prop · GN03137 · 2000-01-01 00:00:00 — har i detta syfte inlett ett samarbete med bl.a. "Tema barn" vid för att öka verkets kunskap om utred- ningsmetodik. Att uppmärksamma psykisk ohälsa hos barn och deras föräldrar Av den kartläggning som och gjorde framgår att det är vanligt att det finns uppgifter om psykisk ohälsa hos en eller flera familjemedlemmar i ärenden där familjen har gömt sig eller har väntat på uppehållstillstånd. Dessa uppgifter framkommer vanligen inte förrän det finns ett lagakraftvunnet avvisningsbeslut. I syfte att kunna ge ett bättre stöd till familjer där någon visar tecken på psykisk ohälsa är det därför viktigt att både mottagnings- och asylhandläggare har förmåga att tidigt uppmärksamma sådana tecken. En kompetensutveck- ling måste således äga rum och rutiner för dokumentation av iakttagelser och inhämtande av utlåtande om hälsotillstånd måste utarbetas. Att förstå och acceptera avlägsnandebeslut Inom pågår ett arbete med att förbättra förutsättning- arna för att de som får ett avlägsnandebeslut förstår och accepterar be- slutet. Detta är en viktig del i arbetet med att förhindra att barnfamiljer gömmer sig. Det s.k. språkvårdsprojektet, som är avslutat, har medfört att besluten nu motiveras på ett för familjerna mer förståeligt sätt. Språk- vården inom fortsätter i olika former även om själva projektet har avslutats. För att familjerna skall få så tydliga besked som möjligt om beslutets innehåll, och om nuvarande praxis, är det viktigt att det offentliga biträ- det deltar när ett avvisnings- eller utvisningsbeslut delges muntligt. Denna modell kommer att prövas för de familjer från Kosovo som kom- mer att få beslut om utvisning när deras tillfälliga uppehållstillstånd löper ut. Även återvändandearbete skall utvecklas ytterligare. Det är viktigt att återvändandeperspektivet hålls öppet under hela asyl- processen genom att t.ex. alternativa lösningar för familjens, såväl föräldrarnas som barnens, framtid diskuteras. warning system håller på att utveckla ett system för att uppmärksamma och ge stöd till barnfamiljer som verkar vara i riskzonen för att gömma sig. Ett nära samarbete mellan mottagnings- och asy- lenheter, men även med skall därför utvecklas. Syf- tet är att få ett underlag för en systematisk uppföljning av vilka familjer som valt att gömma sig och vilka omständigheter som förelegat i dessa fall. Statistikutveckling kommer att, i samarbete med och , se över statistiksystemen i syfte att utveckla en löpan- de och lättillgänglig statistik om barn under och efter asyl- och bosätt- ningsprocessen. Behovet är särskilt angeläget när det gäller de gömda barnen, men också svårt att tillgodose för just denna grupp. Asylprocessen för barn i familj delprojekt syftar till att utifrån ett barnperspektiv se över hela asyl- processen på detaljnivå. Exempel på frågor som kommer upp i denna del är en individuell handläggningsplan för barnet, samverkan mellan och vistelsekommunen, skolgång samt hälso- och sjuk- vård samt barn vars föräldrar av olika anledningar inte utövar sitt vård- nadsansvar. Det skall även nämnas att ett viktigt mål för denna del av projektet är att förkorta handläggningstiderna för barnfamiljer (se även nedan under rubriken kommit ensamma till ). Anknytningsärenden som berör barn Ansökningsprocessen i anknytningsärenden skall ses över utifrån ett barnperspektiv. Även för denna delprocess handlar det om en översyn på detaljnivå. I ett s.k. anknytningsärende kan barnet antingen vara ensamsökande eller medsökande. Då ansökan görs från hemlandet utförs utredningen av svensk utlandsmyndighet medan gör utredningen då ansökan lämnats in i , efter inresan. Barnet kan också vara den till vilken anknytning åberopas. Särskilt när det gäller de utredningar som görs vid utlandsmyndigheterna finns det skäl att se över i vilka fall så- dana skall göras och hur dessa skall gå till, samt vilken barnkompetens som kan krävas av personalen. Andra områden som kommer att bli aktuella för översyn inom