prop · GN0388 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:88 Registrering av medlemsfrämjande föreningar Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås ändringar i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen). Ändringarna innebär främst att en förening som inte själv i huvudsak bedriver ekonomisk verksamhet men vars medlemmar deltar i sådan ekonomisk verksamhet som bedrivs av en eller flera andra ekonomiska föreningar skall utgöra en ekonomisk förening, s.k. medlemsfrämjande förening. En av förutsättningarna för detta är att föreningens tillgångar till övervägande del består av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna. Vidare föreslås att vid bedömning enligt de redan gällande bestämmelserna av om en förening är ekonomisk förening skall, utöver föreningens egna medlemmar, beaktas även med- lemmarna i en annan ekonomisk förening som är medlem i den först- nämnda föreningen. I propositionen föreslås också ändringar i inkomstskattelagen (1999:1229). Ändringarna där innebär att en kooperativ förening vid beräkningen av avdragsutrymmet för sådan kooperativ utdelning som är skattefri hos mottagaren får beakta även samhandeln med andra än med- lemmar och att avdragsrätten för insatsutdelning begränsas. Vidare före- slås bl.a. regler för att förhindra att medlemsfrämjande föreningar etab- leras av skatteplaneringsskäl. Ändringarna i föreningslagen föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Författningsförslag 4 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar 4 2.2 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 6 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter 9 3 Ärendet och dess beredning 10 4 Registrering av medlemsfrämjande föreningar 11 4.1 Lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar 11 4.1.1 Bedömningsunderlag 11 4.1.2 Överväganden och förslag 15 4.2 Skattefrågor 22 5 Konsekvensanalys 27 6 Ikraftträdande 29 7 Författningskommentar 29 7.1 Lagen om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar 29 7.2 Lagen om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 32 7.3 Lagen om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter 33 Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian 34 Bilaga 2 Promemorians lagförslag 38 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna 42 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 43 Bilaga 5 Lagrådets yttrande 51 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 53 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 2. lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229), 3. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontroll- uppgifter. 2 Författningsförslag 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § och 11 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 1 § En ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmarnas eko- nomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar 1. som konsumenter eller andra förbrukare, 2. som leverantörer, 3. med egen arbetsinsats, 4. genom att begagna föreningens tjänster, eller 5. på annat liknande sätt. Vid bedömning av om förutsätt- ningarna enligt första stycket är uppfyllda skall, utöver föreningens egna medlemmar, beaktas även medlemmarna i en annan ekono- misk förening som är medlem i den förstnämnda föreningen. Vidare skall en förening anses som ekonomisk förening, om 1. föreningen har till ändamål att främja medlemmarnas ekono- miska intressen genom att verka för att de deltar på det sätt som anges i första stycket i ekonomisk verksamhet som en eller flera andra föreningar bedriver, 2. föreningens tillgångar till övervägande del består av andelar i den eller de andra föreningarna, och 3. den eller de andra förening- arna enligt första stycket utgör ekonomiska föreningar. En ekonomisk förenings verksamhet får bedrivas i ett av föreningen helägt dotterföretag. För en ekonomisk förening är utmärkande att den uppfyller särskilda villkor i fråga om rätten till medlemskap, rösträtt och överskottsutdel- ning. Om detta föreskrivs i 3, 7 och 10 kap. 11 kap. 4 § Rätten skall förordna att föreningen skall träda i likvidation, om 1. likvidationsskyldighet föreligger enligt stadgarna, 2. föreningen efter en konkurs som avslutats med överskott inte inom föreskriven tid har fattat beslut om likvidation enligt 19 §, 3. föreningen saknar till registret anmäld behörig styrelse eller verk- ställande direktör som skall finnas enligt denna lag, eller 4. föreningens verksamhet drivs på ett sätt som uppenbarligen inte motsvarar de förutsättningar under vilka registrering har skett. 