prop · GN031D7 · 2000-01-01 00:00:00 — Den breda internationella samverkan, som också slutligen ledde fram till krigshandlingarnas avslutande, inger likväl viss optimism för framtiden. På är västra successiva inlemmande i EU av avgörande betydelse för den fredliga utvecklingen i området. NATO, som vid sitt 50-årsjubileum antog ett nytt strategiskt grunddokument, förblir den viktigaste militära samarbetsorganisationen i . Med stöd av det alleuropeiska samarbetet i EAPR och PFF fyller NATO en central funktion i framväxten av en alleuropeisk säkerhetsstruktur. EU:s stats- och regeringschefer kunde vid toppmötet i slå fast att EU måste ha en förmåga för konfliktförebyggande verksamhet och civil och militär krishantering. En sådan EU-förmåga förutses leda till att VEU upphör att existera som organisation. Det gemensamma försvaret av EU:s NATO- medlemmar förblir NATO:s angelägenhet, och militärt alliansfria EU-medlemmar som kommer att kunna medverka fullt ut i framtida fredsfrämjande EU-operationer. Fredsfrämjande militära EU-operationer kommer dock endast att bli en realitet i de fall, då NATO inte engageras. För innebär Kölnbeslutet att vi efter beslut av kommer att kunna delta inte bara i FN-ledda och NATO-ledda utan även i EU-ledda fredsoperationer. Till de grundläggande principerna för europeisk säkerhet hör varje lands rätt att självt träffa sitt säkerhetspolitiska vägval, att inga nya skiljelinjer får skapas i och att alla stater bär ett ansvar för den gemensamma säkerheten. NATO:s utvidgning , och blev 1999 de första nya medlemmarna från den forna - skall värderas i ljuset av dessa principer. Utvidgningen är liksom EAPR och PFF, där deltar, och NATO- sammanhängande delar av en positiv förändringsprocess i europeisk säkerhet. militära alliansfrihet, som syftar till att vi skall kunna vara neutrala i händelse av krig i vårt närområde, består. Den gagnar vår egen säkerhet bäst, befäster säkerheten i vårt närområde och vår förmåga att medverka i uppbyggnaden av en alleuropeisk säkerhetsstruktur. Med sitt vida säkerhetsbegrepp och sin breda medlemskrets intar en särställning i det alleuropeiska säkerhetssamarbetet. har en central plats i konfliktförebyggande arbete och krishantering. Särskild vikt fäster vid den roll högkommissarie för nationella minoriteter spelar för att avvärja etniska konflikter. Rustningskontroll är en prioriterad uppgift för . Av särskild betydelse är utarbetandet av ett nytt Wiendokument om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder liksom de förhandlingar, som sker inom ram syftande till en anpassning av avtalet om konventionella styrkor i () efter förändrade förutsättningar. har en mycket viktig uppgift, när det gäller att stödja och främja de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatens principer. Stöd till den fortsatta demokratiska utvecklingen i är en central uppgift för . Samarbete i och , och , historisk, kulturell och språklig gemenskap har skapat en unik samhörighet mellan de nordiska länderna. Utifrån de förutsättningar, som följer av ländernas olika former för deltagande i de europeiska samarbets- och säkerhetssträvandena, fortsätter det nära samarbetet mellan dem på skilda områden. Genom och anslutning till 1999 består den nordiska passfriheten inom ramen för EU. Utbyggnaden av det svenska och nordiska samarbetet med de baltiska länderna fortsätter. Ett nordiskt-baltiskt samarbetsområde, liknande det nordiska, håller på att växa fram. Östersjösamarbetet med Östersjöstaternas råd som centralt organ har det gångna året intensifierats och breddats. Till detta knyts också stater utanför området som , , och , alla observatörer i Östersjöstaternas råd. är i färd med att utvecklas till en stark europeisk tillväxtregion. fördjupas, och förbindelserna med nordvästra ökar. Gränsöverskridande regionala utvecklingsinsatser främjar säkerheten i norr. Det är av största vikt för och övriga länder i området att , och likaväl som inlemmas i det europeiska och