Migra- tionsverket är vårdnads- och förmyndarfrågor, vem som är behörig att företräda barnet, barns rättskapacitet, god man/offentligt biträde och samverkan med sociala myndigheter. Barn som har kommit ensamma till När det gäller barn som har kommit ensamma till har Migra- tionsverket väl utvecklade rutiner för mottagning, handlägg- ning och utredning. De som handlägger dessa ärenden har utbildning och erfarenhet som gör dem särskilt lämpade för att handha utredningar med barn. Den översyn som pågår när det gäller denna grupp av barn gäller framför allt gränsdragningen mellan och kommuner- nas ansvarsområde. har i sin ambition att värna om barnets bästa i praktiken kommit att överta det ansvar som egentligen ankommer på kommunerna. Det gäller här att utarbeta gemensamma rikt- linjer för ansvarsfördelningen mellan och berörda huvudmän samt att vidareutveckla den samverkan som redan finns inom de områden där ett gemensamt ansvar har identifierats. Målet med denna översyn är bl.a. att förkorta handläggningstiderna. Tanken är att dessa barn efter en tämligen efter ankomsten till skall få ett definitivt besked huruvida de får stanna här. De barn som inte är i behov av uppehållstillstånd i och vars föräldrar meddelat att de kommer ta emot barnet i hemlandet kommer att meddelas avslag på sin ansökan. Övriga barn skall beviljas permanent uppehållstillstånd. beviljas många av de barn vars föräldrar inte kan spåras endast ett tidsbegränsat uppehållstillstånd i avvaktan på att mottagandet i hemlandet skall lösas. Denna ordning är emellertid inte tillfredsställande eftersom barnen tvingas leva i ovisshet om framtiden. Enligt en av tänkt ordning skall dessa barn i stället såvitt de inte kan återsändas till föräldrarna, andra anhöriga eller i vissa fall myndig- heterna i hemlandet omgående beviljas permanent uppehållstillstånd. Vad sedan gäller frågan om mottagande i hemlandet skall denna, enligt den här tänkta modellen, handhas av kommunerna i stället för av Migra- tionsverket. Kommunernas arbete med att spåra föräldrar och få dem att ta emot barnet, eller i vart fall återuppta kontakten med barnet, skall baseras på frivillighet från föräldrarnas sida. Arbetet med att överföra ansvar till kommunerna påbörjades och förväntas vara slutfört . Praxis i ärenden som rör barn har för avsikt att göra en större sammanställning av beslut från regeringen, och som rör barn. Tanken är att utveckla och uppdatera den sammanställning som redan finns . Den nya sammanställningen skall regelbundet uppdate- ras och i avidentifierat skick finnas tillgänglig i LIFOS, Migrations- verkets ADB-baserade system för land- och praxisinformation. Detta arbete beräknas kunna påbörjas . 3.9 Barn med utländsk bakgrund Sammanfattande beskrivning: En betydande andel av barnen som lever i har utländsk bakgrund. Stora krav ställs på introduk- tionsprocessen, liksom på de svenska myndigheter som först möter barnen. Förskolan och skolan spelar en avgörande roll för barnens introduktion i det svenska samhället. Särskilda insatser behöver riktas till vissa utsatta flickor med utländsk bakgrund. Inledning har ungefär en femtedel av alla barn i minst en förälder född utomlands. av barnen har själva invandrat. Barn med utländsk bakgrund utgör ingen enhetlig grupp. Deras föräldrar kan ha varit bosatta i eller vara nyanlända, och deras sociala och ekonomiska villkor liksom deras kulturella och religiösa bakgrund kan vara mycket varierande. För att barn med utländsk bakgrund skall få samma rättigheter och möjligheter som andra barn krävs bl.a. att förskolan och skolan präglas av en öppen attityd till mångfalden i samhället. De måste också vara trygga och attraktiva mötesplatser för alla oavsett deras etniska och kulturella bakgrund. Introduktion av barn som har fått uppehållstillstånd av flykting- eller flyktingliknande skäl Regeringen har i propositionen , framtiden och mångfalden från invandrarpolitik till integrationspolitik (prop. 1997/98:16) lagt fast vad som bör ingå i ett kommunalt