prop · GN0328 · 2000-01-01 00:00:00 — Ett sådant material kan få en betydelsefull roll särskilt för elever från studieovana miljöer för att överbrygga informationsbrister vid val av utbildning. En god kvalitetsinformation inför studierna skall ses som en inledning till studenternas medverkan och delaktighet i kvalitetsarbetet inom utbildningen. Den ökade verksamheten med utvärdering medför en kraftigt höjd ambitionsnivå och även ökade kostnader för . Regeringen återkommer i denna fråga i det kommande budgetarbetet. 6.3 Översyn av målen för den högre utbildningen Regeringens bedömning: Målen för den högre utbildningen bör ses över. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i budgetpropositionen aviserat en översyn av examensordningen (prop. 1997/98:1 utgiftsområde 16, s. 55). Det är nu angeläget att de mål som formuleras för högskoleutbildningen, såväl i högskolelagen som i högskoleförordningen och förordningen för , ses över. Högskolelagen beskriver de mål som skall gälla för all grundläggande högskoleutbildning. Här anges bl.a. att utbildningen skall ge förmåga till självständig och kritisk bedömning, förmåga att självständigt lösa problem samt förmåga att följa kunskapsutvecklingen, allt inom det område utbildningen avser. Traditionella yrkeskarriärer för studenter kan inte längre tas för givna. kunde studenterna förlita sig på att en utbildning inom ett avgränsat kunskapsområde var en tillräcklig grund för en livslång yrkeskarriär. Uppföljningsstudier av dem som utexaminerades visar emellertid att kraven på färdigheter utöver det ämnes- och yrkesspecifika kunnandet ökar i flera hänseenden. Hit hör även kunskaper för att delta i utvecklingen av ett hållbart samhälle i begreppets vidaste bemärkelse. Kommunikationsfärdigheter i vidaste mening får allt större betydelse. I arbetslivsundersökningar framhävs betydelsen av att kunna göra intresseväckande presentationer, kunna förklara för andra, argumentera, övertyga, delta i debatten men också att kunna lyssna. Informationsutbytet inom kunskaps- och yrkesområdet både nationellt och internationellt måste fungera. Den personliga kommunikationen mellan olika grupper av anställda och den sociala kompetensen har fått en mer avgörande roll. Studier även i andra länder med jämförbara ekonomier bekräftar den ökande betydelsen av dessa färdigheter, men markerar också vikten av den förändringsberedskap som utbildningen kan bidra till. Skälet för att anställa personer med högskoleutbildning ligger i att hon eller han skaffat sig kompetens inom ett kunskapsområde. I många expansiva och förnyelseinriktade miljöer söker man personer som kan förutse behov av förändringar och leda förändringsarbetet i företag och organisationer. Dessa skärpta krav i ett modernt arbetsliv bör återspeglas i utbildningens allmänna mål. Det tillhör de allmänna målen för grundutbildningen att den hos de studerande skall kunna skapa en förmåga att följa kunskapsutvecklingen. Vid sidan av de traditionella vägarna för fortbildning har informationsteknologin öppnat helt nya möjligheter till förkovran. Det är en gemensam uppgift för hela utbildningssystemet att göra informationsteknologin till ett centralt verktyg i ett livslångt lärande. Mot bakgrund av att de färdigheter som här berörs inte är tydligt angivna i högskoleförfattningarna avser regeringen att se över målen för utbildningarna i dessa hänseenden. 6.4 Kvalitetssäkringen inom lärosätena 6.4.1 Lärosätenas interna kvalitetssäkring är grundläggande för kvaliteten Regeringens bedömning: Lärosätena bör vidareutveckla sitt kvalitetssäkringsarbete utifrån de mål som riksdag och regering har formulerat, de kriterier för kvalitetssäkring av de allmänna målen som kommer att utarbeta samt det interna arbetet med självvärdering. Skälen för regeringens bedömning: Högskolans ledning har ett övergripande ansvar för att utbildning och forskning håller hög kvalitet och att ett aktivt kvalitetsarbete bedrivs. Inom högskolan finns en lång tradition av olika