prop · GN0360 · 2000-01-01 00:00:00 — Vissa grundläggande krav, t.ex. för märkning, öppenhet och riskbedömning, fastställs. Direktivet omfattar även flera andra förbättringar. Allmänheten skall ges ett ökat inflytande i besluts- processen, det skall finnas mer utrymme för etiska hänsyn och tillståndet blir tidsbegränsat (maximalt ). I det nya direktivet är försiktighets- principen grundläggande för tillämpningen och man har introducerat möjlighet till förbud mot antibiotikaresistensgener. När det ändrade direktivet slutligen antas kommer såväl befintliga produktrelaterade regelverk, såsom förordningen om nya livsmedel, som kommande produktrelaterade regelverk för genmodifierat utsäde och skogsodlingsmaterial att påverkas. Rådets gemensamma ståndpunkt skall nu studeras av Europa- parlamentet som sannolikt kommer att avge sitt yttrande . Strandade förhandlingar om FN:s biosäkerhetsprotokoll Inom ramen för FN:s konvention om biologisk mångfald förhandlas ett biosäkerhetsprotokoll, vilket syftar till att undvika att gränsöverskridande transporter av levande organismer modifierade genom modern bioteknik skadar bevarandet och det hållbara nyttjandet av biologisk mångfald. EG har som part till konventionen om biologisk mångfald varit en pådrivande aktör i förhandlingarna bl.a. i syfte att säkerställa att utvecklingsländerna kan få till stånd interna regelverk och att information om gränsöverskridande transporter med GMO alltid skall ges till det importerande landet. Det möte, som var tänkt att bli avslutande, gick av stapeln i i . Mötet i strandade trots att drygt 134 av de förhandlande länderna kunde enas kring ett kompromissförslag som lades fram av EG. Sex stora frihandels- vänliga jordbruksexportörer (, , , , och ) kunde dock inte ställa sig bakom förslaget. hölls informella överläggningar i syfte att finna gemensamma lösningar för att kunna anta ett biosäkerhetsprotokoll. Kommissionens förhandlingsmandat antogs på rådsmötet . GMO har diskuterats inom ramen för TEP och WTO EU har inom ramen för det transatlantiska partnerskapet (TEP, Transatlantic Economic Partnership) startat en dialog med och om GMO. Arbetet har mest varit inriktat på risk- bedömningsmetoder och analysmodeller runt GMO. Under slutet av beslutades att en s.k. högnivådialog mellan och skall diskutera en mängd olika aspekter av GMO, bl.a. livsmedelssäkerhet, etik, miljöaspekter och ökad information och utbildning runt genteknik i allmänhet. Frågan om bioteknik och GMO diskuterades även vid ministermötet inom (WTO, ) som ägde rum i i . EG motsatte sig att en arbetsgrupp om GMO upprättades inom WTO eftersom detta ytterligare kan försvåra förhandlingarna om biosäkerhetsprotokollet. 20.1.6 Höjd ambitionsnivå när det gäller kemikalier och bekämpningsmedel Beslut om svenska undantagsämnen fattades de sista formella beslut som anknyter till de svenska övergångsreglerna på kemikalieområdet. Det ena är kommis- sionens direktiv om teknisk anpassning för femte gången av bilaga I till rådets direktiv /769/EEG (begränsningsdirektivet) 99/51/EG om begränsning av användning och utsläppandet på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (tenn, pentaklorfenol och kadmium). Det andra direktivet som antagits är det reviderade s.k. preparatdirektivet, och rådets direktiv /45/EG om klassificering, förpackning och märkning av farliga kemiska preparat. Detta direktiv träder i kraft i huvudsak . Många viktiga svenska undantag har lösts genom detta direktiv. Till dess att det träder i kraft kan fortsätta att tillämpa strängare regler. Bekämpningsmedel Inom ramen för det existerande direktivet 91/414/EEG som avser bekämpningsmedel inom jordbruket och trädgårdsodlingen finns ett tioårsprogram för utvärdering av alla verksamma ämnen som används i bekämpningsmedlen. Inom EG har totalt 107 verksamma ämnen samt tre biologiska organismer utvärderats varav utvärderat en biologisk organism och fyra kemiskt verksamma ämnen i en första omgång. Avsikten är att de ämnen som motsvarar kraven skall föras upp på en lista över tillåtna verksamma ämnen som får ingå i bekämpningsmedel. Godkända bekämpningsmedel skall i princip kunna marknadsföras inom hela unionen. Direktivet innehåller även en möjlighet att beakta nationella aspekter vid godkännande av bekämp- ningsmedel i varje medlemsstat. 