prop · GN0343 · 2000-01-01 00:00:00 — I betänkandet föreslås bl.a. att lagen om homosexuella sambor skall upphöra att gälla och att lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem, genom en ny definition av sambor , direkt skall gälla även homosexuella sambor. Vidare föreslås att någon hänvisning i sambolagen inte skall göras till andra författningar där uttrycket sambo förekommer. I stället föreslås att det av varje författning eller författningsrum skall framgå vilka sambor som avses i författningen. I förekommande fall skall således en hänvisning till sambolagen göras i de författningar där uttrycket sambo förekommer, bl.a. skall enligt förslaget en sådan hänvisning göras i 2 kap. 4 § UtlL. Det är oklart när förslag kan komma att bli föremål för lagstiftning. I avvaktan på den vidare behandlingen av det förslaget bör, som Lagrådet föreslagit, en hänvisning till 2 kap. 4 § UtlL göras i lagen om homosexuella sambor. Att parten i skall ha beviljats uppehållstillstånd "för bosättning" innebär att rätt till familjeåterförening i regel inte finns för den som beviljats ett kortare uppehållstillstånd för tillfälligt besök. Punkten 7 är ny. Av 14 § första stycket 1 framgår att regeringen får meddela närmare föreskrifter om uppehållstillstånd för studier eller besök. Det bör dock redan av 4 § framgå att uppehållstillstånd får beviljas för vistelse för studier eller besök. Andra stycket är nytt. Här anges vad som krävs för att uppehållstillstånd skall beviljas när ansökan avser en s.k. snabb anknytning, dvs. en anknytning som inte har bestått . Att uppehållstillståndet första gången skall tidsbegränsas i sådana fall framgår av 4 d §. Lagrådet har i sitt yttrande föreslagit att sista satsen i 2 kap. 4 § andra stycket skall formuleras så: om det inte bedöms som sannolikt att förhållandet inte är seriöst och om inte heller särskilda skäl talar emot att tillstånd ges. Avsikten enligt motiveringen till förslaget skulle därmed enligt Lagrådet komma till bättre uttryck. Enligt regeringens mening skulle emellertid ordet sannolikt i detta sammanhang kunna tolkas som en presumtion för att ett förhållande skall anses vara seriöst så länge myndigheten inte kan visa att det finns omständigheter som talar mot att tillstånd ges. Formuleringen skulle därmed också kunna tolkas som att myndigheten närmast skulle ha en form av bevisbörda . Enligt regeringen kommer avsikten med förslaget till bättre uttryck om sista satsen i 2 kap. 4 § andra stycket i stället formuleras så om förhållandet framstår som seriöst och särskilda skäl inte talar mot att tillstånd ges. Tredje stycket motsvarar helt nuvarande andra stycket i 4 §. 4 d § Paragrafen är ny men innebär i huvudsak att en fast praxis regleras i lag. Ett förtydligande har tagits in i andra meningen, varav klart framgår att tidsbegränsat uppehållstillstånd skall beviljas också när uppehållstillstånd beviljas för sökandens barn som skall följa med sökanden till . Så sker i praxis . Bestämmelsen innebär ett uttryckligt undantag från huvudregeln att den som beviljas uppehållstillstånd för bosättning i normalt beviljas ett permanent uppehållstillstånd. Bestämmelsen tar enligt ordalydelsen endast sikte på det första beslutstillfället. Under vilka förutsättningar fortsatt uppehållstillstånd bör beviljas behandlas i 4 e §. 4 e § Paragrafen är ny men innebär i huvudsak att en fast praxis regleras i lag. Enligt första stycket krävs således enligt huvudregeln att förhållandet består för att den som fått ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av 4 d § skall få ett nytt tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd. Om förhållandet upphört och utlänningen åberopar anknytning genom ett nytt förhållande, kan tillstånd beviljas under de förutsättningar som anges i andra och tredje styckena. Enligt andra stycket är huvudregeln att ett permanent uppehållstillstånd för den som enligt 4 d § fått tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas när utlänningen haft