prop · GN031D11 · 2000-01-01 00:00:00 — Arbetslösheten har minskat i alla län. Arbetslösheten varierade mellan i och i . EU:s sysselsättningsriktlinjer lämnade in en nationell handlingsplan för sysselsättning till EU- kommissionen. handlingsplan bygger, liksom övriga medlemsländers, på de riktlinjer för sysselsättning som antogs av ministerrådet . Amsterdamfördraget fastställer en procedur för samordning och övervakning av medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Sysselsättningsriktlinjerna skall infogas i nationella handlingsplaner för sysselsättning som utarbetas av medlemsstaterna i ett flerårigt perspektiv. handlingsplan är en uppföljning av den handlingsplan som presenterades . På grundval av handlingsplanerna kommer rådet att granska genomförandet av medlemsstaternas sysselsättningspolitik. EU:s sysselsättningsriktlinjer är indelade i fyra huvudområden; att förbättra anställbarheten, att utveckla företagarandan, att uppmuntra företagens och de anställdas anpassningsförmåga samt att stärka jämställdhetspolitiken. Inom varje huvudområde finns ett antal riktlinjer som anger vad länderna bör göra och i vissa fall finns konkreta mål som länderna skall sträva efter att uppnå. Europeiska socialfonden bör därvid användas för att stärka stödet för genomförandet av riktlinjerna. Sysselsättningsriktlinjerna, vars inriktning aktivt har påverkat, ligger väl i linje med den svenska arbetsmarknadspolitiken och innebär framförallt att förhindra långtidsarbetslöshet bland alla grupper i samhället genom en ökad prioritering av utbildning och aktiv arbetsmarknadspolitik för att därigenom öka anställbarheten hos de arbetslösa. I tre fall anger riktlinjerna kvantitativa mål för medlemsländernas sysselsättningspolitik. För det första skall alla arbetslösa ungdomar erbjudas arbete, åtgärd, utbildning eller någon annan aktiverande insats . För det andra skall motsvarande erbjudas arbetslösa vuxna . Slutligen skall andelen arbetslösa som deltar i aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder uppgå till genomsnittet för de tre mest framgångsrika länderna, vilket är . uppfyller de tre kvantitativa målen. I flera fall är regeringens ambition mer långtgående än vad riktlinjerna anger, bl. a. vad gäller åtgärder för unga arbetslösa. 5.3.2 De viktigaste statliga insatserna inom området Arbets- och kompetenslinjen är grunden i den svenska arbetslivs- och arbetsmarknadspolitiken. Aktiva insatser prioriteras före passivt understöd för att främja en snabb platstillsättning och motverka långtidsarbetslöshet och utslagning från arbetsmarknaden. Det innebär att de som har svårigheter att få eller behålla ett arbete i första hand skall erbjudas utbildning eller andra kompetenshöjande insatser för att öka sina möjligheter till anställning. Dessa insatser tillsammans med en effektiv platsförmedling förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt och motverkar därigenom inflationsdrivande flaskhalsar. Det är även av stor betydelse att arbetslivet främjar kompetensutveckling. Arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken är viktiga instrument för att förbättra jämställdheten mellan kvinnor och män i arbetslivet och därmed även i samhällslivet i övrigt. Arbetsmarknadspolitiken är ett centralt instrument för att nå regeringens övergripande mål om tillväxt, stabilitet och rättvis fördelning och därmed för att nå de kortsiktiga målen om halverad arbetslöshet och ökad sysselsättning samt det långsiktiga målet om full sysselsättning. befinner sig i en högkonjunktur. Centrala uppgifter för arbetsmarknadspolitiken är därför att snabbt och effektivt tillsätta de lediga platserna och att stimulera arbetskraftens rörlighet i syfte att öka sysselsättningen samt motverka inflationsdrivande flaskhalsar och bristsituationer. Arbetsmarknadspolitiken har också till uppgift att värna om svaga grupper på arbetsmarknaden. Det är ytterst angeläget att de långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna får del av den uppgång som sker på arbetsmarknaden. Det förstärkta anställningsstödet