterna uppger att de har problem. Förhållandena är därmed oförändrade jämfört med föregående år. *Ökande andel missbrukare Enligt måste kriminalvården koncentrera sig på en ökande andel narkotikamissbrukare, eftersom det totala antalet intagna har minskat. har av samtliga nyintagna i anstalt bedömts som narkotikamissbrukare. bedömdes av samtliga nyintagna som narkotikamissbrukare. Ökningen kan förklaras av att definitionen av narkotikamissbrukare har ändrats och att korttidsdömda, som i regel inte har narkotikaproblem, avtjänar sitt straff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll. Enligt har inte narkotikaproblemen inom kriminalvården färvärrats . *Behandlingsåtgärder Deltagandet i olika behandlingsåtgärder mot narkotika (motivationsavdelningar, annan strukturerad verksamhet i anstalterna eller vistelse enligt 34 § KvaL) har minskat i förhållande , men är i nivå . anför att minskningen kan förklaras av den genomförda omorganisationen och att beläggningssituationen varit ansträngd, vilket medfört att vissa narkomanvårdsplatser har tagits i bruk för andra kategorier intagna. Antalet motivations- och behandlingsplatser för narkotikamissbrukare har minskat. fanns det 400 särskilda platser, vilket motsvarar av tillgängliga platser. Minskningen beror på att ett antal platser har tillfälligt fått stänga p.g.a. ombyggnationer och att en anstalt har lagts ned. Enligt har också vissa platser vid tillsyn och genomförd kvalitetsgranskning inte ansetts motsvara kraven som skall ställas på motivations- eller behandlingsplatser. Omfattningen av kontrollåtgärder i anstalter och häkten i form av grundliga visitationer och urinprovstagningar har minskat enligt . Antalet intagna i häkte som deltog i narkotikarelaterad programverksamhet har däremot ökat med . *Effektivare narkotikabekämpning Kriminalvården har i rapporten för översyn av risk-, skydds- och säkerhetsarbete vid kriminalvårdsanstalterna , Kumla och () presenterat ett antal förslag för att förbättra säkerheten och förebygga hot och våld för såväl personal som intagna. Rapporten innehåller också förslag för att effektivisera narkotikabekämpningen i anstalterna. Enligt uppgift från har det blivit möjligt att efter ansökan hos införa system med kontantlös handel i anstalter. Andra förslag som behandlas är inrättandet av en central ledningsgrupp inom kriminalvården för narkotikabekämpning. Ett arbete på lokal nivå med att utarbeta handlingsplaner mot narkotika kommer också att diskuteras. Även frågan om kriminalvårdens användning av narkotikahundar kommer att behandlas vidare. I första hand kommer kriminalvården att se över samarbetet med tullen och polisen när det gäller användningen av narkotikahundar, för att förbättra och formalisera samarbetet genom avtal. har också drivit ett projekt för att kartlägga narkotikaproblemet i den slutna kriminalvården (KARTNARK). Projektet har bl.a. resulterat i en särskild redovisning av drogsituationen inom kriminalvården (KROD), som kommer att publiceras . I övrigt kommer projektets frågor att drivas vidare i den fortsatta behandlingen av . 7.3.6 Säkerheten i häkten och anstalter Ingen rymning har ägt rum från anstalterna i de två högsta säkerhetsklasserna . Det har inte förekommit någon rymning från klass I anstalt. Från de slutna anstalterna rymde 36 intagna . Den fortsatt låga nivån av antalet direktrymningar är enligt sannolikt en följd av en mer realistisk differentiering och en ökad prioritering av rymningshindrande insatser. Tabell 7.6 Avvikelser direkt från anstalt (rymningar) åren 1994 - 1998 Säkerhetsklass 1994 1995 1996 1997 1998 I 0 0 0 0 0 II 5 0 3 4 0 III 107 68 41 44 36 IV 347 261 173 169 155 Summa 459 329 217 217 191 stannade andelen misskötta permissioner genom avvikelse på , vilket även var fallet 1997. Andelen misskötta permissioner har minskat succesivt . har sammanlagt 8 intagna i häkte avvikit i samband med transporter, rättegångar, sjukhusvistelser eller andra vistelser utanför häkteslokalerna. Ingen rymning har skett direkt från häkte. Antalet anmälningar om hot och våld mot anställda har minskat jämfört med . har även sammanställt uppgifter från personalen om hot och våld mellan intagna i anstalter och häkten. Personalen vid anstalterna uppgav att hot och våld mellan intagna varit sällsynt. På häktena uppgav man att hot och våld i det närmaste