prop · GN0346 · 2000-01-01 00:00:00 — 12.3 Effekter på de offentliga finanserna Regeringens bedömning: Överföringen från AP-fonden till statskassan innebär att statsbudgeten kompenseras med ca av den initiala försvagning på ca som pensionsreformen har bedömts innebära. Kvarvarande och föreslagna inleveranser till staten innebär att statens samlade balansräkning krymper. Nettoförmögenheten blir dock oföränd- rad. Statsskulden beräknas minska i storleksordningen av BNP . kommer AP-fondens innehav av statspapper att minska, vilket medför att den offentliga sektorns konsoli- derade bruttoskuld, den s.k. Maastrichtskulden, beräknas minska med av BNP. Skälen för regeringens bedömning: Som konstaterades i avsnitt 5 innebär pensionsreformen initialt en årlig försvagning av statsbudgeten med i storleksordningen ca enligt de uppskattningar som gjordes i Överföringspromemorian. över kommer denna effekt av pensionsreformen att minska mätt i reala termer. (Se avsnitt 5 för en mer utförlig diskussion.) Som kompensation för detta föreslås en överföring från AP-fonden till statskassan på . Denna överföring motsvarar tillsammans med redan beslutade inleveranser en överföring från AP-fonden på sammanlagt . Sammantaget innebär detta att statskassan kompenseras med i storleksordningen i form av minskade räntekostnader vid ett ränteantagande om . skall en ny prövning ske för att se om ytterligare medel kan överföras . Kvarvarande och föreslagna överföringar från AP-fonden till Riks- gäldskontoret innebär att såväl offentliga sektorns finansiella skulder som finansiella tillgångar minskar i omfattning den offentliga sektorns samlade balansräkning krymper. Nettoförmögenheten förblir oförändrad. De förslag till förändrad organisation av och placeringsregler för AP- fonden som här lämnas kommer emellertid att ge bättre förutsättningar för en mer effektiv kapitalförvaltning och innebära större möjlighet att placera i högavkastande tillgångar, vilket bör medföra en högre avkastning på fondens tillgångar. Effekten av dessa förslag på den offentliga sektorns finansiella sparande är svåra att uppskatta. Överföringarna från AP-fonden till statskassan utgör dock en omdis- ponering av offentliga sektorns finansiella tillgångar som har påtagliga effekter vad gäller sparandets fördelning inom den offentliga sektorn och dess bruttoskuldsättning. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, som är det mått som bl.a. tillämpas i de s.k. Maastrichtkriterierna, beräknas genom att från statens och kommunernas finansiella bruttoskuld dra interna ford- ringar mellan olika delar av den offentliga sektorn. Det innebär bl.a. att statens bruttoskuld reduceras med AP-fondens innehav av statspapper. Följaktligen påverkas den konsoliderade bruttoskuldens storlek om fondens statspappersinnehav förändras. Som framgår ovan förutses den föreslagna förändringen i placerings- reglerna i sig leda till att AP-fonden minskar innehavet i statspapper, dels genom överföringen, dels genom att fonden omallokerar sin portfölj räntepapper till främst aktier. Minskningen av statspappersinnehavet bidrar sålunda i sig till att öka den konsoliderade bruttoskulden. Effekten kan, utifrån den i tabell 12.1 redovisade antagna fördelningen av till- gångarna, beräknas uppgå till en ökning av den konsoliderade brutto- skulden med av BNP. minskar den offentliga sektorns totala bruttoskuld med av BNP till följd av den antagna inleve- ransen till staten. Tillsammans med inleveransen kommer således de änd- rade placeringsreglerna innebära att den offentliga sektorns konsolide- rade bruttoskuld förutsätts minska med netto av BNP under . Minskningen kommer att avslutas först då den sista bostadsobli- gationen som inlevererats till förfallit omkring . 