prop · GN0381 · 2000-01-01 00:00:00 — - den forskning och utveckling som myndigheten stödjer uppfyller kvalitets- såväl som relevanskrav, - rutiner utvecklas för att förkorta ledtiderna från idé och ny kunskap till att kunskapen kan tillvaratas i arbetsorganisationer och integreras i nya produkter, processer, tjänster och arbetssätt eller tas till vara i regelsystem eller liknande, - myndigheten arbetar med breda, långsiktiga forskningsprogram, men också smalare projekt som bedöms vara av strategisk karaktär, - myndigheten är flexibel och fortlöpande utvärderar, omprövar, och om det är motiverat, förändrar inriktning av verksamhet och arbetssätt, - myndigheten stödjer program och projekt som skär över traditionella sektors- och disciplingränser. En viktig uppgift för myndigheten blir att säkra såväl den inomvetenskapliga kvaliteten som relevansen på den forskning och utvecklingsverksamhet som finansieras. bör verka för att genusperspektivet får ett genomslag i verksamheten då genusperspektivet berikar forskning och utvecklingsarbete och höjer dess kvalitet. En förutsättning för att den nya myndigheten skall bli framgångsrik är att forskningen är av hög kvalitet och att goda kontakter etableras med berörda sektorer. FoU-inriktningen måste svara mot avnämarnas behov så att implementering av resultaten kan främjas. En viktig uppgift för myndigheten blir sålunda att finna arbetsformer som garanterar ett nära samarbete med dem som formulerar problemen, inklusive arbetsmarknadens parter. Erfarenheterna från KFB:s arbetssätt, där ett samspel med avnämarna varit ett viktigt inslag, bör tillvaratas. En annan del i arbetet med att säkra relevansen bör vara att beakta och aktivt ta vara på erfarenheterna från den "Tekniska framsynsprocess" som genomförts. Myndigheten bör också för framtiden delta i processer av liknande slag och andra former av omvärldsbevakning. Höga krav på kunskapsöverföring bör ställas på myndigheten. Kunskaper ska göras tillgängliga och ledtiderna mellan upptäckt och spridning måste förkortas. Detta måste återspegla sig i myndighetens arbetssätt. Nya former för att fortlöpande avrapportera intressanta resultat från projekt och program bör prövas. Den FoU-finansierande myndigheten skall ha en direkt och aktiv roll i arbetet med att överföra ny kunskap från i första hand universitet, högskolor och institut till potentiella avnämare. Myndigheten kompletterar därmed den nya myndigheten för företagsutveckling som av regeringen föreslås inrättas under i prop. 1999/2000:71. Även näringslivets och arbetsmarknadens parter bör, liksom företrädare för den offentliga sektorn, ha en roll i att bättre kommunicera forskningens resultat till användarna. Initialt kommer myndighetens resurser till betydande del att vara uppbundna av åtaganden som gjorts av KFB, och . Myndighetens FoU-verksamhet bör byggas upp kring ett antal programområden. För att utnyttja synergier bör sådana områden med fördel spänna över flera av de delsektorer som ingår i myndighetens ansvarsområde. Programområdena ska utformas för tidsperioder . Därigenom underlättas återkommande omprövning av prioriteringar i verksamheten och borgas för en mer flexibel organisation. Styrelse Styrelsens ledamöter utses av regeringen för en tidsbegränsad period. I styrelsen skall ingå ledamöter med god kunskap om myndighetens ansvarsområde och om de kunskapsbehov som finns inom området hos bl.a. näringsliv, arbetsliv och offentlig förvaltning. I styrelsen skall också ingå ledamöter med hög vetenskaplig kompetens inom områden av betydelse för verksamhetsområdet. Regeringen anser att det är angeläget att uppnå en jämn könsfördelning i styrelsen. 6 Myndighetsövergripande frågor 6.1 Regeringens bedömning: Ett bör inrättas med uppgift att verka för en dialog och samverkan mellan forskare, forskningsfinansiärer, allmänhet och andra som direkt eller indirekt berörs av forskningen. Arbetsgruppens förslag: Ett bildas med ansvar för att stödja de statliga forskningsstödjande myndigheternas behov av inbördes samverkan. har rådgivande funktioner och bör främja samverkan inom breda forskningsprogram. inryms administrativt i . samt de tre områdesorienterade forskningsfinansierande myndigheterna nominerar var sin ledamot. Andra finansiärer bör kunna adjungeras vid behov. Riksdagspartierna erbjuds att nominera var sin ledamot. Remissinstanserna: Flertalet instanser som uttalar sig är i grunden positiva till tankarna bakom förslaget om ett . Många anser dock att förslaget i sin nuvarande utformning är tveksamt och efterlyser preciseringar. Mest positiva till förslaget är (), (), och . av högre utbildning och forskning (STINT), och allergiforskning (Vårdal), (), och är klart negativa till förslaget och menar att samverkan istället bör ske direkt genom berörda myndigheter. , , , TFR och SUHF menar att företrädare för universitet och högskolor bör ingå i Forum. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen anser att en god samverkan mellan olika offentliga forskningsfinansiärer bör främjas. Samverkan är en förutsättning för ett effektivt utnyttjande av de nationella forskningsresurserna och för att kunna hantera forsknings- och samhällsproblem som överskrider enskilda finansiärers ansvarsområden. Samverkan med andra finansiärer i syfte att undvika överlapp och luckor i forskningsfinansieringen och för att åstadkomma kraftsamling bör självfallet vara en uppgift för alla statliga forskningsfinansiärer. Uppgiftens betydelse bör betonas i de instruktioner och regleringsbrev som styr myndigheternas verksamhet. Det är sedan en uppgift för myndigheterna att utveckla de administrativa former som är bäst lämpade för att lösa samverkansuppgiften. Det finns emellertid därutöver skäl att stärka samverkan genom att inrätta ett särskilt samarbetsorgan dels för vissa övergripande frågor som berör relationen mellan forskning och samhälle, dels för samverkan mellan finansiärer på områden där det ordinarie myndighetssamarbetet behöver förstärkas. Enligt regeringens mening bör därför ett inrättas med uppgift att svara för dessa frågor. Forskningens snabba framsteg bidrar till att öka välståndet, men väcker ofta också oro och tvekan. Vetenskapens landvinningar kan medföra många svåra etiska ställningstaganden eller medföra samhällsförändringar som kräver debatt och politiska beslut. Den snabba förändringstakt som forskningen bidrar till kan också i sig väcka tvekan och konflikter. Det är därför angeläget att det finns en väl fungerande dialog mellan forskare, forskningsfinansiärer, avnämare och en bredare allmänhet där övergripande forskningspolitiska frågor och frågor som rör förhållandet mellan forskning och samhälle kan behandlas. En sådan dialog lägger grunden till ett ömsesidigt förtroende mellan forskare och allmänhet. Det är också angeläget för ett samhälles kunskapsutveckling att frågeställningar som frambringas inom forskningssystemet kan nötas mot och befruktas av frågor och problemställningar som genereras i det övriga samhällslivet. Regeringen anser mot denna bakgrund att bör ha uppgiften att främja kontakt och dialog mellan forskare, forskningsfinansiärer, avnämare, den offentliga sektorn, föreningsliv, fackliga organisationer och allmänhet. Inom ramen för verksamhet skall övergripande forskningspolitiska frågor som inte vilar på någon enskild finansiär kunna lyftas fram till öppen diskussion, t.ex. etiska aspekter på forskningen, genusforskning, jämställdhet, forskning om hållbar samhällsutveckling, tvärvetenskapens villkor och möjligheter eller vetenskapskritiska perspektiv. Frågor av stor betydelse för olika delar av samhället kan vinna på att belysas i ett sammanhang, t.ex. forskning om arbetslivfrågor där arbetsmarknadens parter, olika finansiärer och har en viktig roll. Regeringen förutsätter att utvecklar en modell för samverkan mellan arbetslivet och arbetslivsforskningen. bör t.ex. genom årliga större forskningskonferenser främja engagemang och debatt i strategiska frågor som rör förhållandet mellan forskning och samhälle. För att underlätta förståelse och kontakter mellan forskare och lekmän bör verka för att forskningens resultat och villkor görs begripliga och relevanta för en bredare krets än forskarna själva. verksamhet inom detta område skall inte ersätta utan fungera som ett komplement till de insatser för forskningsinformation som görs av de statliga forskningsfinansiärerna. bör dessutom utgöra en arena för dialog och samverkan mellan de statliga forskningsfinansiärerna i de fall det ordinarie myndighetssamarbetet behöver förstärkas. De forskningsstiftelser som inrättats med medel från löntagarfondsstiftelserna spelar en strategisk roll i det svenska forskningssystemet, varför dessa bör bjudas in att delta i detta samarbete. Enligt regeringens mening bör ett sådant samarbete kunna ge goda möjligheter till överblick och informationsutbyte och främja gemensamma insatser på angelägna forskningsområden. bör inte fördela egna forskningsmedel men disponera egna medel för t.ex seminarier, kunskapsinventering, information och andra projekt i egen regi. Vid beslut om forskningsmedel i forskningsfinansierande myndigheter tillgodoses allmänintresset av de allmänföreträdare som ingår myndigheternas styrelser. bör administrativt knytas till och anvisas medel inom ramen för anslag. bör emellertid givetvis beakta annan forskning än den som finns inom verksamhetsområde. Alla ledamöterna i bör utses av regeringen. I styrelsen bör finnas företrädare för riksdagspartier samt för samtliga forskningsråd och övriga viktigare forskningsfinansierande myndigheter. Verksamheten vid bör utvärderas innan beslut fattas om fortsatt verksamhet. 