prop · GN0330 · 2000-01-01 00:00:00 — I , och läggs försvarsområdesgruppen ned och inrättas en militärdistriktsenhet. I läggs försvarsområdesstaben och Smålandsbrigaden ned och en militärdistriktsenhet inrättas. I /Skredsvik, och läggs försvarsområdesgruppen ned och inrättas en militärdistriktsenhet. På blir det följande förändringar. Militärkommandot, A 7, och Lv 2, alla i , samt KA 3 i läggs ned. En militärdistriktsstab med en militärdistriktsenhet inrättas i . I blir det följande förändringar. I läggs försvarsområdesstaben och Värmlandsbrigaden ned och en militärdistriktsenhet inrättas. I läggs försvarsområdesstaben ned och inrättas en militärdistriktsenhet. I läggs försvarsområdesgruppen ned och inrättas en militärdistriktsenhet. I läggs Armécentrum och försvarsområdesstaben ned och en militärdistriktsenhet inrättas. I blir förändringarna följande. Mellersta militärområdesstaben, Östra arméfördelningen och försvarsområdesstaben läggs ned. En militärdistriktsstab och en militärdistriktsenhet inrättas. I läggs Mellersta flygkommandot och Livgardesbrigaden ned. Försvarsområdesstaben ombildas till utbildningsenheten . Den operativa insatsledningen och en militärdistriktsenhet inrättas i kommunen. I läggs K 1 ned. Från omlokaliseras till . I läggs Marincentrum och marinkommandot ned. En militärdistriktsenhet inrättas i kommunen. I läggs Flygvapencentrum ned. En militärdistriktsenhet inrättas. I läggs Lv 3 ned. Från omlokaliseras LvSS till . I läggs försvarsområdesgruppen ned och inrättas en militärdistriktsenhet. I , slutligen, läggs försvarsområdesstaben och Dalabrigaden ned. En militärdistriktsenhet inrättas i kommunen. I norra blir det följande förändringar. I läggs marinkommando ned. En militärdistriktsenhet inrättas. I läggs försvarsområdesgruppen ned och en militärdistriktsenhet inrättas. Vidare tillförs kapacitet för underhållsutbildning. I läggs försvarsområdesstaben, Ångermanlandsbrigaden och T 3 ned. En militärdistriktsenhet inrättas i kommunen. I läggs försvarsområdesstaben ned och inrättas en militärdistriktsenhet. I blir det följande förändringar. Norra militärområdesstaben, Norra arméfördelningen, försvarsområdesstaben, A 8, Lv 7, S 3, 3 och helikopterbataljon läggs ned. I bibehålls dock kapacitet för artilleri-, luftvärns-, signal- och ingenjörutbildning. Vidare bibehålls helikopterverksamhet. En militärdistriktsstab med en militärdistriktsenhet inrättas. I läggs Norra flygkommandot ned. I läggs gränsjägarstaben ned och inrättas en militärdistriktsenhet. I läggs I 22 och gränsjägarstaben ned och inrättas en militärdistriktsenhet. Avslutning Regeringen vill betona att det redovisade förslaget är en sammanvägning av de utgångspunkter som gäller för förändringsarbetet och att det skall ses som en helhet. Förslaget kommer, enligt regeringens mening, att ge de mest ändamålsenliga produktionsförutsättningarna även långsiktigt för den förändrade och utvecklade Försvarsmakten. För att åstadkomma eftersträvade samordningsvinster och effekter är det angeläget att genomförandet av förslaget inleds och eller regeringen bestämmer. Huvuddelen av förändringarna bör enligt regeringens mening vara avslutade . Omlokaliseringarna bör vara genomförda . Försvarsmakten skall pröva möjligheterna att genomföra avvecklingen, av sådana grundorganisationenheter som skall läggas ned, i en snabbare takt för att därigenom bidra till att finansiera de förändringar regeringen föreslår i förhållande till Försvarsmaktens förslag . 5.4.6 omfattning och lokalisering Regeringens förslag: skall ha den omfattning och organisationsenheterna skall vara lokaliserade i enlighet med vad som framgår av det följande. Det är regeringen som skall bestämma organisationsenheternas benämningar. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag innebär att följande organisationsenheter kommer att ingå i Försvarsmaktens grundorganisation. Som regeringen redovisat i avsnitt 5.4.4 kan grundorganisationsförändringarna innebära att benämningar ändras. I den följande sammanställningen används regeringens nuvarande eller preliminära benämningar på organisationsenheterna utgående från tidigare riksdagsbeslut. Södra militärdistriktsstaben Mellersta militärdistriktsstaben Norra militärdistriktsstaben militärdistriktsstab / Södra skånska regementet och Södra skånska brigaden /Revingehed och Skaraborgsbrigaden Livregementets husarer luftvärnskår ingenjörkår trängkår Tredje ytstridsflottiljen flygflottilj / flygflottilj / Södra underhållsregementet / Södermanlandsbrigaden Bergslagens artilleriregemente Andra ytstridsflottiljen / Första ubåtsflottiljen / Andra minkrigsavdelningen / och Första kustartilleribrigaden flygflottilj Försvarsmaktens helikopterflottilj / Malmen helikopterbataljon / Östgöta helikopterbataljon / Malmen Mellersta underhållsregementet örlogsvarv / och Fältjägarbrigaden och Norrbottensbrigaden flygflottilj flygflottilj Norra underhållsregementet och Gotlandsbrigaden / // Försvarets internationella kommando /Försvarets sjukvårdscentrum Försvarsmaktens underrättelse- och säkerhetscentrum Försvarsmaktens ledningscentrum Försvarsmaktens underhållscentrum / Flygvapnets Uppsalaskolor Totalförsvarets skyddsskola 5.5 Försörjning med materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling 5.5.1 Bakgrund Sedan 1996 års totalförsvarsbeslut fattades har såväl som regeringen och Försvarsmakten successivt vidtagit åtgärder för att förändra inriktningen av Försvarsmaktens försörjning med materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling. Syftet med förändringarna har varit att utifrån gällande ekonomiska förutsättningar åstadkomma en flexibilitet och förnyelse i Försvarsmaktens försörjning med materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling så att den blir en integrerad del av Försvarsmaktens förmåga att kunna anpassas mot nya hot och risker som kan uppstå . Regeringen inleder detta avsnitt med att översiktligt redovisa de viktigaste åtgärder som vidtagits . Regeringen tog initiativ till att tillsammans med Försvarsmakten och genomföra dialoger med representanter för svensk försvarsindustri. Syftet var att pröva om omförhandlingar av redan beställda materielleveranser kunde inledas för att finna lösningar som kunde frigöra medel för anskaffning av angelägna projekt. genomförde därefter på uppdrag av Försvarsmakten sådana förhandlingar med försvarsindustrin. angav regeringen som en planeringsförutsättning till Försvarsmakten att ett omställningsbidrag får användas bl.a. för kostnader som hänger samman med de förskjutningar av materielleveranser som genomförs för att lösa resursproblem . Regeringen konstaterar att resultatet efter förhandlingarna med försvarsindustrin, utnyttjandet av planeringsförutsättningen med omställningsbidraget och övriga omplaneringsåtgärder tillsammans har resulterat i att utrymme kunnat skapas i närtid i materielplanen för flera angelägna materielprojekt. Exempel på sådana projekt är utveckling och anskaffning av splitterskyddad granatkastare (), utveckling och anskaffning av måldetekterande artillerigranat (Bonus), anskaffning av bärgningsbandvagnar till stridsvagnssystemen, anskaffning av hjulgående splitterskyddade fordon, utveckling av intelligent artilleriammunition (TCM), anskaffning av produktdefinitionsfas för ubåtsprojektet pansarvärnsvapen (NLAW), anskaffning av ytterligare två korvetter av Visbyklass, utveckling och anskaffning av varnar- och motverkanssystem, spaningskapsel och precisionsvapen till JAS 39 samt halvtidsmodernisering av korvett av Stockholmsklass och av två ubåtar av Västergötlandsklass. Försvarsmakten har i den materielplan som myndigheten redovisade för regeringen redovisat att det av ekonomiska skäl inte varit möjligt att inplanera utveckling och anskaffning av nytt lätt torpedsystem (torped 46) eller fortsatt deltagande i utvecklingen av flygmotorutvecklingsprogram (Vector) för JAS 39 . Därutöver redovisar Försvarsmakten att det inte