prop · GN031D12 · 2000-01-01 00:00:00 — Verksamheten vid dessa centra/fora har även bidragit till att rekrytera kvinnliga forskare och forskarstuderande och att förbättra villkoren för dessa. Nationella sekretariatet för genusforskning som invigdes har fått stort genomslag, inte bara hos genusforskare utan också hos allmänheten via massmedia. Vidare har Kvinnohistoriska samlingarna vid i uppdrag att vara ett nationellt ansvarsbibliotek för kvinno-, mans- och genusforskning. har inrättat ett nytt tvärvetenskapligt forskningstema med inriktning mot genusforskning. Tema har antagit sex doktorander inför starten . Sammanlagt 18 tjänster med inrikting mot genusforskning är under tillsättning, dvs. en professur, en forskarassistenttjänst och en doktorand inom sex olika ämnesområden. Regeringen kommer att fortlöpande följa tillsättningsprocessen samt hur medlen används för att uppnå målsättningen med tjänsterna. Fortsatt arbete Det yttersta ansvaret för jämställdhetsarbetet inom högskolan åvilar lärosätena. Den i många fall bristfälliga återrapporteringen i lärosätenas årsredovisningar för och de dialoger som förde med samtliga universitet och högskolor visar emellertid att arbetet för en jämställd högskola även fortsättningsvis behöver stödjas på nationell nivå. Vid dialogerna med lärosätena efterfrågade flera en bank med exempel på framgångsrika jämställdhetsåtgärder vid andra universitet och högskolor som kan fungera som inspirationskälla. genomför en utvärdering av jämställdhetsprojekt som regeringen har anvisat medel för. Erfarenheter och resultat från dessa projekt har samlats in och kommer att användas för att sprida idéer och goda exempel. avser också att anordna en konferens för att sprida de erfarenheter som gjorts. Ett strategiskt viktigt dokument för högskolornas jämställdhetsarbete är den jämställdhetsplan som en arbetsplats med fler än tio anställda är skyldig att ha enligt jämställdhetslagen. Denna skall även innehålla en åtgärdsplan mot sexuella trakasserier. har gjort en genomgång av lärosätenas jämställdhetsplaner i syfte att ta fram och sprida goda exempel. Regeringen förutsätter att inom ramen för sin verksamhet också på olika sätt arbetar för att främja ett breddat rekryteringsunderlag för innehavare av ledningsuppdrag inom högskolan (t.ex. rektorer och dekaner). 8.5.3 Internationellt samarbete Samarbetet inom EU EU-samarbetet när det gäller högre utbildning sker huvudsakligen inom EU:s utbildnings- program och , som beskrivs närmare i avsnitt 3 Inledningen. Ansvaret för genomförandet av utbildningsprogrammet i är delat mellan och för utbildning och kompetensutveckling. Regeringen har emellertid tillkallat en kommitté med uppgift att utreda det framtida ansvarsområdet för EU- programkontoret. Kommitténs förslag är under beredning och regeringen avser att fatta beslut i frågan. Inom delprogrammet i finansieras framför allt studentutbyte. Antalet svenska studenter som med hjälp av Erasmusstipendier studerar vid universitet och högskolor i andra EU-länder har ökat kontinuerligt och uppgick /98 till 3 264. Detta var en liten ökning jämfört med . Preliminära siffror för pekar emellertid på en viss stagnation. Antalet utländska Erasmusstipendiater vid svenska lärosäten har ökat markant och var samma läsår 2 934. Under slutet av uppnås troligen i det närmaste balans mellan antalet utresande och inresande utbytesstudenter. /98 rapporteras lärarutbyte inom Erasmusprogrammet . Antalet svenska lärare som deltog i undervisning vid universitet och högskolor i andra EU-länder uppgick under läsåret till 289. deltog 181 utländska lärare i undervisning vid svenska lärosäten. vänder sig till alla berörda på yrkesutbildningsområdet, bl.a. universitet och högskolor. Programmet syftar till att främja livslångt lärande. Det skall stödja och komplettera de åtgärder som medlemsländerna vidtar inom yrkesutbildningsområdet. Regeringens bedömning är att högskolan bör kunna deltaga i programmet i större utsträckning än vad som är fallet . gav i uppdrag åt att i samarbete med (Sida) inventera den svenska högskolans undervisning och forskning om länder utanför och samt samarbete med högskolor i dessa länder. I sin redovisning av uppdraget (1998:1R) föreslår att det inrättas ett program för student- och lärarutbyte som skall kallas . Stipendieprogrammet syftar till att möjliggöra ett utbyte av lärare och studenter mellan och länder utanför och . Programmet föreslås genomföras av och Sida gemensamt. Regeringen avser att ge i uppdrag att tillsammans med Sida och efter samråd med universitet och högskolor fastställa ett detaljerat program för . Arbetet skall bedrivas så att utbytesverksamheten kan starta under andra hälften av . Lissabonkonventionen har undertecknat den konvention om erkännande av bevis avseende högre utbildning i som går under namnet Lissabonkonventionen. och har gemensamt antagit denna konvention som förbinder de avtalsslutande länderna att erkänna varandras gymnasieutbildningar för tillträde till universitet och högskolor samt studieperioder och examina från högre utbildning för vidare studier eller arbete. 31 av medlemsländer har undertecknat konventionen och nio har ratificerat den. Regeringen avser att ratificera Lissabonkonventionen . Multilaterala överläggningar om högre utbildning i Vid en konferens i undertecknade 29 länder (bl.a. samtliga EU:s medlemsländer, EFTA-länderna samt flertalet län- der i Öst- och ) en gemensam deklaration till stöd för fortsatt utveckling av det europeiska samarbetet inom högre utbildning för att bl.a. främja studenternas möjligheter att studera i . I deklarationen enas länderna om vissa ramar och riktlinjer för fortsatt samarbete, som mångfalden inom högre utbildning i värnas. Deklarationen är en politisk viljeförklaring som inte utgör ett rättsligt bindande dokument. Konferensen i , som var en uppföljning av ett möte i , då utbildningsministrarna i , , och antog en gemensam deklaration i samband med Sorbonneuniversitetets 800-års jubileum, kommer i sin tur att följas upp av ett möte i . 8.5.4 Samverkan med det omgivande samhället och högskolorna har haft i uppdrag att inkomma till med handlingsprogram för sin samverkan med det omgivande samhället, den s.k. tredje uppgiften, samt en redovisning av vilka åtgärder man vidtagit med anledning av detta. Syftet med handlingsprogrammet är dels att ge regeringen en samlad bild av hur den tredje uppgiften utvecklas och bedrivs i praktiken, dels att driva på utvecklingen av den tredje uppgiften. I den mån lärosätena inte redan har gjort strategiska överväganden avseende den tredje uppgiften bör arbetet med ett handlingsprogram initiera en strategisk diskussion om denna. Handlingsprogrammet bör ta sin utgångspunkt i lärosätets strategi för tredje uppgiften och utgöra en konkretisering av denna. Det är första gången som högskolorna har haft i uppgift att avrapportera den tredje uppgiften i form av särskilt handlingsprogram och sammanställning av åtgärder. Några få lärosäten har ej inkommit med någon avrapportering. Andra har inkommit med mycket knapphändiga eller ofullständiga rapporter. Dessa myndigheter kommer att kontaktas av för att klara ut hur de på bästa sätt skall fullgöra sin rapportering av handlingsprogram och åtgärder. Av de rapporter som inkommit till har flertalet lagt tyngdpunkten på redovisning av planerade och vidtagna aktiviteter och åtgärder. Många av handlingsprogrammen är relativt outvecklade och behöver vidareutvecklas. Sådant arbete pågår också vid flera lärosäten. Under respektive myndighetsanslag finns en kortfattad bedömning av handlingsprogrammet utifrån möjligheten att följa upp gjorda, pågående och planerade åtgärder och aktiviteter. Regeringen är väl medveten om att handlingsprogrammen av naturliga skäl skiljer sig åt mellan olika lärosäten. Förutsättningarna för samverkan varierar exempelvis mellan ett stort universitet och en liten konstnärlig högskola, vilket i sin tur påverkar hur ett handlingsprogram med åtföljande aktiviteter kan