1999 fattades beslut för totalt sex respektive åtta verksamma ämnen. Av de verksamma ämnen som förbjudits har tre förbjudits på grund av hälso- och miljörisker. är en av de mer inflytelserika medlemsstaterna i arbetsgrupperna inom växtskyddsdirektivet där Kemikalieinspektionen har arbetat ihärdigt för en hög skyddsnivå och för att effektivisera arbetet. Det svenska agerandet har varit betydelsefullt för den utveckling som lett till att flera ämnen kan komma att tas bort från den europeiska marknaden men också till att processerna förenklas. Det slutliga beslutet om biociddirektivet (98/8/EG) togs och direktivet kommer att träda i kraft . Europeiska kommissionen kommer att inrätta ett program för biocider för genomgång och bedömning av de verksamma ämnen som används. Ett motsvarande program finns för växtskyddsmedel. Jämfört med nuvarande svenska regler innebär biociddirektivet bl.a. att en del nya produkttyper, t.ex. desinfektionsmedel och konserveringsmedel, måste förhandsgranskas innan de saluförs. Förenklade prövningssystem för allmänkemikalier som används som biocider måste användas. Kommissionen godkänner strängare svenska bestämmelser meddelade till kommissionen att man hade för avsikt att fortsatt tillämpa de svenska bestämmelserna för träskydds- medlet kreosot. Dessa bestämmelser är strängare än de begränsningar som beslutats inom ramen för direktiv /769 om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat. Den aktuella direktivändringen antogs efter det att de svenska medlemskapsförhandlingarna avslutats och kunde därför inte förhandla kreosotbestämmelserna som ett undantag. Direktivet antogs dessutom blev medlem i Europeiska unionen och hade därför inte möjlighet att rösta emot förslaget vid medlemsstaternas omröstning. Kommissionen beslutade att , liksom också , och , får tillämpa sina strängare bestämmelser på grund av de risker som användningen av kreosot kan utgöra för hälsa och miljö. EU har börjat arbeta med en kemikaliepolicy Mot bakgrund av den i många fall långsamma takten hos arbetet på kemikalieområdet inom EG, har kraven på ett nytt angreppssätt växt sig allt starkare. Detta fick till följd att kommissionen vid det informella miljöministermötet lovade att göra en utvärdering av det existerande regelverket på området. Vid miljörådet presenterade kommissionen resultatet av den första delen av detta arbete, vilket klart visade på behovet av att gå vidare och förbättra arbetet. har kommissionen anordnat ett möte med olika intressegrupper och därefter påbörjat arbetet med en kemikaliestrategi. antog rådsslutsatser som är avsedda att tjäna som vägledning för kommissionen i dess arbete med strategin. Kommissionen förväntas presentera ett meddelande med förslag till en strategi . 20.2 Bilavgaser och bränsle Koldioxidutsläpp från personbilar Inom ramen för kommissionens strategi för att minska koldioxidutsläpp från nya personbilar har kommissionen slutfört förhandlingar och ingått en överenskommelse med japansk och koreansk bilindustri (motsvarande den som gjordes 1998). Vid ministermötet bedömdes de åtaganden japansk och koreansk bilindustri föreslagit motsvara den europeiska bilindustrins åtagande och kommissionen uppmanades i rådsslutsatser att ingå dessa överenskommelser. Ett tekniksprång för tunga bilar EG:s framtida avgaskrav för tunga lastbilar och bussar är i praktiken klara sedan parlamentet utan ändringar godkänt ministerrådets gemensamma ståndpunkt. Beslutet innebär att: Avgaskraven skärps i ett första steg . sker en ytterligare skärpning som innebär att bilarna förses med partikelfälla samt att kväveoxidutsläppen sänks med hjälp av ett EGR-system (system