prop · GN032 · 2000-01-01 00:00:00 — Om det finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge att dödsboet efter en skattskyldig som, direkt eller indirekt, bedrivit näringsverksamhet i får teckna en försäkring som avser efterlevandepension. Ett sådant medgivande får lämnas bara om den efterlevande inte har något betryggande pensionsskydd och försäkringen tecknas i samband med att boet upphör att bedriva näringsverksamheten. Ålderspension 10 § Ålderspension får inte börja betalas ut innan den försäkrade fyller . Utbetalning får dock göras tidigare om den försäkrade har fått rätt till förtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Om det i annat fall finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge att pensionen får börja betalas ut innan den försäkrade fyller . Förmånstagare får inte sättas in till annan ålderspensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring. Förmånstagare till sådan försäkring skall vara den som var anställd när avtalet ingicks. 11 § Ålderspension får inte betalas ut än . Om utbetalningarna skall upphöra när den försäkrade fyller , får pensionen dock inte betalas ut än . Pensionen skall betalas ut med samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp. Pensionen skall upphöra när den försäkrade dör, även om den bestämda utbetalningstiden inte har löpt ut. För sådan ålderspension enligt allmän pensionsplan som skall upphöra under den försäkrades livstid gäller, i stället för vad som sägs i första stycket, det som anges i planen. Vad som avses med allmän pensionsplan framgår av 20 §. Sjukpension 12 § Sjukpension får upphöra tidigast efter det att försäkrings- avtalet ingicks. Pensionen får dock betalas ut bara så länge den försäk- rade helt eller delvis saknar arbetsförmåga. Förmånstagare får inte sättas in till annan sjukpensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring. Förmånstagare till sådan försäkring skall vara den som var anställd när avtalet ingicks. Efterlevandepension 13 § Efterlevandepension får betalas ut bara till 1. person som varit den försäkrades make eller sambo, och 2. barn till den försäkrade eller till en person som avses i 1. Efterlevandepension på grund av försäkring som tecknats av arbets- givare med stöd av 7 § andra stycket eller av dödsbo enligt medgivande som avses i 9 § tredje stycket får betalas ut som om den döde hade varit den försäkrade. Förmånstagare till försäkring som avser efterlevandepension skall vara en sådan person som avses i första stycket. 14 § Efterlevandepension får betalas ut bara så länge den efterlevande lever. Pensionen skall betalas ut med samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp. Efterlevandepensionen får under den efterlevandes livstid inte upphöra förrän förflutit från den försäkrades död med följande undantag: 1. Efterlevandepension till en person som avses i 13 § första stycket 1 får upphöra om denne gifter sig. Om den försäkrade har dött mindre än före den tidpunkt då försäkringen enligt avtalet annars skulle ha upphört att gälla, får efter- levandepensionen upphöra . Om utbetalning av efterlevandepension till barn har påbörjats, får pensionen upphöra när barnet fyller . Efterlevandepension till barn på grund av försäkring som avses i 9 § andra stycket, skall upphöra senast när barnet fyller . Fondförsäkringar 15 § För fondförsäkringar enligt 2 kap. 3 b § första stycket 3 försäkringsrörelselagen (1982:713) skall det vid bedömningen enligt 11 och 14 §§ av utbetalningarnas storlek bortses från sådana förändringar av beloppen som beror på fondandelarnas kursutveckling. utformning 16 § skall innehålla villkor att försäkring inte får 1. pantsättas eller belånas, 2. ändras på sådant sätt att den inte längre uppfyller villkoren för pensionsförsäkring, eller 3. överlåtas eller återköpas i andra fall än som avses i 17 eller 18 §. skall också innehålla de villkor i övrigt som avgör om försäkringen är en pensionsförsäkring. Avtalet får inte innehålla villkor som är oförenliga med bestämmelserna om