prop · GN03111 · 2000-01-01 00:00:00 — Oavsett om ett sådant tillägg görs eller inte, torde 14 a § vålla be- aktansvärda problem när det gäller att bedöma om paragrafen är tillämplig i fall där kopplingen mellan tobaksvaran och den andra varan är svag. Beträffande de enskilda paragraferna vill Lagrådet ytterligare anföra följande. 14 § Enligt tredje stycket skall viss marknadsföring som avses i andra stycket ske med återhållsamhet. Vidare anges i tredje stycket att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddelar verkställighetsföre- skrifter om den närmare innebörden av detta krav. Bestämmelsen har utformats så att den ger intryck av att innehålla ett bemyndigande för re- geringen. I 8 kap. 13§ RF stadgas att regeringen får besluta föreskrifter om verk- ställighet av lag. Något bemyndigande av som avser verkstäl- lighet skall sålunda inte ges. Av författningskommentaren framgår att den aktuella bestämmelsen emellertid inte avsetts vara ett bemyndigande utan endast har till syfte att påpeka att lagkravet på återhållsamhet skall kompletteras med verkställighetsföreskrifter. Om bestämmelsen sålunda inte fyller någon egentlig funktion och, såsom den utformats, kan leda till missförstånd om dess rättsliga karaktär bör bestämmelsen utgå. Lagrådet förordar att så sker. 14 c § I paragrafen anges att en tobaksvara inte får bära någon annan varas eller tjänsts namn, varumärke, symbol eller annat utmärkande kännetecken. Vad som menas med att tobaksvaran "bär" namn, varumärke etc. framgår inte, dvs. om det är tobaksvaran som sådan eller dess förpackning eller möjligtvis bådadera som avses. Bestämmelsen har utformats efter möns- ter av direktivet, vilket innehåller samma oklarhet. Lagrådet anser emel- lertid att den svenska bestämmelsen bör utformas så att den ger klarhet i frågan. Vidare får antas att uttrycket "bära" någon annan varas namn etc. också har den innebörden att en tobaksvara inte får kallas för ett namn som redan används för en annan vara (en ny cigarett får inte ges samma namn som t.ex. ett bilmärke). Lagrådet vill i sammanhanget påpeka att den bestämmelse som tagits upp som en punkt 2 i de s.k. övergångsbestämmelserna inte utgör någon egentlig övergångsbestämmelse utan ett permanent undantag från före- skriften i 14 c §. Lagrådet föreslår därför att bestämmelsen med viss jus- tering flyttas till 14 c §. 14 d § I paragrafen förbjuds bidrag till en verksamhet eller evenemang (sponsring) om syftet eller den direkta eller indirekta verkan är att främja avsättningen av en tobaksvara. Formuleringen ger anledning till tvek- samhet om bestämmelsens räckvidd. Frågan är bl.a. vad som avses med direkt eller indirekt verkan och när det skall konstateras att ett bidrag har sådan verkan. Eftersom det är själva bidragsgivningen som förbjuds bör rimligen kunna förutses att bidraget eventuellt har den effekten att det främjar avsättningen av en tobaksvara. Om en sådan effekt inte kan förväntas men ändå inträffar synes detta inte böra påverka bedömningen. Man kan också ställa sig frågan om bestämmelsen omfattar andra företag utan någon koppling till tobaksbranschen om dessa ger bidrag i syfte att skapa goodwill för dem själva men med den indirekta verkan att rökning på något sätt uppmuntras (jfr 7 kap. 9 § radio- och TV-lagen). Detta förefaller knappast rimligt. Lagrådet anser det olyckligt att frågor av detta slag inte klarats ut under arbetets gång utan kan besvaras med säkerhet först när de prövas av . I avvaktan härpå bör tobakslagens bestämmelse utformas så att den ger klarhet i nämnda frågor. 15 § Lagrådet hänvisar till vad Lagrådet anför angående förslaget till ändring i marknadsföringslagen. Beträffande punkt 2 hänvisar Lagrådet till vad som anförts ovan angå- ende 14 c § i lagförslaget. Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen Lagrådet hänvisar till det som anförts ovan angående grundlagsfrågor och vill påpeka att marknadsstörningsavgift inte får påföras för marknadsföring eller någon annan åtgärd som skyddas av TF eller YGL (1 kap. 3 § TF och 1 kap. 4 § YGL). I den föreslagna lydelsen av 22 § har vidare hänvisningen till vissa när- mare angivna bestämmelser i tobakslagen ersatts med en generell hänvis- ning till "bestämmelserna i tobakslagen". Tobakslagen innehåller emel- lertid inte endast regler om marknadsföring. Enligt Lagrådets mening bör hänvisningen därför begränsas så att den endast avser bestämmelserna om marknadsföring i tobakslagen (i de delar de inte rör något som skyd- das av TF eller YGL). Lagrådet har vidare i annat ärende erfarit att arbetet med en proposition rörande lokalradion är långt framskridet. Lagrådet ifrågasätter därför om inte 22 § bör justeras också med hänsyn till de ändringar beträffande lokalradiolagen och radio- och TV-lagen som där kommer att föreslås. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1999/2000:111 Indirekt tobaksreklam m.m. Författningsrubrik Bestämmelser som inför, ändrar, upp- häver eller upprepar ett normgivnings- bemyndigande Celexnummer för bakomliggande EG- regler Lag om ändring i tobaks- lagen (1993:581) Lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) Jfr och rådets direktiv /43/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror (EGT L 213, 30.7.98, s. 9, Celex 398L0043). Lagen omtryckt 1996:941. Senaste lydelse 1996:941. Senaste lydelse 1996:941. 1 Lydelse enligt prop. 1999/2000:55. Jfr och rådets direktiv /43/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror (EGT L 213, 30.7.98, s. 9, Celex 398L0043). Lagen omtryckt 1996:941. Senaste lydelse 1996:941. Senaste lydelse 1996:941. Senaste lydelse 1999:1007. 1999/2000:111 Bilaga 1 1999/2000:111 Bilaga 1 1999/2000:111 Bilaga 2 1999/2000:111 Bilaga 2 1999/2000:111 Bilaga 3 1999/2000:111 Bilaga 3 1999/2000:111 Bilaga 4 1999/2000:111 Bilaga 4