utformas. Hänsyn har också tagits till detta i bedömningen av respektive myndighet. Några generella synpunkter på de handlingsprogram som inkommit är att få säger något om hur väl förankrat dokumentet är i organisationen och om styrelsen står bakom programmet. Många har skrivit om samverkansbegreppet men få problematiserar det. Ett antal lärosäten betonar ömsesidigheten i relationerna och utbytet med externa aktörer, vilket är en viktig utgångspunkt för tredje uppgiften. Flera av universiteten visar på mer övergripande strategier och konkreta exempel i samverkan med offentliga myndigheter än med näringslivet där skrivningarna innehåller mer av intentioner. De tekniska universiteten uppvisar dock i hög grad konkreta samarbeten med näringslivet. Högskolorna har i många fall redovisat samarbete i konkret form med såväl den offentliga sektorn som näringslivet. Det är också värt att notera att de flesta har en egen plan för det IT-baserade forskningsinformationssystemet Safari och att man också på relativt bred front arbetar med egen IT-baserad spridning av information (se avsnitt 5.5.5). Regeringen anser det viktigt att lärosätena fortsätter att utveckla handlingsprogrammen till strategiska dokument. Högskolan och regionala tillväxtavtal Utbildning och forskning vid universitet och högskolor lyfts genomgående fram i de regionala tillväxtavtalen som viktiga faktorer för tillväxt och utveckling. En majoritet av lärosätena har också varit engagerade i arbetet med tillväxtavtalen. Regeringen anser det angeläget att lärosäten som en del i den tredje uppgiften medverkar i det fortsatta arbetet med tillväxtavtalen, dock med beaktande av vad som sägs i avsnitt 5.2. Högskolans roll i kompetensutveckling Regeringen pekade i fjolårets budgetproposition på svårigheterna med att följa upp omfattningen av fortbildning och vidareutbildning inom högskolan och därmed också dess bidrag till kompetensutveckling i arbetslivet och livslångt lärande. har inom ramen för projektet i gjort en kartläggning av 1990-talets studenter, deras bakgrund och studiemönster. De använder sig av begreppen traditionella och icke-traditionella studenter, där det senare innebär uppfyllande av minst ett av följande kriterier: har gjort minst ett långt uppehåll i studierna, började studierna eller senare, läser på deltid. Utifrån denna definition konstaterar verket att nära hälften av alla studenter, , är icke- traditionella och bland dessa utgör kvinnorna . Icke-traditionella studenter återfinns i huvudsak i äldre åldersgrupper. Av de studenter som är tillhör nästan samtliga denna grupp. Högskolan har länge haft en viktig roll i en politik som syftar till livslångt lärande och som skall ge yrkesverksamma möjlighet till fortbildning och vidareutbildning. Uppdragsutbildning, fristående kurser, distansutbildningar, speciella fortbildningskurser, kurser på halv- och kvartsfart är exempel på olika utbildningsformer som, ofta kombinerade med varandra, har erbjudits för att öka tillgängligheten för de människor som inte är att betrakta som "traditionella studenter" och då särskilt de yrkesverksamma. Omvandlingen av arbetslivet mot alltmer kunskapsintensiv produktion ställer ökade krav på utbildningssystemet. Högskolorna bör intensifiera arbetet med att göra sin utbildning tillgänglig för alla människor, inte minst de yrkesverksamma. Ny statistik från , baserad på data , bekräftar tidigare utredningar som visar att de yrkesverksamma som deltar mest i olika former av personalutbildning är de som redan har en relativt hög grundutbildning. Personer med lång yrkeserfarenhet som vill genomgå fortbildning vid högskolan för att stärka sin yrkeskompetens uppfyller ofta inte de krav på särskild behörighet som högskolorna själva fastställt. Regeringen vill mot denna bakgrund erinra om de utgångspunkter som lades fast i propositionen 1995/96:184 Tillträde till högre utbildning m.m. att de särskilda behörighetskraven bör tillämpas restriktivt. Det är den enskilda individen som har ansvaret