prop · GN032 · 2000-01-01 00:00:00 — Ersättningar för ökade levnadskostnader eller för skolavgifter för barn och förmån av bostad från Styrelsen för internationella fredsforskningsinstitut () skall inte tas upp av sådana forskare vid som är utländska medborgare, är kontraktsanställda , och för anställningen hos inte är bosatta i . Ersättningar till utländska forskare 22 § Sådana ersättningar och förmåner som avses i 23 § och som lämnas på grund av en tillfällig anställning eller ett tillfälligt uppdrag i till en forskare som inte är svensk medborgare skall inte tas upp, om anställningen eller uppdraget avser kvalificerat forsknings- eller utvecklingsarbete med sådan inriktning eller på sådan kompetensnivå att det innebär betydande svårigheter att rekrytera inom landet, och forskaren innan han började arbeta i var bosatt och verksam utomlands eller vistades här för uppdrag inom sitt verksamhetsområde utan att vara att anse som bosatt här. Bestämmelserna i första stycket tillämpas bara av högst eller, om det finns särskilda skäl, högst . Frågan om förutsättningarna enligt första stycket att inte ta upp sådana ersättningar och förmåner är uppfyllda prövas av enligt lagen (1999:000) om . 23 § Bestämmelserna i 22 § gäller 1. ersättning för utgifter som forskaren på grund av vistelsen i har haft för bostad i , för flyttning till eller från , för egna och familjemedlemmars resor mellan och hem- landet, och i form av avgifter för barns skolgång i , samt 2. förmån av bostad i . Ersättningar för tjänstgöring hos det svenska totalförsvaret 24 § Dagpenning vid utbildning och tjänstgöring inom det svenska totalförsvaret skall tas upp. 25 § Totalförsvarspliktigas dagersättningar och tillägg till sådana ersättningar, naturaförmåner, fälttraktamenten, befattningspenningar, utbildningspremier, utryckningsbidrag samt avgångsvederlag skall inte tas upp. Familjebidrag till totalförsvarspliktiga skall tas upp bara om bidraget betalas ut i form av näringsbidrag. Familjebidrag anses tillfalla den totalförsvarspliktige, även om bidraget betalas ut till någon annan. Familjebidrag i form av näringsbidrag skall tas upp i inkomstslaget tjänst, om näringen bedrivs av en juridisk person eller av ett svenskt handelsbolag som den värnpliktige inte är delägare i, och i annat fall i inkomstslaget näringsverksamhet. Första och andra styckena tillämpas också för annan personal vid det svenska totalförsvaret som avlönas enligt de grunder som gäller för totalförsvarspliktiga. Resa vid anställningsintervju 26 § Förmån av resa inom eller mellan Europeiska unionens medlemsländer eller EES-länderna till eller från anställningsintervju skall inte tas upp. Detta gäller också ersättning för sådan resa till den del ersättningen inte överstiger utgifterna för resan och, när det gäller resa med egen bil, inte överstiger avdragsbeloppet enligt 12 kap. 27 §. Flyttningsersättningar 27 § Ersättning för utgifter för flyttning när en skattskyldig på grund av byte av verksamhetsort flyttar till en ny bostadsort skall inte tas upp, om ersättningen betalas av allmänna medel eller av arbetsgivaren. Om ersättningen för utgifter för flyttning också omfattar ersättning för körning med egen bil, skall denna ersättning dock tas upp som intäkt till den del den överstiger avdragsbeloppet enligt 12 kap. 27 §. Som utgift för flyttning räknas utgifter för emballering, packning, transport och uppackning av den skattskyldiges och hans familjs bohag och övriga lösa saker, transport av den skattskyldige och hans familj från den gamla till den nya bostadsorten samt liknande utgifter. Som utgift för flyttning räknas däremot inte andra utgifter i samband med flyttningen såsom utgifter för resor till och från arbetsplatsen, hemresor, dubbel bosättning och förlust vid försäljning av bostad eller andra tillgångar. Flyttningsbidrag som lämnas av arbetsmarknadsmyndigheter skall inte tas upp. Ersättningar till företrädare i 28 § De fasta resekostnads- och