prop · GN03111 · 2000-01-01 00:00:00 — Artikel 2 I detta direktiv avses med 1) tobaksvaror: alla varor som är avsedda att rökas, snusas, sugas på eller tuggas om de är tillverkade, även delvis, av tobak, 2) reklam: varje form av kommersiellt meddelande vars syfte, eller direkta eller indirekta verkan, är att främja en tobaksvara, däri inbe- gripen den reklam som utan att direkt nämna tobaksvaran, försöker att kringgå reklamförbudet genom att använda namn, varumärken, symboler eller andra utmärkande kännetecken för tobaksvaror, 3) sponsring: varje bidrag, allmänt eller privat, till ett evenemang eller en verksamhet vars syfte, eller direkta eller indirekta verkan, är att främja en tobaksvara, 4) tobaksförsäljningsställen: varje plats där tobaksvaror försäljs. Artikel 3 1. Utan att det påverkar direktiv /552/EEG, skall varje form av reklam eller sponsring vara förbjuden i gemenskapen. Punkt 1 hindrar inte att en medlemsstat kan tillåta att ett namn som redan har använts i god tro för tobaksvaror och andra varor eller tjänster, och som har saluförts eller erbjudits av ett och samma fö- retag eller av olika företag, före kan användas för reklam för de andra varorna eller tjänsterna. Emellertid kan detta namn bara användas under ett helt annat utseende som tydligt skiljer sig från det som används för tobaksvaran, med un- dantag av alla andra utmärkande kännetecken som redan har använts för en tobaksvara. Medlemsstaterna skall se till att inga tobaksvaror bär någon annan varas eller tjänsts namn, varumärke, symbol eller något annat utmärkande kännetecken om inte dessa tobaksvaror redan har saluförts under detta namn, varumärke, symbol eller något annat utmärkande kännetecken den dag som anges i artikel 6.1. Förbudet som avses i punkt 1 får inte kringgås för någon vara eller tjänst som släpps ut eller tillhandahålls på marknaden från och med den tidpunkt som avses i artikel 6.1 genom användning av namn, varumärken, symboler och andra utmärkande kännetecken som redan används för en tobaksvara. I detta syfte skall namn, varumärken, symboler och något annat utmär- kande kännetecken för varan eller tjänsten exponeras så att deras utse- ende tydligt skiljer sig från det som används för tobaksvaran. All gratis utdelning vars syfte eller direkta eller indirekta verkan är att främja en tobaksvara är förbjuden. Detta direktiv skall inte gälla - meddelanden som uteslutande riktar sig till fackfolk inom tobaks- branschen, - presentation av tobaksvaror som försäljs och anslag om deras pris vid tobaksförsäljningsstället, - reklam som riktar sig till köparen på försäljningsställen som är spe- cialiserade på tobaksvaror och i deras skyltning eller, om det gäller försäljningsställen för olika typer av artiklar eller tjänster, på platser reserverade för försäljning av tobaksvaror samt sådana försäljningsställen i (s.k. periptera) för vilka särskilt tillstånd beviljas av sociala skäl, - försäljning av publikationer som innehåller reklam för tobaksvaror och som är utgivna och tryckta i tredje land om dessa publikationer inte främst är avsedda för den gemensamma marknaden. Artikel 4 Medlemsstaterna skall se till att det finns adekvata och effektiva metoder för att garantera och kontrollera tillämpningen av de nationella bestäm- melser som antas inom ramen för detta direktiv. Dessa metoder kan inbe- gripa bestämmelser som gör det möjligt för personer eller organisationer som, i enlighet med den nationella lagstiftningen, har ett legitimt intresse av att avskaffa reklam som är oförenlig med detta direktiv, att väcka talan mot sådan reklam eller överlämna ärendet till en behörig förvaltningsmyndighet så att denna kan fatta beslut i saken eller inleda ett lämpligt rättsligt förfarande. Artikel 5 Detta direktiv utgör inget hinder för medlemsstaternas möjlighet att, med beaktande av fördraget, föreskriva strängare krav som de anser nödvän- diga för att säkerställa skyddet för människors hälsa när det gäller reklam för eller sponsring till förmån för tobaksvaror. Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hän- visning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de of- fentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det om- råde som omfattas av detta direktiv. Medlemsstaterna får skjuta upp tillämpningen av artikel 3.1 - med när det gäller den skrivna pressen, - med när det gäller sponsring. I undantagsfall och av vederbörligen motiverade skäl får medlemssta- terna fortsätta att tillåta befintlig sponsring av evenemang eller verksam- heter som organiseras på en världsomspännande nivå för en ytterligare period av , dock senast fram till och med , på villkor att - beloppen för denna sponsring minskar , - åtgärder för frivillig begränsning införs för att minska reklamens synlighet under evenemangen i fråga. Artikel 7 och därefter skall kommissionen till , rådet och Ekonomiska och sociala kommittén över- lämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv, och särskilt om ge- nomförandet och effekten av artikel 3.2 och 3.3 och av artikel 6.3, vid behov åtföljd av förslag om anpassning av detta direktiv till den utveck- ling som konstateras i rapporten. En sådan anpassning skall inte påverka den tidsfrist som anges i artikel 6.3. Artikel 8 Detta direktiv träder i kraft som det offentliggörs i Euro- peiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 9 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. På vägnar På rådets vägnar M. GIL-ROBLES R. EDLINGER Ordförande Sammanfattning av nationella handlingsplan mot tobak samt lagförslag Mål och strategier Det officiella målet för de närmaste årens arbete mot tobaken bör vara att: skall - av vuxenbefolkningen vara rökfri, - ingen använda vare sig rökverk eller snus , - bruket av snus inte ha ökat och - ingen utan eget val utsättas för tobaksrök i miljön. Flera olika strategier behövs: - Stödjande miljöer - Bred delaktighet - Hjälp till självhjälp Flera olika slag av insatser måste genomföras i en allsidig och samordnad policy: - Informationsinsatser (hälsoundervisning i skolan, hälsoupplysning etc.) - Behandlingsåtgärder (tillgång till rökslutarstöd, nikotinersättnings- terapi m.m.). - Lagstiftnings- och regleringsåtgärder (inkl. prispolitik) Utgångspunkter Det krävs en kraftsamling genom att man samordnar flera slag av insatser, från flera olika aktörer, så att de stöder varandra. Det behövs en samsyn mellan olika samhällssektorer. Vetenskapens synen på tobaksbruket som ett drogberoende och en av de största hälso- riskerna är oförenlig med synen på tobak som ett harmlöst "njutnings- medel" och en fråga om individens fria val. Det är dags för ett vägval. Dagens kunskap om tobaksbruket gör att det samhälleliga arbetet bör utformas utifrån ett drogpolitiskt, snarare än konsumentpolitiskt, synsätt. Förslag Förstärkta insatser mot tobak bör genomföras från många aktörers sida inom såväl den offentliga som den privata och frivilliga sektorn. Det är inte minst viktigt att aktivera en rad myndigheter, organisationer, företag och andra instanser som kan göra viktiga insatser men som ännu inte engagerat sig i arbetet. Kommunerna deltar i arbetet mot tobak dels direkt genom att utöva tillsyn enligt tobakslagen, dels indirekt genom att ansvara för många av samhällets basverksamheter, t.ex. skolan, som har en nyckelroll i arbetet mot tobaken. Kommunerna bör kunna ta ett helhetsgrepp på tobaks- frågan. En prioriterad uppgift inom den nationella handlingsplanen bör vara att kommunerna stimuleras att ytterligare utveckla sina folkhälso- strategier. Kommunernas tillsyn enligt tobakslagen bör utökas. Bl.a. bör möjlig- heterna att övervaka åldersgränsen vid tobaksköp stärkas. Kommunerna bör också få utökat ansvar för tillsyn över handeln med tobak, inklusive reklamen vid säljställen. Detaljhandel med tobak