tidsbegränsat uppehållstillstånd . Det gäller likaså enligt fast praxis . är ingen absolut tidsperiod utan ett riktmärke för hur lång tiden för den uppskjutna invandringsprövningen bör vara. Liksom tidigare skall permanent uppehållstillstånd kunna beviljas före tvåårsperiodens utgång om omständigheterna talar för det. Så kan exempelvis vara fallet när parterna har gemensamma barn. Tiden för den uppskjutna invandringsprövningen kan också sättas längre än . Det kan vara motiverat exempelvis när förhållandet är instabilt eller när det har upphört och ytterligare tid krävs för att sökanden skall kunna etablera umgänge med barn i . Om ett första förhållande har upphört och sökanden därefter har inlett ett nytt förhållande, kan det också vara motiverat att sätta den sammanlagda tiden för uppskjuten invandringsprövning till längre än . I tredje stycket anges omständigheter som kan utgöra skäl för undantag från huvudregeln i första stycket. Enligt punkt 1 i tredje stycket får uppehållstillstånd, trots att förhål- landet upphört, liksom tidigare enligt praxis ges till en utlänning som har särskild anknytning till . Under bestämmelsen ryms såväl familjeanknytningsfall som fall där sökanden har anknytning till det svenska samhället. Anknytning till det svenska samhället kan exempelvis föreligga när sökanden kommit in på den svenska arbetsmarknaden. En utlänning torde genom en anställning regelmässigt ha fått anknytning till svenska förhållanden genom kontakter med arbetskamrater och genom ökad kunskap om svenska förhållanden. Vid bedömningen av om särskild anknytning till skall anses föreligga görs i praxis alltid en samlad bedömning av samtliga omständigheter i ärendet, där det exempelvis också vägs in hur länge sökanden kommit att vistas här. Någon ändrad praxis på denna punkt är inte avsedd. I punkt 2 anges att uppehållstillstånd får beviljas om förhållandet upphört främst på grund av att utlänningen eller dennes barn utsatts för våld eller kränkningar i förhållandet. I princip gäller detta enligt praxis . Regeln är inte absolut. Enstaka bagatellartade övergrepp skall inte i sig kunna medföra att sökanden beviljas fortsatt uppehållstillstånd i . Hänsyn skall tas till under vilka omständigheter övergreppet ägt rum, hur allvarligt det varit och om det rört sig om en enstaka episod eller upprepade övergrepp samt hur länge förhållandet varat. Bestämmelsen behandlas närmare i den allmänna motiveringen, avsnitt 8. Som framgår av avsnitt 8 är avsikten att uppehållstillstånd i regel skall beviljas i de fall det görs sannolikt att sökanden eller sökandens barn utsatts för övergrepp av allvarlig art under sammanboendet och förhållandet upphört främst på grund av detta. Detta förutsätter dock dels att sammanboendet inte varit helt kortvarigt, dels att det från början varit fråga om ett seriöst förhållande. Lagrådet har utryckt farhågor för att lagförslaget i denna del inte kommer att leda till den ändring i praxis som förslaget synes åsyfta. Regeringen har förståelse för Lagrådets synpunkter. Av undersökningar framgår emellertid att det i praxis ställs mycket stora krav på misshandelns svårighetsgrad och övriga skäl för att fortsatt uppehållstillstånd skall beviljas. Den praxis som redovisats synes enligt regeringens bedömning vara mindre generös än vad som torde ha varit avsikten när uttalandena i prop. 1983/84:144 gjordes om att hänsyn borde tas bl.a. till om utlänningen misshandlats eller annars blivit illa behandlad. Det torde främst förklaras av att dessa uttalanden inte tidigare lett till någon lagstiftning och att principerna lagts fast i den allmänna motiveringen i en proposition som är mer än . När dessa principer nu får ett tydligare stöd i utlänningslagen kommer de att få en helt annan tyngd . Det är därför regeringens bedömning att de också kommer att leda till en ändring i praxis. Enligt punkt 3 får uppehållstillstånd också ges om andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt uppehållstillstånd. Det är också här fråga om att i lagtexten föra in en fast praxis. Som framgår av den allmänna motiveringen i avsnitt 8 är det här främst fråga om olika former av humanitära skäl som att sökanden riskerar att bli socialt utstött vid ett återvändande eller att sökanden är allvarligt sjuk eller svårt handikappad. 