för avgasåtercirkulering). skärps gränsvärdet för kväveoxider så att en avancerad reningsteknik måste införas. En frivillig kravnivå (EEV) införs för fordon som möter särskilt stränga utsläppskrav. Dessa fordon skall kunna gynnas med ekonomiska styrmedel. Ett tillverkaransvar införs . Tunga fordon skall förses med datoriserade felindikeringssystem (OBD-system) som visar om avgasutsläppen överskrids. Införandet av ett gemensamt tillverkaransvar för samtliga bilgrupper har varit mycket högt prioriterat för svensk del. Regeringen kan konstatera att detta mål nu är uppnått både för lätta och tunga bilar. Renare motorer i traktorer 1997 fastställdes gemensamma EG-krav för merparten av de större dieseldrivna arbetsmaskinerna (direktiv /68/EG). Två kravnivåer före- slogs, en lindrigare som började gälla med kort varsel och en striktare som, beroende på maskinens storlek, införs mellan 2001 2004. Dessa krav gäller inte för typgodkännande av jord- och skogsbrukstraktorer (direktiv /150/EEG) eftersom det redan fanns ett system för dem. Jord- och skogsbrukstraktorer svarar för en tredjedel av de större arbetsmaskinernas utsläpp och motortyperna är i praktiken de samma. enades ministerrådet om att jord- och skogsbrukstraktorer skall omfattas av samma utsläppskrav som andra större dieseldrivna arbetsmaskiner. drev igenom att kraven skall införas inom samma tidsram som för övriga arbetsmaskiner, dvs. Ställningstagandet var i linje med regeringens bedömning att alla fordonskategorier bör omfattas av avgaskrav som på ett kostnadseffektivt sätt bidrar till att sänka avgasutsläppen (prop. 1997/98:145). Beslutet kommer att slutligen antas . 20.3 Övriga miljöfrågor 20.3.1 Life Life kom till genom rådets förordning EEG 1973/92. Life administreras av kommissionens miljödirektorat. I är i samråd med ansvarig myndighet. Syftet med Life är att bidra till utvecklingen och genomförandet av EG:s miljöpolitik och till gemenskapslagstiftningen inom miljöområdet. Life omfattar tre områden: naturvårdssåtgärder (Life-Natur), miljöskydd (Life-Miljö) och åtgärder i tredje land, i det här fallet länder som gränsar till och , förutom de länder i som har skrivit under associeringsavtal med EG (Life-Tredje land). Life-Natur finansierar projekt som bidrar till skydd eller vård av värdefulla naturtyper och vilda arter av flora eller fauna i prioriterade naturliga livsmiljöer inom EG enligt art- och habitatdirektivet (92/43/EEG) eller fågeldirektivet (79/409/EEG). Stödet inriktas särskilt mot områden som kommer att ingå i Natura , det europeiska nätverket av skyddade områden. Life-Miljö finansierar demonstrationsprojekt som innebär nytänkande i ett europeiskt perspektiv när det gäller teknik eller metod. Kommissionen presenterade ett nytt förslag till förordning som föreslås gälla perioden 2004. För Life-Natur föreslås inga väsentliga förändringar. För Life-Miljö förelås en omformulering av de områden för vilka finansiering kan beviljas samt av riktlinjerna för projekten. Syftet är att styra projekten mot gemenskaps- politikens prioriterade områden och att åstadkomma en utveckling av nya gemenskapsåtgärder på miljöområdet. För Life-Tredje land innebär förslaget en inskränkning till tekniska stödåtgärder för inrättande av administrativa kapaciteter och strukturer som krävs på miljöområdet. På miljörådsmötet antog rådet en gemensam ståndpunkt om förslaget. Förslaget har delgetts för parlamentets yttrande i andra behandlingen. kan få fondmedel för projekt inom landet och resultatet för del har varit positivt. fick ca 10 miljoner ecu till 11 projekt, vilket är av budgeten. Den nya förordningen antas inte innebära någon ändring av möjligheterna att få medel för svensk del. har ställt sig positivt till den nya förordningen. 