traktamentsersättningar som Europa- parlamentet betalar till sina företrädare där skall tas upp bara till den del ersättningen kan antas väsentligt överstiga de utgifter som den är avsedd att täcka. Ersättningar vid arbetskonflikt 29 § Ersättningar vid arbetskonflikt till en arbetstagare från den organisation som han tillhör skall inte tas upp. Sjukpenning 30 § Följande ersättningar i samband med sjukdom m.m. skall tas upp om de grundar sig på förvärvsinkomst på grund av tjänst: 1. sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, 2. sjukpenning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän, 3. ersättning enligt 20 § lagen (1991:1047) om sjuklön, 4. smittbärarpenning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smitt- bärare, och 5. ersättningar enligt andra lagar eller författningar vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller i samband med militärtjänstgöring. Föräldrapenning och vårdbidrag 31 § Följande ersättningar i samband med vård av närstående skall tas upp: 1. föräldrapenningförmåner och vårdbidrag enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, och 2. ersättningar enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård. Vårdbidrag skall dock inte tas upp till den del det utgör ersättning för merutgifter. 32 § Särskilt pensionstillägg enligt lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till ålderspension för långvarig vård av sjukt och handikappat barn skall inte tas upp. Ersättningar vid utbildning och arbetslöshet Utvecklingsersättningar till ungdomar 33 § Utvecklingsersättningar enligt lagen (1997:1268) om kommuners ansvar för ungdomar mellan skall inte tas upp. Studiestöd 34 § Följande ersättningar i samband med studier skall tas upp: 1. korttidsstudiestöd och vuxenstudiebidrag enligt studiestödslagen (1973:349), 2. sådant utbildningsbidrag för doktorander som avses i 4 kap. 3 § studiestödslagen, 3. vuxenstudiebidrag enligt lagen (1983:1030) om särskilt vuxen- studiestöd för arbetslösa, 4. särskilt utbildningsbidrag och timersättning vid vuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda (särvux) enligt 1 kap. 3 a § vuxenutbildnings- lagen (1984:1118), och 5. ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF). Studiestöd enligt 3, 4 och 6 kap. studiestödslagen samt studielån enligt 7 kap. samma lag skall inte tas upp. Bidrag till deltagare i arbetsmarknadsutbildning m.fl. 35 § Särskilda bidrag till deltagare i yrkesinriktad rehabilitering och i arbetsmarknadsutbildning eller till andra som är likställda med dem när det gäller rätt till sådana bidrag skall inte tas upp, om bidragen avser ersättning för utgifter för nattlogi eller resor m.m. Statliga bidrag för resor, kost eller logi eller merutgifter på grund av funktionshinder som lämnas till elever i utbildning för döva eller hörselskadade eller i utbildning som är speciellt anpassad för svårt rörelsehindrade ungdomar (Rh-anpassad utbildning) skall inte tas upp. Ersättningar vid arbetslöshet 36 § Följande ersättningar i samband med arbetslöshet skall tas upp: 1. dagpenning från svensk arbetslöshetskassa, och 2. statsbidrag som motsvarar dagpenning vid arbetsmarknads- utbildning och som lämnas till den som startar egen näringsverksamhet för att han som startar verksamheten skall kunna försörja sig under inledningsskedet, 3. ersättning vid generationsväxling, och 4. dagpenning som betalas ut enligt bestämmelser som meddelats av regeringen eller av statlig myndighet till deltagare i arbetsmarknadsutbildning och till andra som är likställda med dem när det gäller rätt till sådan dagpenning. Livräntor 37 § Följande gäller för livräntor vid sjukdom eller olycksfall på grund av försäkringar som inte har tecknats i samband med tjänst och inte heller är trafikförsäkring, ansvarsförsäkring, obligatorisk försäkring enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller försäkring enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Som intäkt skall