prop · GN0361 · 2000-01-01 00:00:00 — Avser en framställning enligt första stycket fråga om ansvar för en gärning, som har karaktär av politiskt brott, skall denna lag tillämpas endast om framställ- ningen har gjorts av en domstol i en stat som har tillträtt den europeiska konventionen om bekämpande av terrorism och gärningen utgör brott som avses i denna konvention. Har i visst mål eller ärende en utländsk domstol gjort fram- ställning hos en svensk domstol om att det skall vidtas någon åtgärd som hör till rättegången, såsom upptagande av ed, anställande av förhör med part eller upptagande av bevis genom vittne, sakkunnig eller syn eller av skriftligt bevis, och överlämnas framställningen genom till den svenska domstolen, skall den begärda åtgärden vidtas i enlighet med denna lag. Lika med utländsk domstol anses i denna lag utländsk under- sökningsdomare och åklagare samt det europeiska patentverket och annan som enligt en inter- nationell överenskommelse som är bindande för får göra sådan framställning. Lika med utländsk domstol anses i denna lag det europeiska patentverket och annan som enligt en internationell överenskommelse som är bindande för får göra sådan framställning. Bestämmelser om bevisupp- tagning på begäran av främmande stat i rättsliga förfaranden som gäller utredning om eller lagföring för brott finns i lagen (2000:000) om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. 4 § Möter ej för äskad åtgärd laga hinder, utsätte rätten dag för ärendets företagande. Om det inte finns några hinder mot den begärda åtgärden skall rätten bestämma dag för ärendets behandling. Avser mål däri åtgärd äskats ansvar för brottslig gärning, give rätten den utländska domstolen underrättelse vilken dag ärendet skall förekomma. Sådan underrättelse skall ock eljest lämnas, om den utländska domstolen framställt begäran därom. Har åtgärden äskats av det europeiska patentverket, skall underrättelse städse lämnas dit. Om den utländska domstolen begär det skall rätten underrätta den utländska dom- stolen om tidpunkten för bevisupp- tagningen. Har åtgärden begärts av det europeiska patentverket, skall underrättelse alltid lämnas dit. Denna lag träder i kraft . 5 Förslag till lag om ändring i lagen (1946:817) om bevisupptagning vid utländsk föreskrivs att 1 § lagen (1946:817) om bevisupptagning vid utländsk domstol skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 § I mål eller ärende vid en svensk domstol får domstolen besluta att bevis skall tas upp vid en utländsk domstol. Sådan bevisupptagning får avse syn, skriftligt bevis eller förhör med vittne, sakkunnig, part under sanningsförsäkran, målsägande eller den som avses i 36 kap. 1 § andra eller tredje stycket . I brottmål får bevisupptagning enligt första stycket äga rum endast om det finns synnerliga skäl. På begäran av åklagare får en svensk domstol besluta att åtgärder som avses i 23 kap. 13 15 §§ skall vidtas vid en utländsk domstol. Bestämmelser om internationell rättslig hjälp i rättsliga förfaranden som gäller utredning om eller lagföring för brott finns i lagen (2000:000) om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. Denna lag träder i kraft . 6 Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott Härigenom föreskrivs att 14, 23 och 26 §§ lagen (1957:668) om utlämning för brott skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 14 § Framställning om utlämning skall inges till utrikesdeparte- mentet. Den skall göras på diplomatisk väg, om ej i förhållande till den främmande staten har överenskommit om att tillämpa annan ordning. Framställning om utlämning skall ges in till Justitiedeparte- mentet. Vid framställningen skall fogas avskrift av häktningsbeslut eller dom som åberopas eller, i fall som avses i 4 § andra stycket, annan utredning på vilken framställningen grundas. I den mån det ej framgår av nämnda handlingar, skall uppgift lämnas om personens nationalitet och hemvist, brottets beskaffenhet, tid och plats för brottet samt i den främmande staten tillämpliga straffbestämmelser. Signalement skall om möjligt företes. 