introduktionsprogram. Bland annat skall nyanlända barn och ungdomar uppmärksammas och introduktions- programmet utformas för att de på bästa sätt skall kunna delta i förskole- och skolverksamheten. (f.d. ) konstaterar i sin utvärdering av det samordnade flyktingmottagandet åren 1991 1996 att barnen ofta har haft en undanskymd plats i introduktions- programmen. Anledningen är att de kommunala tjänstemännen i regel har fokuserat på familjen som helhet och därigenom inte har sett barnen som egna individer. undersökningar tyder på att förbättringar har skett. I en under- sökning av avseende framkommer att två tredjedelar av de tillfrågade kommunerna upprättar särskilda introduk- tionsplaner för barn och ungdomar. För mycket små barn är det knappt var tredje kommun som upprättar en plan för barnets introduktion. Intro- duktion för förskolebarn genomförs i särskild förskola i en tredjedel av kommunerna, medan övriga kommuner tillhandahåller introduktion i ordinarie förskola. Deltagandet i förskoleverksamhet kan vara av avgörande betydelse för barn med utländsk bakgrund. I förskolan möts barn med olika etnisk bakgrund i en svenskspråkig miljö under just de tidiga småbarnsår då språkinlärning är som lättast. Genom att många kommuner utestänger barn till arbetslösa föräldrar har många barn med utländsk bakgrund tyvärr gått miste om förskolans pedagogiska verksamhet. Bland annat därför införs förskoleverksamhet för barn till arbetslösa föräldrar från . Barn i familjer som har vistats i och som har kommit hit som flyktingar är i en särskilt utsatt situation. De har ofta upplevt en svår flyktingsituation och behöver stöd för att kunna gå vidare. Barn som börjar i svensk skola utan att ha genomgått förskola behöver hjälp för att ta igen det försprång som förskolebarnen har. Skolbarnen i sin tur kan ha haft oregelbunden skolgång och tvingats byta skolsystem i . För- äldrarna kan vara analfabeter eller endast ha kort skolutbildning. Under- sökningar visar att många av dem som kom till i tonåren inte har lyckats inhämta kamraternas försprång beträffande kunskaper i svenska och att denna kunskapsbrist följer dem i vuxen ålder. Barns och ungdomars förmåga att tillgodogöra sig verksamheten inom förskola och skola har nära samband med deras fysiska och psykiska hälsa. Det är därför nödvändigt att de, inom ordinarie förskoleverksamhet och skola, får möjlighet att bearbeta sina upplevelser genom att arbeta med t.ex. bild, form och drama. Det är viktigt att tillhandahålla profes- sionell hjälp till dem som behöver bearbeta svåra upplevelser. Nyanlända barn och ungdomar bör erbjudas fritidssysselsättning inom ramen för introduktionsprogrammen genom samverkan med frivillig- organisationer. För dem som bor i bostadsområden där det svenska språ- ket talas i liten utsträckning är det särskilt viktigt att få möjligheter att etablera svenska kontakter inom ramen för sina fritidsaktiviteter. För ungdomar som inte är skolpliktiga bör insatserna syfta till att snabbt få dem att delta i samma aktiviteter som infödda ungdomar. De bör påbörja gymnasieutbildning eller någon annan form av utbildning . Sfi-undervisningen bör utgå från den enskilde individens erfarenheter och förutsättningar. samlade arbete kring barn och ungdomar har främst inriktats på skolfrågor. Verket har också initierat och givit bidrag till flera utvecklingsprojekt bedrivna av eller inriktade på barn och ungdomar. En särskild satsning har initierats kring våld och konflikter inom familjen och unga flickors situation i samverkan med och en rad invandrarorganisationer. Tillsammans med bl.a. Röda korsets ungdomsdistrikt i har verket inlett ett arbete kring ökad delaktighet i skolan. Utsatta flickor uppmärksammades problemet med att flickor med annan etnisk och kulturell bakgrund än majoritetssamhället avbryter sin skolgång redan i och att andra avstår från gymnasiestudier. Det förekommer likaså både tonårsäktenskap och äktenskap som arrange- ras av familjen, ibland mot flickans vilja. Då djupare kunskap