för personer med långa arbetslöshetstider är ett sätt att stärka dessa personers möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. De förändringar som äger rum strävar till att höja effektiviteten inom arbetsmarknadspolitiken bl.a. genom en tydligare målsättning om att insatserna skall leda till arbete. Detta sker dels genom en ökad prioritering av utbildnings- och kompetenshöjande insatser, dels genom en förstärkt verksamhetsuppföljning. Färre typer av åtgärder och ett förenklat arbetsmarknadspolitiskt regelverk bidrar också till att höja effektiviteten inom arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadspolitiken bör utvecklas så att den också förenar miljö- och sysselsättningsmål och påskyndar omställningen till en ekologisk hållbar utveckling. Arbetsmarknadspolitiken är också av betydelse när det gäller att motverka regionala obalanser. Arbetslivspolitiken skall främja arbetslivets utveckling med möjlighet till personlig utveckling och arbete för den enskilde samt ökad tillväxt och produktivitet genom ny teknik, organisationsförändringar, kompetensutveckling och en sund lönebildning. Den har till uppgift att förebygga arbetsskador och ohälsa i arbetslivet och därigenom motverka utslagning samt att hjälpa människor tillbaka i arbete. En annan viktig uppgift är att utveckla ny kunskap och att föra kunskaper och erfarenheter vidare, så att arbetsmiljöarbetet kan förbättras ytterligare. Arbetslivspolitiken skall också motverka en uppdelning av arbetslivet vad gäller arbetsvillkor, bl. a. de olika villkor som råder mellan kvinnor och män på grund av den könsuppdelade arbetsmarknaden och den ojämna fördelningen av ansvaret för hem och barn. Till arbetslivspolitiken hör också frågor bl.a. om arbetsrätt och arbetstider. Ett bra arbetsliv och fungerande spelregler på arbetsmarknaden ökar produktiviteten samt främjar ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Inom ramen för jämställdhetspolitiken fortsätter arbetet med att omfördela makt och inflytande mellan kvinnor och män i samhället. Ett centralt mål för regeringens politik för arbete och tillväxt är att det råder lika villkor för män och kvinnor på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Staten som arbetsgivare utgör en del av den statliga förvaltningspolitiken. Området omfattar främst hur staten som arbetsgivare behandlar frågor om personal- och chefsförsörjning, personalutveckling och personalrörlighet samt löne- och anställningsfrågor. I enlighet med vad som sades i budgetpropositionen för (prop. 1997/98:1, Utg.omr. 14, s. 80 ff.) åläggs myndigheterna att inom ramen för regeringens system för arbetsgivarpolitisk uppföljning redovisa sin kompetensförsörjning och de mål som gäller för denna. De redovisningskrav som regeringen har riktat till myndigheterna fokuserar på fyra områden som ur ett övergripande perspektiv har särskild betydelse för kompetensförsörjningen: - åldersstruktur, - könsfördelning, - personalrörlighet samt - lönenivåer och löneutveckling. Regeringen fäster särskild vikt vid myndigheternas åtgärder för att eliminera osakliga löneskillnader mellan könen och främja den etniska och kulturella mångfalden. En samlad redovisning av innevarande års uppföljning har lämnats i regeringens skrivelse 1998/99:150 Årsredovisning för staten 1998. 5.3.3 Effekter av statliga insatser Arbets- och kompetenslinjen har varit vägledande för insatserna inom arbetsmarknadspolitiken, vilket också visat sig ge positiva resultat. De lediga platserna har tillsatts relativt snabbt. Flaskhalsar och bristyrken har i stort kunnat motverkas. Regionalt har dock bristsituationer uppkommit inom vissa yrkesområden, främst sådana yrken som kräver högskoleutbildning. Arbetslösheten och långtidsarbetslösheten har minskat kraftigt. Grupper med en svagare anknytning till arbetsmarknaden såsom ungdomar, arbetshandikappade och personer med utländsk bakgrund har prioriterats till de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna genom att de fått en större andel av åtgärdsplatserna än vad de utgör av de