23 § Den som i främmande stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för brott, vilket enligt denna lag kan föranleda utlämning, får på begäran av behörig myndighet i den främmande staten eller med anledning av en där utfärdad efterlysning anhållas eller åläggas reseförbud eller anmälningsskyldighet av åklagare enligt vad som i allmänhet gäller om brottmål. Beslag får också ske i sådant fall. Beslut om användning av tvångsmedel skall utan uppskov anmälas hos rätten, som skyndsamt efter förhandling enligt vad om brottmål är stadgat prövar åtgärden samt, om anhållande eller reseförbud eller anmälningsskyldighet skall bestå, genast underrättar chefen för därom. Finner denne, att hinder mot utlämning föreligger eller att utlämning eljest ej bör ske, har han att utverka regeringens förord- nande om upphävande av åtgärden. I annat fall skall den främmande staten genom försorg underrättas om åtgärden. Därvid skall anges viss av chefen för bestämd tid, inom vilken framställning om utlämning skall göras. Denna tid får inte vara längre än från den dag personen anhölls eller reseförbud eller anmälningsskyldighet meddelades enligt första stycket. När en framställning om utlämning kom- mer in, skall genast underrätta den myndighet som först meddelat beslut om åtgärden. Sådan underrättelse skall även lämnas, om en framställning om utlämning inte kommer in inom utsatt tid. Beslut om användning av tvångsmedel skall utan uppskov anmälas hos rätten, som skyndsamt efter förhandling enligt vad om brottmål är stadgat prövar åtgärden samt, om anhållande eller reseförbud eller anmälningsskyldighet skall bestå, genast underrättar chefen för därom. Finner denne, att hinder mot utlämning föreligger eller att utlämning eljest ej bör ske, har han att utverka regeringens förord- nande om upphävande av åtgärden. I annat fall skall den främmande staten genom försorg underrättas om åtgärden. Därvid skall anges viss av chefen för bestämd tid, inom vilken framställning om utlämning skall göras. Denna tid får inte vara längre än från den dag personen anhölls eller reseförbud eller anmälningsskyldighet meddelades enligt första stycket. När en framställning om utlämning kom- mer in, skall genast underrätta den myndighet som först meddelat beslut om åtgärden. Sådan underrättelse skall även lämnas, om en framställning om utlämning inte kommer in inom utsatt tid. Talan får inte föras mot rättens beslut. Den som anhållits eller underkastats reseförbud eller anmälningsskyldighet får dock för prövning, om åtgärden skall bestå, begära ny förhandling från det beslut senast meddelats. Har en framställning om utlämning av den som är anhållen eller underkastad reseförbud eller anmälningsskyldighet inte gjorts inom den enligt andra stycket bestämda tiden, skall den anhållne friges eller beslutet om reseförbud eller anmälningsskyldighet hävas. Detsamma gäller när en framställning avslås enligt 15 §. Om den anhållne i annat fall inte friges, skall framställning avlåtas till rätten om hans häktande senast på åttonde dagen efter den, då riksåklagaren fick del av utlämningsframställningen. Görs inte framställning som har sagts, skall den anhållne friges. 26 § Chefen för äger medgiva, att den som av främmande stat utlämnas till annan stat må föras genom riket, såframt denne icke är svensk medborgare och ej heller eljest synnerliga skäl äro däremot. Framställning härom göres på diplomatisk väg. Chefen för äger medgiva, att den som av främmande stat utlämnas till annan stat må föras genom riket, såframt denne icke är svensk medborgare och ej heller eljest synnerliga skäl äro däremot. Framställning härom ges in till . Sker utlämningen till , , eller må medgivas, att även svensk medborgare föres genom riket, om hinder ej skulle ha förelegat för utlämning av honom till den mottagande staten enligt 2 eller 4 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och . Denna lag träder i kraft . 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Härigenom föreskrivs att 4 a § lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 a § Bestämmelser om användning av beslag och kvarstad på begäran av myndigheter i , , och finns i lagen (1975:295) om användning av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat. Bestämmelser om användning av beslag och kvarstad på begäran av myndigheter i , , och finns i lagen (2000:000) om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. Denna lag träder i kraft . 8 Förslag till lag om ändring i delgivningslagen (1970:428) Härigenom föreskrivs att 5 § delgivningslagen (1970:428) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 5 § Har den, med vilken delgivning skall ske, känt hemvist utom riket eller vistas han på ort utom riket, får delgivning ske enligt lagen på den orten. En kallelse av ett vittne eller en sakkunnig att inställa sig vid förhandling i brottmål får inte ske vid vite om kallelsen skall delges utomlands, såvida inte delgivning skall ske i , , eller . Denna lag träder i kraft . 