3. föreningen saknar till registret anmäld behörig styrelse eller verk- ställande direktör som skall finnas enligt denna lag, 4. föreningens verksamhet drivs på ett sätt som uppenbarligen inte motsvarar de förutsättningar under vilka registrering har skett, eller 5. föreningen har sådant ända- mål som avses i 1 kap. 1 § tredje stycket och föreningens tillgångar enligt balansräkningen för när- mast föregående räkenskapsår till övervägande del består av annat än andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna. Beslut om likvidation skall dock inte meddelas, om det styrks att lik- vidationsgrunden har upphört under ärendets handläggning i första in- stans. Frågor om likvidation enligt första stycket prövas på anmälan av registreringsmyndigheten eller, i fall som avses i 1 3, på ansökan av styrelsen, styrelseledamot, verkställande direktören, föreningsmedlem eller innehavare av förlagsandel. I de fall som avses i första stycket 2 eller 3 prövas frågan även på ansökan av borgenär eller av annan vars rätt kan vara beroende av att det finns någon som kan företräda föreningen. Denna lag träder i kraft . Föreskrifterna i 11 kap. 4 § skall dock tillämpas i sin äldre lydelse till utgången av . Intill utgången av skall en förening som vid lagens ikraft- trädande var registrerad som ekonomisk förening och som har ett sådant ändamål som anges i 1 kap. 1 § tredje stycket anses som ekonomisk före- ning även om den inte uppfyller i 1 kap. 1 § tredje stycket angivet krav på att föreningens tillgångar till övervägande del skall bestå av andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna. En förening som utgör en ekonomisk förening enbart på grund av bestämmelserna i 1 kap. 1 § andra eller tredje stycket och som vid ikraft- trädandet inte registrerats får intill utgången av förvärva rättig- heter och skyldigheter samt föra talan inför domstolar och andra myndig- heter trots att registrering inte har skett. 2.2 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att 2 kap. 1 §, 24 kap. 14 och 19 §§ samt 39 kap. 22 och 23 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 39 kap. 21 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 1 § I detta kapitel finns definitioner av vissa begrepp samt förklaringar till hur vissa begrepp och uttryck används i denna lag. Det finns definitioner och förklaringar också i andra kapitel. Bestämmelser om betydelsen av följande begrepp, termer och uttryck samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används finns i nedan angivna paragrafer: -------------------------------------------------------------------------------- ------- marknadsnoterad delägarrätt eller fordringsrätt i 48 kap. 5 § näringsbidrag i 29 kap. 2 och 3 §§ marknadsnoterad delägarrätt eller fordringsrätt i 48 kap. 5 § medlemsfrämjande förening i 39 kap. 21 a § näringsbidrag i 29 kap. 2 och 3 §§ -------------------------------------------------------------------------------- ------- 24 kap. 14 § avses ett sådant svenskt aktiebolag eller en sådan svensk ekonomisk före- ning som förvaltar värdepapper eller liknande tillgångar och som i övrigt varken direkt eller indirekt bedriver näringsverksamhet i mer än betydlig omfattning. anses inte som för- valtningsföretag. avses ett sådant svenskt aktiebolag eller en sådan svensk ekonomisk före- ning som förvaltar värdepapper eller liknande tillgångar och som i övrigt varken direkt eller indirekt bedriver näringsverksamhet i mer än obetydlig omfattning. och medlems- främjande föreningar anses inte som förvaltningsföretag. 19 § Bestämmelsen i 15 § gäller inte för sådan utdelning på förlagsin- satser som den utdelande koope- rativa föreningen skall dra av en- ligt 39 kap. 23 §. Om den kooperativa föreningen skall dra av utdelningen enligt 39 kap. 23 § gäller inte bestämmel- serna i 15 § för utdelning på för- lagsinsatser eller utdelning som den medlemsfrämjande föreningen får från den kooperativa före- ningen. 39 kap. 21 a § Med medlemsfrämjande före- ning avses en kooperativ förening som uppfyller kraven i 1 kap. 1 § tredje stycket lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 22 § Utdelning som en kooperativ förening lämnar av vinsten av den koope- rativa verksamheten i form av rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda köp eller försäljningar skall dras av. Om föreningen har medlemmar som får sådan utdelning som enligt 42 kap. 14 § inte skall tas upp hos dem och det inte är fråga om bara enstaka sådana medlemmar, får utdelningen dras av med högst ett belopp som motsvarar av statslåneräntan vid utgången av november andra året före taxe- ringsåret multiplicerat med sum- man av medlemmarnas omsättning med föreningen. Om föreningen har medlemmar som får sådan utdelning som enligt 42 kap. 14 § inte skall tas upp hos dem och det inte är fråga om bara enstaka sådana medlemmar, får utdelningen dras av med högst ett belopp som motsvarar av statslåneräntan vid utgången av november andra året före taxe- ringsåret multiplicerat med sum- man av medlemmarnas omsättning med föreningen. Vid beräkningen av medlemmarnas omsättning med föreningen medräknas även med- lemmarna i en medlemsfrämjande förening som har andelar i den utdelande föreningen. 