arbetslösa. För ungdomarna har såväl arbetslösheten som långtidsarbetslösheten minskat kraftigt, vilket är ett resultat av regeringens starkt uttalade ambition att ingen ungdom skall vara arbetslös eller mer utan att få ett erbjudande om ett arbete eller utbildning. Antalet sysselsatta och arbetslösa arbetshandikappade och utländska medborgare har utvecklats på ungefär samma sätt som för övriga. En bidragande orsak till den positiva utvecklingen har varit, förutom konjunkturuppgången, regeringens utbildningssatsning . JämO har en central roll i arbetet för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet och för att se till att jämställdhetslagen följs. Den budgetförstärkning som JämO erhöll inför har möjliggjort en lång rad satsningar för att effektivare medverka i jämställdhetsarbetet på arbetslivets område. Framför allt inom områdena information och opinionsbilding samt aktiva åtgärder har verksamheten intensifierats. Vidare har resurstillskottet betytt att driften av JämO:s verksamhet har kunnat rationaliseras. Verksamheten inom arbetslivsområdet har genom en ökad inriktning av forskningen mot arbetsorganisationsfrågor, ett effektivare tillsynsarbete genom bland annat ett bättre sama bete mellan myndigheter, ökad kunskapsåterföring till bland annat näringslivet, till andra myndigheter samt universitet och högskolor, nätverksbildande och bättre informationsutbyte sammantaget gett förbättrade förutsättningar för att forsknings- och utvecklingsresultat samt tillsyn kan bidra till en positiv utveckling av arbetslivet. 5.3.4 Regeringens slutsatser För att uppnå regeringens mål om en ökad sysselsättning respektive halverad öppen arbetslöshet är det viktigt att arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken än mer inriktas mot att främja tillväxten i ekonomin. Viktiga instrument inom arbetsmarknadspolitiken för att uppnå målen är en fortsatt prioritering av en snabb tillsättning av de lediga platserna som de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör användas mer strategiskt för att motverka flaskhalsar och bekämpa långa tider utan reguljärt arbete. Den inriktning som regeringen redan påbörjat med en ökad satsning på yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning framför praktikåtgärder för att motverka bristyrken och flaskhalsar bör fortsätta. är det viktigt att de arbetsmarknadspolitiska medlen används på ett sådant sätt så att oönskade undanträngnings- och inlåsningseffekter minimeras. Det är även ytterst angeläget att de svaga på arbetsmarknaden, i synnerhet de långtidsinskrivna, får del av den förbättrade arbetsmarknadssituationen genom att de i ökad utsträckning får det stöd och de kompetenshöjande insatser som behövs för att de skall få arbete. Det införda förstärkta anställningsstödet är ett av de medel som finns att tillgå. Många människor med utländsk bakgrund har en mycket svag förankring på arbetsmarknaden. Detta är ett stort resursslöseri ur flera synvinklar. I många fall saknar dessa personer sådana kontaktytor med svenska arbetsmarknaden, som kan vara en nödvändig förutsättning för att få jobb. Det är angeläget att kvinnor och män med med utländsk bakgrund får möjlighet till arbetsmarknadskontakter och att ekvivalering och anpassning av deras yrkeskunskaper förbättras, så att deras kompetens kan tas tillvara på den svenska arbetsmarknaden. Det är även viktigt att i konjunkturuppgången rikta insatser mot redan anställda för att motverka att bristyrken uppkommer. kan arbetslösa som ersätter dem som deltar i olika kompetenshöjande insatser få den arbetslivserfarenhet som krävs för att öka sina chanser till ett reguljärt arbete. De arbetsmarknadspolitiska medlen måste också även fortsättningsvis fördelas på sådant sätt att de tilltagande regionala obalanserna motverkas. En av regeringens ambitioner inom arbetslivspolitiken är att förbättra förutsättningarna för moderna arbetsorganisationer i arbetslivet. Dessa kännetecknas bland annat av delaktighet, helhetsperspektiv, integration, jämställdhet mellan kvinnor och män, kompetensutveckling