9 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Härigenom föreskrivs att 8, 17, 18, 20, 25 a, 28, 30, 32, 36 och 40 §§ lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8 § Framställning om verkställighet göres hos . Framställning om verkställighet görs hos . Finner regeringen uppenbart att framställningen ej gäller dom eller avgörande som avses i 1 § första stycket eller att hinder mot verkställighet möter enligt 5 § andra stycket 1 7, skall framställningen avslås. I fråga om utevarodom får framställningen dock ej avslås enbart på den grund att domen ännu ej vunnit laga kraft. Regeringen prövar om framställningen skall avslås på grund av förhållande som avses i 5 § andra stycket 8 eller i 6 § första stycket 1, 4, 5 eller 6. Regeringen kan avslå framställningen, om det är uppenbart att förhållande som avses i 6 § första stycket 2, 3, 7 eller 8 föreligger. Avslås ej framställningen, skall den överlämnas till riksåklagaren för vidare handläggning. 17 § Har främmande stat som tillträtt brottmålsdomskonventionen till meddelat, att den ämnar göra framställning om verkställighet av påföljd, eller har sådan framställning gjorts, kan riksåklagaren anhålla den dömde, om enligt svensk lag kan följa fängelse eller däröver på brott motsvarande den gärning påföljden avser och det finns risk för att den dömde skall avvika eller, då fråga är om utevarodom, att han undanröjer bevis. På ansökan av riksåklagaren kan rätten under motsvarande förutsättningar besluta om häktning av den dömde eller om reseförbud eller anmälningsskyldighet. Reseförbud eller anmälningsskyldighet får beslutas, även om det svåraste straff som enligt svensk lag kan följa på motsvarande brott är lindrigare än fängelse . Oberoende av brottets beskaffen- het får den dömde anhållas, häktas eller underkastas reseförbud eller anmälningsskyldighet, om han saknar hemvist i och det finns risk för att han genom att bege sig från landet undandrar sig påföljd. Har främmande stat som tillträtt brottmålsdomskonventionen till meddelat, att den ämnar göra framställning om verkställighet av påföljd, eller har sådan framställning gjorts, kan Riksåklagaren anhålla den dömde, om enligt svensk lag kan följa fängelse eller däröver på brott motsvarande den gärning påföljden avser och det finns risk för att den dömde skall avvika eller, då fråga är om utevarodom, att han undanröjer bevis. På ansökan av Riksåklagaren kan rätten under motsvarande förutsättningar besluta om häktning av den dömde eller om reseförbud eller anmälningsskyldighet. Reseförbud eller anmälningsskyldighet får beslutas, även om det svåraste straff som enligt svensk lag kan följa på motsvarande brott är lindrigare än fängelse . Oberoende av brottets beskaffen- het får den dömde anhållas, häktas eller underkastas reseförbud eller anmälningsskyldighet, om han saknar hemvist i och det finns risk för att han genom att bege sig från landet undandrar sig påföljd. I fråga om anhållande, häktning, reseförbud och anmälningsskyldighet enligt denna paragraf tillämpas i övrigt 24 kap. 4 24 §§ och 25 kap. 2 9 §§ . Ett beslut om anhållande eller häktning skall hävas senast när den sammanlagda tid den dömde varit berövad friheten i den främmande staten och här i landet med anledning av det eller de brott framställningen om verkställighet avser uppgår till den tid som bestämts för frihetsberövande påföljd för brottet eller brotten i den utländska domen. I fall då den dömde anhållits eller häktats innan framställning om verkställighet gjorts, skall beslutet om anhållande eller häktning hävas för frihetsberövandet, om inte framställning om verkställighet gjorts före utgången av . 18 § Har framställning om verk- ställighet av europeisk brottmåls- dom gjorts, kan egendom som genom domen förklarats förverkad tas i beslag, om beslag hade kunnat ske enligt svensk lag i en rättegång i . Beslut om beslag meddelas av Riksåklagaren eller rätten. I fråga om beslag enligt denna paragraf skall i övrigt bestämmelserna i 27 kap. rätte- gångsbalken tillämpas. Bestäm- melser om beslag och kvarstad finns också i lagen (1975:295) om användning av vissa tvångsmedel på begäran av främmande stat. Har framställning om verk- ställighet av europeisk brottmåls- dom gjorts, kan egendom som genom domen förklarats förverkad tas i beslag, om beslag hade kunnat ske enligt svensk lag i en rättegång i . Beslut om beslag meddelas av Riksåklagaren eller rätten. I fråga om beslag enligt denna paragraf skall i övrigt bestämmelserna i 27 kap. rätte- gångsbalken tillämpas. Bestäm- melser om beslag och kvarstad finns också i lagen (2000:000) om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål. 20 § Sedan framställning om verkställighet av utevarodom enligt 8 § överlämnats till Riksåklagaren, skall den dömde personligen delges domen och underrättas om att han från delfåendet kan hos Riksåklagaren anhängiggöra talan om omprövning av domen (opposition). Anför den dömde ej opposition inom föreskriven tid, tillämpas 9 16 §§. Anför den dömde