pensionsförsäkring. Överlåtelse 17 § Under den försäkrades livstid får en pensionsförsäkring överlåtas bara 1. till följd av ändring av anställningsförhållanden, förutsatt att försäkringen före eller efter överlåtelsen är en tjänstepensionsförsäkring, 2. på grund av utmätning, ackord eller konkurs, eller 3. genom bodelning. Återköp 18 § En pensionsförsäkring får återköpas trots bestämmelserna i detta kapitel, om det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst av prisbasbeloppet. Återköp får också ske om 1. det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst ett prisbasbelopp, 2. försäkringen inte är förenad med ett oåterkalleligt förmånstagar- förordnande, och 3. för försäkringen inte har betalats . Om det i andra fall finns synnerliga skäl för återköp och sådant får ske enligt försäkringsavtalet och försäkringstekniska riktlinjer, får återköp medges av skattemyndigheten. Bestämmelserna i detta kapitel hindrar inte återbetalning enligt 13 kap. 4 § av försäkringstagarens tillgodohavande. De hindrar inte heller en överföring av hela försäkringens värde direkt till en pensionsförsäkring som försäkringstagaren tecknar hos samma eller annan försäkringsgivare med samma person som försäkrad. Överföringen skall i så fall inte anses som pension enligt 10 kap. 5 § första stycket 4 och inte heller som en betalning av för pensionsförsäkring. Avskattning av pensionsförsäkring 19 § Det kapital som hänför sig till en pensionsförsäkring skall tas upp i inkomstslaget tjänst (avskattning), om försäkringsgivaren 1. överlåter försäkringen till en försäkringsgivare som inte meddelar pensionsförsäkring, eller 2. för över försäkringen till en sådan del av sin verksamhet som inte avser pensionsförsäkring. Avskattningen skall ske i fall som avses i första stycket 1 när ansvaret för försäkringen övergår på den övertagande försäkringsgivaren och i fall som avses i första stycket 2 när försäkringen förs över. Allmän pensionsplan 20 § Vad som avses med allmän pensionsplan framgår av 4 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Med allmän pensionsplan avses också pensionsutfästelser som ryms inom vad som enligt en allmän pensionsplan är sedvanligt inom branschen för arbetstagare med motsvarande uppgifter, dock när det gäller utfästelser som tryggas genom avsättning i balansräkningen bara i förening med kreditförsäkring, pensionsutfästelser för vilka det har tecknats eller statlig borgen eller liknande garanti, och pensionsutfästelser i enlighet med pensionsavtal som har godkänts på arbetstagarsidan av sådan organisation som enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet anses som central arbetstagarorganisation. Pensionssparkonto Definitioner 21 § Ett pensionssparkonto är ett sådant konto som avses i 1 kap. 2 § lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande och som uppfyller de villkor som anges i 22 31 §§. Med pensionssparavtal, pensionssparinstitut och pensionssparare avses detsamma som i lagen om individuellt pensionssparande. Vem som för kontot 22 § Pensionssparkonto skall föras av ett svenskt pensionssparinstitut eller av ett utländskt instituts filial i . Utbetalning från pensionssparkonto 23 § Utbetalningar från ett pensionssparkonto får avse bara 1. belopp som betalas ut till en pensionssparare när denne uppnått viss ålder (ålderspension), 2. belopp som betalas ut efter pensionsspararens död till sådana efterlevande som avses i 27 § (efterlevandepension), 3. behållning som skall avskattas enligt 33 §, 4. utbetalning på grund av jämkning av ett förmånstagarförordnande, 5. återbetalning enligt 13 kap. 4 § , 6. skatter och avgifter för kontot, och 7. ersättning för att förvärva tillgångar till kontot. Ålderspension 24 § Ålderspension får inte börja betalas ut innan pensionsspararen fyller . Utbetalning får dock göras tidigare om pensionsspararen har fått rätt till förtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Om det i annat fall finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge att pensionen får börja betalas ut innan pensionsspararen fyller . 