varit möjligt att i närtid inplanera utveckling av ett nytt artillerisystem (APS 07), deltagande i utvecklingen av ny jaktrobot med lång räckvidd (Meteor) för JAS 39 eller deltagande i utvecklingen av attackvapen (KEPD 150) med lång räckvidd för JAS 39 . Försvarsmakten har planerat att direktanskaffa jaktrobot och attackvapen avsedda för lång räckvidd till JAS 39 samt ett nytt artillerisystem, . Försvarsmakten har inkommit med underlag till regeringen avseende luftvärnsrobotsystem 23 Bamse och till långsiktig strategi inom robotområdet. Av underlaget framgår att Försvarsmakten anser att bl.a. följande förutsättningar bör vara uppfyllda för att det skall vara möjligt att långsiktigt kunna behålla strategisk kompetens inom robotområdet i landet. En nationell samordning av forskning, utveckling och produktion inom robotområdet bör genomföras. Därutöver bör internationella industriella samarbeten inom robotområdet successivt etableras. Vidare bör industrin delta med en betydande del i finansieringen av forskning och utveckling av teknik inom robotområdet. Om dessa förutsättningar uppfylls, föreslår Försvarsmakten att följande anskaffningar planeras. Nuvarande luftvärnsrobotsystem 23 Bamse beställs i begränsad omfattning för att behålla kompetens och utveckla kunskaper vad avser luftvärnssystem. påbörjas en realiserbarhetsprövning av teknik inom området digitala gruppantenner (s.k. DGA) i syfte att luftvärnsrobotsystem 23 Bamse kan utvecklas med den nya tekniken och därefter anskaffas för såväl mark-, som sjöstridskrafternas framtida behov. Vidare avses utvecklingsarbete bli genomfört så att ett industriellt deltagande i internationell utveckling av kvalificerade robotsystem, t.ex. flygburna radarjaktrobotar kan ske. Om den svenska robottillverkningen inte kan anpassas till villkoren enligt ovan måste enligt Försvarsmaktens uppfattning förutsättningarna för att direktanskaffa luftvärnssystem prövas. Regeringen gav i uppdrag åt att redovisa vilka konsekvenser materielplanen kan komma att få för försvarsindustrin och för det internationella samarbetet inom materielområdet. Regeringen återkommer nedan med denna redovisning. konstaterade i sitt betänkande avseende kontrollstationspropositionen att den kommande förändringen av Försvarsmakten ofrånkomligen leder till konsekvenser för materielförsörjningen (bet. 1998/99:FöU5, rskr. 1998/99:224). Regeringen framhöll i kontrollstationspropositionen att de baskompetenser som lades fast totalförsvarsbeslut kan behöva omprövas mot bakgrund av en utvecklad syn på anpassningsförmåga, minskade materielbeställningar samt den pågående utvecklingen inom försvarsindustrin. Regeringen har därför gett i uppdrag att i samråd med Försvarsmakten, , och Flygtekniska försöksanstalten utarbeta förslag på strategiska kompetenser för totalförsvarets behov i . har redovisat förslag till sådana kompetenser . Regeringen redovisar sin bedömning av det redovisade förslaget under avsnitt 9.2. 5.5.2 Inriktning av anskaffning av materiel, anläggningar samt för forskning och teknikutveckling Regeringens förslag: Försvarsmaktens anskaffning av materiel och anslagsfinansierade anläggningar samt inriktning av forskning och teknikutveckling skall ha sådan flexibilitet att den kan utgöra en integrerad del av Försvarsmaktens förmåga att kunna anpassas mot nya hot och risker som kan uppstå . Forskning och teknikutveckling samt utveckling och anskaffning av ny försvarsmateriel skall inriktas så att de tillgodoser Försvarsmaktens förnyelse. Nationell och internationell interoperabilitet skall prioriteras. Regeringens bedömning: Försvarsmaktens materielförsörjning måste förändras från dagens situation med långsiktiga bindningar i form av omfattande tidsutsträckta serieleveranser till en ökad satsning på forsknings- och utvecklingsprojekt samt anskaffning av demonstratorer och simulatorer. För att Försvarsmaktens materielplanering på ett bättre sätt än tidigare skall ha förmåga och flexibilitet att