aldrig varit ett problem. Styrelsen framhåller dock att mörkertalet troligen är stort. Kriminalvården har prioriterat säkerhetsarbetet. Behandlingen av förslagen i om säkerheten vid anstalterna kommer att fortsätta. Enligt uppgift från pågår eller planeras, med utgångspunkt i förslagen, ett antal ombyggnadsåtgärder vid flera av anstalterna i säkerhetsklass I och II för att skapa möjlighet att sektionera anstalterna i mindre enheter. Även andra förslag kommer kriminalvården att arbeta vidare med, exempelvis beslutsfattande kring vissa långtidsdömda kontroll av intagnas telefonering och brevkommunikation samt förbättrad inpasseringskontroll. Vissa av RSS- rapportens förslag torde kräva lagändringar för att kunna genomföras. Detta gäller bl.a. förslagen om ett IT-baserat informationssystem om intagna som utgör potentiella risker i t.ex. hot- och våldshänseende och inpasseringskontroll av alla besökare och personal genom metalldetektorbåge. 7.3.7 Personalförsörjningen Antalet årsarbetskrafter inom kriminalvården var 7 1998 och 7 747 . Det genomsnittliga antalet anställda inom kriminalvården var 8 271 och 8 360 . Kriminalvården har ett relativt stort antal vikarier och dessa utgjorde ca23 % av det totala antalet årsarbetskrafter . Diagram 7.4 Antalet årsarbetskrafter vid anstalt, häkte och frivård * Fördelningen av antalet årsarbetskrafter mellan anstalt, häkte och frivård för är inte helt jämförbara på grund av den nya lokala organisationen. Av dem som var anställda inom kriminalvården var kvinnor, vilket är oförändrat jämfört med föregående år. Andelen kvinnor i chefsgruppen var . Motsvarande andel var 1997. 7.3.8 Regeringens bedömning *Frivården En grundläggande förutsättning för att antalet frivårdspåföljder skall öka på bekostnad av antalet fängelsestraff är att innehållet i påföljderna är tydligt och konsekvent. Kriminalvården har bl.a. inom ramen för frivårdsuppdraget fortsatt att utveckla och tydliggöra innehållet i frivårdspåföljderna. Regeringen konstaterar liksom föregående år, att kriminalvården genom hittillsvarande arbete utvecklat frivårdspåföljderna och ökat förutsättningarna för ett mer konsekvent och tydligt innehåll i dem. Genom de åtgärder som vidtagits har kriminalvården uppfyllt verksamhetsmålet. Det går inte att utläsa ur kriminalvårdens redovisning om antalet frivårdspåföljder verkligen har ökat på bekostnad av antalet fängelsestraff. Andelen skyddstillsynsdomar av det totala antalet brottmålsdomar har varit i stort sett oförändrat. Det återstår för kriminalvården att följa upp tillämpningen och effekterna av vidtagna åtgärder . Av avgörande betydelse är naturligtvis också att verksamhetens kvalitet kontinuerligt ses över och förbättras. har reglerna om samhällstjänst ändrats. Det är möjligt att meddela en föreskrift om samhällstjänst även vid villkorlig dom. kunde sådan föreskrift bara meddelas vid skyddstillsyn. Kriminalvården har utvecklat en verksamhet med intensivövervakning med elektronisk kontroll på ett sätt som möjliggjort att intensivövervakning nu är ett permanent inslag i straffsystemet. Erfarenheterna från intensivövervakning är mycket positiva. Brottsförebyggande rådets utvärdering av försöksverksamheten med intensiv-övervakning visar bl.a. att intensivövervakning tillämpades som verkställighetsform i av alla utdömda fängelsestraff i den för intensivövervakning lagreglerade målgruppen. Det framgår bl.a. att dömda, sammanboende och frivården är enigt positiva till intensivövervakning och att av de dömda avbröt eller tvingades avbryta verkställigheten för att avtjäna resten av tiden i anstalt. gör vidare bedömningen att intensivövervakning är en verkställighetsform som inte är behäftad med fängelsestraffets negativa konsekvenser, som är mindre resurskrävande än fängelse och som till betydande del är lika ingripande som fängelse. *Anstalterna Några av verksamhetmålen för anstaltsverksamheten var att förbättra omhändertagandet av olika grupper av intagna bl.a psykiskt störda, sexualbrottsdömda, unga lagöverträdare och långtidsdömda. Som framgår av resultatredovisningen har kriminalvården vidtagit åtgärder för att förbättra omhändertagandet av de olika grupperna av intagna. Därmed har kriminalvården också uppnått målen. När det gäller unga lagöverträdare finns också en ny frihetsberövande påföljd, sluten ungdomsvård, som gör det