nordatlantiska samarbetet. Den nordliga dimensionen, som EU antog riktlinjer , öppnar nya möjligheter för EU att främja samarbete i hela norra och fäster unionens uppmärksamhet på tillväxtpotentialen i de nordliga områdena. Särskild säkerhetspolitisk betydelse har medverkan. säkerhet kan inte isoleras från europeisk och nordatlantisk säkerhet. utvecklingssamarbete med länderna i behandlas under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Under utgiftsområde 24 Näringsliv behandlas anslag för medel till näringslivsutveckling i . Samarbete utanför har ett brett och välutvecklat samarbete, såväl bilateralt som multilateralt, med länder och regioner utanför . Genom EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik och unionens breda dialog och biståndssamarbete med utvecklingsländerna har vår politik fått en ny dimension. I FN och andra internationella organisationer bidrar vårt land till att stärka internationell fred och säkerhet, till att öka respekten för de mänskliga rättigheterna, till solidaritet med folken i utvecklingsländerna och till att bekämpa de globala miljöhoten. Vårt lands omfattande och täta förbindelser med spänner över ett vitt fält från handel och vetenskapligt och kulturellt samarbete till säkerhetsskapande samarbete inom EAPR och PFF och livliga kontakter rörande utvecklingen i och . välkomnar ett ökat amerikanskt engagemang och amerikansk medverkan i olika projekt i . Det fortsatta samarbetet mellan och inom ramen för den transatlantiska agendan, särskilt det ekonomiska samarbetet, är liksom den transatlantiska dialogen mellan och av stor betydelse för . bilaterala relationer med länderna i , , , och omfattar såväl politiska förbindelser som handelsutbyte och utvecklingssamarbete. Fredsprocessen i har till största delen stått stilla. Den nya israeliska regeringens hållning har dock ökat förhoppningarna om framsteg inom såväl de palestinska som de syriska och libanesiska fredssamtalen. har fullföljt sin långa tradition av aktivt engagemang för en allomfattande, rättvis och varaktig fredsuppgörelse. Biståndssamarbetet med palestinierna syftande till att bidra till uppbyggnaden av en demokratisk palestinsk stat har fortsatt. Till följd av Bagdadregimens obstruktionspolitik har den av FN beslutade avvecklingen av massförstörelsevapen ej genomförts. De amerikansk-brittiska flygbombningarna av /99 och i mindre skala därefter har inte fört konflikten närmare en lösning. Särskilt som medlem av har aktivt deltagit i arbetet att med FN som huvudaktör säkerställa fred och slå vakt om humanitära hänsyn. Vårt land fortsätter att medverka i Barcelonaprocessen, EU:s breda samarbete med länderna kring , som syftar till att skapa välstånd och stabilitet i området. I söder om pågår en rad väpnade konflikter. stöder regionala och lokala ansträngningar att lösa dem. Afrikanska enhetsorganisationen (OAU) är engagerad i försöken att få slut på kriget mellan och . Subregionala samarbetsorganisationer medlar i och i kriget i . verkar för ett fortsatt starkt FN-engagemang i konflikthantering i . Mot bilden av krig och utbredd fattigdom står att politisk pluralism och ekonomiska reformer vinner insteg. På många håll är tillväxten god. Demokratiseringen i , folkrikaste stat, inger hopp. I har demokratin ytterligare befästs genom landets andra fria val. I Öst- och har återhämtningen efter den allvarliga ekonomiska krisen kommit igång förvånansvärt snabbt. Krisen har dock slagit hårt mot svensk exportindustri. I krisens efterföljd har inlett en demokratisering. En process har påbörjats, som trots våld och övergrepp skulle kunna leda fram till en lösning av det mångåriga problemet med det av annekterade framtida status. Konflikten mellan och om Kashmir har förvärrats och lett till att krigshandlingar återigen blossat upp. Situationens särskilda allvar understryks av att båda de sydasiatiska stormakterna öppet framträder som kärnvapenmakter. Den positiva ekonomiska och politiska utvecklingen i har fortsatt, fastän