kunna anpassas mot nya hot och risker som kan uppstå måste planeringen på lång sikt alltid innehålla ett ännu ej objektsspecificerat ekonomiskt utrymme för framtida alternativa anskaffningsmöjligheter. Sådana alternativa materielsystem kan bl.a. anskaffas efter utveckling av demonstratorer och simulatorer eller anskaffas genom köp av redan färdigutvecklade system. Nya materielsystem som anskaffas för de olika stridskrafternas behov bör så långt möjligt vara systemsamordnade samt så flexibla, operativt rörliga och modulärt uppbyggda att de kan användas för flera operativa uppgifter såväl nationellt som internationellt. Forskning och teknikutveckling bör bedrivas på stor kompetensbredd och långsiktigt inriktas mot områden som är väsentliga för Försvarsmaktens anpassningsförmåga och internationella verksamhet. Den ökade framtida satsningen på anskaffning av demonstratorer, simulatorer, informations- och ledningssystem samt på forskning och teknikutveckling kommer att ge svensk försvarsindustri möjligheter att inta framträdande roller inom dessa områden och ge möjligheter till svenskt deltagande i nya internationella samverkansprojekt. För att uppnå tillräcklig säkerhet för den framtida materiel- och kompetensförsörjningen måste förutsättningarna för mellanstatlig samverkan och ömsesidiga beroenden ytterligare utvecklas och stödet till svensk försvarsindustris exportansträngningar har fortsatt stor betydelse. Ett deltagande i internationell samutveckling från statsmakterna, myndigheterna och industrin bör åstadkommas för sådana system som ingår i det framtida försvarets behov eller där sådan utveckling bidrar till att viktiga kompetensområden kan upprätthållas inom landet. En förutsättning för detta är att den svenska försvarsindustrin aktivt deltar i en nationell och i en internationell omstrukturering. Vidare bör en förändrad fördelning av affärsrisker åstadkommas genom att industrin i högre grad än deltar i finansieringen av utvecklingsprojekt. En ytterligare möjlighet att åstadkomma internationella gemensamma utvecklingsprojekt är långsiktiga åtaganden mellan de samutvecklande länderna i kombination med industrins egensatsning och omstrukturering. Försvarsmaktens avveckling av förnödenheter och anläggningar bör genomföras skyndsamt. Försvarsmaktens förslag till planering för materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling uppfyller i allt väsentligt inriktningen som beslutat om vid behandlingen av kontrollstationspropositionen . Förslaget ligger i linje med de framtida inriktningar som regeringen föreslår i denna proposition. Skälen för regeringens förslag och bedömning Materiel Grundläggande för Försvarsmaktens framtida anpassningsförmåga är att skapa förutsättningar och garantier för en försörjningsäkerhet som möjliggör att leverans av materiel till Försvarsmaktens insatsorganisation kan ske i olika beredskapssituationer. Därutöver måste även förutsättningar skapas för en försörjningssäkerhet som innebär att leverans och vidmakthållande av materiel kontinuerligt kan ske på ett sådant sätt att Försvarsmakten kan upprätthålla och utveckla nödvändiga kompetenser. Det finns omfattande bindningar i Försvarsmaktens materielförsörjning i form av lagda materielbeställningar. Nackdelen med långsiktiga materielbeställningar är att de medför en begränsad flexibilitet i planeringen för att kunna möta nya hotsituationer och förändrade krav på det militära försvaret. De långsiktiga bindningarna är därmed svåra att förena med de ökade kraven på Försvarsmaktens anpassningsförmåga. De nu lägre ställda kraven på försvarsförmåga skulle från strikt militära utgångspunkter kunna motivera färre enheter av redan beställda system. Utifrån gällande avtal mellan staten och försvarsindustrin har det inte funnits förutsättningar för staten att med ekonomiskt godtagbart resultat avbryta gällande kontrakt. Regeringen bedömer att leveranserna av de nu beställda systemen ökar möjligheten att vid svensk