den del av livräntans belopp tas upp som framgår av följande tabell, nämligen om livräntetagaren under beskattningsåret fyllt: högst 36 till och med 48 57 64 70 77 Andra livräntor på grund av personskada än sådana som avses i första stycket skall tas upp till den del de avser ersättning för förlorad inkomst som skulle ha tagits upp som intäkt eller för förlorat underhåll. Engångsbelopp 38 § Om engångsbelopp på grund av personskada avser ersättning för framtida förlust av inkomst som skulle ha tagits upp som intäkt, skall av beloppet tas upp. Om någon får två eller flera sådana belopp till följd av samma personskada, gäller detta för varje belopp. För samma personskada får dock den del som inte tas upp som intäkt inte överstiga 15 prisbasbelopp som engångsbeloppet kunde disponeras. 39 § Om en livränta eller del av en livränta som betalas till följd av personskada och som skall tas upp som intäkt byts ut mot ett engångsbelopp, tillämpas bestämmelserna i 38 §. Vid utbyte av annan livränta eller del av en livränta som skall tas upp som intäkt skall hela engångsbeloppet tas upp. Engångsbelopp vid andra utbyten av en livränta eller del av en livränta än sådana som avses i första stycket skall inte tas upp. Detta gäller också engångsbelopp vid utbyte av sådan livränta som avses i 37 § första stycket. Barnpension 40 § Barnpension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring skall bara tas upp till den del pensionen för överstiger en tolftedel av av prisbasbeloppet eller, vid pension efter båda föräldrarna, av prisbasbeloppet. Detta gäller också efterlevandelivränta enligt annan författning till den del livräntan enligt 17 kap. 2 § lagen om allmän försäkring medfört minskning av en sådan del av barnpensionen som inte skall tas upp. Ersättningar från arbetsgivare som står självrisk 41 § Ersättning som betalas ut på annat sätt än i form av pension eller livränta från arbetsgivare när denne står självrisk enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller lagen (1976:380) om arbetsskade- försäkring behandlas på samma sätt som försäkringsersättningar enligt sistnämnda lag. Ersättningar för sjukvårdsutgifter 42 § Ersättning för utgifter för sjukvård utomlands eller inom den icke offentligt finansierade vården i skall tas upp bara om ersättningen betalas i form av livränta på grund av sjuk- eller olycksfallsförsäkringar som tecknats i samband med tjänst. Utländska pensionsförsäkringar 43 § Pension från en sådan försäkring som enligt 58 kap. 5 § anses som pensionsförsäkring skall inte tas upp till den del den skattskyldige 1. inte fått göra avdrag för som han betalat för försäkringen, eller 2 förmånsbeskattats för försäkringen utan att ha fått göra ett motsvarande avdrag. Första stycket gäller inte till den del avdrag inte fått göras på grund av bestämmelserna i 59 kap. 3 11 och 17 §§. Vid tillämpning av denna paragraf beaktas avdrag och beskattning både i och utomlands. Med avdrag likställs skattereduktion eller liknande skattelättnad utomlands. Egenavgifter 44 § I 12 kap. 36 § och 62 kap. 5 § finns bestämmelser om ändrad debitering och återföring av avdrag för egenavgifter och i 62 kap. 6 § bestämmelser om ändrad debitering av utländska socialförsäkringsavgifter. Förbjudna lån 45 § Om penninglån har lämnats i strid med 12 kap. 7 § aktiebolagslagen (1975:1385) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensions- utfästelse m.m., skall lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot detta. 