möjligt att hålla de yngsta lagöverträdarna utanför fängelserna. Det går emellertid inte att uttala sig om vidtagna åtgärders effekter. Kriminalvården måste säkerställa att verksamhetens resultat följs upp och utvärderas kontinuerligt. Det är tillfredsställande att kriminalvården på olika sätt arbetar med att utveckla sina insatser att hantera intagna med psykiska störningar. genomför också tillsammans med en studie för att belysa frågor om omfattningen och karaktären av psykiska störningar för att bereda de intagna adekvat vård. Regeringen har också tillsatt en parlamentarisk kommitté med uppgift att utreda frågor om ansvar och påföljder för psykiskt störda lagöverträdare. I uppdraget ingår bl.a. att överväga behovet av åtgärder för att tillgodose behov av rättspsykiatrisk vård för intagna i kriminalvårdsanstalt och lämna förslag till åtgärder om sådant behov föreligger. Uppdraget skall redovisas senast vid utgången av 2001. Ett annat verksamhetsmål för kriminalvården var att de insatser som görs för att den intagne vid frigivningen skall ha bostad, sysselsättning och försörjning ordnad skulle öka. Det övergripande målet att minska återfallen i brott kräver förbättrade frigivningsförberedelser. Det går inte att utläsa ur redovisning vilka åtgärder som vidtagits för att öka de insatser som görs för att den intagne skall få bostad, sysselsättning och försörjning vid frigivningen. Det framgår inte heller om kriminalvården har prioriterat insatser för att åtgärder som inletts under verkställigheten kan fullföljas efter frigivningen. Det kan därför ifrågasättas om verksamhetsmålet kan sägas vara uppfyllt. torde vara medveten härom. Oordnade förhållanden efter frigivningen ökar självfallet risken för återfall i brott. Verkställigheten av fängelsestraffet skall redan från början inriktas på att motverka återfall i brott. *Häktena Förhållandena på häktena förbättras successivt. redovisning visar att omfattande åtgärder vidtagits och planeras för att förbättra förhållandena på häktena. Målen för häktesverksamheten får därmed anses uppfyllda. Även om möjligheterna till aktiviteter och gemensamhet ökat på häktena är den situation som uppstått med ett ökat antal fängelsedömda på häktena som väntar på anstaltsplats inte acceptabel. Kriminalvården har emellertid vidtagit åtgärder för att komma tillrätta med problemet. Regeringen följer utvecklingen på detta område noga och vill framhålla att det är väsentligt att kriminalvården ser till att dömda till fängelse inte verkställer straff i häkte utan placeras på en anstalt. Detta är av vikt för att tillgodose den dömdes behov av arbete, utbildning och särskild behandling. *Verksamheten med brotts- och missbruksrelaterade program Utvecklingen av brotts- och missbruksrelaterade program har fortsatt . Regeringen anser att den fortsatta utvecklingen bör inriktas på att utveckla kvaliteten i verksamheten. Av redovisning framgår att en sådan utveckling redan pågår. Det är angeläget att de erfarenheter som kan vinnas av pågående kvalitetssäkring av verksamheten utvärderas och tas tillvara i utvecklingsarbetet. *Bekämpningen av narkotikamissbruk Kriminalvården bekämpar narkotikamissbruket bl.a. genom att differentiera de intagna, tillhandahålla missbruksrelaterad programverksamhet, genomföra urinprovskontroller och visitationer. Av redovisning framgår att kriminalvården måste koncentrera sig på en ökande andel nyintagna i anstalterna, som bedöms som narkotikamissbrukare. Situationen med narkotikahantering i anstalterna har hållits på en oförändrad nivå, trots att insatserna för att bekämpa narkotikamissbruket har minskat på i det närmaste alla områden. Enda undantaget är brotts- och missbruksrelaterade program i häktena. Att insatserna minskat kan delvis förklaras av att kriminalvården omorganiserats - en process som naturligtvis innebär omställningar och en viss effektivitetsförlust i ett kort tidsperspek- tiv. Mot bakgrund av detta betraktar regeringen insatsminskningen som tillfällig. Regeringen anser ändå att utvecklingen är oroande. Att bekämpa narkotikamissbruket är en av kriminalvårdens viktigaste uppgifter. En stor del av dem som är föremål för kriminalvård är missbrukare. Kriminalvårdens insatser på området kan därför ha en stor betydelse när det gäller att förebygga brott. Kriminalvården gör betydelsefulla insatser för att