25 § Ålderspension får inte betalas ut än . Om pensionssparavtalet skall upphöra när pensionsspararen fyller , får pensionen dock inte betalas ut än . Pensionen skall betalas ut med samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp. Pensionen skall upphöra när pensionsspararen dör, även om den bestämda utbetalningstiden inte har löpt ut. 26 § Förmånstagare till ålderspension får inte sättas in. Efterlevandepension 27 § Efterlevandepension får betalas ut bara till 1. person som varit pensionsspararens make eller sambo, och 2. barn till pensionsspararen eller till person som avses i 1. Förmånstagare till efterlevandepension skall vara en sådan person som avses i första stycket. 28 § Efterlevandepension får betalas ut bara så länge den efterlevande lever. Pensionen skall betalas ut med samma belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp. Efterlevandepensionen får under den efterlevandes livstid inte upphöra förrän förflutit från den försäkrades död med följande undantag: 1. Om pensionsspararen har dött mindre än före den tidpunkt då utbetalningarna annars skulle ha upphört, får efterlevandepensionen upphöra . Om utbetalning av efterlevandepension till barn har påbörjats, får pensionen upphöra när barnet fyller . Sparande i fondpapper m.m. 29 § För sparande i fondpapper och inlåning i utländsk valuta skall det vid bedömningen enligt 25 och 28 §§ av utbetalningarnas storlek bortses från sådana förändringar av beloppen som beror på fondpapperens eller den utländska valutans kursutveckling. utformning 30 § skall innehålla villkor att rätten enligt avtalet eller tillgångarna på pensionssparkontot inte får pantsättas eller belånas samt de villkor i övrigt som avgör om ett avtal är ett pensionssparavtal. Avtalet får inte innehålla villkor som är oförenliga med bestämmelserna om pensionssparavtal i detta kapitel. får inte ändras på sådant sätt att det inte längre uppfyller de föreskrifter som anges för ett sådant avtal i lag. Överlåtelse av pensionssparkonto 31 § Rätt till behållning på pensionssparkonto får överlåtas bara på grund av utmätning, ackord eller konkurs, eller på det sätt som anges i 4 kap. 12 och 16 §§ lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande. Avslutning av konto 32 § Ett pensionssparkonto får avslutas genom en utbetalning pensionen får börja betalas ut, om behållningen då uppgår till högst av prisbasbeloppet. Utbetalning får också ske om 1. behållningen på kontot uppgår till högst ett prisbasbelopp, 2. kontot inte är förenat med ett oåterkalleligt förmånstagarförord- nande, och 3. inbetalning på kontot inte har gjorts . Om det i andra fall finns synnerliga skäl, får skattemyndigheten medge att kontot får avslutas genom utbetalning . Bestämmelserna i detta kapitel hindrar inte återbetalning enligt 13 kap. 4 § av pensionsspararens tillgodohavande. Avskattning av pensionssparkonto 33 § Behållning på pensionssparkonto skall tas upp i inkomstslaget tjänst (avskattning) till den del pensionssparavtalet upphör att gälla enligt 4 kap. 6 eller 14 § eller 6 kap. 5 § lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande eller till den del behållningen tas i anspråk på grund av utmätning, ackord eller konkurs. Med behållning på pensionssparkonto avses marknadsvärdet på tillgångarna på kontot efter avräkning för den skatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel som avser kontot. Avskattningen skall ske när pensionssparavtalet upphör att gälla för tillgångarna. Överklagande 34 § beslut enligt 5, 9, 10, 18, 24 eller 32 § får överklagas hos . beslut får inte överklagas. 