av de anställda samt en god arbetsmiljö i övrigt. Regeringen skall även verka för att individer inte skall förslitas, skadas och slås ut från arbetslivet. Ökad kunskap och kompetens i arbetslivet skall bidra till ökad sysselsättning och tillväxt. Regeringen avser vidare att lämna en proposition till med förslag till förändringar av ramverket för lönebildningen. a. kommer förslag att läggas om uppgifterna och befogenheterna för ett förstärkt medlingsinstitut. Regeringens uppfattning är att ett säkert och utvecklande arbetsliv är en förutsättning för det pågående arbetet med att åstadkomma en ekologisk hållbar utveckling. En redovisning av hur jämställdhetspolitiken utvecklats kommer att lämnas till i en skrivelse . 5.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet Arbetsmarknadspolitiken är en integrerad del i den ekonomiska politiken och regeringens sysselsättningspolitik genomsyrar alla politikområden liksom arbetet för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Regeringens utbildningssatsning anknyter i högsta grad till arbets- och kompetenslinjen inom arbetsmarknadspolitiken. Detta gäller även de stöd som finns till ökat företagande och ökad sysselsättning. De ökade statsbidragen till kommunerna, en nivåhöjning med jämfört med , innebär möjligheter för kommunerna att behålla och utöka sin personalstyrka. Därutöver kan nämnas åtgärder såsom nedsättning av arbetsgivaravgiften, lättnader i ägarbeskattningen, möjligheter att kvitta underskott i nystartad näringsverksamhet mot inkomst av tjänst, rätt till tjänstledighet för att starta eget företag och ett treårigt program för småföretagsutveckling, förnyelse och tillväxt. 5.5 Skatteavvikelser Samhällets stöd inom utgiftsområdet redovisas i huvudsak som anslag på statsbudgetens utgiftssida. Vid sidan av de stöd som redovisas via anslag finns dock fr.o.m även stöd på statsbudgetens inkomstsida i form av särregler i skattelagstiftningen. Ett sådant stöd brukar betecknas som saldopåverkande skatteavvikelse. Om en sådan förmån på budgetens inkomstsida slopas leder detta till en budgetförstärkning för den offentliga sektorn. Skatteavvikelse Brutto mdr kr Skatteavvikelse Netto mdr kr 1999 2000 1999 2000 Saldopåverkande skattekreditering vid anställningsstöd Den arbetsmarknadspolitiska åtgärden anställningsstöd utgår fr.o.m i form av en skattekreditering på arbetsgivarens skattekonto. Detta innebär att utgifterna för anställningsstöd på anslaget A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder kommer att upphöra. kommer dock de som erhållit beslut om anställningsstöd före fortfarande att erhålla det i form av bidrag. Kostnaden för anställningsstöd kommer istället i form av minskade skatteintäkter på budgetens intäktssida. Detta beräknas inklusive regeringens förslag avseende det förstärkta anställningsstödet medföra en skattekreditering av , eller m a o minskade skatteintäkter på samma belopp. Tabell 2.4 Utgiftsutvecklingen för de i utgiftsområde 14 ingående verksamheterna Miljoner kronor Utfall 1998 2 Anslag 1999 1 Utgifts- prognos 1999 2 Förslag anslag 2000 Beräknat anslag 2001 Beräknat anslag 2002 Arbetsmarknad 34 Arbetsliv 5 534 5 381 5 553 5 435 5 450 5 474 Jämställdhet mellan kvinnor och män 36 33 50 30 31 31 Staten som arbetsgivare 8 059 8 143 7 739 7 758 7 784 7 906 Totalt för utgiftsområde 14 47 668 47 971 48 796 46 130 46 251 46 642 1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för i samband med den ekonomiska vårpropositionen. 2 Utfall 1998 och utgiftsprognos1999 inkluderar äldreanslag. 6.1 Omfattning och ändamål () svarar för hu- vuddelen av den arbetsmarknadspolitiska verk- samheten. Utgifterna under verksamhetsområ- det avser arbetsmarknadspolitiska åtgärder, särskilda åtgärder för arbetshandikappade, AMV:s förvaltningskostnader, Europeiska socialfonden, () samt bidrag till administration av grundbelopp. Inom verksamhetsområdet finns även avgiftsfinansierade verksamheter såsom Arbetslivstjänster och som inte redovisas på statsbudgeten. 