13 Författningskommentar 13.1 Förslaget till lag om allmänna pensionsfonder (AP-fonder) Första avdelningen 1 kap. 1 kap. 1 § Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmel- sen anger lagens tillämpningsområde. AP-fondernas verksamhet regleras med undantag för den nuvarande sjätte fondstyrelsen i denna lag. Sjätte fondstyrelsen föreslås i detta lagstiftningsärende byta namn till . Sjätte fondstyrelsen föreslås i detta lagstiftningsärende byta namn till . I andra stycket har intagits en hänvis- ning till att det utöver de AP-fonder som regleras i denna lag, finns en Sjätte . Frågan om AP-fondernas rättsliga ställning har behandlats i avsnitt 10.5. Eftersom en grundprincip är att pensionssystemet skall vara strikt skilt från statsbudgeten skall lagen (1996:1059) om statsbudgeten och andra författningar utfärdade i anslutning till den lagen på samma sätt som inte gälla AP-fonderna (jfr prop. 1995/96:220 s. 82). 1 kap. 2 § Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmel- serna motsvarar 1 § första och andra styckena lagen (1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden (APR). Första Fjärde AP-fondernas roll i det reformerade ålderspensionssys- temet är att utgöra buffert för den inkomstrelaterade ålderspensionens fördelningsdel. Till Första Fjärde AP-fonderna förs den del av ålders- pensionsavgifterna m.m. som avser fördelningsdelen. Som framgår av 5 kap. 1 § skall Sjunde AP-fonden förvalta medel för de sparare inom premiepensionssystemet som inte aktivt valt någon för- valtare av sina premiepensionsmedel och de som aktivt valt förvaltning inom Sjunde AP-fonden (se prop. 1999/2000:12). Förvaltningen för dessa båda kategorier skall hållas åtskild, varför förvaltningen i Sjunde AP-fonden sker i två separata fonder, Premiesparfonden för dem som inte gjort något val av förvaltare och Premievalsfonden för väljarnas me- del, se 5 kap. 1 §. Ansvar för AP-fondernas förbindelser 1 kap. 3 § Bestämmelsen saknar motsvarighet i APR. En följd av att AP-fonderna är statliga myndigheter (se avsnitt 10.5) är att staten bär ansvaret för avtal och andra rättshandlingar som fonderna ingår. För att underlätta fondernas affärstransaktioner med bl.a. utländska motparter och därigenom bidra till en effektivare förvaltning av fond- medlen har det ansetts lämpligt att i lagen uttryckligen ange att staten ansvarar för fondernas förbindelser. En förutsättning för att staten skall vara ansvarig för ett avtal eller an- nan rättshandling som en AP-fond har ingått är att rättshandlingen faller inom fondens verksamhetsområde. Det torde inte vara möjligt att uttöm- mande ange vilka rättshandlingar som faller inom fondernas verksam- hetsområde. Eftersom AP-fondernas verksamhet är reglerad i denna lag intar emellertid lagen en särställning vid bedömningen av om ett avtal faller inom fondernas verksamhetsområde. För att skydda godtroende kontrahenter till AP-fonderna gäller, som ytterligare förutsättning för att staten inte skall bli bunden av en rätts- handling som en fond ingår, att motparten insåg eller borde ha insett att avtalet inte föll inom fondens verksamhetsområde. Andra avdelningen Bestämmelser om Första Fjärde AP-fonderna 2 kap. Medelstilldelning och pensionsutbetalningar m.m. 2 kap. 1 § Bestämmelsen, som motsvarar 2 § APR, har behandlats i avsnitt 10.2. Den grundläggande principen för såväl medelstilldelning som pen- sionsutbetalningar är att var och en av Första Fjärde AP-fonderna skall erhålla respektive bidra med lika mycket medel. Influtna pensionsavgif- ter skall omgående överföras till fonderna. Influtna pensionsmedel får således inte behållas av för att räknas av mot de medel som verket enligt 2 § har rätt att rekvirera för samma månads pen- sionsutbetalningar. Det har ansetts överflödigt att såsom i den nuva- rande bestämmelsen särskilt ange att i respektive fonds förvaltning också ingår avkastningen på de medel fonden förvaltar. 2 kap. 2 § Bestämmelsen, som motsvarar 3 § första stycket APR, har behandlats i avsnitt 10.2. Bestämmelsen ger en rätt att från Första Fjärde AP-fonderna rekvirera de medel som behövs för pensionsutbetalningar m.m. Som framgått skall inte månadens pensionsutbetalningar avräknas mot under månaden influtna pensionsavgifter, utan överföringarna skall ske brutto, se avsnitt 10.2 och kommentaren till 1 §. 