46 § Forskarstipendium () som ges ut direkt eller indirekt av Europeiska gemenskaperna skall tas upp. Periodiska understöd 47 § Periodiska understöd eller liknande periodiska inkomster skall inte tas upp till den del givaren enligt 9 kap. 3 § eller 62 kap. 7 § inte får dra av det utbetalade beloppet. Som inkomst skall inte heller tas upp sådana periodiska understöd som betalas ut från en stiftelse som är undantagen från skattskyldighet enligt 7 kap. 3 6 §§ eller från en ideell förening som har till uppgift att främja de ändamål som anges i 7 kap. 4 §, om föreningen uppfyller övriga villkor i 7 kap. 7 13 §§ för undantag helt eller delvis från skattskyldighet. Detta gäller dock bara om utbetalningen görs för att fullfölja något av de ändamål som anges i 7 kap. 4 §. Vad som skall dras av i inkomstslaget tjänst Huvudregel 1 § Utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster skall dras av som kostnad om inte något annat anges i detta kapitel eller i 9 eller 60 kap. I detta kapitel finns bestämmelser om att också vissa andra utgifter som har samband med tjänsten skall dras av. I inkomstslaget tjänst tillämpas bestämmelserna i inkomstslaget näringsverksamhet om avdrag för utgifter för representation i 16 kap. 2 §, mervärdesskatt i 16 kap. 16 §, och avdrag för utländsk skatt i 16 kap. 18 och 19 §§. Inskränkningar i avdragsrätten Beloppsgränser 2 § Utgifter som avses i följande paragrafer skall dras av utan någon beloppsmässig begränsning, nämligen utgifter vid tjänsteresor enligt 5 17 §§, vid tillfälligt arbete på annan ort eller vid dubbel bosättning enligt 18 22 och 31 §§, för hemresor enligt 24 och 31 §§, för egenavgifter enligt 36 §, och i hobbyverksamhet enligt 37 §. Första stycket gäller också i fråga om utgifter för resor i tjänsten som företas med annat transportmedel än egen bil eller förmånsbil. Utgifter för inställelseresor enligt 25 § och för resor mellan bostaden och arbets- och utbildningsplatsen enligt 26 31 §§ skall dras av bara till den del kostnaderna under beskattningsåret sammanlagt överstiger . Övriga utgifter skall dras av bara till den del kostnaderna under beskattningsåret sammanlagt överstiger . Utgifter för vissa skattefria ersättningar 3 § Om den skattskyldige får sådan ersättning som enligt 11 kap. 21 eller 28 § inte skall tas upp, får de utgifter som ersättningen är avsedd att täcka inte dras av. Om den skattskyldige får sådant skattefritt bidrag vid utbildning eller arbetslöshet som avses i 11 kap. 27 § tredje stycket, 34 § andra stycket och 35 §, får de utgifter som bidraget är avsett att täcka inte dras av. Utgifter som täcks av sådana ersättningar till utländska forskare som enligt 11 kap. 22 och 23 §§ inte skall tas upp, får inte heller dras av. Skattskyldiga med sjöinkomst 4 § Skattskyldiga som har sjöinkomst har inte rätt till avdrag som avses i 6 24 §§ vid tjänstgöring ombord. Sådana skattskyldiga anses ha sitt tjänsteställe på det fartyg där de arbetar. Tjänsteresor med egen bil eller förmånsbil 5 § Utgifter för tjänsteresor med egen bil skall dras av med och för varje kilometer. Om en skattskyldig använder sin förmånsbil för tjänsteresor och betalar samtliga utgifter för drivmedel som är förenade med resorna, skall utgifter för dieselolja dras av med för varje kilometer och utgifter för annat drivmedel med för varje kilometer. Ökade levnadskostnader vid tjänsteresor Övernattning utanför den vanliga verksamhetsorten 6 § Ökade levnadskostnader som den skattskyldige har på grund av att han i tjänsten vistas utanför sin vanliga verksamhetsort, skall dras av i den utsträckning som följer av 7 17 §§. Avdrag skall göras bara vid resor som är förenade med övernattning utanför den vanliga verksamhetsorten. Som ökade levnadskostnader räknas utgifter för logi, ökade utgifter för måltider samt diverse småutgifter. När arbetet utanför den vanliga verksamhetsorten varit förlagt till samma ort i en följd, gäller inte längre bestämmelserna i första stycket. I stället bedöms rätten till avdrag för ökade levnadskostnader enligt bestämmelserna om tillfälligt arbete i 18 22 §§. En tjänsteresa anses pågå i en följd om den inte bryts av uppehåll som beror på att arbetet förläggs till en annan ort . Med arbetsgivare likställs annan som betalar ut traktamente, om den huvudsakliga delen av arbetet utförs för honom. Vanlig verksamhetsort och tjänsteställe 7 § Med vanlig verksamhetsort avses ett område inom från den skattskyldiges tjänsteställe. Som vanlig verksamhetsort behandlas också ett område inom från den skattskyldiges bostad. 