20.3.2 Kärnsäkerhet och strålskydd Western European Nuclear Regulators'''' Association (WENRA) samman- ställde en rapport om statusen när det gäller kärnsäkerhet i de sju länder som ansöker om EG-medlemskap och som har minst en kärnkraftsreaktor (, , , , , , ). Rapporten har överlämnats till , och kommissionen. inleddes arbetet med att uppdatera och komplettera rapporten. WENRA är ett fristående samarbetsorgan för kärnsäkerhets- myndigheterna i , , , , , , , , och även . har dock inte deltagit i arbetet med rapporten. Ett av WENRA:s syften är att tillföra Europeiska unionen oberoende analyser av kärnsäkerhets- relaterade frågor i kandidatländerna. 20.3.3 Klimatpolitiken gjordes ett uppföljningsarbete av den handlingsplan som konventionens parter enades om vid det fjärde partsmötet i . Enligt planen skall avgörande beslut fattas i viktiga frågor vid den sjätte partskonferensen . Konventionens undergrupper respektive parter träffades . partsmöte ägde rum i . EG:s arbete har till stor del inriktats mot att lämna in yttranden till klimatkonventionens sekretariat i olika frågor, att utforma ställnings- taganden i dessa frågor och att driva unionens offensiva linje i de internationella förhandlingarna. EG:s linje i klimatförhandlingarna utarbetas till stor del inom den s.k. ad hoc-gruppen för klimatfrågor. Dessutom förekommer expertmöten och workshops i aktuella frågor. Miljöministrarna har avgivit rådsslutsatser i klimatfrågan . Viktiga diskussioner har bl.a. förekommit om de flexibla mekanismer som Kyotoprotokollet tillhandahåller och som innebär att parter som gjort kvantitativa åtaganden enligt protokollet kan uppfylla dessa genom åtgärder i andra länder eller överlåtelser av utsläppsutrymme. EG lade fram ett konkret förslag till hur omfattningen av utnyttjandet av dessa instrument skall kunna begränsas. deltar aktivt i förhandlingarna inom ramen för EG:s insatser. 20.3.4 Uppföljning av om miljö och utveckling FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD) höll sitt sjunde möte , med fortsatt dialog och erfarenhetsutbyte kring uppföljningen av . spelade en aktiv roll tillsammans med övriga EU-medlemsstater. Övergripande tema för CSD:s arbete är fattigdomsfrågorna och strävan efter hållbara konsumtions- och produktionsmönster teman som antogs efter förslag från EG på svenskt initiativ vid generalförsamlingens extra möte , vid vilket CSD:s femåriga arbetsprogram utarbetades. Enligt detta arbetsprogram behandlades vid CSD:s sjunde möte frågor om turism och hållbar utveckling, havsfrågor och hållbara konsumtions- och produktionsmönster. Dessutom bidrog CSD till att förbereda det extra möte i generalförsamlingen som hölls om små öländer. , under svenskt EU-ordförandeskap, kommer CSD att diskutera energifrågorna, och förberedelserna inför detta togs också upp redan vid årets möte. En diskussion om hur tioårsupp- följningen av bör organiseras inleddes också. Inom ramen för diskussionen om havsfrågorna beslöts bland annat efter förslag från EG att en bredare beredning av generalförsamlingens årliga diskussion om havsrättskonventionen skulle ske. En informell konsultativ process kommer att ansvara för att ta fram underlag som reflekterar både miljöaspekter och fiskerifrågor. Förhandlingarna om turism föregicks av en dialog med företrädare för fackföreningar, enskilda organisationer, kommuner och turistindustrin och får ses som ett viktigt steg på vägen mot en turism som är både ekologiskt hållbar och socialt ansvarstagande. har ett intensivt samarbete bedrivits inom EU för att förbereda CSD:s åttonde möte som bland annat kommer att behandla jordbruk, markanvändning och frågor kring finansiering, handel och investeringar. CSD kommer även att på grundval av en rapport från det mellanstatliga skogsforumet, IFF, fatta beslut om det fortsatta globala skogssamarbetet. Dessutom kommer diskussionen om +10 att fortsätta. har spelat en särskilt aktiv roll inom just dessa förberedelser och ett antal svenska synpunkter kring Rio-processen om vikten av en framåtsyftande tioårsuppföljning med ett konkret innehåll finns väl reflekterade i EU-medlemsstaternas gemen- samma hållning. 