bör få bedrivas endast av den som fått ett sär- skilt säljtillstånd. Systemet med säljtillstånd bör handhas av kommuner- na. Marknadsföringen av tobak, inklusive s.k. indirekt tobaksreklam, bör förbjudas. Från förbudet undantas själva saluhållningen av tobak, reklam på förpackningar och säljställen samt reklam mellan säljled. Sådan re- klam skall dock få ske endast i återhållsamma former. Tillgängligheten till läkemedel för rökavvänjning bör ökas, men under fortsatt ansvarsfulla former. bör verka för en förstärkt tobakspolitik inom EU, bl.a. när det gäller varningstexter på tobaksförpackningar respektive deklaration av och maximigränser för skadliga beståndsdelar eller tillsatser. En nationell samordningskommitté bör bildas med uppgift att sam- ordna och stödja olika aktörers arbete mot tobaken. Gruppen bör bl.a. stödja och stimulera till förstärkta insatser på regional och lokal nivå. Det gäller bl.a. - vidgad central samverkan, - förstärkning av regionala nätverk, - uppbyggnad av lokala nätverk, - kvalificerad utbildning av nyckelgrupper, - metodutveckling och försöksverksamhet, samt - opinionsbildning. I den nationella handlingsplanen bör följande områden prioriteras: - Barn och ungdom - Ökad tillgänglighet till rökslutarstöd - Genusperspektiv En nationell handlingsplan för minskat tobaksbruk kan inte förverkligas utan att speciella resurser avsätts. Detta bör beaktas vid anslagsför- delningen till och inom de myndigheter m.fl. som har viktiga uppgifter inom tobakspolitiken. Det direkta tillsynsarbetet bör finansieras med avgifter. För en kraftsamling av den natur som föreslås här krävs dock ytterligare resurser. Författningsförslag 1 Förslag till lag om ändring i tobakslagen (1993:581) Härigenom föreskrivs i fråga om tobakslagen (1993:581) dels att 12 27 §§ och rubrikerna närmast före 15, 19, 24 och 27 §§ skall ha följande lydelse, dels i lagen skall införas arton nya paragrafer, 28 45 §§, och nya rubriker före 34, 35 och 43 §§ av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Tobaksvaror får inte säljas eller på annat sätt lämnas ut i närings- verksamhet till den som inte har fyllt . Den som lämnar ut tobaksvaror skall förvissa sig om att mottagaren har uppnått nämn- da ålder. Om det finns särskild anledning att anta att en tobaksvara är avsedd att lämnas över till någon som inte har fyllt får varan inte lämnas ut Tobaksvara får föras in i landet endast av den som har fyllt . 12 § Detaljhandel med tobaks- varor får bedrivas endast av den som har säljtillstånd. Tobaksvaror får inte säljas eller på annat sätt lämnas ut i närings- verksamhet till den som inte har fyllt . Den som lämnar ut tobaksvaror skall förvissa sig om att mottagaren har uppnått nämn- da ålder. Om det finns anledning att anta att en tobaksvara är avsedd att läm- nas över till någon som inte har fyllt får varan inte lämnas ut. Tobaksvara får föras in i landet endast av den som har fyllt . 14 § En näringsidkare som mark- nadsför tobaksvaror till konsume- nter får inte använda kommersiella annonser i periodiska skrifter eller i andra jämförbara skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig. Inte heller får vid sådan marknadsföring användas kom- mersiella annonser i ljudradio- eller TV-program. Detta gäller även sådana TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844). Vid marknadsföring av tobaksva- ror till konsumenter på något annat sätt än som avses i första stycket skall en näringsidkare iaktta särskild måttfullhet. I syn- nerhet gäller att reklam eller annan marknadsföring inte får vara påträngande, uppsökande eller uppmana till bruk av tobak. 15 § En marknadsföringsåtgärd som strider mot 14 § skall vid til- lämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsu- menter. En marknadsföringsåtgärd som strider mot 14 § första stycket andra och tredje meningen kan medföra marknadsstörningsavgift enligt bestämmelserna i 22 28 §§ marknadsföringslagen. 