2 kap. 3 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.2 och motsvarar 3 § andra stycket APR. Som framgår av 7 kap. 1 § tredje stycket skall fonderna även betala den kostnad som regeringen haft för att anlita någon med särskild sak- kunskap för att biträda regeringen vid utvärderingen av förvaltningen av fondmedlen. 2 kap. 4 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.1.7. Den saknar motsvarighet i APR. Om de medel som någon av Första Fjärde AP-fonderna förvaltar inte räcker till för att fonden skall kunna fullgöra sina åtaganden får fonden låna medel i . Lånerätten syftar i första hand till att säkerställa att fonderna skall kunna fullgöra sina åtaganden enligt 2 §, dvs. att bidra till kostnaderna för pensionsutbetalningar m.m. Härutöver får lånerätten utnyttjas för att fonderna skall kunna fullgöra sådana avtal och andra rättshandlingar som staten svarar för enligt 1 kap. 3 §. Låne- rätten får också användas för att, om andra medel saknas, betala kostna- derna för den löpande verksamheten, jfr 3 §. I 4 kap. 17 § finns en bestämmelse om rätt att ta upp lån i kapitalför- valtningsverksamheten. 3 kap. Fondernas ledning 3 kap. 1 § Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Första stycket motsvarar delvis 1 och 4 §§ APR, jfr även 30 § APR. Bestämmelsen anger Första Fjärde AP-fondernas ledningsorganisation. Varje fond skall ha en styrelse. Denna ansvarar ensam för fondens organisation och för förvaltningen av fondens medel. Av tredje stycket följer att det är styrelsen som företräder fonden i olika sammanhang bl.a. mot tredje man. Eftersom statliga myndigheter inte utan särskilt bemyndigande har rätt att själva uppträda vid domstol, har en särskild bestämmelse tagits in om detta. Det följer av 9 § att styrelsen skall utse en person att handha den löpande förvaltningen enligt styrelsens riktlinjer och anvisningar. Av 10 § framgår vidare att styrelsen har rätt att delegera sin beslutanderätt. Styrelsens ansvar och uppgifter har behandlats i avsnitt 10.3.3. 3 kap. 2 § Bestämmelsen, som motsvarar 4 § första stycket APR, har behandlats i avsnitt 10.3.2. I andra och tredje styckena anges de kompetens- och behörighetskrav som gäller för ledamöterna. Kraven gäller för samtliga ledamöter, dvs. även för de som enligt 3 § utses efter förslag av organisationer. Samma kompetenskrav som det som anges i andra stycket gäller också för den person som styrelsen utser att sköta den löpande förvaltningen, se 9 §. 3 kap. 3 § Bestämmelsen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, har behandlats i avsnitt 10.3.2. En liknande bestämmelse finns för närva- rande i 4 § första och andra styckena APR. Eftersom de kompetenskrav som anges i 2 § andra och tredje styckena också gäller för ledamöter som utses efter förslag av organisationer, har det införts en uttrycklig möjlighet för regeringen att vägra att utse någon som har föreslagits av en organisation. Innan regeringen utser ledamot i organisationens ställe, skall organisationen beredas tillfälle att lämna ett nytt förslag. 3 kap. 4 § Paragrafen har behandlats i avsnitt 10.3.2. Bestämmelsen motsvarar 5 § första stycket APR. Den normala mandattiden för en ledamot i någon av styrelserna i Första Fjärde AP-fonderna skall vara . Regeringen har dock möj- lighet att utse en ledamot än . Som anförs i avsnitt 10.3.2 är avsikten att byten av ledamöter i fondstyrelserna skall ske suc- cessivt, varför regeringen inledningsvis bör utse ledamöterna på olika långa mandattider (ett, två respektive ) för att kunna tillämpa en ordning med successiva byten av ledamöterna. Det föreligger inte något hinder mot att utse en ledamot vars förordnande löper ut för en ny mandatperiod (omförordnande). 