former av kvalitetskontroller. Regeringen understryker i denna proposition betydelsen av lärosätenas kvalitetsutvecklingsarbete. De externa kvalitetsgranskningar som sker utgår också från de självvärderingar som görs inom lärosätena. Detta interna arbete är grunden för all kvalitetsgranskning. Det är således angeläget att lärosätena vidareutvecklar sina interna kvalitetssäkringssystem. Utgångspunkten är de mål och andra riktlinjer som riksdag och regering har fastställt. Ett hjälpmedel bör också vara de kriterier för kvalitetssäkring av de allmänna mål som kommer att utarbeta. Ämnes- och programutvärderingarna bör utgå från den kvalitetssäkring som sker inom lärosätena. Denna kvalitetssäkring sker utifrån de mål som riksdag och regering formulerat. Den bör alltid redovisas i lärosätenas självvärdering. Lärosätenas kvalitetssäkring kan ske på olika sätt med tanke på verksamhetens innehåll och förutsättningar i övrigt. Kursvärderingar bör dock vara ett normalt inslag. Denna fråga behandlas närmare i avsnittet om studentinflytande (7.4.3). Också utvärderingar där lärare och studenter inte bara redovisar sina erfarenheter av den enskilda kursen utan även överblickar större delar av eller hela utbildningen ingår. Det är också betydelsefullt att följa upp de studerande som avbryter sin utbildning. Även tidigare studenter har yrkesverksamhet viktiga erfarenheter att återrapportera om utbildningens relevans liksom om behov av fortbildning och vidare utbildning. Flera lärosäten har gjort kartläggningar på dessa områden. Dessa och andra former av återkoppling från arbetslivet är värdefulla inslag i kvalitetssäkringen. nationella uppföljningar av utexaminerade utgör en annan bas för att inhämta erfarenheter om utbildningen från arbetslivet. I rapporten högskolan (Ds 1998:51) som författats av en arbetsgrupp inom , framhävs det pedagogiska utvecklingsarbetets betydelse för att säkra kvaliteten i utbildningen. Regeringen delar denna bedömning och avser därför att återkomma i denna fråga. Arbetsgruppens förslag behandlas närmare i avsnitt 7. 6.4.2 Kriterier för kvalitetssäkring av de allmänna målen Regeringens bedömning: bör ges i uppdrag att utarbeta kriterier för bedömning av utbildningens kvalitet i förhållande till de allmänna målen för den högre utbildningen. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i avsnitt 6.3 angett sin avsikt att se över högskolelagens allmänna mål. Detta motiveras inte minst av skärpta krav i ett modernt arbetsliv vad gäller kommunikationsfärdigheter i vid mening liksom förmåga till självständiga och kritiska bedömningar. Dessa färdigheter är inte resultatet av en enskild kurs utan av utbildningen som en helhet. Examinationen på enskilda kurser ger därför ingen överblick över det samlade utbildningsresultatet. Strävan måste vara att i ämnes- och programutvärderingarna även ge en tydlig bild av de färdigheter som är knutna till de allmänna målen. Regeringen avser att ge ett särskilt uppdrag att utarbeta kvalitetskriterier för bedömning av de färdigheter som svarar mot de allmänna målen för den grundläggande utbildningen. Sådana kriterier måste formuleras med stor öppenhet för att dessa mål kan realiseras på olika sätt. Utbildningarnas olika profil skall präglas av mångfald. Kriterierna skall således inte vara likriktande och normerande utan ett hjälpmedel för att bestämma och utvärdera färdigheterna inom skilda utbildningar. Lärosätena avgör själva vilka kriterier som skall tillämpas för en enskild utbildning. Lärosätena bör kunna ge sina studenter information om vilka av dessa kriterier som utbildningen skall svara upp mot. På detta sätt kan de olika utbildningarnas profil avseende de övergripande färdigheterna jämföras. innebär detta en deklaration från lärosätena efter vilka kriterier kvaliteten i självvärderingen utvärderas. Detta gör också en kritisk extern granskning möjlig. 