opposition inom föreskriven tid med begäran att hans talan prövas av behörig domstol i den främmande staten, överlämnar riksåklagaren hand- lingarna i ärendet till utrikesde- partementet, som med över- sändande av handlingarna under- rättar behörig myndighet i den främmande staten. Begär den dömde prövning vid svensk dom- stol eller anför han opposition utan angivande av var han vill att hans talan prövas, gör riksåklagaren hos rätten ansökan om förhandling för prövning av den dömdes talan. Anför den dömde opposition inom föreskriven tid med begäran att hans talan prövas av behörig domstol i den främmande staten, överlämnar Riksåklagaren hand- lingarna i ärendet till Justitie- departementet, som med över- sändande av handlingarna under- rättar behörig myndighet i den främmande staten. Begär den dömde prövning vid svensk dom- stol eller anför han opposition utan angivande av var han vill att hans talan prövas, gör Riksåklagaren hos rätten ansökan om förhandling för prövning av den dömdes talan. 25 a § Verkställighet enligt överförandekonventionen av frihetsberövande påföljd som på grund av brottslig gärning har ådömts eller beslutats av domstol i stat som har tillträtt nämnda konvention får ske i , om 1. den dömde är svensk medborgare eller har hemvist här, 2. den dömde har samtyckt till att verkställighet sker i , 3. den gärning som påföljden avser motsvarar brott enligt svensk lag, och 4. den tid för frihetsberövande som återstod när framställning om verkställighet kom in uppgick eller särskilda skäl talar för att verkställigheten ändå förs över till . Framställning om verkställighet i görs av behörig myndighet i den främmande staten hos och prövas av regeringen. Regeringen kan också själv göra framställning hos främmande stat om att verk- ställigheten skall ske i . Framställning om verkställighet i görs av behörig myndighet i den främmande staten hos och prövas av regeringen. Regeringen kan också själv göra framställning hos främmande stat om att verk- ställigheten skall ske i . 28 § Framställning som avses i 26 § jämte det avgörande varigenom påföljden ådömts eller ålagts och övriga handlingar i ärendet överlämnas till utrikesdeparte- mentet, som vidarebefordrar fram- ställningen till behörig myndighet i den främmande staten. Framställning som avses i 26 § jämte det avgörande varigenom påföljden ådömts eller ålagts och övriga handlingar i ärendet överlämnas till Justitiedeparte- mentet, som vidarebefordrar fram- ställningen till behörig myndighet i den främmande staten. 30 § Göres med stöd av förordnande som avses i 2 § första stycket framställning enligt 26 § om verkställighet i främmande stat av utevarodom och har den dömde anfört opposition mot avgörandet hos behörig myndighet i den främmande staten med begäran att hans talan prövas vid svensk domstol, gör Riksåklagaren ansökan hos rätten om förhandling för prövning av den dömdes talan. I fråga om sådan förhandling gäller 21 § första stycket och andra stycket första punkten. Avvisas oppositionen och vinner avvisningsbeslutet laga kraft, sänder rätten underrättelse om beslutet till , som vidarebefordrar underrättelsen till behörig myndighet i den främmande staten. Avvisas oppositionen och vinner avvisningsbeslutet laga kraft, sänder rätten underrättelse om beslutet till , som vidarebefordrar underrättelsen till behörig myndighet i den främmande staten. Avvisas ej oppositionen, skall rätten med undanröjande av domen eller föreläggandet upptaga frågan om ansvar för gärning för vilken påföljden ålagts. Därvid gäller rörande sakens handläggning bestämmelser om rättegången i brottmål. Framställningen enligt 26 § förfaller. 32 § Den som på grund av att han anfört opposition kallats till förhandling enligt 30 § första stycket och därför lämnat den främmande statens område får ej med anledning av annat brott, vilket begåtts innan han lämnade den statens område, lagföras, anhållas eller häktas eller berövas friheten för verkställighet av påföljd eller underkastas annan inskränkning i sin personliga frihet, om det ej i kallelsen särskilt angivits att sådan åtgärd kan komma att vidtagas mot honom eller han skriftligen lämnat sitt uttryckliga samtycke till åtgärden eller han av , räknat från den dag rätten meddelat slutligt avgörande med anledning av oppositionen, haft möjlighet att lämna landet men ej gjort detta eller efter att ha lämnat landet återvänt hit utan att på nytt ha kallats till förhandling som sagts. Lämnar den dömde skriftligt samtycke, skall den myndighet som beslutar åtgärden sända avskrift av medgivandet till , som vidare- befordrar handlingen till behörig myndighet i den främmande staten. Den som på grund av att han anfört opposition