saknades om omfattningen av tonårsäktenskap och om hur vanligt det är att flickor avbryter sin skolgång till följd av gravi- ditet eller andra familjeskäl fick regeringens uppdrag att studera problemet. Verket skulle i samarbete med i första hand , och , undersöka i vilken omfattning det förekommer generations- och kulturkonflikter som får till följd att flickor med annan etnisk och kulturell bakgrund än majoritets- befolkningen söker samhällets stöd för att flytta hemifrån eller att de drabbas av psykisk ohälsa. Verket skulle också undersöka hur vanligt det är att flickor avbryter sin skolgång till följd av äktenskap, graviditet eller andra familjeskäl. har redovisat uppdraget i rapporten oss tala om flickor (rapportserie 2000:6). Det framgår bl.a. att det är ett relativt litet antal flickor som befinner sig i en utsatt situation, men att problemet kan vara stort för dem som är berörda. I rapporten föreslår en rad åtgärder i syfte att underlätta situatio- nen för dessa flickor. Rapporten bereds nu inom . Som komplement till uppdrag skulle Ungdoms- styrelsen identifiera de erfarenheter som finns hos kommuner och organisationer som arbetar med att stärka ställningen i samhället för flickor med annan etnisk och kulturell bakgrund. Uppdraget genomfördes i samverkan med . Uppdragets syfte var att samman- ställa kunskap och erfarenheter som är lämpliga att sprida till andra som arbetar med dessa frågor på lokal nivå. skulle dess- utom komma med förslag till en handlingsplan som skall innehålla en strategi för hur slutsatserna från regeringens uppdrag till Integrations- verket samt egna erfarenheter av arbetet skall spridas. Även detta uppdrag har redovisats till regeringen. 3.10 Barn och idrott Sammanfattande beskrivning: Idrotten spelar en stor roll i många barns och ungdomars liv. Idrott kan positivt påverka barns hälsa. Inom idrotten kan också barn lära sig att respektera regler och att delta i ett praktiskt demokratiskt arbete på basnivå. Idrottens roll för barn Med idrott för barn avses i allmänhet idrott . Barn- idrott syftar till att lära barn olika idrotter och utveckla fysiska grundfär- digheter. Barnets allsidiga utveckling är i allmänhet normgivande för verksamheten. Idrotten spelar en viktig roll i många barns uppväxt. Genom att idrotta får de utlopp för sin glädje och sin spontanitet. De får också tillfälle att utveckla sin motorik. De attityder och värderingar som förmedlas genom idrotten präglar i stor utsträckning barns och ungdomars personliga utveckling. På så sätt kan de från unga år anamma en aktiv livsstil vilken i förlängningen leder till en förbättrad hälsa. Idrotten har även en stor betydelse för barnens demokratiska skolning. Alla medlemmar i en idrottsförening, oberoende av ålder, har möjlighet att vara delaktiga i de beslut som formar verksamheten. En viktig del av idrottens demokratiska fostran är att alla barn kan lära sig påverka genom att ta ansvar för sig själv och sin grupp, inte minst i den vardagliga trä- ningen och tävlingen. Idrottens föreningsliv är således en viktig uppfostringsmiljö för många barn och ungdomar. Med en riktigt utformad verksamhet lär sig barnen respektera varandra som kamrater och medtävlare. Att glädjas åt varand- ras framgångar och stötta varandra vid motgångar är viktiga delar av idrottsgemenskapen. Idrotten bidrar också till att barn och ungdomar lär sig att respektera normer och beslut, exempelvis av domare. Detta är ett viktigt inslag i demokratifostran. De olika s.k. fair-playkampanjer som idrottsrörelsen bedrivit understryker idrottens vikt som fostrare. Det är givetvis också viktigt att barn och ungdomar involveras i beslutsfattandet inom idrotts- rörelsen . Barn utvecklas olika snabbt i olika avseenden vilket ställer särskilda krav på idrottsledarna. Det är också viktigt att hänsyn tas till flickors och pojkars olika villkor och förutsättningar i idrotten. Många signaler tyder på att flickor inte får samma förutsättningar att utöva idrott som pojkar av tradition