5 § Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 2 kap. 5 § UtlL. Här finns bestämmelser om det principiella kravet på att uppehållstillstånd skall vara beviljat före inresan i jämte vissa undantag från denna huvudregel. Första stycket, som innehåller huvudregeln, motsvarar nuvarande 2 kap. 5 § första stycket UtlL. Någon materiell ändring har inte gjorts. I punkten 1 i andra stycket har på förslag av Lagrådet en hänvisning gjorts även till 2 kap. 4 a § UtlL. Den som har rätt till uppehållstillstånd som flykting eller som skyddsbehövande i övrigt är således undantagen från huvudregeln oavsett om permanent eller tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas. Punkten 2 motsvarar helt punkten 2 i 2 kap. 5 § andra stycket UtlL. Punkten 3 är ny. Det nya undantaget avser fall där ansökan om förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av anknytning till en här bosatt make, maka eller sambo görs efter inresan. Tillstånd i dessa fall har i praxis beviljats enligt 2 kap. 5 § andra stycket punkten 3 UtlL, dvs. det har ansetts finnas synnerliga skäl att göra undantag från huvudregeln. Det är otillfredsställande att den som beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av anknytning till make/maka eller sambo och som ansöker om förlängning av tillståndet i endast kan tillåtas göra det enligt en undantagsregel som anger synnerliga skäl som grund för undantag. Det rör sig om ett stort antal fall . Ett särskilt undantag från huvudregeln för dessa fall har därför tagits in i lagen. Punkten 4 motsvarar nuvarande punkten 3. De allra flesta fall där det finns skäl att göra undantag från huvudregeln kommer visserligen att falla in under andra stycket 1, 2 eller 3. Det kommer dock att förekomma flera olika fall som inte kan hänföras till något av de nämnda undantagen. Det finns därför behov av att ha kvar en allmän regel som medger undantag från huvudregeln. Det kan exempelvis vara fråga om förlängning av tidsbegränsade uppehållstillstånd i andra fall än som avses i punkten 3. Det gäller även om sökanden åberopar en ny grund för sin ansökan om förlängning av det tidsbegränsade uppehållstillståndet. Punkten 4 kan också i något enstaka fall tänkas komma att tillämpas i ärenden som rör en person som av arbetsmarknadsskäl bör tillåtas bosätta sig här. Beträffande förlängning av uppehållstillstånd för besök finns särskilda bestämmelser i 5 a §. Innehållet i tredje stycket är nytt. Enligt huvudregeln i första stycket skall uppehållstillstånd ha beviljats före inresan i landet. Tredje stycket reglerar i vilka fall det kan finnas skäl att göra undantag från den huvudregeln när utlänningen åberopar anknytning som avses i 4 § första stycket 1, 2, 3 eller 4 eller andra stycket 1 eller 2. Till skillnad mot enligt nuvarande bestämmelse läggs huvudvikten inte vid om det är uppenbart att tillstånd skulle ha beviljats om prövningen gjorts före inresan utan vid om det är skäligt att kräva att utlänningen återvänder till ett annat land för att ge in ansökan där. Bestämmelsen behandlas närmare i den allmänna motiveringen, avsnitt 9. Sammanfattning av betänkandet Uppehållstillstånd på grund av anknytning (SOU 1997:152) Bilaga 1 Utgångspunkter Utredningens uppdrag har varit att undersöka hur man skall kunna undvika att utländska medborgare söker sig till på grund av anknytning till en här bosatt person, när risken bedöms som påtaglig att den som ansöker om tillstånd kommer att utsättas för kränkande behandling av den här bosatta personen. Kartläggning Utredningen har anordnat ett antal hearingar i vilka representanter för olika kvinnojourer deltagit. Utredningen har också anordnat en hearing med företrädare för och olika