59 kap. Pensionssparavdrag Innehåll 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om avdrag för för pensionsförsäkringar och inbetalningar på pensionssparkonton (pensions- sparavdrag). Villkor för avdragsrätt 2 § Pensionssparavdrag får göras bara för för pensionsförsäkring som den skattskyldige äger, och inbetalningar på pensionsspararens eget pensionssparkonto. Avdrag får inte göras för pensionsförsäkring som förvärvats genom bodelning under äktenskapet utan att det pågått något mål om äktenskapsskillnad. Pensionssparavdrag får inte göras för försäkring som ägs av arbetsgivare. I fråga om avdrag för sådan försäkring gäller bestämmelserna i 28 kap. Beräkning av pensionssparavdrag Avdragsgrundande inkomster 3 § Den skattskyldiges högsta pensionssparavdrag skall beräknas med utgångspunkt i hans avdragsgrundande inkomster. Beräkningen skall grundas på antingen beskattningsårets eller det föregående beskattningsårets inkomster. 4 § Pensionssparavdraget får inte överstiga summan av de avdragsgrund- ande inkomsterna. Med avdragsgrundande inkomst avses 1. överskott av aktiv näringsverksamhet beräknat före pensionssparavdraget, avdrag för särskild löneskatt på pensionskostnader som avser pensionssparavdrag, och avdrag för avsättning för egenavgifter, och 2. överskott i inkomstslaget tjänst minskat med sådana lån, utdelningar och kapitalvinster som enligt 11 kap. 45 §, 50 kap. 7 § eller 57 kap. skall tas upp i inkomstslaget tjänst. 5 § Pensionssparavdraget får inte heller överstiga 0,5 prisbasbelopp med tillägg enligt andra fjärde styckena. För annan avdragsgrundande inkomst i inkomstslaget tjänst än sådan som avses i tredje stycket är tillägget till den del inkomsten överstiger 10 men inte 20 prisbasbelopp. För avdragsgrundande inkomst av anställning är tillägget, om den skattskyldige helt saknar pensionsrätt i anställning, av inkomsten, dock högst 10 prisbasbelopp. För avdragsgrundande inkomst av aktiv näringsverksamhet är tillägget av inkomsten, dock högst 10 prisbasbelopp. Flera näringsverksamheter 6 § Om den skattskyldige har avdragsgrundande inkomst av aktiv näringsverksamhet från flera näringsverksamheter, får pensionsspar- avdraget inte överstiga det avdrag som kunnat göras om inkomsten avsett en enda näringsverksamhet. Avdrag ett senare beskattningsår 7 § Om en premie eller en inbetalning helt eller delvis inte får dras av enligt 3 6 §§, skall återstående belopp dras av nästa beskattningsår. Avdrag skall då i första hand göras för de betalningar som görs det beskattningsåret. Det sammanlagda avdraget får inte vara större än som följer av 3 6 §§ för sistnämnda beskattningsår. Dispens Beslut om dispens 8 § Om det finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge att pensionssparavdrag görs med ett högre belopp än som följer av 3 7 §§. Bestämmelser om detta finns i 9 12 §§. beslut får överklagas hos . beslut får inte överklagas. Tjänst 9 § För skattskyldiga som har avdragsgrundande inkomst i inkomstslaget tjänst och i huvudsak saknar pensionsrätt i anställning, får skattemyndigheten medge pensionssparavdrag med högst samma belopp som för sådana inkomster som avses i 5 § tredje stycket. För skattskyldiga som fått särskild ersättning i samband med att en anställning upphört och som inte har ett betryggande pensionsskydd, får skattemyndigheten medge avdrag med ett högre belopp. Näringsverksamhet som upphör 10 § För skattskyldiga som har bedrivit näringsverksamhet direkt eller indirekt, som har upphört med driften av denna och som inte har skaffat sig ett betryggande pensionsskydd , får skattemyndigheten medge att pensionssparavdrag beräknas också på inkomst i inkomstslaget kapital i form av kapitalvinster vid avyttring av näringsverksamheten minskade med motsvarande kapitalförluster, överskott av passiv näringsverksamhet före pensionssparavdrag, och sådana utdelningar och kapitalvinster som enligt 50 kap. 7 § eller 57 kap. skall tas upp i inkomstslaget tjänst. Avdraget skall beräknas med beaktande av det antal år den skattskyl- dige bedrivit näringsverksamheten, dock högst . Vid beräkningen skall hänsyn tas till den skattskyldiges övriga pensionsskydd och andra möjligheter till pensionssparavdrag. 