8 § Tjänstestället är den plats där den skattskyldige utför huvuddelen av sitt arbete. Utförs detta under förflyttning eller på arbetsplatser som växlar, anses i regel den plats där den skattskyldige hämtar och lämnar arbetsmaterial eller förbereder och avslutar sina arbetsuppgifter som tjänsteställe. Om arbetet pågår en begränsad tid på varje plats enligt vad som gäller för vissa arbeten inom byggnads- och anläggningsbranschen och lik- nande branscher, anses bostaden som tjänsteställe. För reservofficerare anses bostaden som tjänsteställe. Detsamma gäller för nämndemän, jurymän och andra liknande uppdragstagare i allmän domstol, allmän förvaltningsdomstol, hyresnämnd, skattenämnd eller arrendenämnd. 9 § En skattskyldig som arbetar vid någon av Europeiska unionens institutioner eller organ eller vid Europaskolorna men som får den huvudsakliga lönen för arbetet från en annan arbets- givare anses om han begär det under längst ha sitt tjänsteställe hos sistnämnda arbetsgivare. I fall som avses i första stycket tillämpas inte bestämmelsen i 7 § andra stycket för en bostad på arbetsorten om denna bostad är tillfällig och beror enbart på tjänsteutövningen, och den skattskyldige har en annan stadigvarande bostad. Maximibelopp och normalbelopp 10 § Vid beräkningen av avdraget används för tjänsteresa i ett maximibelopp och för tjänsteresa utomlands ett normalbelopp. Avdraget beräknas för hel eller halv dag. Som hel dag behandlas också avresedagen om resan påbörjas och hemresedagen om resan avslutas efter . Som halv dag behandlas avresedagen om resan påbörjas eller senare och hemkomstdagen om resan avslutas eller tidigare. 11 § Maximibeloppet är av prisbasbeloppet, avrundat till närmaste tiotal kronor. Normalbeloppet för varje land motsvarar den normala ökningen av levnadskostnaderna under en hel dag för frukost, lunch och middag som består av en rätt på restaurang av normal standard samt för småutgifter. Om det finns särskilda skäl, får normalbeloppet avse ökade utgifter för måltider på en restaurang av bättre standard. Vistelse i mer än ett land 12 § Om den anställde under en tjänsteresa uppehåller sig i mer än ett land bestäms avdraget efter vad som gäller för vistelse i det land där han uppehållit sig den längsta (06.00 24.00). Avdrag för logi 13 § Utgift för logi skall dras av. Kan den skattskyldige inte visa vilken utgift han har haft, skall ett halvt maximibelopp per natt dras av vid tjänsteresa i och ett halvt normalbelopp vid tjänsteresa utomlands. Avdrag för måltider och småutgifter 14 § Om den skattskyldige fått ersättning för ökade utgifter för måltider och småutgifter (dagtraktamente) för en tjänsteresa i , skall ett belopp som motsvarar ersättningen dras av. För varje hel dag som tagits i anspråk för resan skall avdraget dock uppgå till högst ett maximibelopp och för varje halv dag till högst ett halvt maximibelopp. Visar den skattskyldige att den sammanlagda utgiftsökningen under samtliga tjänsteresor under beskattningsåret i en och samma tjänst varit större än det sammanlagda avdraget, beräknat enligt första stycket, skall i stället ett belopp som motsvarar den faktiska utgiftsökningen dras av. 15 § Om den skattskyldige fått dagtraktamente för tjänsteresa utomlands, skall ett belopp som motsvarar ersättningen dras av. För varje hel dag som tagits i anspråk för resan får avdraget dock uppgå till högst ett normalbelopp och för varje halv dag till högst ett halvt normalbelopp. Visar den skattskyldige att utgiftsökningen under en tjänsteresa varit större än avdraget, beräknat enligt första stycket, skall i stället ett belopp som motsvarar den faktiska utgiftsökningen dras av. 16 § Om den skattskyldige inte fått dagtraktamente men gör sannolikt att han haft ökade utgifter för måltider och småutgifter, skall avdrag göras för varje hel dag med ett halvt maximibelopp