3 kap. 5 § En liknande bestämmelse finns i 5 § andra och tredje styckena APR. En ledamots uppdrag upphör inte bara om ledamoten själv eller den som enligt 3 § första stycket föreslagit honom begär det, utan även om det uppkommer brist i de formella kraven enligt 2 § andra och tredje styckena eller om ledamoten avlider. Skyldigheten att utse ny ledamot för återstående mandattid bör inte ut- göra hinder mot att avvakta med utseende av ny ledamot, om den tid som återstår av mandatperioden är kort. Om den ledamot vars uppdrag upp- hört utsetts efter förslag enligt 3 § första stycket, bör regeringen innan den avvaktar med att utse ny ledamot bereda den organisation som förslagsrätten tillkommer tillfälle att yttra sig. 3 kap. 6 § Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 7 § första stycket APR. Utgångspunkten är att styrelsen avgör ärenden vid sammanträden. Det kan dock uppkomma situationer, exempelvis i brådskande fall, då ett ärende i stället för vid ett ordinärt sammanträde måste behandlas på annat sätt. En sådant sätt är att avgöra ärenden per capsulam, dvs. att protokoll med förslag till beslut skickas runt bland ledamöterna. Om beslut fattas per capsulam bör samtliga ledamöter underteckna protokollet. Vid ett ordinärt sammanträde förutsätts ledamöterna personligen vara på plats. Detta utesluter inte att sammanträden hålls per telefon eller med hjälp av annan teknisk utrustning eller att en eller flera ledamöter är närvarande per telefon eller med hjälp av annan sådan utrustning. Om sammanträdet hålls per telefon eller liknande kan det vara önskvärt att de ledamöter som inte fysiskt har varit på plats undertecknar protokollet. Det ankom- mer på styrelsens ordförande såsom sammankallande att i varje enskilt fall ta ställning till formerna för styrelsens handläggning och beslutsfat- tande. 3 kap. 7 § Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 7 § andra fjärde styckena APR. Viss justering har dock skett med ledning av de förändringar som genomförts vad avser aktiebolag (prop. 1997/98:99, bet. 1997/98:LU26, rskr. 1997/98:257). I bestämmelsen har också tillagts ett uttryckligt krav på att styrelsens protokoll skall justeras av ordföranden och en av styrel- sens därtill utsedd ledamot. Det har ansetts olämpligt att beslutförhet kan uppnås genom att räkna in även jäviga ledamöter. Av 18 § förvaltningslagen (1986:223) följer att styrelsens beslutsfat- tande, i den mån enighet inte kan nås, sker enligt den s.k. kollektiva om- röstningsmetoden. Den innebär att ordföranden framställer ett eller flera förslag som kan besvaras med antingen ja eller nej. Ledamöterna röstar först enligt ett acklamationsförfarande, varefter ordföranden tillkännager vilket förslag som enligt hans mening fått flest röster. Detta blir beslutet om någon ledamot inte begär omröstning, vilken då måste ske. Omröst- ning sker öppet. De olika förslagen ställs mot varandra i tur och ordning. Som styrelsens beslut gäller den mening som fler än hälften av de närva- rande röstar för. Vid lika röstetal har ordföranden utslagsröst. 3 kap. 8 § Bestämmelsen motsvarar 7 a § APR. Bestämmelsen är utformad med aktiebolagslagens bestämmelser om jäv som förebild (se prop. 1992/93:206 s. 49). Genom hänvisningen i 10 § blir bestämmelsen även tillämplig på annan till vilken styrelsen de- legerat beslutanderätt i en viss fråga, t.ex. till den person som styrelsen har utsett att sköta den löpande förvaltningen eller annan anställd hos fonden. Uppdrag att handla på styrelsens vägnar 3 kap. 9 § Paragrafen har utformats med beaktande av vad Lagrådet förslagit. Bestämmelsen, som saknar motsvarighet i APR, har behandlats i avsnitt 10.3.1. Styrelsen skall utse en person att handha den löpande förvaltningen. För denne gäller samma kompetenskrav som för styrelseledamöterna. Av 10 § följer att också behörighetskraven i 2 § tredje stycket gäller, utom såvitt avser kravet på svenskt medborgarskap. Av förutnämnda bestäm- melse framgår att även jävsbestämmelsen gäller för den person som sty- relsen utser. Någon särskild rätt att företräda fonden finns inte föreskri- ven, utan den person styrelsen utser att handha den löpande förvaltningen härleder i stället sin rätt att företräda fonden från styrelsen, se 10 §. 