20.3.5 EG:s deltagande i internationella konventioner m.m. Den globala konventionen om biologisk mångfald är en viktig utgångspunkt för EG:s arbete med biologisk mångfald. Konventionens övergripande mål är att bevara och uthålligt nyttja biologisk mångfald samt att rättvist fördela de nyttigheter som uppkommer vid användning av denna. Ett omfattande samråd sker inom unionen inför konventionens möten och aktiviteter. prioriterar detta arbete högt. hölls bl.a ett intersessionalt möte i . Mötet behandlade konventionens arbetsformer samt komplexet kring tillgång och nyttjande av genetiska resurser samt fördelning av nyttan som uppkommer vid detta nyttjande, inklusive därmed sammanhängande immaterialrättsliga frågor. I fråga om arbetsformer förespråkade EG att konventionens existerande organisation bör förbättras snarare än att det inrättas nya, kostsamma organ. G-77 gruppen förordade å andra sidan inrättandet av en ständig genomförandekommitté. Frågan om konventionens framtida arbetsformer kommer att behandlas på partsmötet i . Frågan om genresurser behandlade framförallt relationerna mellan konventionen om biologisk mångfald och det handelsrelaterade (Trade related Intellectual Property Rights), (), Världsimaterialrätts- organisationen (), Växtodlarrättskonventionen (UPOV) och FAO. EU drev linjen att handels- och miljökonventioner bör utformas på ett sådant sätt att de är ömsesidigt stödjande. EG har även deltagit i partsmötena för konventionen om skydd för flyttande vilda arter () som hölls i och konventionen om skydd av europeiska vilda djur och växter och deras naturliga miljö () vars möte hölls i samt vid partsmötet för konventionen om gränstransporter, återvinning och bortskaffande av farligt avfall () som hölls i . 20.3.6 Biologisk mångfald Kommissionen presenterade i ett meddelande till rådet och Europa- parlamentet 1998 sitt förslag till gemenskapsstrategi för biologisk mångfald. Strategin inriktas på sektorer med hög grad av gemensamhets- politik. påbörjade ansvariga generaldirektorat arbetet med att utveckla aktionsplaner inom sektorerna jordbruk, fiske, utvecklings- samarbete, regionalpolitik och fysisk planering. Aktionsplanerna skall enligt tidsplanen färdigställas och kommer att utgöra ett viktigt verktyg för genomförandet av konventionen inom EG. EG:s viktigaste instrument för den gemensamma naturvårdspolitiken är direktiven om bevarande av vilda fåglar (79/409/EEG) och bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (92/43/EEG), det s.k. art- och habitatdirektivet. Enligt dessa direktiv skall ett sammanhängande ekologiskt nätverk av skyddade områden (Natura 2000) bildas i med syftet att bevara den biologiska mångfalden. ligger väl framme när det gäller att redovisa sina förslag till kommissionen och är det land som föreslagit störst areal till nätverket och efter flest områden. Vid utgången av 1999 hade föreslagit totalt 1 919 områden som skall beredas enligt habitatdirektivet och 301 objekt enligt fågeldirektivet. Den sammanlagda arealen uppgår till av landets yta. har genomfört en bristanalys och påbörjat ett förslag om ytterligare områden att ingå i Natura med inriktning på områden i den alpina och boreala regionen. I kommer merparten av områdena på ett eller annat sätt att vara skyddade med stöd av och har sett över och samordnat lagstiftningen om fridlysning av djur och växter. 20.3.7 Rådet beslutade om ett femårigt program om gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten. Programmet är en förlängning av det tvååriga programmet som beslutades . Det nya programmet har diskuterats vid fyra rådsarbetsgrupps- möten . Programmet har preliminärt tilldelats en årlig budget om . En förvaltningskommitté kommer att knytas till handlingsprogrammet. Programmet avser att bidra till att utveckla förmågan hos medlemsstaternas räddningstjänst att hantera naturolyckor eller andra allvarliga olyckshändelser. Programmet avser även att underlätta samarbetet, utbytet av erfarenheter och det ömsesidiga biståndet mellan medlemsstaterna på området. Programmet utesluter dock varje åtgärd som syftar till att harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar eller organisationen av medlemsstaternas nationella beredskap. Vid ovan nämnda rådsmöte antogs även en resolution om samarbete med kandidatländerna i samt när det gäller räddningstjänsten. 