samverkansgrupper inom sjukvården. Utredningen har vidare gjort en fördjupad genomgång av samtliga ärenden hos i vilka tidsbegränsat uppehållstillstånd med uppskjuten invandringsprövning beviljats och där senare frågan om utvisning aktualiserats. Utredningen har också gått igenom ett antal ärenden hos där ett anknytningsförhållande upphört efter det att den utländska kvinnan utsatts för misshandel eller annan kränkande behandling av den i bosatta partnern. För utredningens räkning har SCB genomfört en intervjuundersökning med 589 utländska kvinnor som fick sitt första tidsbegränsade uppehållstillstånd på grund av anknytning till en här bosatt man och som senare beviljats permanent uppehållstillstånd. Utredningen har fått bekräftat att utländska kvinnor känner sig tvingade att stanna kvar i förhållanden av rädsla för att de annars skulle komma att utvisas. Utredningen anser sig med stöd av de gjorda undersökningarna kunna dra slutsatsen att kvinnor i anknytningsförhållanden löper en betydligt större risk att utsättas för våld av sin make eller sambo än vad kvinnor i övriga förhållanden gör. Underlaget är dock osäkert och utredningen anser det därför inte möjligt att uttala något om hur stor överrisken är. Det är nästan uteslutande kvinnor som far illa i anknytningsförhållanden. Det förekommer emellertid att även män behandlas illa. Prövningen av ansökan om uppehållstillstånd Utredningen föreslår att prövningen av om ett förhållande är seriöst skärps. Det skall till en början krävas att det vid en samlad bedömning framstår som sannolikt att förhållandet är seriöst. Bilaga 1 nuvarande ordning innebär detta att större krav skall ställas på att förhållandet visas vara allvarligt menat från båda parternas sida innan uppehållstillstånd ges. Det skall inte vara tillräckligt att det saknas omständigheter som talar mot att förhållandet är seriöst utan det skall dessutom krävas att det finns positiva indikationer på att förhållandet är allvarligt menat. Vid prövningen skall hänsyn tas till den kulturella sedvänja som finns i vissa länder i fråga om ingående av äktenskap efter överenskommelser mellan familjer. De ökade kraven på anknytningsförhållandenas seriositet kommer dock att medföra en striktare bedömning även i dessa fall. Endast när förhållandet verkligen kan konstateras ha sin bakgrund i ett traditionellt kulturmönster, bör uppehållstillstånd beviljas trots att parterna träffats i begränsad omfattning och kanske saknar kunskap om varandra. Såväl sökanden som referenspersonen skall enligt utredningens förslag bli föremål för en grundlig utredning inför bedömningen av om förhållandet kan läggas till grund för ett uppehållstillstånd. Inom ramen för tillståndsprövningen skall det finnas utrymme att beakta risken för att sökanden kommer att fara illa i förhållandet. Om det finns en påtaglig risk för att sökanden kommer att utsättas för våld eller andra allvarliga kränkningar i förhållandet, skall uppehållstillstånd kunna vägras. En sådan risk kan föreligga om det kommer fram att referenspersonen upprepade gånger inlett förhållanden med utländska personer och sedan utsatt dem för våld eller kränkning liksom om referenspersonen i något annat sammanhang gjort sig skyldig till allvarliga våldsbrott mot kvinnor eller barn. För att utlänningsmyndigheterna i sin bedömning skall kunna ta hänsyn till risken för våld eller kränkningar i anknytningsförhållanden krävs att de får tillgång till uppgifter ur polisregister. Även om det finns integritetsskäl som talar emot att uppgifter ur polisregister hämtas in, anser utredningen att vid behov bör kunna kontrollera uppgifter som finns i ärendet. Det skall dock inte vara fråga om något rutinmässigt inhämtande av uppgifter. Endast när det finns särskild anledning att befara att sökanden kommer att utsättas för våld eller kränkning i förhållandet skall utnyttja möjligheten. Rätten att hämta in registeruppgifter skall dessutom begränsas till uppgifter som är av betydelse såvitt gäller