för sina studier och den uppgift man går in i när man påbörjar en utbildning vid ett universitet eller en högskola. Regeringen anser det angeläget att universitet och högskolor fortsätter utveckla utbildningar på olika nivåer som i övrigt till innehåll och form ökar möjligheterna för yrkesverksamma att delta som ett led i deras kompetensutveckling. Utvecklingen bör ske i nära samverkan med företag, kommuner och myndigheter för att ge god kännedom om de behov som finns i det omgivande samhället. Detta är också syftet med EU:s , i vilket högskolorna bör engagera sig ytterligare. En global utbildningsmarknad Det finns ett växande behov av högre utbildning i världen, bl.a. på grund av att många länder i tillväxt inte bygger ut sina egna system för utbildning och forskning i tillräcklig omfattning. Allt fler länder konkurrerar därför om att få studenter från dessa länder till sig. Regeringen anser att det är önskvärt att öka andelen internationella studenter i från olika delar av världen. Detta gynnar förståelsen för andra kulturer och möjliggör långsiktiga kontakter och samarbeten. Utbildningen vid svenska universitet och högskolor är avgiftsfri, liksom i de flesta länder i . I andra delar av världen, bl.a. och flera länder i , är däremot utbildningarna till stor del avgiftsbelagda. Det kan därför finnas anledning att överväga om avgifter bör tas ut även i av studenter från länder utanför EES-området. Mot denna bakgrund avser regeringen att tillsätta en utredning med uppgift att analysera frågan. Uppdragsutbildning fick regeringens uppdrag (U1998/2767/UH) att utreda och analysera konsekvenserna och tillämpningen av förordningen om uppdragsutbildning (1997:845) vid universitet och högskolor. skulle kartlägga eventuella förändringar i omfattning och inriktning på uppdragsutbildningen vid högskolorna med anledning av förordningens införande. Särskild uppmärksamhet skulle ägnas eventuella negativa konsekvenser av uppdragsutbildningen för den ordinarie undervisningen vad t.ex. avser tillgången till kvalificerade lärare och till lokaler. Även uppdragsutbildningens roll i högskolornas samverkan med det omgivande samhället skulle särskilt belysas. har i utredningen funnit att högskolorna gör olika bedömningar av vilka delar av verksamheten som skall betraktas som uppdragsutbildning. Det har därmed varit förenat med betydande osäkerhet att jämföra högskolornas uppgifter om uppdragsutbildning. Inte heller har det varit möjligt att entydigt beskriva och visa på omfattningen av uppdragsutbildningen. konstaterar dock, på det underlag som tagits fram, att några dramatiska förändringar inte har ägt rum vare sig i uppdragsutbildningens omfattning eller inriktning efter förordningens införande. Det framkommer klart att högskolorna i första hand koncentrerar sig på den reguljära utbildningen och att de anser att lärarresurserna i många fall inte räcker till även för uppdragsutbildning. Även frågan om högskolornas planering och organisation av uppdragsutbildningen har betydelse i sammanhanget. För de högskolor som redovisar en ökning av uppdragsutbildningen synes en tydlig organisation för uppdragsutbildningen ha stor betydelse. Flera högskolor framhåller att de har som mål att öka sin uppdragsutbildning. De flesta högskolor ligger dock på ungefär samma nivå som närmast . Den offentliga sektorn är den största uppdragsgivaren och det är mest inom vård- och läraryrkena som uppdragsutbildning bedrivs. Ökad efterfrågan från näringslivet märks dock i vissa fall, särskilt där högskolan aktivt, genom bl.a. centrumbildningar och liknande, samverkar med det omgivande samhället. har i enstaka fall kunnat konstatera att uppdragsutbildningen har fått negativa konsekvenser för den reguljära utbildningen. Även vissa brister i högskolornas planering av uppdragsutbildningen har framkommit. Det samlade intrycket är dock att högskolorna anser det som självklart att den reguljära utbildningen skall komma i första hand och att den också gör det. Studenternas oro