6.2 bör tillsättas med uppgift att förbereda och genomföra bildandet av de nya myndigheterna. I kommitténs uppgifter bör bl.a. ingå att lämna förslag till verksamhetsmål, regleringsbrev, myndigheternas organisation, myndighetsinstruktion m.m. Kommittén bör även föreslå namn på de myndigheter som avses i avsnitt 5.3, 5.4 och 5.5. En viktig uppgift är att bemanna de nya myndigheterna med tillämpning av de arbetsrättsliga reglerna. Inom kommittén bör finnas en arbetsgrupp för varje myndighet. Kommittén bör även sörja för att ansökningar om forskningsstöd och tidigare gjorda åtaganden om forskningsstöd kan hanteras på ett sätt som inte innebär några störningar för forskningen när den nya organisationen bildas. Myndigheterna bör påbörja sin verksamhet . Kommittén bör även ges i uppdrag att föreslå modeller för samverkan mellan olika forskningsfinansiärer inklusive samverkansformer inom . Arbetet skall i sin helhet genomföras med förbehåll för kommande beslut med anledning av denna proposition. 7 Ekonomiska konsekvenser Regeringen bedömer att förslagen i propositionen leder till att organisationen för finansiering av forskning och utveckling blir bättre anpassad till de uppgifter och utmaningar som de statliga forskningsfinansiärerna har att hantera. Detta skapar i sin tur bättre förutsättningar att även utnyttja de statliga medlen effektivt. Förslaget till ny organisation innebär att antalet forskningsfinansierande myndigheter minskar. Detta bör möjliggöra vissa administrativa samordningsvinster. Under själva övergången till en ny organisation kan framför allt avvecklingen av nuvarande myndigheter orsaka kostnader. Kostnader förknippade med organisationsförändringen kommer dock att finansieras inom ram. Förslagen kommer att innebära omfördelning av medel på statsbudgeten mellan ett antal anslag och möjligen mellan utgiftsområden. Regeringen avser att återkomma i budgetpropositionen med en närmare redovisning av förändringarna på anslagsnivå och eventuella förändringar på utgiftsområdesnivå. 8 Författningskommentar I avsnitt 5.2 motiveras varför skall inrättas med stöd av lag. För att garantera att verksamheten i skall vara forskarstyrd fastläggs i 2 § att fler än hälften av ledamöterna i styrelsen skall utses av elektorer som väljs av vetenskapligt kompetenta lärare vid de universitet och högskolor som regeringen bestämmer. Regeringen får enligt förslaget meddela närmare föreskrifter om hur ledamöterna i styrelsen skall utses. Beträffande myndighetens uppgifter och interna organisation får regeringen enligt 3 § meddela närmare föreskrifter. Härutöver bör det enligt förslaget överlämnas åt regeringen att bestämma tidpunkten för lagens ikraftträdande, eftersom lagens tillämpning är beroende av frågan organisationen av myndigheten är klar. Förteckning över instanser som inbjudits att yttra sig i ärendet 1. (Sida) 2. Delegationen för utländska investeringar i () 3. () 5. och allergiforskning (Vårdal) 6. ,(RRV) 7. () 10. () 11. () 12. () 13. Rådet för forsknings- och utvecklingssamarbete mellan och EU 16. Nationellt sekretariat för genusforskning 17. Skogs- och jordbrukets forskningsråd () 18. () 19. () 21. () 22. Kemikalieinspektionen (KemI) 23. () 24. () 25. () 26. () 28. , (VTI) 29. Kommunikationsforskningsberedningen (KFB) 30. ( SjöV) 31. () 33. ( ) 34. () 35. Närings-och teknikutvecklingsverket () 36. geologiska undersökning, (SGU) 37. () 40. Vitterhets Historie och Antikvitets . (KVHAA) 41. Skogs- och lantbrukssakademien (KSLA) 42. () 43. Stiftelsen () 44. () 49. in () 50. av högre utbildning och forskning (STINT) 51. och Kompetensutveckling () 52. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , . Regeringen beslutar proposition 1999/2000:81 Forskning för framtiden - en ny organisation för forskningsfinansiering. Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om vetenskapsråd 2 och 3 §§ 1999/2000:81 Bilaga 1