haft. Det är nödvändigt att särskild uppmärksamhet ges åt flickidrotten. Detsamma gäller ibland också möjligheterna för barn och ungdomar med utländsk bakgrund att idrotta. Idrott för barn utövas bäst i enkla former i barnens närområde. Det är en viktig uppgift för idrottsrörelsen att i samverkan med kommunen göra detta möjligt. Lättillgängliga grönområden i bostadsområdena och öppna skolgårdar ger goda förutsättningar för detta. Barn kan få ett livslångt idrottsintresse om de erbjuds möjligheter att pröva på flera idrotter. På så sätt förhindras även för tidig specialisering. Insatser för barn och ungdomar är en viktig del av idrottsrörelsens verk- samhet. Idrottsrörelsen har ett särskilt ansvar med hänsyn till det stora antal barn och ungdomar som är verksamma inom idrotten. Det statliga lokala aktivitetsstödet syftar till att stödja de lokala föreningarnas barn- och ungdomsverksamhet. Möjligheten att idrotta får inte bli en klass- fråga. Regeringen anser därför att de medel som tillförs idrotten från AB bör användas som en förstärkning av idrottens lokala barn- och ungdomsverksamhet. Pågående satsning Regeringen beslutade att avsätta medel ur Allmänna arvsfonden för utveckling och förnyelse av lokal idrottsverksamhet till förmån för barn, ungdomar och personer med funktionshinder. För avsattes i denna satsning. För att stimulera det lokala föreningslivet finns nu möjlighet för främst lokala föreningar att få stöd för att förnya och utveckla sin verk- samhet. Medlen ska fördelas till lokala projekt inom några utpekade områden där ökad integration och jämställdhet har lyfts fram som särskilt viktiga. 3.11 Barn och kultur Sammanfattande beskrivning: Barn och ungdomar har en fram- skjuten plats i den nationella kulturpolitiken. Barns möjlighet till del- aktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget skapande prioriteras högt. Kulturen är en viktig del av skolans arbetssätt. Allmänt I artikel 31 slås barnets rätt att fritt delta i det kultu- rella och konstnärliga livet fast. Konventionsstaterna skall respektera och främja barnets rätt att till fullo delta i det kulturella och konstnärliga livet och skall uppmuntra tillhandahållandet av lämpliga och lika möjligheter för kulturell och konstnärlig verksamhet samt för rekreation- och fritids- verksamhet. har det i rått politisk enighet om att insat- ser för barn och ungdomar skall ha en framskjuten plats i den nationella kulturpolitiken. I beslut om en ny inriktning på den nationella kulturpolitiken (prop. 1996/97:3, bet. 1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129) har barn och ungdomar en framträdande roll och målgrupp för många av de kulturpolitiska reformer som genomfördes med anled- ning av detta är barn och ungdomar. Som exempel kan nämnas inrättan- det av ett omfattande stöd till inköp av litteratur till folk- och skolbiblio- tek som i första hand avser inköp av böcker för barn och ungdomar. Andra exempel är stöd till läsfrämjande verksamhet bland barn och ung- domar; inrättandet av stöd till verksamhet med länskonstnärer med syfte att sprida, stimulera och öka kunskapen om konst och kultur, framför allt bland barn och ungdomar; inrättandet av ett särskilt stöd till regionala resurscentrum för film och video som i omfattande grad arbetar för och med barn och ungdomar; samt inrättandet av nationella uppdrag, bl.a. inom områdena barn- och ungdomsteater respektive ungdomskultur. Innehavare av det nationella uppdraget inom barn- och ungdomsteater är 2002 Teater i , som arbetar såväl med professionell teater för barn och ungdomar som amatörteater och öppen skapande verksamhet för barn, ungdomar och vuxna. Uppdra- get inom ungdomskulturområdet innehas av som har en omfattande ungdomsverksamhet med utgångspunkt i nycirkustraditionen. Även bland övriga nationella uppdrag är inrikt- ningen mot barn och ungdomar betydande. Innehavare av musikuppdra- get är t.ex. () som arbetar med att vara initiativtagande och pådrivande när det gäller att utveckla nya former