har enligt verket sin främsta orsak i deras bristande möjligheter till insyn i och information om högskolornas uppdragsutbildningar. Studenternas avsaknad av insyn och information hänger i sin tur ihop med att högskolorna själva oftast inte har någon överblick och enhetlig hantering av sin uppdragsutbildning och alltså har svårt att ge studenterna den information som de vill ha. Regeringen anser att verkets rapport visat att uppdragsutbildningen har en stor betydelse för kompetensutvecklingen inom såväl näringslivet som den offentliga verksamheten. Vidare anser regeringen att den oro som funnits bland studenterna att uppdragsutbildningen skulle ta resurser från grundutbildningen och därigenom försämra dess kvalitet visat sig obefogad. Uppdragsutbildning är en viktig del av högskolans samarbete med det omgivande samhället. Mot bakgrund av det ökade behov av kompetensutveckling som finns i arbetslivet bör uppdragsutbildningen öka i omfattning. Som framkommit av rapporten sker den mesta uppdragsutbildningen på uppdrag av offentliga arbetsgivare inom skola, vård och omsorg. Särskild uppmärksamhet bör därför ägnas åt de små och medelstora företagens utbildningsbehov. Lärosätena bör också uppmärksamma den ökade marknad för uppdragsutbildning som uppstår i och med att det nya programmet Mål 3 i Europeiska socialfonden startar. Det riktar sig bl.a. till företag som vill satsa på kompetensutveckling av sin personal. Högskolekurser bör finnas med som intressanta alternativ till andra utbildningsanordnares utbud. 8.5.5 IT i högskolan Förmågan att hantera och utnyttja informationsteknikens olika verktyg blir en allt viktigare kunskap. Det kan gälla administrativa system, informationsförsörjning undervisning, inlärning och annan kommunikation. Den tekniska utvecklingen går mycket fort och det kan därför vara svårt för den enskilde studenten, läraren eller forskaren att hinna med att förvärva denna typ av kunskap. påverkar ny teknik sätten att arbeta, organisera och kommunicera. Det är därför sannolikt att vi alltjämt bara har sett början till många av de förändringar som kommer att ske inom universitet och högskolor . Frågor som behöver utredas är bl.a. på vilket sätt IT-baserad undervisning förändrar undervisnings- och inlärningsprocesserna och vilka nya krav detta ställer, hur studenters och forskares informationsförsörjning bäst tillgodoses, hur elektronisk publicering påverkar forskningsprocessen, hur studenters och forskares situation förändras när de får tillgång till allt mer komplexa sökverktyg som söker i allt fler fulltextdatabaser. Regeringen ser det som angeläget att på nationell nivå stimulera till en utveckling som stärker den svenska högskolan i den internationella konkurrensen. kommer att tillsätta en utredning som har till uppgift att närmare granska hur det förhåller sig med användningen av IT i högskolan inom en rad områden. Regeringen avser att återkomma med förslag till åtgärder . Pedagogisk användning av IT gav regeringen i uppdrag att fördela vissa medel till universitet och högskolor för utveckling av IT- användningen. Uppdraget avsåg att stödja utvecklingen av goda exempel och modeller för att bibringa lärarstudenter nödvändiga färdigheter i, och ett kritiskt förhållningssätt till, den nya tekniken. Vidare fick i uppdrag att stödja den pedagogiska användningen av IT inom den högre utbildningen. Av redovisning framgår att resultaten vad gäller IT- användningen i lärarutbildningarna är svårtolkad, bl.a. därför att många av projekten fortfarande pågår. Ett framträdande problem tycks vara bristande kunskaper och teknisk support. Vad gäller den pedagogiska användningen av IT har särskilt stort intresse visats av enskilda lärare inom medicinsk/odontologisk fakultet och inom moderna språk. En extern utvärdering av språkprojekten visar att satsning har givit goda resultat. startade i sin verksamhet. Myndigheten skall främja utveckling och användning av utbildning på distans inom högskolan och folkbildningen grundad