tillväxten stagnerat till följd av de finansiella kriserna i och . Demokratin har vunnit allt starkare fotfäste på kontinenten. Dock består breda klyftor mellan skilda befolkningsgrupper, och på flera håll förekommer alltjämt övergrepp mot de mänskliga rättigheterna. Trots det senaste årets fredsansträngningar fortsätter den inre väpnade konflikten i . EU:s liksom förbindelser med befinner sig i utveckling. Ett toppmöte mellan EU, och hölls 1999 i . har 1999 påtagit sig en central roll i det internationella stödet till återuppbyggnadsarbetet i efter orkanen härjningar. utvecklingssamarbete med utvecklingsländer behandlas under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. 11.3.2 Statliga insatser inom området Mänskliga rättigheter, FN, nedrustning, konfliktförebyggande och fredsfrämjande verksamhet har liksom tidigare tillhört prioriterade områden i svensk utrikespolitik. Regeringens skrivelse till (skr. 1997/98:89) om de mänskliga rättigheterna som en integrerad del av utrikespolitikens alla områden har engagerat utrikesförvaltningen bland annat i form av kompetensutveckling. I det internationella arbetet för att främja de mänskliga rättigheterna har en viktig uppgift som ordförande i den kommitté, som utarbetar en nytt protokoll till om höjd åldersgräns för soldater. spelar vidare en aktiv roll i den kommission, som utarbetar förfaranderegler inför ikraftträdandet av den antagna stadgan om en internationell brottmålsdomstol. Vårt land har också varit engagerat i det långsiktiga arbetet på utvecklingen av humanitärrätten. arbete i FN präglades i hög grad av vårt medlemskap i säkerhetsrådet och den hantering av olika kriser och andra frågor detta medförde. På svenskt initiativ fördömde säkerhetsrådet de indiska och pakistanska provsprängningarna med kärnvapen 1998. lyfte fram humanitära frågor i rådsarbetet och verkade målmedvetet för konfliktförebyggande som en naturlig uppgift för rådet. Det svenska initiativet om civilpoliser (1997) var ett led i utvecklingen av nya former för fredsfrämjande operationer. Vårt land var starkt engagerat i strävan att hålla samman säkerhetsrådet och undvika veton i Irak- och Kosovokonflikterna. Så kunde exempelvis som ordförande i rådet få enighet kring en resolution med tydliga krav på Belgradregimen. har fortsatt arbetet för att stärka FN och dess kärnverksamheter och medverkar aktivt, särskilt vad gäller säkerhetsrådet, i den pågående reformprocessen, vilken dock stannat av på grund av motsättningar inom världsorganisationen. aktiva engagemang i det internationella nedrustningsarbetet har fullföljts på en rad områden, bland annat vad gäller lätta vapen, antipersonella minor och ett kontrollsystem för konventionen om förbud mot biologiska vapen. Det av med flera länder framlagda så kallade åttanationsinitiativet erhöll starkt röststöd i , vilket gav ny energi åt de internationella strävandena efter kärnvapennedrustning. Vårt land ratificerade 1998 provstoppsavtalet av 1996 och leder arbetet på uppbyggnaden av avtalets verifikationssystem. är pådrivande i arbetet på att skapa en multinationell snabbinsatsstyrka (SHIRBRIG) till FN:s förfogande och övertog 1999 ledningen i detta arbete. Insikten om nödvändigheten att förebygga väpnade konflikter, innan de nått dithän att fredsfrämjande militära insatser blir påkallade, får allt större genomslag i det internationella samfundet. Konfliktförebyggande verksamhet kommer att få en allt viktigare roll i svensk utrikespolitik. Som en grund för denna prioritering färdigställde ett svenskt handlingsprogram - "Att förebygga väpnade konflikter" (Ds 1999:24) som givits en bred inhemsk och internationell spridning. spelar en betydelsefull roll för att stödja svensk export och svenska ekonomiska intressen utomlands, särskilt på avlägsna och svårbearbetade marknader. har arbetat särskilt för att öka svenska företags deltagande i offentliga upphandlingar. Inom handelspolitiken har förberedelserna för nästa WTO-runda varit en