bekämpa narkotikamissbruk. Sammantaget gör regeringen dock bedömningen att insatserna för att bekämpa narkotikamissbruket minskat något. Denna utveckling måste kriminalvården vända. Att bekämpa narkotikamissbruk är en prioriterad uppgift i kriminalvårdens verksamhet. Som framgått tidigare i avsnitt 7.3.5 kommer arbetet med att effektivisera narkotikabekämpningen även i fortsättningen att vara en prioriterad uppgift för kriminalvården. *Säkerheten i anstalter och häkten Kriminalvården har uppfyllt verksamhetsmål väl när det gäller att förhindra avvikelser direkt från anstalt och häkte eller i samband med permissioner och andra utevistelser. Ett par uppmärksammade fall av permissionsmissbruk har dock inträffat . För att förhindra missbruk är det nödvändigt att kriminalvården analyserar och överväger tillämpningen av permissionsreglerna och utvecklar förutsättningarna för att göra bättre risk- och farlighetsbedömningar. har ett antal mord och andra allvarliga incidenter inträffat inne i anstalterna. Regeringen har därför ansett att förutsättningar skall skapas för att ytterligare utveckla säkerheten i anstalterna. Som framgått tidigare i avsnitt 7.3.6 kommer arbetet med att förbättra säkerheten och förebygga hot och våld för såväl personal som intagna att fortsätta. *Resultatstyrning Regeringen anser att måste skapa förutsättningar för en bättre kvalitet i kriminalvårdens styrning och resultatredovisning. Enligt behövs det utvecklingsinsatser framför allt inom området uppföljning och utvärdering. Styrelsen tar nu också fram enhetliga risk- och behovsinstrument som kan användas i uppföljnings- och utvärderingssyfte. Arbetet med att ta fram olika instrument som på ett fördjupat plan kan ge kunskap om klientsammansättningen och de insatser som behövs inom hela kriminalvården har intensifierats. Kriminalvården har regeringens uppdrag att utveckla formerna för redovisningen, uppföljningen och utvärderingen av verksamheten. På uppdrag av regeringen har granskat kriminalvården och identifierat ett antal hinder för ett effektivt resursutnyttjande (RRV 1999:27). pekar på brister i den centrala samordningen av styrningen och uppföljningen av kriminalvården. När det gäller organisationen rekommenderar att den administrativa verksamheten minskas genom att pröva behovet av den regionala administrativa nivån. Även den lokala myndighetsstrukturen bör ses över för att åstadkomma ytterligare integrering av verksamhetsgrenarna häkte, anstalt, och frivård. Vidare föreligger enligt hinder för ett effektivt resursutnyttjande i det att fängelsestrukturen kännetecknas av en långtgående differentiering av utbudet av platser. rekommenderar att säkerhetsindelningen görs mer flexibel och att utbudet av olika platser styrs mer från centralt håll. konstaterar även att inriktningen mot vård- och behandlingsarbete kräver betydande utbildningssatsningar för att höja kompetensen framför allt hos den personal som arbetar nära de intagna. Hinder för ett effektivt resursutnyttjande föreligger enligt också i byggprocessen och upphandlingen samt i IT-användningen. Regeringen anser att det är av stor vikt att kriminalvården arbetar vidare med att utveckla formerna för redovisningen, uppföljningen och utvärderingen av verksamheten. Regeringen har därför gett kriminalvården ytterligare uppdrag att särskilt redovisa de åtgärder som genomförts, påbörjats eller planeras med anledning av kriminalvård en hinderanalys (RRV 1999:27). Uppdraget omfattar i detta skede åtgärder som berör styrningen av kriminalvården, organisation och fängelsestruktur samt informationsförsörjning och IT-användning. har också själv tagit initiativ till att analysera och vidta åtgärder avseende hinder för ett effektivt resursutnyttjande som rappport visar på. ses uppgifts- och rollfördelningen mellan och regionmyndigheterna över samt ändamålsenligheten i anstalternas indelning i fyra säkerhetsklasser. Kriminalvården arbetar även med att skapa nationella brotts- och missbruksrelaterade program och metoder för att analysera de dömdas behov av stöd- och hjälpinsatser. *Slutsats Sammanfattningsvis anser regeringen att det omfattande utvecklingsarbete som pågår inom kriminalvården skall fortsätta. I avsnitt 7.5 pekar regeringen ut vilka områden som skall prioriteras . 7.4 Revisionens iakttagelser har inte haft några invändningar i revisionsberättelsen för avseende myndigheten inom verksamhetsområdet. 