20.3.8 Förebyggande åtgärder mot allvarliga kemikalieolyckor Det internationella samarbetet inom ramen för rådets direktiv /82/EG av om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (Seveso II-direktivet) sker bland annat genom . Kommittén hade två formella möten. har en betydande del av det internationella arbetet skett i undergrupper till kommittén. Som exempel på viktiga frågor som behandlats kan nämnas förslag till ändringar i bilaga 1 till direktivet när det gäller petroleum- produkter, studier av cancerogena ämnen och förslag från kommissionen att upprätta en databas med GIS-länkning (ett geografiskt informations- datasystem som hanterar kartor och annan information) över Seveso- anläggningar. Lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor med följdförfattningar trädde i kraft . Lagen genomför Seveso II-direktivet och även konventionen om gränsöverskridande effekter av industriolyckor av . har utfärdats och som ett stöd för industri och myndigheter vid tillämpningen av den nya lagstiftningen, har kommissionens riktlinjer om säkerhetsrapport, säkerhetsledningssystem, information till allmänheten och tillsyn översatts till svenska och publicerats av i samarbete med övriga centrala myndigheter. 20.3.9 Marint miljösamarbete när det gäller bekämpning av utsläpp Inom EG finns ett väl fungerande samarbete för bekämpning av utsläpp till sjöss. Arbetet har bedrivits i en expertkommitté för utsläpp till sjöss (ACPH). antog rådet gemensam ståndpunkt om ett sjuårigt ramprogram för samarbete om oavsiktlig eller avsiktlig förorening av havet. Därigenom har man i en rättsakt integrerat de informationssystem och åtgärdsprogram som redan är i drift. Dessutom tilläts även gemenskapsfinansiering. Syftet med ramprogrammet är att förbättra medlemsstaternas förmåga att bekämpa utsläpp av olja eller kemikalier till sjöss samt att skapa förutsättningar för ett förbättrat samarbete länderna emellan. andra behandling har ännu inte ägt rum. Gentemot dagsläget innebär ramprogrammet att ansvarsområdet breddas till att täcka in även avsiktliga utsläpp till havs och utsläpp från offshore-anläggningar. I finns huvudsakligen fyra regionala samarbets- organ som sysslar med utsläppsbekämpning och miljöräddning till sjöss. De två nordliga (när det gäller respektive ) är till del integrerade genom att samma länder deltar i båda. Motsvarande gäller för de två sydliga (när det gäller nordöstra respektive ). Gemenskapsramen ses framförallt som viktig för samordningen mellan och . Vidare genomförs inom ramen ett antal special- inriktade utbildningsinsatser, projekt m.m. syftande till att förbättra nivån på de nationella bekämpningsmöjligheterna. Dessa hel- eller del- finansieras från EU:s budget. Insatserna skulle vi i normalt inte ha haft ekonomiska möjligheter att genomföra på egen hand. 21 Konsumentpolitik tillkallade regeringen en parlamentarisk kommitté med den övergripande uppgiften att lämna förslag om hur den framtida konsumentpolitiken skall kunna ge människor förutsättningar att känna sig trygga som konsumenter och ha ett starkt inflytande över sin vardagssituation (dir. 1999:1). I uppdraget ligger bl.a. att identifiera konsumentpolitikens långsiktiga innehåll och prioriteringar. Arbetet skall enligt direktiven genomföras i ett tydligt EG-perspektiv. Regeringen konstaterar i direktiven att inriktningen för arbetet med konsument- politiken i EG formulerades efter endast medlemskap i unionen, att svensk konsumentpolitik är djupt integrerad med EG:s konsumentpolitik och att de år som nu har varit medlem har gett oss erfarenheter kring hur konsumentpolitiken kan utformas i och EG. Kommittén skall avge sitt slutbetänkande .