viktig uppgift. I en skrivelse till , "Öppen handel rättvisa spelregler" (skr. 1998/99:59), redovisade regeringen den svenska politiken på området. Utvecklingen av det ekonomiska samarbetet kring är utomordentligt viktig för vårt land, och 1998 beslutades om ytterligare för näringslivsinriktade satsningar i . Inom ramen för den första Östersjömiljarden har finansierat omfattande och framgångsrika program för upprustning av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Förutom att bevara kulturhistoriska värden har målet bland annat varit att bilda strukturer för kunskapsutbyte, att främja jämställdsarbete samt att skapa förutsättningar för turism, kulturutbyte, handel och regional utveckling och tillväxt. Den politiska arbetet i EU präglades och av tre stora frågor: utvidgningen, Agenda 2000 samt utvecklingen inom GUSP. Utvidgningsprocessen motsvarade i stora drag svenska önskemål. Medlemskapsförhandlingar har inletts med och . Såväl som synes ha goda utsikter att flyttas upp i den grupp av kandidatländer som för realförhandlingar om medlemskap. Överenskommelsen om Agenda 2000, som träffades vid i , gick i av önskad riktning vad gäller jordbruks- och regionalpolitiken, även om reformerna inte uppfyllde mera långtgående önskemål. Beslutet i att tillföra EU en militär förmåga för fredsfrämjande uppgifter ligger i linje med och initiativ inför Amsterdamfördraget. För del inriktas EU- arbetet successivt alltmera på det kommande svenska ordförandeskapet . Ansvaret att förbereda ordförandeskapet ligger /99 hos Statsrådsberedningen, som även svarar för samordningen av övergripande EU-frågor. Det särskilda 2001- sekretariat som upprättats har ansvaret för planeringen och samordningen av mötena i , därtill för samordningen av möteskalendariet och bemanningen av ordförandeposterna i rådets arbetsgrupper. UD:s press- och informationsenhet har det samlade ansvaret för press- informations- och kulturfrågor inför ordförandeskapet. har även fortsättningsvis förutom GUSP, institutionella frågor och utvidgningsprocessen - som en viktig uppgift att bevaka andra medlemsländers ställningstaganden och att bidra med utrikes- och europapolitiska aspekter på svenska ställningstaganden i EU- frågor. Departementet skall vidare stimulera en bred och fördjupad diskussion om EU:s långsiktiga utveckling och om svensk Europapolitik i ett längre perspektiv. Efterfrågan på EU-information från departementet har vuxit kontinuerligt, och särskilda medel avsätts för detta ändamål. strävanden att vidga och fördjupa samarbetet i , och har fortsatt . I mitten av kommer den fasta förbindelsen över att tas i bruk. Förbindelsen kommer att skapa nya förutsättningar för en ekonomisk utveckling inte bara i utan i hela och . presenterade den svenska och danska regeringen en rapport - en region blir till , som innehåller en rad förslag för att stimulera integrationen. var ordförande i det nordiska ministerrådet och valde att koncentrera arbetet till samverkan för ökad sysselsättning och regional miljösäkerhet. Östersjösamarbetet intensifierades och breddades . En väsentlig del av de svenska insatserna har inriktats på stöd till , , och inför kommande EU-medlemskap. Samarbetet med har givits särskild uppmärksamhet . Det för svensk utrikes- och säkerhetspolitik betydelsefulla samarbetet med , syftande till att inlemma i en regional och europeisk gemenskap, fördjupades trots försämrade handelsförbindelser till följd av den ryska ekonomiska krisen. har också aktivt deltagit i utformningen av EU:s gemensamma strategi avseende . Förslag till en framtida svensk Asienpolitik framlades av en särskild utredning. På grundval av utredningens betänkande överlämnade regeringen en skrivelse till , "Framtid med . En svensk Asienstrategi inför 2000-talet" (skr. 1998/99:61). I skrivelsen redovisar regeringen hur relationer med länderna i kan stärkas inom en rad områden som demokrati och mänskliga rättigheter, handel och investeringar, utvecklingssamarbete, miljö och forskning. 