riskbedömningen, dvs. främst uppgifter om misstankar eller påföljder för brott enligt 3, 4 och 6 kap. . Förlängning av uppehållstillstånd Det skall vara möjligt att frångå tvåårsregeln om kvinnan eller hennes barn utsatts för våld eller allvarliga kränkningar i förhållandet. Den möjligheten skall regleras i utlänningslagen. En individuell prövning skall göras där hänsyn skall tas till under vilka omständigheter övergreppet ägt rum, hur allvarligt det varit och om det Bilaga 1 rört sig om en enstaka episod eller om systematiska övergrepp. Om det görs sannolikt att sökanden eller sökandens barn utsatts för allvarliga eller upprepade övergrepp under sammanboendet, och det kan antas bero på övergreppen att förhållandet upphört, skall fortsatt uppehållstillstånd beviljas. Det skall också framgå av utlänningslagen att uppehållstillstånd - trots att förhållandet upphört - kan ges, om sökanden har särskild anknytning till eller om andra starka skäl talar för det. Vid prövningen skall det göras en samlad bedömning av om tillräckligt starka skäl talar för att sökanden skall få stanna i . Exempel på situationer som kan medföra att uppehållstillstånd bör beviljas är om det finns en påtaglig risk för att sökanden kommer att bli socialt utstött vid återkomsten till hemlandet eller om utlänningen är allvarligt sjuk eller svårt handikappad. Det finns också sökande som far illa i anknytningsförhållanden utan att ha utsatts för så allvarliga övergrepp att uppehållstillstånd bör beviljas enbart av den anledningen. Sammantaget kan dock omständigheterna i det enskilda fallet framstå som så ömmande att utvisning inte bör komma i fråga. Lagförslag i relevanta delar i betänkandet Ökad rättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16) Bilaga 2 Utlänningslagen (1989:529) Nuvarande lydelse 2 kap. 4 § Uppehållstillstånd får ges till 1. en utlänning som är gift med eller sambo till någon som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, 2. en utlänning som är och ogift och som är eller har varit hemmavarande barn till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, 3. en utlänning som på något annat sätt än som avses under 1 och 2 är nära anhörig till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här och som ingått i samma hushåll som den personen, 4. en utlänning som annars har särskild anknytning till , 5. en utlänning som av humanitära skäl bör få bosätta sig i , eller 6. en utlänning som har fått arbetstillstånd eller som har sin försörjning ordnad på något annat sätt. (4 § andra stycket) Vid prövningen av en ansökan om uppehållstillstånd enligt denna paragraf skall beaktas om utlänningen kan förväntas föra en hederlig vandel. Förslag till utlänningslag Föreslagen lydelse 3 kap. 5 § Uppehållstillstånd får också ges till 1. utlänningar som är make, maka eller sambo till någon som är bosatt i eller har fått uppehållstillstånd för bosättning här, om makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utom- lands, 2. barn som är ogifta samt är eller har varit hemmavarande barn till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, 3. utlänningar som på något annat sätt än som avses under 1 och 2 är nära anhöriga till någon som är bosatt i eller som har uppehållstillstånd för bosättning här, om de har ingått i samma hushåll som den personen, 4. utlänningar som annars har särskild anknytning till , 5. utlänningar som av humanitära skäl bör få bosätta sig i , 6. utlänningar som har fått arbetstillstånd eller som har sin försörjning ordnad på något annat sätt, och 7. utlänningar som önskar vistas här i landet för studier eller besök. 