försvarsindustri behålla förmåga att under systemens livslängd kunna modifiera och vidmakthålla dessa system. Dessutom kommer den redan beställda materielen att utnyttjas i förbandsverksamheten under betydligt än vad som annars varit fallet under förutsättning att systemen är operativt användbara. Vidare utgör flera av de beställda systemen basen för att kunna möjliggöra en framtida tillväxt av insatsorganisationen. Planeringen för anpassning är en kontinuerligt pågående process. Det är regeringens inriktning att denna planering utvecklas så att de materielsystem som bibehålls på ett tydligt sätt ingår i en tillväxtplanering. Enligt regeringens uppfattning är det emellertid nu nödvändigt att Försvarsmaktens försörjning med materiel på ett betydligt bättre sätt än kan förändras och anpassas för att kunna möta nya hotsituationer och förändrade krav på det militära försvaret. Därför måste materielförsörjningen successivt förändras från dagens situation med långsiktiga bindningar i form av omfattande över utsträckta serieleveranser till en ökad satsning på forsknings- och utvecklingsprojekt samt anskaffning av demonstratorer och simulatorer. Regeringen anser att denna förändring kommer att medföra att myndigheterna och försvarsindustrin erhåller kunskap om många olika typer av framtida materielsystem och tekniska lösningar vilket bidrar till att bred kompetens kan upprätthållas. Forskning och utveckling avseende demonstratorer och simulatorer måste till viss del införas på förbandsnivå så att vissa förband får den kompetens som krävs för att möjliggöra en omvandling från demonstrator till materiel i operativt förband. För att Försvarsmaktens materielplanering på ett bättre sätt än skall bli en integrerad del av ett anpassningsförsvar måste planeringen på lång sikt alltid innehålla ett ännu ej objektsspecificerat ekonomiskt utrymme för framtida alternativa anskaffningsmöjligheter. Sådana alternativa materielsystem kan anskaffas efter utveckling av demonstratorer och simulatorer eller anskaffas genom köp av redan färdigutvecklade system. För att ytterligare förbättra framtida anpassningsförmåga skall de materielsystem som anskaffas så långt möjligt vara systemsamordnade och flexibla så att de kan användas för flera operativa uppgifter såväl nationellt som internationellt. Därutöver skall systemen medge möjlighet till hög operativ rörlighet. En ytterligare fördel med en tydlig systemsamordning är att likartade materielsystem utvecklas samordnat och därmed kostnadseffektivare för olika stridskrafter. Systemsamordning bör enligt regeringens mening utgå från generella systemarkitekturer och tekniklösningar samt behovet av utvecklad interoperabilitet. En inriktning mot en ökad grad av modulär uppbyggnad av materielsystem medger dessutom förbättrade möjligheter till framtida vidareutveckling av systemen. Enligt regeringens bedömning kommer denna utveckling av framtida materielsystem bl.a. att medföra att kostnader för flera likartade utbildnings- och underhållssystem kan minskas. Enligt regeringens bedömning är det viktigt att Försvarsmaktens förmåga att delta i internationella insatser successivt kan förbättras. Regeringen anser därför att det är nödvändigt att den framtida utvecklingen och anskaffningen av försvarsmateriel inriktas så att den tillgodoser Försvarsmaktens behov av internationell interoperabilitet. Vad gäller anpassningar i redan anskaffade materielsystem bör vid uppgradering, modifiering m.m. hänsyn så långt möjligt tas till Försvarsmaktens behov av internationell interoperabilitet. För att rätt avvägda militära försvarsåtgärder skall kunna sättas in vid rätt plats och behövs ett lednings- och informationssystem som medger hög flexibilitet och förmåga så att ett situationsöverläge kan skapas och bibehållas. Enligt regeringens bedömning bör därför Försvarsmaktens framtida materiella utveckling och anskaffning inriktas mot förändrad balans mellan informations- och ledningssystem å ena sidan och