11.3.3 Effekter av de statliga insatserna Ett land av storlek kan sällan peka på att utrikespolitiken givit det eller det konkreta resultatet. Endast när det gäller sådant som direkt rör det egna landet eller på enskilda punkter i ett internationellt frågekomplex är det i allmänhet möjligt att säga att det är den svenska utrikespolitiken som haft avgörande betydelse. måste man stanna vid en värdering av den utveckling landet varit delaktig i utan att söka precisera landets bidrag till denna. Främjandet av respekt för mänskliga rättigheter, humanitärrättens utveckling, demokratins utbredning, det fortsatta nedrustningsarbetet, utveckling av internationell fredsfrämjande verksamhet, FN:s reformering och effektivisering är allt exempel på traditionellt viktiga strävanden i svensk utrikespolitik. Det är områden, där medverkan i de internationella ansträngningarna varit betydelsefulla liksom . Det är här fråga om långsiktiga processer, som väsentligen går i av önskad riktning och som kräver ett långsiktigt, aktivt engagemang för att drivas framåt. I lyfte fram konfliktförebyg- gande verksamhet och humanitära frågor, vilket alltmera måste bli en del av rådets arbetsfält som ansvarigt för internationell fred och säkerhet. För svensk europapolitik, där tillkomsten av en alleuropeisk säkerhets- och samarbetsordning utgör ett centralt mål, har utvecklingen och förra hälften av 1999 trots varit positiv. Genom EU och sitt engagemang i EAPR och PFF och genom sitt deltagande i fredsfrämjande verksamhet i det har bidragit till denna utveckling. EU:s utvidgningsprocess pågår, och ett anslutningsperspektiv har antytts för västra . tillhör de EU-länder som starkast och mest konsekvent drivit på utvidgningen, som utgör ett huvudelement i förverkligandet av en all- europeisk säkerhets- och samarbetsordning. På det militära området har EU:s fredsfrämjande förmåga stärkts inom ramen för det euro- atlantiska samarbetet, som boskillnaden upprätthålls mellan fredsfrämjande verksamhet och ömsesidiga försvarsförpliktelser. Därigenom kommer det mönster för försvarspolitisk samverkan inom EU till stånd som arbetat för. Östersjösamarbetet har intensifierats, den demokratiska och marknadsekonomiska utvecklingen i har fortsatt, och har snarare närmat sig än fjärmats från det övriga . Det är en utveckling av central betydelse för , som aktivt bidragit till genom politiska och ekonomiska satsningar, särskilt för att på olika sätt bistå de länder som kandiderar till medlemskap i . Framläggandet av den svensk-danska rapporten om innebar ett viktigt led i strävan att stimulera den ekonomiska utvecklingen inte bara i utan i hela och , vilket är ett centralt mål i svensk politik. 11.3.4 Regeringens slutsatser och prioriteringar för De mål och de områden som prioriterats i svensk utrikes- och handelspolitik skall i allt väsentligt prioriteras även . Likväl är det nödvändigt att på alla områden kontinuerligt prioritera insatserna, att analysera vilket intresse en fråga har för och vilka särskilda förutsättningar vårt land har att bidra på området. mål är att samarbetet inom skall bli lika djupt och självklart som det nordiska samarbetet. , , och medlemskap i är av avgörande betydelse för en positiv utveckling i . En särskild satsning skall göras på samarbetet med de baltiska länderna. Samarbetet i Östersjöstaternas råd skall intensifieras, och fortsatta åtgärder skall vidtas för att förbättra svenska företags ställning i . Integrationen i , som gör denna till ett av ledande tillväxtområden, skall främjas. Det är av särskild vikt att EU genom den gemensamma strategin för och på andra sätt medverkar till att landet inlemmas såväl i det ekonomiska som det säkerhetspolitiska samarbetet i . kommer att inneha ordförandeskapet i EU. Detta kräver en kraftsamling av resurser . Ett framgångsrikt svenskt ordförandeskap är ett centralt svenskt intresse. är av största betydelse för stabil fred och gemensam säkerhet i . skall aktivt stödja kandidatländernas