av samverkan mellan de kommunala musik- och kultur- skolorna, den allmänna skolan och kulturlivet. Museiuppdraget, som innehas av , innebär att utveckla barn- och ung- domsverksamhet med utgångspunkt i den lokala historien och kultur- miljön. De statliga kulturinstitutionerna har ett permanent åliggande att priori- tera barn och ungdomar i sin verksamhet. Detsamma gäller de tre R:en Rikskonserter, och Riksutställningar. De fria teatergrupperna står för ungefär hälften av landets totala pro- duktion av barn- och ungdomsteater. har staten kraftigt utökat stödet till de fria teater-, dans- och musik- grupperna, bl.a. för att ge bättre turnémöjligheter. () är barn och ungdomar en viktig målgrupp. SFI stöder bl.a. regional verksamhet och film i skolan, liksom produktion av film riktad till barn och ungdomar. är den statliga myndighet som ansvarar för att barn- och ungdomsaspekten beaktas inom kulturområdet. uppdrag är att bl.a. via bidragsgivningen till regionala och lokala kulturinstitutio- ner, utveckla verksamheter för barn och ungdomar i hela landet. Kultur- rådet fördelar även bidrag till centrala amatörorganisationer och medel till utvecklingsprojekt som främjar ungdomars eget skapande. Kultur- rådet utvärderar och utreder vidare statliga insatser samt samlar och spri- der information om barn- och ungdomskultur. I propositionen Från patient till medborgare (prop. 1999/2000:79) har regeringen föreslagit att statens insatser för ökad tillgänglighet till kultur- sektorn för personer med funktionshinder bör förstärkas. Detta gäller även tillgängligheten för barn och ungdomar med funktionshinder. Några exempel som nämns är tillgången till film och lättläst litteratur för barn och ungdomar. Inom ramen för regeringens nya minoritetspolitik (prop. 1998/99:143) har avsatts för att stödja utgivningen av litteratur och kulturtidskrifter på minoritetsspråken samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. I de förordningar som reglerar dessa statsbidrag fram- går att medlen kan användas till att stödja dels barn- och ungdomslitte- ratur, dels barntidskrifter på minoritetsspråk och invandrarspråk. Kultur i skolan Eftersom alla barn går i skolan är det oftast där barn möter kultur i olika former både som konsumenter och producenter av kultur. Barn är flitiga kulturkonsumenter. Det är ofta tillsammans med klasskamrater i skolan och barnomsorgen som barnen möter dansen, teatern och den levande musiken. Det blir också allt vanligare att professionellt verksamma konstnärer, musiker eller dansare driver barn- och ungdomsprojekt inom skolans ramar. Många museer, liksom folkbibliotek, får regelbundet besök av skolklasser vilket innebär att jämförelsevis många besökare är barn och ungdomar. Skolbio är en välkänd och uppskattad aktivitet i många svenska kommuner. Kreativitet och skaparkraft är en annan aspekt av kulturens roll i sko- lan. En skapande förskola och skola är grunden för all kulturell utveck- ling. Att träna sina sinnen genom att ta del av konstnärliga uttrycksformer i ord, bild, rörelse, ljud och musik innebär att även träna sin empatiska förmåga. En kreativ skola ger barnen kommunikativ kompetens som gör att de kan tolka, förstå och hantera den verklighet de lever i. har och regeringens uppdrag att tillsammans stärka och vidareutveckla arbetet med kultur i skolan på nationell nivå. Som grund för arbetet ligger bl.a. de förslag som presenterades av arbetsgruppen Kultur i skolan (Ku 1995:A) i skrivelsen En strategi för kultur i skolan (Ds 1998:58). Vidare har statsrådet tillsatt en samarbetsgrupp (U 1999:G) för frågor om kultur i skolan. Samarbetsgruppen, som skall vara verksam 2001, skall utforma riktlinjer och välja insatsområden rörande kultur i skolan på nationell nivå. En utgångspunkt för gruppens överväganden är skolans inre verksamhet och dess strategiska betydelse i ett långsiktigt arbete för ökad kulturell delaktighet. Några få insatsområden skall väljas ut med hög relevans för det lokala utvecklingsarbetet i skolan.