15 § Reklam och annan marknads- föring, frånsett saluhållande, av tobaksvaror är förbjuden. 16 § Utan hinder av 15 § får marknadsföring ske genom reklam på förpackningar, reklam på säljs- tällen samt reklam mellan olika säljled som inte når konsumenter, under förutsättning att reklamen är utformad på ett återhållsamt sätt. 17 § Vid marknadsföring av andra varor än tobaksvaror eller av tjänster får det inte användas varukännetecken som i sin helhet eller till någon del är i kom- mersiellt bruk för en tobaksvara eller enligt varumärkeslagen (1960:644) är registrerat eller in- arbetat för en sådan vara. Första stycket tillämpas inte på saluhållande eller på sådan mark- nadsföring som avses i 16 §. Första stycket tillämpas inte heller i fråga om varukännetecken som endast i begränsad omfattning förekommer vid marknadsföring av tobaksvaror eller om det annars skulle vara obilligt 18 § En marknadsföringsåtgärd som strider mot 15 17 §§ skall vid tillämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsu- menter och kan i vissa fall medföra marknadsstörningsavgift enligt 22 28 §§ samma lag. Meddelande och återkallelse av säljtillstånd 19 § Säljtillstånd enligt 12 § skall avse en viss lokal eller ett annat avgränsat utrymme (säljställe). 20 § Frågor om säljtillstånd prö- vas av den kommun där säljstället är beläget. Ansökan om säljtill- stånd görs skriftligen hos kom- munen. 21 § Säljtillstånd får ges endast till den som visar att han med hänsyn till sina personliga och ekono- miska förhållanden och omstän- digheterna i övrigt är lämplig att bedriva detaljhandel med tobaks- varor. Vid tillståndsprövningen skall särskild hänsyn tas till om sökanden kan förväntas följa bestämmelserna om handel med och marknadsföring av tobaks- varor samt om han i övrigt är laglydig och benägen att fullgöra sina skyldigheter mot det all- männa. 22 § I samband med beslut om säljtillstånd eller senare får kom- munen meddela de villkor som behövs. 23 § Kommunen skall återkalla ett säljtillstånd, om 1. tillståndshavaren inte följer de bestämmelser som gäller för verk- samheten eller tillståndet enligt denna lag eller enligt villkor som har meddelats med stöd av lagen, eller 2. de förutsättningar som gäller för meddelande av säljtillstånd inte längre föreligger. I stället för återkallelse kan till- ståndshavaren meddelas varning, om detta kan anses vara en till- räcklig åtgärd. 16 § Tillverkare eller importör av tobaksvara skall, i den utsträck- ning som föreskrivs av regeringen, till lämna de upp- gifter som behövs för att varornas hälsorisker skall kunna bedömas. 17 § Regeringen får, om det finns särskilda hälsoskäl, föreskriva att vissa slag av tobaksvaror inte får tillverkas i eller föras in till för försäljning till konsu- menter. 18 § Regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrift om gränsvärden för skadliga ämnen som tobaksvara får innehålla eller ge upphov till. En vara som inte uppfyller föreskrifterna får inte tillverkas i eller föras in till för försäljning till konsumenter. 19 § Den centrala tillsynen över att denna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen följs utövas av 1. Arbetarskyddsstyrelsen när det gäller a) lokaler och andra utrymmen som avses i 2 § och som är upp- låtna enbart för personal, och b) lokaler och andra utrymmen på vilka 8 § skall tillämpas, samt 2. när det gäller a) miljöer som avses i 2 § och som inte är upplåtna enbart för perso- nal, b) lokaler som avses i 4 §, c) varningstexter m.m. enligt 9 11 §§, d) handel enligt 12 §, och e) produktkontroll m.m. enligt 16 18 §§. 24 § Tillverkare eller importör av tobaksvara skall, i den utsträck- ning som föreskrivs av regeringen, till lämna de upp- gifter som behövs för att varornas hälsorisker skall kunna bedömas. 25 § Regeringen får, om det finns särskilda hälsoskäl, föreskriva att vissa slag av tobaksvaror inte får tillverkas i eller föras in till för försäljning till konsu- menter. 