förberedelser för medlemskapet. Vårt land skall fortsätta att arbeta för att stärka EU:s förmåga att med civila och militära medel förebygga och hantera kriser och väpnade konflikter. Särskild uppmärksamhet måste ägnas utvecklingen på . Den regeringskonferens om institutionella reformer som inleds måste skapa den beslutskraft som fordras för ett fungerande samarbete inom en utvidgad union. Reformerna inom ministerrådet och kommissionen måste vägledas av krav på öppenhet, samverkan och god förvaltningskultur. Unionens trovärdighet hos medborgarna måste stärkas. Konsumentperspektivet måste i högre grad än genomsyra arbetet med den inre marknaden. skall verka för höga skyddsnormer för hälsa, miljö och säkerhet. Ett effektivare samarbete för att bekämpa internationell brottslighet är nödvändigt. Jämställdheten ska lyftas fram. skall inom EU fortsätta att verka för större handelspolitisk öppenhet. Vårt land skall inom unionen tydligt företräda internationell solidaritet och stöd till de fattigaste länderna. Vi skall arbeta för fördjupade förbindelser mellan unionen och övriga europeiska länder och länderna runt liksom för en intensifierad transatlantisk dialog. Krav på respekt för de mänskliga rättigheterna och främjande av demokrati skall genomsyra svensk utrikespolitik. skall arbeta för en internationell rättsordning grundad på folkrätten. FN har alltid utgjort en hörnsten i svensk utrikespolitik. Vårt land skall fortsätta att aktivt stödja reformeringen av stärkandet av FN. Vi skall göra särskilda ansträngningar för att både globalt och i utveckla förmågan att snabbt och effektivt hantera kriser. Särskild vikt skall tilläggas konfliktförebyggande verksamhet med utgångspunkt i det framlagda svenska handlingsprogrammet. FN:s förmåga att förebygga och hantera humanitära kriser måste förbättras. Att rätt möta globaliseringen är en av vår tids viktigaste frågor. En fri världshandel, byggd på respekt för miljö och mänskliga rättigheter, är ett svenskt mål. Hållfasta och rättvisa spelregler för världshandeln är av avgörande betydelse. skall inom ramen för EU:s gemensamma handelspolitik verka för ytterligare liberalisering av världshandeln och förbättringar av de handelspolitiska spelreglerna inom WTO. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åtgärder, som kan underlätta utvecklingsländernas integration i det internationella handelssystemet. Dialogen mellan och näringslivet och samarbetet mellan utlandsmyndigheterna och och svenska företag skall förstärkas. Särskild uppmärksamhet skall ägnas små och medelstora företag och främjandet av svensk projektexport. Det ökade utländska intresset för som investeringsland skall tillvaratas och långsiktighet prägla investeringsfrämjandet. Underbudskonkurrens mellan länder för att locka utländska investeringar skall motarbetas. skall satsa på en mera offensiv och slagkraftig information i utlandet med tonvikt vid ekonomi, teknologi, kultur, miljö och den sociala trygghetens betydelse för dynamisk utveckling och framsteg. Kommentarer till utgiftsutvecklingen Utgifterna för beräknas bli ca högre än budgeten beroende på att anslagssparande kommer att tas i anspråk, framför allt på anslaget A1 . Ökningen på verksamhetsområdet utrikespolitiska frågor beror på att anslaget överförts till utgiftsområde 5 från utgiftsområde 17. Tabell 11.2 Utgiftsutvecklingen Miljoner kronor Utfall 1998 Anslag 1999 1 Utgifts- prognos 1999 Förslag anslag 2000 Beräknat anslag 2001 Beräknat anslag 2002 1821 1747 1919 1900 1937 1971 Internationella organisationer 679 954 907 908 914 933 Information om i utlandet 61 67 69 71 69 68 Nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor m.m. 57 58 61 59 60 61 Övriga utrikespolitiska frågor 20 45 55 46 46 33 Totalt för utgiftsområde 5 2638 2871 3011 2983 3027 3066 1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för i samband med den ekonomiska vårpropositionen 12.1 Omfattning Verksamhetsområdet omfattar anslagen utrikesförvaltningen, dvs.