11 § Pensionssparavdrag som avses i 10 § får inte överstiga ett belopp som som driften pågått motsvarar tio gånger prisbasbeloppet då driften av näringsverksamheten upphörde. Det får inte heller överstiga summan för beskattningsåret av sådan inkomst i inkomstslaget kapital som avser vinst med anledning av avyttring av näringsverksamheten och av överskottet av näringsverksamheten före pensionssparavdraget, avdrag för särskild löneskatt på pensionskostnader som avser pensionssparavdrag, och avdrag för avsättning för egenavgifter. Dödsbon 12 § Om skattemyndigheten enligt 58 kap. 9 § medger att ett dödsbo tecknar pensionsförsäkring, skall skattemyndigheten också besluta med vilket belopp pensionssparavdrag för försäkringen högst får göras. Detta belopp skall beräknas med tillämpning av bestämmelserna i 10 och 11 §§. Avdrag i inkomstslag eller allmänt avdrag 13 § Pensionssparavdrag som grundar sig på överskott av en näringsverksamhet eller inkomst i inkomstslaget kapital skall göras i inkomstslaget näringsverksamhet och annat pensionssparavdrag skall göras som allmänt avdrag, om inte annat sägs i 14 eller 15 §. 14 § Om den skattskyldige skall göra pensionssparavdrag både i inkomstslaget näringsverksamhet och som allmänt avdrag, får han upp till 0,5 prisbasbelopp fritt fördela avdraget mellan näringsverksamheten och allmänna avdrag. 15 § Pensionssparavdrag som medges enligt 10 § på grund av att andelar i ett fåmansföretag avyttrats, skall i första hand göras som allmänt avdrag. Det allmänna avdraget får dock inte uppgå till högre belopp än den del av kapitalvinsten som skall tas upp i inkomstslaget tjänst och får inte heller överstiga överskottet i inkomstslaget tjänst. Om inte hela pensionssparavdraget skall göras som allmänt avdrag, skall återstående del dras av i inkomstslaget kapital. Pensionssparavdrag som medges enligt 10 § på grund av att andelar i ett fåmanshandelsbolag avyttrats, skall alltid göras i inkomstslaget kapital. Avdrag för begränsat skattskyldiga 16 § Pensionssparavdrag får göras bara av den som är obegränsat skattskyldig. Den som är obegränsat skattskyldig bara under en del av beskattningsåret skall göra de avdrag som avser . Bestämmelserna i första stycket gäller inte i inkomstslaget kapital. Begränsning av pensionssparavdrag som allmänt avdrag 17 § När pensionssparavdrag görs som allmänt avdrag får det inte i något fall överstiga skillnaden mellan summan av överskott i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet, och andra allmänna avdrag än pensionssparavdrag. Belopp som inte får dras av enligt första stycket skall dras av senare beskattningsår, dock senast det sjätte beskattningsåret efter det då betalningen gjordes. Avdrag får inte något beskattningsår göras med högre belopp än som anges i första stycket. Avdrag skall i första hand göras för det aktuella beskattningsårets betalningar. AVD. X VISSA GEMENSAMMA BESTÄMMELSER 60 kap. Familjebeskattning Innehåll 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om ersättning till barn och make för utfört arbete samt om uppdelning av inkomster i övrigt inom familjen. Bestämmelser om ersättning till barn och make i enskild näringsverksamhet samt i inkomstslagen tjänst och kapital finns i 2 och 3 §§, makar som tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet finns i 4 11 §§, och fåmansföretag och fåmanshandelsbolag finns i 12 14 §§. Enskild näringsverksamhet samt inkomstslagen tjänst och kapital Ersättning till barn 2 § Ersättning för arbete som utförs av den skattskyldiges barn får inte dras av i enskild näringsverksamhet eller i inkomstslagen tjänst och kapital. Avdrag för ersättning för arbete som utförs av barn som har fyllt får inte överstiga marknadsmässig ersättning för arbetsinsatsen. Ersättning som enligt första stycket inte får dras av, skall inte tas upp hos barnet. Ersättning till make 3 § Ersättning för arbete som utförs av den skattskyldiges make får inte dras av i enskild näringsverksamhet eller i inkomstslagen tjänst och kapital. Ersättning som enligt första stycket inte får dras av, skall inte tas upp hos maken. Makar som tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet Företagsledande och medhjälpande make 4 § Om makar tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet och den ena är företagsledande make medan den andra är medhjälpande make, tillämpas 6 9 och 11 §§. Om båda eller ingen av dem är företagsledande make tillämpas 10 och 11 §§. 