7 Förstärkt studentinflytande i högskolan 7.1 Deltagande och engagemang som förutsättningar för studentinflytandet Regeringens förslag: Det skall införas en bestämmelse i högskolelagen om att högskolorna skall verka för att studenterna tar en aktiv del i arbetet med att vidareutveckla utbildningen. Regeringens bedömning: Regeringen anser att ett aktivt engagemang från studenternas och studentkårernas sida är en förutsättning för ett verkligt studentinflytande. Studenterna måste ges sådana möjligheter till inflytande att ett aktivt engagemang stimuleras. Arbetsgruppens förslag: Arbetsgruppen anser att den klart största utmaningen för studentkårerna är att engagera studenterna i sin verksamhet. Studentkårerna bör själva definiera sin roll att företräda studenterna tydligare. Regeringen bör ge ett engångsbidrag för att alla studentkårer skall kunna få en utbildning i syfte att höja medvetenhet och kompetens i relevanta frågor. Det ligger i högskolans intresse att studenterna deltar i kårvalen som ett sätt att medverka och ta ansvar i högskolans beslutsprocess och som en del i den demokratiska skolningen. Remissinstanserna: Få remissinstanser kommenterar förslagen. m.fl. tillstyrker i princip förslaget om en utbildning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Studentinflytande inom såväl själva utbildningen som i högskolan i stort kan förverkligas endast om studenterna påtar sig en aktiv och engagerad roll som individer och som kollektiv. Det kan gälla utbildnings- och undervisningsfrågor, högskolans budget, organisation och andra större principiella frågor. Inflytandet varken kan eller bör utövas endast genom representanter i olika organ. Alla studenter har ett medansvar att påverka utbildningen genom förslag och konstruktiv kritik. Pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete har också som tidigare nämnts på ett övertygande sätt visat att studenter måste vara engagerade och delaktiga i studierna för att lärandet skall få djup och för att kunskapen skall bli bestående. Det är viktigt att universitet och högskolor uppmuntrar studenterna att engagera sig aktivt i undervisningen och i högskolans arbete i allmänhet. Det är högskolans ansvar att på ett tidigt stadium påtala för studenterna att högskoleutbildning kräver studenternas aktiva medverkan för att bli framgångsrik. Arbetsgruppen menar att det största hindret för ett ökat studentinflytande är högskolans förhållningssätt till studenterna den syn man har på studentens roll och ställning inom högskolan. Studenterna känner att de inte tas på allvar, att de inte respekteras och många studenter framför att de känner en frustration över att deras åsikter, synpunkter och förslag inte efterfrågas eller när de ändå framförs inte bemöts med intresse och respekt. En viktig utgångspunkt inför ställningstaganden till studentinflytandets former är enligt regeringens mening att studenterna måste ges sådana faktiska möjligheter till inflytande att engagemang och intresse för att påverka och ta del i beslut om verksamheten stimuleras. Regeringen anser att det är otillfredsställande att valdeltagandet i kårvalen är lågt vilket påpekas i utredningen. Det är en viktig fråga för berörda studentkårer och lärosäten att analysera orsakerna till det låga deltagandet. Som ovan nämnts skapas kvaliteten i utbildningen i högskolans vardagliga arbete. Den är beroende av lärare som är förtrogna med forsknings- och utvecklingsfronten inom sitt kunskapsområde och studenternas delaktighet och intresse. Studenter och högskolans personal är de inre drivkrafter som i samverkan kan åstadkomma en meningsfull och varaktig utveckling av kvaliteten i utbildningen inom de resursramar som står till förfogande. Studenterna har en särskild roll när det gäller att tillföra utbildningen nya intryck och erfarenheter. De har en dubbel roll som deltagare i de kurser och program som högskolan erbjuder och som kritiker och pådrivare av utvecklingen inom utbildningen. Utan studenternas aktiva och ibland ifrågasättande förhållningssätt i ämnesråd, i högskolestyrelsen och i andra organ, men också som individer, skulle kvalitetsutvecklingen inom högskolan hämmas. Studenterna är en viktig resurs i detta sammanhang, och deras synpunkter måste tas på allvar. Det är sålunda av såväl kvalitetsmässiga som demokratiska skäl som studentinflytandet måste uppmuntras och underlättas samt ges en starkare ställning inom högskolan. Mot bakgrund av ovanstående anser regeringen att det skall föras in en bestämmelse i högskolelagen om att högskolorna skall verka för att studenterna tar en aktiv del i utvecklingsarbetet. 