3 kap. 10 § Paragrafen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, har be- handlats i avsnitt 10.5. Bestämmelsen motsvarar 8 § APR. Om styrelsen uppdrar åt någon eller några att företräda fonden mot tredje man, bör av delegationsbeslutet tydligt framgå omfattningen av den rätt som delegerats och till vem eller vilka den riktar sig. Av delega- tionsbeslutet bör även framgå eventuell rätt till vidaredelegation. 3 kap. 11 § Bestämmelsen överensstämmer med vad som enligt 10 § APR gäller beträffande de nuvarande fondstyrelserna. Lagrådet har föreslagit att rubrikerna till 3 12 §§ ersätts med en rubrik Placering av fondmedlen . Enligt regeringen är det, bl.a. av pedagogiska skäl, av värde med fler rubriker än vad Lagrådet förordar. Viss omarbet- ning av rubrikerna har dock skett i syfte att bättre anpassa dem till pa- ragrafernas materiella innehåll. Regeringen har följt Lagrådets synpunk- ter beträffande det systematiska inordnandet av bestämmelsen om minsta andel fordringsrätter med låg kredit- och likviditetsrisk (4 § i propositio- nens lagtext). 4 kap. 1 § Bestämmelserna har behandlats utförligt i avsnitt 7.1. Deras nuvarande motsvarighet finns i 11 § första och andra styckena APR. Att den totala risknivån i fondernas placeringar skall vara låg innefattar ett krav på god riskspridning. Varje fond bör således fördela medlen mellan olika inhemska och utländska marknader, mellan olika till- gångsslag samt inom tillgångsslagen så att god riskspridning uppnås. 4 kap. 2 § Bestämmelsen, som delvis motsvarar 11 § fjärde stycket APR, har be- handlats utförligt i avsnitt 7.2. 4 kap. 3 § Bestämmelsen, som saknar egentlig motsvarighet i APR, anger de grundläggande principerna för fondernas placeringsverksamhet. Den har behandlats närmare i avsnitt 8.1.1. Med kapitalmarknaden avses bl.a. kreditmarknaden och aktiemarkna- den. Kreditmarknaden brukar delas in i penning- och obligationsmarkna- den. Till kreditmarknaden hör vidare ren avistatinlåning på konto i bank eller liknande. Utöver vad som nämnts brukar till kapitalmarknaden räk- nas även derivatmarknaden och handeln med valuta. Likaså ingår andelar eller motsvarande i fastighetsfonder också i begreppet kapitalmarknaden men däremot inte direktinvesteringar i fastigheter. Fastigheter får dock enligt 16 § förvärvas för att skaffa lokaler för verksamheten. Till kapitalmarknaden räknas inte placeringar i råvaror, såsom metaller och olja. Inte heller placeringar i allehanda samlarobjekt såsom antikvi- teter m.m. hänförs till kapitalmarknaden. 4 kap. 4 § Bestämmelsen, som har behandlats i avsnitt 8.1.2, syftar till att begränsa fondernas totala risktagande. Bestämmelsen saknar motsvarighet i APR. Låg kreditrisk innebär normalt att emittenten eller skuldförbindelserna har en officiell, hög rating. Hit hör normalt skuldförbindelser som har getts ut eller garanteras av svensk eller utländsk stat, kommun eller jäm- förbara samfälligheter. Även skuldförbindelser emitterade av företag och organisationer hör hit förutsatt att de har en tillräckligt hög rating. En möjlighet är att utgå från emittenter eller skuldförbindelser som i rating- hänseende betecknas "investment grade", dvs. s.k. A-ratade (A, AA, AAA eller motsvarande) emittenter eller skuldförbindelser. Däremot bör inte trippel B-ratade låntagare (eller motsvarande), vilka också be- tecknas "investment grade" accepteras. Det är heller inte lämpligt att hela denna ram fylls av obligationer som ligger i det lägre intervallet av A- ratade, dvs. Förvärv och innehav av aktier 4 kap. 5 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.1.1. Bestämmelser av liknande slag finns i 15 a § andra stycket och 35 § APR. Av bestämmelsen följer motsatsvis att Första Fjärde AP-fonderna inte får placera fondmedlen i onoterade aktier. Från kravet på notering un- dantas aktier och andelar i fastighetsbolag och riskkapitalföretag. Hur stor del av fondmedlen som får placeras i onoterade företag framgår av 8 §. Av samma paragraf följer att Första Fjärde AP-fonderna inte får vara komplementär i ett kommanditbolag. Beträffande begreppet reglerad marknad se kommentaren till 8 §. 