5 § En make anses som företagsledande make om denna make med hänsyn till utbildning, arbetsuppgifter och övriga omständigheter kan anses ha en ledande ställning i näringsverksamheten. En make som inte har en sådan ledande ställning anses som medhjälpande make. Verksamhet med en företagsledande och en medhjälpande make 6 § Om den ena maken är företagsledande make och den andra är medhjälpande make, anses näringsverksamheten bedriven av den företagsledande maken. Hela överskottet eller underskottet skall tas upp hos den företagsledande maken, om annat inte framgår av 7 9 §§. 7 § Makarna får fördela inkomsten så, att en del av överskottet av näringsverksamheten, beräknat utan avdrag för avsättning för egenavgifter, tas upp hos den medhjälpande maken. Denna del får inte överstiga vad som motsvarar marknadsmässig ersättning för den medhjälpande makens arbete, ökad med den makens sjukpenning och annan ersättning som avses i 15 kap. 8 §. 8 § Om den medhjälpande maken äger del i näringsverksamheten eller i det kapital som är nedlagt i näringsverksamheten, får den maken ta upp ytterligare en del av överskottet. Denna del får inte överstiga vad som motsvarar skälig avkastning på grund av äganderätten eller kapitalinsatsen. 9 § Avdrag för avsättning för egenavgifter skall göras hos vardera maken för sig. Gemensamt bedriven verksamhet 10 § Om båda eller ingen av makarna är företagsledande makar anses de bedriva näringsverksamheten gemensamt. Vardera maken skall ta upp den del av intäkterna och kostnaderna i verksamheten som är skälig med hänsyn till makens arbete och övriga insatser i verksamheten. Expansionsfond och räntefördelning 11 § Deltar makar tillsammans i enskild näringsverksamhet, skall kapitalunderlaget för expansionsfond och för räntefördelning delas upp mellan dem på grundval av deras delar av kapitalet i verksamheten. Fåmansföretag och fåmanshandelsbolag 12 § Om ett fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag betalar ersättning för arbete som utförs av företagsledarens eller företagsledarens makes barn , skall ersättningen tas upp av den av makarna som har den högsta inkomsten från företaget. Om makarna har lika stor inkomst från företaget, skall den äldsta maken ta upp ersättningen. Om barnet har fyllt , skall barnet ta upp ersättningen till den del den är marknadsmässig. För överskjutande del tillämpas första stycket. 13 § Om den ena maken är företagsledare i ett fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag och den andra maken inte är företagsledare där, skall den make som inte är företagsledare ta upp ersättning för arbete som den maken utför i företaget till den del den är marknadsmässig. Överskjutande del skall tas upp av företagsledaren. 14 § I fråga om ett barn som är delägare i ett fåmanshandelsbolag där barnets förälder eller förälders make är företagsledare och i fråga om en make som är delägare i ett fåmanshandelsbolag där den andra maken är företagsledare, gäller följande för beräkningen av resultatet från handelsbolaget. Till den del inkomsten motsvarar ersättning för utfört arbete tillämpas 12 och 13 §§. Till den del inkomsten motsvarar skälig avkastning på kapitalinsatsen i bolaget skall den tas upp hos delägaren. Resterande del skall tas upp hos företagsledaren. Om delägaren är ett barn och båda makarna har inkomst från bolaget, tillämpas dock bestämmelserna i 12 §. Värdering av inkomster i annat än pengar Innehåll 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om marknadsvärde i 2 § kostförmån i 3 och 4 §§, bilförmån i 5 11 §§, reseförmån med inskränkande villkor i 12 14 §§, ränteförmån i 15 17 §§, och justering av förmånsvärde i 18 21 §§. Marknadsvärde 2 § Inkomster i annat än pengar skall värderas till marknadsvärdet om inte annat följer av övriga bestämmelser i detta kapitel.