7.2 utveckling av studentinflytandet Studentinflytandet i modern mening växte fram och reglerades i samband med högskolereform. Genom universitets- och högskolereform skedde vissa förändringar. Det nya resurstilldelningssystemet innebar att lärosätenas resurstilldelning gjordes beroende av antalet registrerade studenter och deras studieresultat Systemet var bl.a. tänkt att göra studenternas studieval till en viktig faktor i högskolornas ekonomi och därmed ett instrument för studentinflytande. Vidare innebar den decentralisering som infördes i samband med reformen att högskolorna själva preciserade graden av studentrepresentation. Utredningen om uppföljningen av högskolereformen () konstaterade i sitt slutbetänkande Reform och förändring (SOU 1996:21), att högskolan efter reformen blivit mindre enhetlig och att lärosätena uppvisade ganska stora skillnader i organisation, antagningsprinciper och studieorganisation m.m. Ett av reformens syften, att anpassa utbildningsutbudet till studenternas efterfrågan, hade enligt varit svårt att infria eftersom sökandetrycket till högskolan varit så stort. Studenterna hade enligt högskoleförordningen rätt att vara representerade i de organ som behandlar utbildningsfrågor men regleringen av hur många studentrepresentanterna skulle vara hade avskaffats. Några lärosäten hade minskat antalet studentrepresentanter till så få som möjligt. beskrev vidare att ett stort antal beredande organ, där studenterna inte alltid fanns representerade, hade inrättats. Utvecklingen mot decentralisering av beslut från nationell till lokal nivå hade inneburit att flera frågor som direkt berörde studenterna inte längre reglerades. Praxis har därefter kommit att variera starkt inom högskolesystemet. biföll förslagen i propositionen Garanterat studentinflytande genom bibehållet kårobligatorium (prop. 1994/95:96, bet. 1994/95:UbU5, rskr. 1994/95:135) som syftade till att garantera kontinuiteten i studenternas utbildningsbevakning och i deras arbete för den studiesociala miljön. Regeringen beslutade att studenterna skulle garanteras minst två representanter i högskolornas styrelser och i alla övriga beslutande organ som behandlar utbildningsfrågor. I samband med behandling av propositionen Högskolans ledning, lärare och organisation (prop. 1996/97:141) framhöll utskottet att antalet studentrepresentanter i högskolestyrelsen borde utökas till minst tre (bet. 1997/98:UbU3, rskr. 1997/98:12 ). Regeringen beslutade därför om en ändring i högskoleförordningen med innebörden att studenter har rätt att vara representerade i högskolestyrelsen med tre ledamöter (2 kap. 7 §). beslutade regeringen att styrelsen för en högskola skall bestå av ordföranden, rektor samt högst 13 andra ledamöter, sålunda sammanlagt högst 15 ledamöter. En majoritet av styrelseledamöterna skall utses av regeringen enligt 2 kap. 4 § högskolelagen. Enligt ändringar av högskoleförordningen som trädde i kraft gäller dessutom att studenterna vid en högskola har rätt att vara representerade med tre personer i fakultetsnämnden, utvecklingsarbete resp. de särskilda organen för utbildning och forskning (3 kap. 3, 6 och 7 §§). Studenterna har i övrigt ingen reglerad rätt att delta i beslutande eller beredande organ eller att bli informerade om utbildningsärenden som har delegerats till tjänsteman inom högskolan. Högskolestyrelsen kan själv bestämma vilka ärenden som skall avgöras av styrelsen. De uppgifter som alltid skall ankomma på styrelsen att besluta om beskrivs i 2 kap. 2 § högskoleförordningen. Dessa uppgifter rör bl.a. budget och organisation samt andra principiella frågor. I övrigt skall andra frågor än de som avses i 2 § avgöras av rektor, om inte annat är föreskrivet i lag eller förordning, eller styrelsen har beslutat något annat. Rektor får delegera sina uppgifter, om inte annat är föreskrivet (2 kap. 13 §). Motsvarande bestämmelser avseende representation och organisation finns i förordningen för (1993:221). 