verkanssystem å andra sidan i syfte att öka förmågan till informationsinhämtning och utveckling av en ledningsorganisation som kan bearbeta och omsätta informationen så att rätt verkansmedel skall kunna sättas in . Därför måste den närtida materielförsörjningen innehålla studier, prov, simuleringar, demonstratorer och utveckling av sådana system. På bör det finnas ekonomiskt utrymme i materielplanen för att kunna påbörja anskaffning av dessa system. Försvarsmaktens samlade luftförsvarsförmåga utgörs av mark- och fartygsburna luftvärnssystem samt stridsflygplan. För att över tiden kunna upprätthålla tillräcklig luftförsvarsförmåga måste dessa system enligt regeringens uppfattning inom överskådlig tid ha tillgång till robotsystem. Robotområdet omfattas internationellt av mycket hög sekretess. Regeringen anser att det är av stor betydelse att kan delta i den internationella robotutvecklingen. Därigenom kan förutsättningar skapas så att får tillgång till nödvändig strategisk kompetens inom robotområdet. För att strategisk kompetens inom robotområdet långsiktigt skall kunna behållas och utvecklas i landet bör enligt regeringens uppfattning forskning, utveckling och produktion inom robotområdet i större utsträckning samordnas nationellt. Därutöver bör internationella samarbeten etableras och industrin medverka i betydande omfattning i finansieringen av forskning och utveckling av teknik inom robotområdet. Försvarsmaktens underlag från avseende luftvärnsrobotsystem 23 Bamse och långsiktig strategi inom robotområdet är under beredning i . Regeringen kommer att i samverkan med Försvarsmakten och se över hur fortsatt utveckling och anskaffning av framtida robotsystem till Försvarsmakten skall ske. Regeringen avser att informera om utvecklingen inom robotområdet. Försvarsmaktens förslag till planering för materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling uppfyller i allt väsentligt inriktningen som beslutat om vid behandlingen av kontrollstationspropositionen . Förslaget ligger i linje med de framtida inriktningar som regeringen föreslår i denna proposition. Planeringen kommer bl.a. att medföra att insatsförbanden kommer att få viktiga materiella tillskott och att dessa förband successivt erhåller en förbättrad förmåga att delta i internationell verksamhet. I syfte att förbättra styrning och uppföljning av materielförsörjningen har regeringen beslutat att s.k. objektsramar successivt skall införas för större materielinvesteringar. Regeringen redovisade i budgetpropositionen för att regeringen skulle återkomma med en beskrivning av objektsramar (prop. 1999/2000:1). En sådan redovisning lämnas i bilaga 1. Anslagsfinansierade anläggningar Anslagsfinansierade anläggningar omfattar fortifikatoriskt skyddade anläggningar av betydelse främst för Försvarsmaktens lednings- och underrättelseförmåga. Tillgången till sådana anläggningar är av stor vikt för att Försvarsmaktens förmåga att bedriva operativ och taktisk ledning skall kunna säkerställas. Den principiella inriktningen för den framtida verksamheten inom området är att fortifikatorisk baskompetens och teknik skall utvecklas för att motsvara främst insatsorganisationens behov av fortifikatoriskt skyddade anläggningar. Anpassning till olika nivåer såväl vad avser hotbild som beredskapskrav skall beaktas. I närtid kommer denna verksamhet främst att omfatta bibehållande av kompetens och avveckling av för insatsorganisationen ej längre nödvändiga anläggningar. På skall inriktningen anpassas mot införandet av de nya lednings- och informationssystemen. Regeringen vill betona vikten av att långsiktig fortifikatorisk kompetens kan säkerställas. Avveckling av förnödenheter Mängden av förnödenheter som skall avvecklas är betydande. Den exakta omfattningen kan inte anges bl.a. på grund av att Försvarsmaktens nya organisation ännu inte är fastställd. Det torde dock komma att röra sig om betydligt mer än hälften av de förnödenheter som lagerhålls av Försvarsmakten.