26 § Regeringen, eller myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrift om gränsvärden för skadliga ämnen som tobaksvara får innehålla eller ge upphov till. En vara som inte uppfyller föreskrifterna får inte tillverkas i eller föras in till för försäljning till konsumenter. 27 § Den centrala tillsynen över att denna lag och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen följs utövas av 1. Arbetarskyddsstyrelsen när det gäller a) lokaler och andra utrymmen som avses i 2 § och som är upp- låtna enbart för personal, och b) lokaler och andra utrymmen på vilka 8 § skall tillämpas, samt 2. när det gäller a) miljöer som avses i 2 § och som inte är upplåtna enbart för perso- nal, b) lokaler som avses i 4 §, c) varningstexter m.m. enligt 9 11 §§, d) handel enligt 12 och 13 §§, och e) produktkontroll m.m. enligt 24 26 §§. Den omedelbara tillsynen utövas av 1. när det gäller lokaler och andra utrymmen för vilka Arbetarskyddsstyrelsen har den centrala tillsynen, och 2. den eller de nämnder som kom- munfullmäktige bestämmer när det gäller dels de miljöer och lokaler för vilka har den centrala tillsynen, dels handel enligt 12 §. utövar inom länet tillsyn enligt andra stycket 2. 20 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att bestämmelserna i 9 11 §§ och 16 18 §§ eller med stöd av dem meddelade föreskrifter skall följas. En tillsynsmyndighet som anges i 19 § andra och tredje styckena får i sin tillsynsverksamhet meddela de förelägganden eller förbud som be-hövs för att lagen eller en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen skall följas. I beslut om föreläggande eller för- bud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. Vitet får inte förvandlas. 21 § En tillsynsmyndighet får be- sluta att en tobaksvara skall tas om hand, om den bjuds ut till för- säljning eller uppenbart är avsedd att bjudas ut till försäljning i strid med lagen eller en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen. skall vid behov lämna handräckning när en vara skall tas om hand. Om en vara har tagits om hand, får ägaren under tillsynsmyndig- hetens kontroll vidta de rättelser som behövs för att varan skall få säljas. 28 § Den omedelbara tillsynen ut- övas av 1. när det gäller lokaler och andra utrymmen för vilka Arbetarskyddsstyrelsen har den centrala tillsynen, och 2. den eller de nämnder som kom- munfullmäktige bestämmer när det gäller dels de miljöer och lokaler för vilka har den centrala tillsynen, dels marknads- föring av tobaksvaror. utövar inom länet tillsyn enligt första stycket 2. 29 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att bestämmelserna i 9 11 §§ och 24 26 §§ eller med stöd av dem meddelade föreskrifter skall följas. En tillsynsmyndighet som anges i 28 § får i sin tillsynsverksamhet enligt 2 8 §§ och 15 17 §§ med- dela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen eller en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen skall följas. I beslut om föreläggande eller för- bud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. Vitet får inte förvandlas. 30 § En tillsynsmyndighet får be- sluta att en tobaksvara skall tas om hand, om den bjuds ut till för- säljning eller uppenbart är avsedd att bjudas ut till försäljning i strid med lagen eller en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen. skall vid behov lämna handräckning när en vara skall tas om hand. Om en vara har tagits om hand, får ägaren under tillsynsmyndig- hetens kontroll vidta de rättelser som behövs för att varan skall få säljas. skall återlämnas om det görs sannolikt att den inte kommer att säljas i strid med lagen eller en föreskrift som har meddelats med stöd av denna. I annat fall får varan förstöras genom tillsyns- myndighetens försorg. Ett beslut enligt första stycket gäller , om inte något annat anges i beslutet. 