7.3 Studenternas möjligheter till inflytande skall stärkas Regeringens förslag: Studenternas ställning i högskolan skall stärkas genom att det i högskolelagen införs en bestämmelse som ytterligare markerar att studenterna skall ha rätt att utöva det inflytande som behövs för att på ett effektivt sätt kunna delta i och påverka arbetet i högskolan. Regeringens bedömning: Lärosätena bör i årsredovisningen redovisa hur studentinflytandet utvecklas. Redovisningen bör inkludera studentinflytandet ur ett jämställdhetsperspektiv. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna är överlag positiva till utredningens grundsyn att studenterna bör ges större reella möjligheter till inflytande inom högskolan. Synen på studenten som medaktör och medansvarig i högskolans arbete framhålls också av remissinstanserna. Däremot har remissinstanserna olika syn på hur detta medinflytande skall regleras och om det över huvud taget skall regleras. och högskolorna anser att många av de förslag som förs fram av utredningen bäst kan åtgärdas av lärosätena själva. hänvisar till en egen skrift . En av de centrala frågorna för kvalitetsarbetet är just hur kan öka studentinflytandet. Denna syn delas av . är det viktigt att fortsatta studier görs på vetenskaplig nivå när det gäller studentinflytande och de kvalitetsfrågor som hör samman därmed och nämner särskilt det samordningsprojekt med universiteten i och om "Studerandemedverkan i utbildning. En fråga om demokrati, forskningsanknytning, samhällsrelatering och institutionsutveckling". LO ser studentinflytandet som ytterst en demokratifråga och inte en intern fråga för högskolan. och enskilda studentkårer anser att en lagändring behövs för att garantera studenterna inflytande i beslutande organ. Flera högskolor pekar också på den stora utbyggnaden av högskolan med ett mycket större studentantal med besparingar som en faktor som kan försvåra studentinflytandet. De konstnärliga högskolorna menar att många av de problem som utredningen pekar på inte är giltiga för de konstnärliga högskolornas situation där kontakten mellan studenter och skolledning/lärare är nära och personliga och undervisningen bedrivs i små grupper eller individuellt. hävdar att arbetsgruppens skrift inte utgör tillräckligt underlag för att nu genomföra arbetsgruppens förslag, men anser dock att studenternas aktiva deltagande i kvalitetsarbete är ett måste. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att de nuvarande författningsmässiga utgångspunkterna för studentinflytandet behöver kompletteras med en övergripande bestämmelse i högskolelagen som kan bilda utgångspunkt både för en viss ytterligare reglering av inflytandet genom olika formella organ m.m. och för en utveckling av det synsätt som innebär att studenten skall vara en medaktör i verksamheten. De erfarenheter och kunskaper som studenterna får genom sitt arbete som medaktörer i högskolan bidrar också till att ge studenterna en bra grund för kommande aktiviteter i arbetslivet m.m. och stärker därigenom den demokratiska processen i samhället. Ett synsätt skall således förverkligas som innebär att studenten skall vara en medaktör i verksamheten. Stärkt studentinflytande och en utveckling av synen på studenten som medaktör stämmer med samhällets demokratiska ideal. En sådan förändring ger också studenten bättre förberedelse för det arbetsliv där det ställs stora krav på individen att kunna ta ansvar för det egna arbetet. Detta synsätt överensstämmer med samhällets demokratiska