6 § Uppehållstillstånd får också ges till utlänningar som 1. är make, maka eller sambo till någon som är bosatt i eller som har fått uppehålls- tillstånd för bosättning här utan Föreslagen lydelse att makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utom- lands, eller 2. har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt i eller som har fått uppehållstillstånd för bosättning här, om det bedöms som sannolikt att förhållandet är seriöst och särskilda skäl inte talar mot att tillstånd ges. 9 § När en ansökan om ett uppehållstillstånd enligt 5 7 §§ prövas skall det beaktas, om det finns skäl att inte bevilja uppehållstillstånd på grund av utlänningens brottslighet eller brottslighet i förening med någon annan omständighet som hänger samman med utlänningen. Om det finns sådana skäl skall de vägas mot de skäl utlänningen anger som grund för uppehållstillstånd. 5 § En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i skall ha utverkat ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Detta gäller dock inte om 1. utlänningen har rätt till uppehållstillstånd här enligt 3 kap. 4 §, 2. utlänningen av humanitära skäl bör få bosätta sig här, eller 3. det annars finns synnerliga skäl. Vad som föreskrivs i första stycket hindrar inte heller att uppehållstillstånd beviljas med stöd av 2 kap. 4 § första stycket 1 4, om det är uppenbart att utlänningen skulle ha fått tillstånd om prövningen hade skett före inresan i . 11 § Utlänningar som med stöd av 6 § beviljas uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning skall vid första beslutstillfället ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. 15 § En utlänning som med stöd av 6 § har fått ett tidsbegränsat uppe- hållstillstånd på grund av familjeanknytning får ges ett nytt tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd endast om förhållandet består. Utlänningar med familje- anknytning enligt 6 § som har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges ett permanent uppehållstillstånd. Om det finns särskilda skäl, får permanent Föreslagen lydelse uppehållstillstånd ges före tvåårs- periodens slut. Har ett förhållande upphört får uppehållstillstånd ändå ges, om 1. utlänningen har särskild anknytning till , 2. förhållandet har upphört främst på grund av att i förhållandet utlänningen, eller utlänningens barn, utsatts för våld eller för annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid, eller 3. andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt uppehållstillstånd. 16 § Utlänningar får inte beviljas uppehållstillstånd i efter inresan i landet. Detta gäller dock inte om 1. en utlänning som flykting eller skyddsbehövande i övrigt har rätt till uppehållstillstånd enligt 5 kap., 2. en utlänning av humanitära skäl bör få bosätta sig här i landet, 3. en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som getts en utlänning med familjeanknytning med stöd av 6 §, eller 4. det annars finns synnerliga skäl. Utlänningar får beviljas uppehållstillstånd trots vad som sägs i första stycket om de enligt 5 § 1, 2, 3 eller 4 har stark anknytning till en person som är bosatt i , och om det skäligen inte kan krävas att de återvänder till ett annat land för att ge in ansökan där. Bilaga 2 Denna lag träder i kraft , då utlänningslagen (1989:529) skall upphöra att gälla. Sammanfattning i relevanta delar av betänkandet Ökad rättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16) Bilaga 3 Kommittén ställer sig bakom stora delar av förslagen i Anknytnings- utredningens betänkande (SOU 1997:152) Uppehållstillstånd på grund av anknytning. Kommittén betonar att förslagen inte får leda till att möjligheterna att få uppehållstillstånd försvåras för de seriösa anknytningarna, som utgör merparten av alla anknytningar. Kommittén instämmer i förslag att systemet med uppskjuten invandringsprövning bör behållas och att en så central princip skall framgå direkt av lagen. Utgångspunkten bör vara att med en bra utredning som grund bedöma, om det är fråga om ett seriöst förhållande eller inte. I normalfallet kräver det att såväl sökanden som referenspersonen måste höras muntligt. När det är fråga om förhållanden som kan konstateras ha sin bakgrund i ett traditionellt kulturmönster bör uppehållstillstånd kunna beviljas, trots att parterna träffats i mycket begränsad omfattning och kanske saknar kunskap om varandra.