23§ Utdelning som en kooperativ förening lämnar i förhållande till inbetalda insatser enligt lagen (1987:667) om ekonomiska före- ningar skall dras av. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser gäller detta dock inte till den del utdelningen enligt 24 kap. 13 18 §§ inte skall tas upp av mottagaren. Om den del som inte skall tas upp av mottagaren uppgår till högst av utdelningen, skall dock hela utdelningen dras av. Utdelning som en kooperativ förening lämnar i förhållande till inbetalda insatser enligt lagen (1987:667) om ekonomiska före- ningar skall dras av. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser gäller detta dock inte till den del utdelningen enligt 24 kap. 13 18 §§ inte skall tas upp av mottagaren. Om den del som inte skall tas upp av mottagaren uppgår till högst av utdelningen, skall dock hela utdelningen dras av. En medlemsfrämjande förening får bara dra av utdelning om före- ningen har ett stort antal medlem- mar och bara till den del före- ningen för samma beskattningsår själv tagit emot utdelning på in- betalda insatser. Om en ekonomisk förening är centralorganisation för kooperativa föreningar, skall utdelningen på förlagsinsatser dras av även om central- organisationen inte är kooperativ enligt 21 §. Är en ekonomisk förening ett förvaltningsföretag, får utdelning inte dras av till den del den enligt 24 kap. 13 § föranlett att utdelning som föreningen har tagit emot inte skall tas upp. Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs att det i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall införas en ny paragraf, 2 kap. 25 a §, samt närmast före 2 kap. 25 a § en ny rubrik av följande lydelse. Särskilda bestämmelser för eko- nomiska föreningar En ekonomisk förening skall i självdeklarationen ange om den är en ekonomisk förening enligt 1 kap. 1 § första stycket lagen (1987:667) om ekonomiska före- ningar eller tredje stycket i samma paragraf. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. 3 Ärendet och dess beredning biföll näringsutskottets hemställan om ett uttalande till regeringen om att de kooperativa företagen skulle behandlas likvärdigt med andra företag (bet. 1993/94:NU15, rskr. 1993/94:222). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppgift att utreda om de kooperativa företagsformerna var missgynnade i jämförelse med andra företagsformer och, om så var fallet, föreslå de ändringar i lagar och andra författningar som skulle behövas för att uppnå likvärdighet mellan de olika företagsformerna. Uppdraget redovisades av Företagskooperativa utredningen i betänkandet Attityder och lagstiftning i samverkan (SOU 1996:31). Utredningen föreslog i sitt betänkande bl.a. att en förening skulle kunna registreras som ekonomisk förening utan att själv bedriva affärsverksamhet som dess medlemmar deltog i (samhandel), under förutsättning bl.a. att föreningen hade till syfte att främja medlemmarnas samhandel med en annan ekonomisk förening. Den första föreningens verksamhet blev därmed endast allmänt medlemsfrämjande (s.k. medlemsfrämjande förening). För att genomföra detta föreslog utredningen ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen). Utredningen föreslog vidare vissa följdändringar i skattelagstiftningen. 1996/97:163 Den kooperativa företagsformen redovisade rege- ringen sina ställningstaganden till utredningens förslag. Regeringen ansåg att det då inte fanns skäl för att medge registrering av medlemsfrämjande föreningar men tillade att frågan eventuellt skulle komma att tas upp till vidare diskussion i Kooperativa rådet. () och (KF m.fl.) hemställde i linje med det nämnda utredningsför- slaget om ändringar i föreningslagen, samt då gällande kommunalskatte- lag (1928:370) och lag (1947:576) om statlig inkomstskatt. En arbetsgrupp inom med representanter för , och utredde, med utgångspunkt i den gjorda framställningen, frågan om registrering av medlemsfrämjande föreningar och redovisade sina över- väganden och förslag i promemorian Medlemsfrämjande föreningar. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagför- slag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena är till- gänglig i detta lagstiftningsärende (dnr N/1999/8527/NL). Under beredningen i har underhandskontakter före- kommit med , och . Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet har, utan förändring i sak, föreslagit att de nya bestämmel- serna i 1 kap. 1 § första stycket föreningslagen ges en annan redaktionell utformning. Vidare har Lagrådet föreslagit ett tillägg till den nya punkten 5 i 11 kap. 4 §. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets förslag i dessa delar. I fråga om övriga förslag, som avser skatteområdet, har Lagrådet på anförda skäl ansett att det bör övervägas att låta de nya reglerna träda i kraft först . Denna fråga behandlar regeringen i avsnitt 4.2. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. I förhållande till de remitterade lagförslagen har därutöver vissa redak- ändringar gjorts. 4 Registrering av medlemsfrämjande före- ningar 4.1 Lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar 4.1.1 Bedömningsunderlag Bakgrund De kooperativa företagens ställning och situation har behandlats av och regeringen samt i det offent- liga utredningsväsendet. För en utförlig bakgrundsbeskrivning till de kooperativa frågorna hänvisas till skilda be- tänkanden, bl.a. Kooperationen i (SOU 1979:62) och Koopera- tiva föreningar (SOU 1984:9), samt till det i avsnitt 3 nämnda betänkan- det av Företagskooperativa utredningen. Kooperativ samverkan i ekonomiska föreningar har starka traditioner i svenskt näringsliv. De grenar av svensk kooperation som är mest om- fattande är konsumentkooperationen, lantbrukskooperationen och bo- stadskooperationen. Konsumentkooperationen består av konsumentföre- ningar, OK-föreningar och , . I fråga om organisationsformen har den historiskt betingade strukturen och organisationen styrts av den gamla s.k. originära modellen. Denna modell innebär för t.ex. konsumentkooperationen att en lokalt förankrad konsumentförening, en primärförening, äger och driver affärsverksam- heten (butikerna) samt äger andelar i KF som är sekundärförening. KF har såsom centralorganisation traditionellt svarat för varuanskaffning och annat stöd till primärföreningen enligt den s.k. federativa principen. Utvecklingstendenserna har det vuxit fram ett behov av att organisera kooperativ verksamhet i nya strukturer där bl.a. ägandet och verksamheten skiljs åt i olika juridiska personer. Omstrukturering har skett eller pågår i flera av de kooperativa branscherna, f.n. med tyngdpunkten i konsumentkoopera- tionen. Det finns många skilda och delvis samverkande orsaker till denna process. Särskilt har nämnts (jfr prop. 1996/97:163, s. 22) olika statliga avregleringar, ökat konkurrenstryck samt medlemskap i . Av speciell betydelse har varit det behov som konsumentkooperationen har upplevt av att skapa en mer effektiv verksamhet, dvs. att uppnå stor- skalighets- och synergieffekter för att öka sin konkurrenskraft gentemot andra aktörer på marknaden, som den lokala förankringen be- varas. Omstruktureringen innebär att primärföreningen överför affärsverk- samhet till sekundärföreningen, dvs. att det sker en koncentration av samhandeln till centralorganisationen och/eller dess helägda dotterföre- tag. Större delen av föreningarnas affärsverksamhet har inom ramen för på detta sätt samordnats med centralorganisationens tidigare partihandels- och industriverksamhet. Genom att primärföre- ningarna på detta sätt överför kooperativ affärsverksamhet till KF har förutsättningar skapats för ett integrerat arbetssätt med detaljhandeln som den styrande kraften i affärsorganisationen. Den traditionella uppdel- ningen i partihandel och detaljhandel har således i viss utsträckning över- getts, och KF har i betydande omfattning utvecklat en helt integrerad detaljhandel efter internationella förebilder. Detta har betecknats som en viktig förnyelse inom svensk dagligvaruhandel. Denna omstrukturering innebär en förändrad rollfördelning inom kon- sumentkooperationen. De konsumentföreningar som strukturerat om sin organisation svarar som tidigare för medlemsverksamheten och för rela- tionerna till medlemmarna. De individuella medlemmarna är anslutna till dessa primärföreningar som mottagit deras insatskapital. Föreningarna och deras medlemmar utövar sitt inflytande över affärsverksamheten via ägandet i KF. Denna organisationsform kan benämnas som fördelnings- modellen. Modellen innebär därmed en fördelningsform i vilken medlemsverk- samheten, relationerna till medlemmarna och ägandet till andelar i sekundärföreningen ligger i primärföreningen. Affärsverksamheten ut- övas i sekundärföreningen i vilken den medlemsfrämjande primärföre- ningen alltså är medlem och med vilken medlemmarna i primärföre- ningen bedriver