ideal för vars vård och utveckling högskolan har en avgörande roll. Studenterna behöver få erfarenheter av medbestämmandefrågor inför sin aktiva yrkesroll. Studenten skall inte vara en passiv mottagare av information och kunskap inom högskolan, utan skall fungera som en dynamisk kraft i kunskapsvärlden, både inom undervisningen och sedan i arbetslivet. Studenternas företrädare har en viktig funktion i olika organ inom respektive högskola. Med anledning av propositionen Högskolans ledning, lärare och organisation (prop. 1996/97:141, bet. 1997/98:UbU3, rskr. 1997/98:12) uttalade utskottet att det formella inflytandet genom beslutsorganen dock inte är det viktigaste. Studenternas intresse och kompetens bör tas till vara i högskolans vardagsarbete, inte minst när det gäller kvalitetssäkring och utvärdering av utbildningen. Ett förstärkt studentinflytande är ett effektivt sätt att stärka kvalitetsarbetet i högskolan. En förutsättning för att ett reellt studentinflytande skall påverka kvaliteten positivt är att den enskilde studenten och inte bara studentkårerna engagerar sig i arbetet med att utveckla den utbildning han eller hon tar del i. Studentinflytande blir i hög grad en process som sker i samverkan med lärarna under informella former i det dagliga arbetet. Ett aktivt deltagande och ett utvärderande och interaktivt arbetssätt är också av största betydelse för hur studenterna kommer att fungera i sitt framtida arbetsliv. Arbetsgruppen tar i sin rapport också upp studentinflytandet ur ett jämställdhetsperspektiv och konstaterar att den översyn av studentinflytande som arbetsgruppen har gjort tydligt visar att det finns en könsaspekt på frågor som rör studentinflytande. I den av arbetsgruppen genomförda framgår att de kvinnliga studenterna genomgående är mer missnöjda med sitt inflytande men tycker att det är viktigare än de manliga studenterna att kunna påverka. Det framkommer också att det är fler män än kvinnor som är engagerade i studentkårerna trots att majoriteten av studenterna är kvinnor. Lärosätena bör i årsredovisningen beskriva de åtgärder som vidtagits för att utveckla studentinflytandet och hur studentinflytandet fördelas ur ett jämställdhetsperspektiv. I det följande redogör regeringen för de enskilda områden där åtgärder enligt regeringens mening är motiverade för att stärka studentinflytandet. 7.3.1 Studentinflytande genom medverkan i beslutande organ Regeringens bedömning: Studenterna bör ha rätt att ingå i alla beslutande organ inom högskolan vars verksamhet har betydelse för utbildningen och studenternas situation. Om beslutsfunktioner delegeras till en tjänsteman, bör en samrådsskyldighet föreligga. Regeringen avser att göra en ändring i högskoleförordningen och i förordningen för för att tillgodose de nämnda syftena. Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag. Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser tillstyrker den föreslagna ändringen i högskoleförordningarna. De allra flesta universitet och högskolor har redan infört bestämmelser som garanterar studenterna representation i de beslutande organen, framförallt de som direkt rör utbildningen. Flera lärosäten understryker vikten av lokala initiativ och attitydförändringar. De konstnärliga högskolorna anser att det är framför allt genom de informella vägarna som studenterna har en reell chans till påverkan. och studentkårerna i övrigt stödjer förslaget. universitets studentkår anser att det är bra att studenterna själva i samråd med lärosätet kan avgöra var de skall vara representerade. tillstyrker förslaget men understryker att det yttersta ansvaret för verksamheten måste vara det enskilda lärosätets och de ansvariga lärarnas. Det är som har det akademiska, budgetmässiga och personalmässiga ansvaret för verksamheten. I stället föreslås att högskolorna åläggs att verka för en utveckling mot ökat studentinflytande. och i ser inte att det finns skäl till att införa ytterligare föreskrifter utöver gällande bestämmelser.