22 § En tillsynsmyndighet har rätt att på begäran få de upplysningar, handlingar, varuprover och lik- nande som behövs för myndighe- tens tillsyn enligt denna lag 23 § För att fullgöra sina uppgif- ter enligt denna lag har en till- synsmyndighet rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som berörs av lagen eller av föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen och får där göra undersökningar och ta prover. För uttagna prov betalas inte ersättning. skall lämna den handräckning som be- hövs för tillsynen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att ersätta en tillsynsmyndighets kostnader för provtagning och undersökning av prov. 24 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt denna lag får inte obehörigen röja eller på annat sätt använda sig av vad han därvid fått veta om yrkeshemlig- heter eller affärsförhållanden. I det allmännas verksamhet till- lämpas bestämmelserna i sekre- tesslagen (1980:100). skall återlämnas om det görs sannolikt att den inte kommer att säljas i strid med lagen eller en föreskrift som har meddelats med stöd av denna. I annat fall får varan förstöras genom tillsyns- myndighetens försorg. Ett beslut enligt första stycket gäller , om inte något annat anges i beslutet. 31 § En tillsynsmyndighet har rätt att på begäran få de upplysningar, handlingar, varuprover och lik- nande som behövs för myndig- hetens tillsyn enligt denna lag. 32 § För att fullgöra sina upp- gifter enligt denna lag har en till- synsmyndighet rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som berörs av lagen eller av föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen och får där göra undersökningar och ta prover. För uttagna prov betalas inte ersättning. skall lämna den handräckning som be- hövs för tillsynen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att ersätta en tillsynsmyndighets kostnader för provtagning och undersökning av prov. 33 § Den som har tagit befattning med något ärende enligt denna lag får inte obehörigen röja eller på annat sätt använda sig av vad han därvid fått veta om yrkeshemlig- heter eller affärsförhållanden. I det allmännas verksamhet till- lämpas bestämmelserna i sekre- tesslagen (1980:100). 25 § Beslut som en i 19 § angiven nämnd har fattat enligt denna lag eller enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos . beslut får över- klagas hos allmän förvaltnings- domstol. beslut enligt denna lag får överklagas hos Arbetarskyddsstyrelsen. Arbetar- skyddsstyrelsens beslut får inte överklagas. Beslut som har meddelat med stöd av 20 § första stycket eller 21 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid över- klagande till kammarrätten. 34 § Kommunen får enligt grunder som beslutas av kommunfullmäk- tige ta ut avgift för prövningen av frågor om säljtillstånd och för sin tillsyn beträffande dem som har sådant tillstånd. 35 § Kommunens beslut i frågor angående säljtillstånd gäller ome- delbart, om inte något annat anges i beslutet. 36 § Kommunens beslut i frågor angående säljtillstånd får över- klagas till allmän förvaltnings- domstol. Kommunens beslut får inte ändras utan att kommunen har lämnats tillfälle att yttra sig. Kommunen får överklaga domstolens beslut. 37 § Beslut som en i 28 § angiven nämnd har fattat enligt denna lag eller enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos . beslut får över- klagas till allmän förvaltnings- domstol. 38 § beslut en- ligt denna lag får överklagas hos Arbetarskyddsstyrelsen. Arbetar- skyddsstyrelsens beslut får inte överklagas. 39 § Beslut som har meddelat med stöd av 29 § första stycket eller 30 § får över- klagas hos allmän förvaltnings- domstol. 40 § Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten enligt denna lag. 26 § Beslut om en föreskrift enligt 18 § eller 23 § andra stycket som en myndighet har meddelat med stöd av ett bemyndigande får inte överklagas.