4 kap. 6 § Avsikten med bestämmelsen, som saknar motsvarighet i APR, är att begränsa Första Fjärde AP-fondernas ägande i svenskt näringsliv. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.1.4. Marknadsvärdet enligt första stycket beräknas genom att fondens inne- hav av sådana aktier i svenska aktiebolag som är noterade vid svensk börs eller auktoriserad marknadsplats divideras med det samlade börs- värdet för dessa bolag. Med det samlade börsvärdet avses inte enbart värdet av de aktier som är noterade vid en svensk börs eller auktoriserad marknadsplats, utan även värdet av de aktier i bolagen som är föremål för omsättning vid en utländsk börs eller annan reglerad marknad, i den mån värdet av dessa aktier inte ingår i det börsvärde som finns angivet för den svenska marknadsplatsen. Däremot får dubbelräkning inte ske, t.ex. om i det värde som anges för bolaget vid OM Stockholmsbörsen ingår även aktier som är föremål för handel utomlands får dessa inte på nytt inräk- nas när börsvärde skall beräknas. I börsvärdet ingår av naturliga skäl inte eventuella onoterade aktier i bolagen. Från begränsningen i första stycket undantas dels andelar i fonder som inte medför rätt att rösta för de aktier som ingår i fonden, dels fastighets- bolag i vilka en fond innehar av rösterna för samtliga aktier i bolaget, se 9 § andra stycket 2. Av bestämmelsen följer att en fond kan inneha av rösterna i ett noterat fastighetsbolag om fonden eller flera fonder gemensamt vid börsintroduktionen behåller minst hälf- ten av rösterna i bolaget. Det är sådana bolag som undantas från bestäm- melsen. Om en fond väljer att minska sitt innehav i ett sådant fastighets- bolag till av rösterna, skall dock bolaget därefter be- handlas enligt huvudregeln. Förvärv av obligationer och andra fordringsrätter 4 kap. 7 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.1.1. Bestämmelser av liknande slag finns i 12 och 39 §§ APR. Bestämmelsen reglerar Första Fjärde AP-fondernas förvärv av obliga- tioner och andra fordringsrätter. För att fonderna skall få förvärva en fordringsrätt skall den vara utgiven för allmän omsättning. Av 8 § följer vidare att fordringsrätterna som huvudregel också skall vara marknads- noterade. Vad gäller innebörden av begreppet utgiven för allmän omsätt- ning kan vägledning hämtas i de uttalanden härom som gjordes i motiven till lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument (prop. 1990/91:142 s. 87). Begreppet fordringsrätt omfattar inte derivatinstru- ment (jfr prop. 1990/91:142 s. 141 144), varför sådana instrument inte omfattas av något krav på marknadsnotering. Från kravet på att skuldförbindelser skall vara utgivna för allmän om- sättning undantas enligt första punkten placeringar som ingår som ett led i en fonds likviditetsförvaltning. Första Fjärde AP-fonderna får endast placera i fastigheter indirekt ge- nom bolag eller andel i fastighetsfond. Fastighetsbolag som ägs av en fond eller flera fonder gemensamt skall drivas enligt sedvanliga företags- ekonomiska principer. Härav följer att fonden eller fonderna bör ha möj- lighet att fritt välja hur de finansierar ett fastighetsbolag som de äger. Denna princip kan emellertid komma i konflikt med det principiella för- budet mot att lämna direktlån. Syftet med undantaget i andra punkten är att möjliggöra direktlån och andra liknande finansieringsformer till fas- tighetsbolag som ägs av en eller flera fonder gemensamt. Gränsen för hur stort ägandet i ett bolag måste vara för att undantaget skall bli tillämpligt överensstämmer med gränsen i 9 § andra stycket 2. Begränsning av innehav av onoterade instrument 4 kap. 8 § Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.1.1. Bestämmelser av liknande slag finns i 12, 35 och 39 §§ APR. Med uttrycket börs eller någon annan reglerad marknad avses såväl svenska som utländska marknadsplatser.