6.2 Utgiftsutveckling Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen Miljoner kronor (löpande priser) Utfall 1998 2 Anslag 1999 1 Utgifts- prognos 1999 2 Förslag anslag 2000 Beräknat anslag 2001 Beräknat anslag 2002 34 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för i samband med den ekonomiska vårpropositionen. 2 Utfall 1998 och utgiftsprognos1999 inkluderar äldreanslag. Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall Antalet anställda inom uppgick vid års- skiftet 1998/99 till 11 100 personer, varav 9 200 på arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsinsti- tut. De konjunkturberoende arbetsmarknadspo- litiska åtgärderna, den yrkesinriktade rehabilite- ringen samt utbildning i företag hade i genomsnitt 173 000 deltagare som 55 000 personer var anställda med löne- bidrag eller i skyddad anställning hos offentliga arbetsgivare (). Motsvarande uppgifter för var drygt 170 000 respektive 56 500 personer. De beräknat ökade utgifterna jämfört med föregående år beror främst på ökade utgifter under anslaget A 4 m.m. för samt att statliga ålderspensionsavgifter belastar anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder . Den beräknat minskade medelsförbrukningen förklaras av minskade resurser under sist nämnda anslag utifrån det förbättrade konjunkturläget. Förändringar Omläggningen till en mer tillväxtinriktad ar- betsmarknadspolitik har fortsatt vilket bl.a. in- neburit en prioritering av platsförmedling samti- digt som omfattningen av den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen ökat kraftigt . Praktikåtgärderna har minskat i motsvarande omfattning. Detta är bl.a. resultatet av att regeringen avskaffade det s.k. volymmålet för de arbetsmarknadspolitiska åt- gärderna. AMV har för bytt redovisningsprincip vilket minskade anslagsbelastningen under anslagen A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, A 3 Särskilda åtgärder för arbetshandikappade samt det under utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet uppförda anslaget A 1 Bidrag till arbetslöshetsersättning. AMV tillämpar nu en kassamässig redovisning vilket innebär att bidrag som utbetalas med i princip en månads eftersläpning avräknas mot det budgetår då betalningar sker. har utbetalningar som skett före brytdag för årsbokslut belastat föregående budgetår. Bakgrunden till den förändrade redovisningprincipen är att regeringen delat bedömning att bidragen under anslaget i enlighet med nationalräkenskaperna bör definieras som transfereringar och att anslagsavräkningen därför skall ske kassamässigt. Vid omläggningen för uppstod till följd av detta en engångseffekt genom att anslagen endast belastade med elva månaders bidragsutbetalningar i stället för tolv. Kommande budgetår påverkas inte av ändringen eftersom införandet av den kassamässiga redovisningen innebär att anslagsbelastningen jämfört med tidigare ökar som den minskar . beslutade på regeringens förslag i budgetpropositionen för att AMV i likhet med får använda för tillfälliga personalför- stärkningar vid arbetsförmedlingar och arbets- marknadsinstitut (prop. 1998/99:1, bet. 1998/99:AU1, rskr. 1998/99:105). Regelförenklingsarbetet har fortsatt och har praktikåtgärderna arbetslivsutveck- ling och arbetsplatsintroduktion sammanförts till åtgärden arbetspraktik. Regeringen aviserade ekonomiska vårproposition förenkling- ar av reglerna för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Under anslaget Arbetsmark- nadspolitiska åtgärder förtydligas också utform- ningen och inriktningen av de nya förenklade reglerna som regeringen avser att föreslå riksda- gen . Flyttningsbidragen har förenklats och effektiviserats genom att i högre utsträckning rikta sig till enskilda individer som är eller riskerar att bli arbetslösa och i mindre ut- sträckning till individens hushåll. har även på tilläggsbudget till statsbudgeten för fattat beslut om ett förstärkt anställningsstöd som träder i kraft för personer som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen än . omvandlas anställningsstödet från ett bidrag till en kreditering av arbetsgivarnas