på informations- och kommunikationsteknik. Vidare skall den följa distansutbildningens utveckling och medieteknik både i och utomlands. Svensk forskning på Internet (Safari) Regeringen gav i uppdrag att samordna ett system för forskningsinformation på Internet som skulle vara i drift . har universitet och högskolor haft i uppdrag att utveckla system för forskningsinformation på Internet anpassat till uppdrag. Syftet med systemet är att det skall vara lätt för olika målgrupper, t.ex. skola, företag, myndigheter, studenter och forskarsamhälle, att snabbt hitta information om den forskning som bedrivs vid universitet och högskolor. redovisade sitt ursprungliga uppdrag (1998:35R) och de flesta universitet och högskolor redovisade sina respektive arbeten till regeringen . För att ge projektet möjligheter till en fortsatt stark utveckling beslutade regeringen att tillföra ytterligare för utvecklingsarbete . driver på Internet söktjänsten Safari (spridning av forskningsinformation till allmänheten över Internet) som finns på . Därtill har 34 organisationer gjort över 6 000 sidor med information om aktuell forskning tillgängliga, varav en tredjedel på svenska. Sammanlagt finns över 1 500 sidor inom alla ämnesområden som vänder sig till allmänhet och skola, vilket gör unikt i sättet att försöka nå ut med forskning till allmänheten via Internet. Det nationella systemet för forskningsinformation har över 200 besök och har väckt positiv uppmärksamhet i bl.a. , och . Alla berörda myndigheter har dock inte genomfört regeringsuppdraget på ett tillfredsställande sätt, vilket framgår av såväl myndigheternas egen rapportering som av statistik. Detta kommenteras under respektive lärosätes anslag. Projektets försöksperiod visar tydligt att det är fullt möjligt att med hjälp av Safari bygga upp ett komplett system för information om svensk forskning på Internet. Alla forskande myndigheter måste därför ta sitt ansvar att bidra med information som berör deras verksamhet. Det skall i Safari finnas information om i stort sett all svensk offentlig forskning på svenska till allmänheten och på svenska eller annat språk till övriga målgrupper. Regeringen avser mot denna bakgrund att ge i permanent uppdrag att sköta de nationella uppgifterna beträffande det internetbaserade systemet för forskningsinformation. 8.5.6 Studenter med funktionshinder i högskolan Antalet studenter med funktionshinder har ökat vid universitet och högskolor från närmare 500 studerande /94 till drygt 1 300 studerande . Trots detta är gruppen med funktionshinder fortfarande underrepresenterad inom högskolan. Ungefär två tredjedelar av studenterna med funktionshinder erhöll medel för särskilda stödåtgärder såsom assistent, lektör, teckenspråkstolk, anteckningshjälp eller extra undervisning medan en tredjedel av dem inte behövt sådant stöd. I första hand täcks kostnaderna genom att universitet och högskolor enligt bestämmelser i regleringsbrevet avsätter av anslagen för grundläggande högskoleutbildning samt av ersättning från landsting för vårdutbildning för stöd till studenter med funktionshinder. Kostnader som överstiger detta belopp kan efter ansökan delvis täckas av de medel som disponeras av som särskilt åtagande. Medlen kan även användas för stöd till forskarstuderande. Antalet studenter med funktionshinder kan förväntas att öka i samband med den kraftiga utbyggnaden av högskolan. Med anledning härav har regeringen givit ett uppdrag att bl.a. se över systemet med stöd till studenter med funktionshinder samt att lägga förslag till hur hinder som finns för studenter med funktionshinder kan undanröjas eller minimeras. Uppdraget innefattar även en inventering av universitetens och högskolornas möjligheter och kompetens att ge högskoleutbildning i teckenspråk. har vidare haft i uppdrag att genomföra en treårig försöksverksamhet med anpassning av högskoleprovet för dyslektiker och synskadade i syfte att göra det möjligt för dessa att genomföra högskoleprovet på ett rättvisande sätt.