kallats till förhandling enligt 30 § första stycket och därför lämnat den främmande statens område får ej med anledning av annat brott, vilket begåtts innan han lämnade den statens område, lagföras, anhållas eller häktas eller berövas friheten för verkställighet av påföljd eller underkastas annan inskränkning i sin personliga frihet, om det ej i kallelsen särskilt angivits att sådan åtgärd kan komma att vidtagas mot honom eller han skriftligen lämnat sitt uttryckliga samtycke till åtgärden eller han av , räknat från den dag rätten meddelat slutligt avgörande med anledning av oppositionen, haft möjlighet att lämna landet men ej gjort detta eller efter att ha lämnat landet återvänt hit utan att på nytt ha kallats till förhandling som sagts. Lämnar den dömde skriftligt samtycke, skall den myndighet som beslutar åtgärden sända avskrift av medgivandet till , som vidare- befordrar handlingen till behörig myndighet i den främmande staten. 36 § Penningbelopp eller annan egendom som förklarats förverkad med stöd av denna lag tillfaller staten. Har föremål förklarats förverkat, kan regeringen på be- gäran av den stat som gjort fram- ställningen om verkställighet av förverkandebeslut förordna, att föremålet skall återlämnas till den staten. Penningbelopp eller annan egendom eller dess värde som förklarats förverkad med stöd av denna lag tillfaller staten. Rege- ringen får på begäran av den stat som gjort framställningen om verkställighet av förverkandebeslutet förordna att penningbeloppet eller egendomen helt eller delvis skall överlämnas till den staten. Böter som bestämts enligt denna lag får inte förvandlas. 40 § Chefen för kan efter framställning till utrikes- departementet av behörig myndig- het i främmande stat medge, att utlänning, som är berövad friheten i den staten och som enligt bestämmelser i överenskommelse som avses i 1 § skall föras till annan främmande stat för verkställighet av påföljd för brott eller för förhandling med anled- ning av framställning om sådan verkställighet, får föras över svenskt område. Under sådan genomresa skall frihetsberövandet bestå, om icke den främmande staten begär att den transiterade friges. Friges han ej, tillämpas vad som i allmänhet gäller om behand- ling av anhållen eller häktad. Chefen för kan efter framställning till Justitie- departementet av behörig myndig- het i främmande stat medge, att utlänning, som är berövad friheten i den staten och som enligt bestämmelser i överenskommelse som avses i 1 § skall föras till annan främmande stat för verkställighet av påföljd för brott eller för förhandling med anled- ning av framställning om sådan verkställighet, får föras över svenskt område. Under sådan genomresa skall frihetsberövandet bestå, om icke den främmande staten begär att den transiterade friges. Friges han ej, tillämpas vad som i allmänhet gäller om behand- ling av anhållen eller häktad. Denna lag träder i kraft . 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § Bestämmelserna i 1, 4 9, 13 och 16 §§ lagen (1990:431) om ömse- sidig handräckning i skatte- ärenden, bestämmelserna i om förundersökning och tvångsmedel i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, bestämmelserna i 23, 27 och 28 kap. rättegångs- balken samt bestämmelserna i 1 § lagen (1991:435) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete på brottmålsområdet äger motsvarande tillämpning. Bestämmelse, vars tillämpning förutsätter att misstanke föreligger mot någon, får dock ej tillämpas. Tvångsmedel får ej användas i syfte att möjliggöra förverkande av egendom. Vad som i ovan nämnda bestämmelser i lagen (1990:431) om ömsesidig hand- räckning i skatteärenden sägs om skall härvid i stället avse . Bestämmelserna i 1, 4 9, 13 och 16 §§ lagen (1990:431) om ömse- sidig handräckning i skatte- ärenden, bestämmelserna i om förundersökning och tvångsmedel i lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, bestämmelserna i 23, 27 och 28 kap. rättegångs- balken samt bestämmelserna i 53 § lagen (2000:000) om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål äger motsvarande tillämpning. Bestäm- melse, vars tillämpning förutsätter att misstanke föreligger mot någon, får dock ej tillämpas. Tvångsmedel får ej användas i syfte att möjliggöra förverkande av egendom. Vad som i ovan nämnda bestämmelser i lagen (1990:431) om ömsesidig handräckning i skatteärenden sägs om skall härvid i stället avse . Denna lag träder i kraft . 11 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt Härigenom föreskrivs att 43 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 43 § Intagen skall inställas vid domstol eller vid nämnd som avses i 37 kap. , om domstolen eller nämnden begär det.