7.5 Det fortsatta förändringsarbetet inom kriminalvården 7.5.1 Åtgärder för att förebygga återfall i brott *Kriminalvårdens del i det brottsförebyggande arbetet skall förstärkas Kriminalvårdens möjligheter att förebygga brott skall tillvaratas bättre. Verksamheten skall inriktas på att den dömde inte återfaller i brott. Det är därför viktigt att verksamheten redan från början inriktas på åtgärder som förbereder den intagne för tillvaron utanför anstalten. *De intagnas grundläggande kompetens skall förstärkas för att minska risken för återfall i kriminalitet måste alla tillfällen till utveckling av det personliga ansvaret tas till vara. Många av de intagna saknar grundläggande arbetslivserfarenhet och utbildning. De har också svårt att socialt anpassa sig till ett liv utan kriminalitet. En förbättring av de intagnas förutsättningar i dessa hänseenden är en avgörande faktor för att minska risken för att den frigivne återfaller i brott. Därigenom skapas bättre möjligheter för att de skall kunna leva ett laglydigt liv. En viktig uppgift för kriminalvården är därför att se till att de intagna erbjuds arbete och andra former av sysselsättning, såsom utbildning, undervisning, arbetsträning och social färdighetsträning. En strävan skall vara att ytterligare förstärka inslaget av grundläggande praktisk och teoretisk utbildning. Utgångspunkten skall vara att alla intagna i anstalt som har behov av det skall erbjudas grundskoleutbildning och gymnasieutbildning. Det är vidare viktigt att göra arbetsdriften mer meningsfull och anpassad efter de intagnas behov. *Programverksamheten skall utvecklas, följas upp och utvärderas skall de intagna få den behandling för psykiska störningar, drog- missbruk och andra problem som de behöver. För att verkställighetens innehåll bättre skall kunna anpassas till de intagnas behov är det viktigt att kunskaperna om de dömdas situation vid intagningen förbättras. Programverksamheten skall vara utformad så att den svarar mot behoven. Kriminalvården skall också erbjuda social träning och meningsfulla fritidsaktiviteter. Insatser behövs också för att förändra de intagnas syn på jämställdheten mellan män och kvinnor. En kompetent och engagerad personal är en förutsättning för att detta arbete skall lyckas. Att se till att personalen har kompetens som motsvarar verksamhetens krav är därför en viktig uppgift för kriminalvården. Utveckling av kontaktmannaskapet måste också fortsätta. Uppföljning och utvärdering av vidtagna åtgärder är en självklar förutsättning för att verksamhetens kvalitet skall förbättras. För att man skall kunna analysera vilka åtgärder som bäst bidrar till att den intagne inte återfaller i brott efter frigivningen krävs att det utvecklas metoder för att följa upp och utvärdera återfallsfrekvensen för olika kategorier intagna. *De intagna skall få bättre möjligheter att upprätthålla kontakten med sina familjer För att den intagne efter avtjänat straff skall kunna återanpassas till ett liv utan kriminalitet är det också viktigt att de sociala kontakterna med familj och vänner upprätthålls. Detta gäller inte minst för långtidsdömda. och har på regeringens uppdrag gjort en utredning om förhållandena för barn till intagna föräldrar. Av rapporten framgår att det också för barnens skull är angeläget att kontakten med den intagne föräldern underlättas. Arbetet med att förbättra de intagnas kontakter med sin familj är därför angeläget och bör prioriteras även i fortsättningen, t.ex. genom att inrätta ytterligare besökslägenheter. 7.5.2 Frigivningsförberedelser *Samarbetet mellan kriminalvården och andra myndigheter skall förbättras för att de intagna skall vara bättre förberedda inför frigivning En kriminalvård där möjligheterna att förhindra återfall i brott sätts i centrum förutsätter bra och effektiva frigivningsförberedelser. Verksamheten i anstalt skall redan från början inriktas på åtgärder som förbereder den intagne för ett liv i frihet. Av stor vikt är därför att förberedelserna inför frigivningen utformas på ett sådant sätt att den som friges från straffet inte genast återfaller i nya brott på grund av den situation han eller hon då befinner sig i. redovisade en kartläggning av frigivningssituationen för personer som avtjänat fängelsestraff (BRÅ- rapport 1998:6).