skattekonto. Därutöver har också på regeringens förslag fattat beslut om att höja anslaget Särskilda åtgärder för arbetshandikappade med från för att öka utrymmet för fler lönebidrag och OSA (prop. 1998/99:100, bet. 1998/99:FiU27, rskr. 1998/99:294). AMV överskred dock i praktiken med hänsyn tagen till den tekniska justeringen anslaget med ca . Sammantaget har därför AMV ca mindre att förbruka om inte årets anslagskredit utnyttjas. Ungdomssatsningen genom utvecklingsga- rantin och kommunernas ansvar för unga ar- betslösa har i kombination med det förbättrade konjunkturläget starkt bidragit till att uppfylla målet om att ungdomar skall erbjudas arbete, ut- bildning eller praktik inom 100 dagars arbetslös- het. För att bryta den könsuppdelade arbets- marknaden har regeringen även under avsatts till särskilda brytprojekt. Försöksverksamheten i , , , och fortsätter vilket bl.a. innebär att dessa län har en utökad ram för otraditionella insatser under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Ramen för otraditionella insatser uppgår till varav 823 miljoner avser försökslänen. Därutöver finns en ram på för otraditionella insatser under anslaget Särskilda åtgärder för arbetshandi-kappade. Prioriteringar Omläggning till en mer tillväxtinriktad ar- betsmarknadspolitik skall fortsätta för att öka sysselsättningen genom en effektiv platstillsättning och genom att förhindra uppkoms-ten av inflationsdrivande flaskhalsar. skall insatserna för de mest utsatta grupper in-tensifieras för att motverka långa arbetslöshetsti-der som kan leda till att personer permanent slås ut från den reguljära arbetsmarknaden. Ökad uppmärksamhet måste också ägnas de regioner som har den svagaste sysselsättningstillväxten. Platsförmedlingsinsatser och den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen skall prioriteras för att lediga platser snabbt skall kunna tillsättas. Förutom kompetenshöjande insatser för arbetslösa är det av stor vikt att framförallt i detta konjunkturläge framhålla arbetslöshetsför- säkringens roll som en omställningsförsäkring. Arbetet med att bryta den könsuppdelade ar- betsmarknaden skall fortsätta tillsammans med åtgärder som främjar mångfalden på arbetsmark- naden. Därigenom kan arbetsmarknadspolitiken bidra till att regeringens sysselsättningsmål och delmål att halvera arbetslösheten kan uppnås. De regionala tillväxtavtalen skapar goda förut- sättningar för en bättre samverkan och ett bättre resursutnyttjande kring den regionala näringspo- litiken där arbetsmarknadspolitiken har en stor betydelse. Arbetsmarknadspolitikens tillväxtpo- litiska och fördelningspolitiska uppdrag är för- enliga och spelar tillsammans en viktig roll för att öka sysselsättningen. Genom bl.a. kompetensut- vecklingsinsatser för arbetslösa som ökar deras anställbarhet kan arbetsgivarnas ar- betskraftsbehov tillgodoses. 6.3 Resultatbedömning Övergripande mål och verksamhetsmål bud- getåren 1998 och 1999 För budgetåren 1998 och 1999 angavs tre övergripande mål för arbetsmarknadspolitiken och AMV: - hålla nere vakanstiderna för lediga platser, - minska långtidsarbetslösheten, - motverka långa tider utan arbete. I tabell 3.2 redovisas de kvantitativa verksam- hetsmålen för AMV. De gäller anvisningsgraden av arbetssökande till lediga platser, antalet långtidsarbetslösa och antalet långtidsinskrivna samt antalet personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Under har AMV uppnått samtliga verksamhetsmål med undantag för den genomsnittliga bidragsnivån för lönebidrag. AMV har nått den reviderade målsättningen att minst 124 000 personer i genomsnitt under skall delta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder och yrkesinriktad rehabilitering, exklusive försökslänen. främst på grund av att regeringen reviderade målet utifrån bedömningen att AMV inte skulle nå upp till volymmålet. beslutade därför på regeringens förslag på tilläggsbudget till statsbudgeten för att föra bort från anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder (prop. 1998/99:1, bet. 1998/99:FiU11, rskr. 1998/99:48).