vid tjänsteresa i och med ett halvt normalbelopp vid tjänsteresa utomlands. Minskat avdrag på grund av kostförmåner 17 § Avdrag för ökade levnadskostnader enligt 6 16 §§ skall minskas med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Detta gäller dock inte sådana kostförmåner på allmänna transportmedel som enligt 11 kap. 2 § inte skall tas upp. Ökade levnadskostnader vid tillfälligt arbete på annan ort eller vid dubbel bosättning m.m. Tillfälligt arbete på annan ort 18 § Ökade levnadskostnader på grund av att den skattskyldige har sitt arbete på en annan ort än den där han har sin bostad skall dras av bara om 1. arbetet avser , 2. arbetet inte är kortvarigt men ändå är tidsbegränsat till sin natur eller sådant att det kräver en fast anknytning till bostadsorten, 3. arbetet skall bedrivas på flera olika platser, eller 4. det av någon annan anledning inte skäligen kan ifrågasättas att den skattskyldige bör flytta till arbetsorten. Dubbel bosättning 19 § Ökade levnadskostnader skall dras av om den skattskyldige på grund av sitt arbete flyttat till en ny bostadsort, om en bostad för den skattskyldige, dennes make, sambo eller familj behållits på den tidigare bostadsorten och sådan dubbel bosättning är skälig på grund av 1. makens eller sambons förvärvsverksamhet, 2. svårigheter att skaffa en fast bostad på arbetsorten, eller 3. någon annan särskild omständighet. Ytterligare förutsättningar för avdrag 20 § Ökade levnadskostnader enligt 18 och 19 §§ skall dras av bara om den skattskyldige övernattar på arbetsorten och avståndet mellan bostadsorten och arbetsorten är längre än . Ökade levnadskostnader enligt 19 § får dras av under längst för gifta och sambor och längst för övriga skattskyldiga. Ökade levnadskostnader skall dock dras av om anställningens natur eller andra särskilda skäl talar för det. Beräkningen av avdragen 21 § Ökade utgifter för logi skall dras av med ett belopp som motsvarar den faktiska utgiften. För tjänsteresor som har pågått gäller dock bestämmelserna i 13 §, om logiutgiften inte kan visas. Ökade utgifter för måltider och småutgifter på arbetsorten skall dras av antingen med den faktiska utgiftsökningen eller med ett belopp som beräknas enligt schablon. Den schablonmässiga utgiftsökningen beräknas för 1. skattskyldiga som av vistelsen gjort avdrag enligt 6 17 §§ och som fortfarande får ersättning från arbetsgivaren, till ett belopp som motsvarar denna ersättning, för tiden fram till bortovaro, dock högst av maximibeloppet per hel dag om arbetsorten ligger i och av normalbeloppet per hel dag om arbetsorten ligger utomlands, och för tiden därefter, dock högst av helt maximibelopp per hel dag om arbetsorten ligger i och av normalbeloppet per hel dag om arbetsorten ligger utomlands, 2. skattskyldiga med arbetsorten i som gör avdrag enligt 18 §, till av maximibeloppet per hel dag av vistelsen och till av maximibeloppet per hel dag för tiden därefter, 3. skattskyldiga med arbetsorten utomlands som gör avdrag enligt 18 §, till av normalbeloppet per hel dag av vistelsen och till av normalbeloppet per hel dag för tiden därefter, och 4. skattskyldiga som gör avdrag enligt 19 §, till av maximibeloppet per hel dag om arbetsorten ligger i och till av normalbeloppet per hel dag om arbetsorten ligger utomlands. Vid tillämpning av bestämmelserna i andra stycket 1 3 skall i den angivna tiden räknas in sådan tid under vilken ökade levnadskostnader dragits av enligt bestämmelserna i 6 17 §§. Minskat avdrag på grund av kostförmåner 22 § Avdrag för ökade levnadskostnader enligt 18 21 §§ skall minskas med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Detta gäller dock inte sådana kostförmåner på allmänna transportmedel som enligt 11 kap. 2 § inte skall tas upp. Utgifter för barns skolgång 23 § Om en skattskyldig vid vistelse utomlands har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt 6 17 §§, skall utgifter för medföljande barns grundläggande skolgång dras av.