samhandeln. Gällande rätt Föreningslagen reglerar den verksamhet som bedrivs i en ekonomisk förening. Karaktäristiskt för den ekonomiska föreningen är enligt 1 kap. 1 § föreningslagen att den har till syfte att främja medlemmarnas ekono- miska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar som konsumenter eller andra förbrukare, som leverantörer eller med egen arbetsinsats eller genom att begagna föreningens tjänster eller på annat liknande sätt (samhandel). Medlemmarna äger och finansierar organisationen samt tillgodogör sig resultatet av dess verksamhet i för- hållande till vars och ens deltagande. De nu nämnda kriterierna kan sammanfattas som kravet att främja medlemmarnas ekonomiska intressen ändamålskravet, kravet på ekonomisk verksamhet av angivet slag verksamhetskravet, samt kravet på medlemmarnas deltagande det kooperativa kravet. En ekonomisk förening kan, vid sidan av vad som är ekonomisk verk- samhet av det slag som anges i 1 kap. 1 § föreningslagen (basverksamheten), till viss del utöva också annan form av verksamhet. Enligt lagens förarbeten skall dock föreningen i huvudsak framträda som en förening i vilken medlemmarna deltar på sätt som anges i 1 kap. 1 § första stycket 1 5 vad som kan kallas huvudsaklighetskravet. Härmed torde enligt registreringspraxis i associationsrättslig mening förstås mer än hälften. Föreningsformen är inte avsedd för ren kapitalplacering, och kravet på att det skall förekomma en basverksamhet av detta slag innebär att en gräns dras mot en vanlig kapitalsammanslutning, men också mot verksamhet som bör bedrivas i den ideella föreningens form. En förening som har till ändamål att främja medlemmarnas ekono- miska intressen genom ekonomisk verksamhet som inte är kooperativ kan inte registreras som ekonomisk förening. Det är vidare endast en förening som själv bedriver kooperativ verksamhet som kan registreras som en ekonomisk förening. Både en primärförenings och en sekundärförenings affärsverksamhet kan dock med stöd av 1 kap. 1 § andra stycket föreningslagen bedrivas i ett av föreningen helägt dotterföretag. och dotterföretaget utgör därvid tillsammans en koncern. En förening som ändrar inriktning, och inte längre huvudsakligen bedriver samhandel med medlemmarna, torde till följd av bestämmelserna i 11 kap. 4 § 4 föreningslagen få upplösas. Föreningslagens utgångspunkt är alltså, med undantag för ett av före- ningen helägt dotterföretag, att den ekonomiska verksamheten bedrivs av och befinner sig inom den juridiska person som en registrerad ekonomisk primärförening utgör och som medlemmarna förutsätts bedriva sam- handel med. Medlemsfrämjande föreningar som uppstått på grund av den tidigare beskrivna omstruktureringen inom framför allt konsumentkooperationen, torde därmed inte uppfylla de krav som följer av föreningslagen. Visser- ligen har de medlemsfrämjande föreningarna till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen men detta görs på annat sätt än genom sådan ekonomisk verksamhet, svarande mot huvudsaklighets- kravet, som den själv bedriver och som medlemmarna deltar i. En annan följd av omstruktureringen kan bli att den huvudsakliga verksamheten inom sekundärföreningen är samhandel med sekundärföre- ningens medlemmar utan samhandel med de medlemsfrämjande före- ningarnas egna medlemmar. I så fall torde inte heller sekundärföreningen uppfylla de krav som följer av 1 kap. 1 § föreningslagen. ställningstaganden Företagskooperativa utredningen fann att kooperationen i huvudsak hade samma arbetsvillkor som andra företagsformer, men att en del regler inte var anpassade till de särskilda förhållanden som var förknippade med kooperativt företagande. Bland annat framhölls det behov som uppstått av att organisera arbetet efter fördelningsmodellen. I sådant syfte föreslog utredningen att det i 1 kap. 1 § föreningslagen skulle införas en bestämmelse av innebörd att en ekonomisk förenings verksamhet kunde bedrivas i föreningen eller i ett av föreningen helägt dotterföretag. Utredningen föreslog vidare att en förening skulle få registreras som eko- nomisk förening även om den inte bedrev samhandel med medlemmarna, under förutsättning att föreningen hade till syfte att främja medlemmar- nas samhandel med en annan ekonomisk förening och att föreningens tillgångar uteslutande eller så gott som uteslutande bestod av andelar i den andra ekonomiska föreningen. För att underlätta övergången till den nya organisationsstrukturen var det enligt utredningens uppfattning väsentligt att tillgångarna utan be- skattning kunde tillskjutas som medlemsinsats till den ekonomiska före- ningen i vilken den kooperativa samhandeln med medlemmarna bedrevs.