prop · GN0335 · 2000-01-01 00:00:00 — Kammarrätten i har föreslagit att 26 § andra stycket upp- hovsrättslagen i stället för den lydelse som föreslås i promemorian skall få lydelsen Vad som anförs ur ett sådant verk som inte får tillhanda- hållas enligt 26 b § andra stycket får dock återges endast om det anförs både skriftligen och muntligen . Yttrandena över utkastet till lagrådsremiss: i har ansett att det bör införas en möjlighet att i en intrångstvist i allmän domstol på upphovsmannens begäran förordna om stängda dörrar. I övrigt har det inte framförts några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelsen i 26 § första stycket upphovsrättslagen ger rätt åt var och en att återge vad som skriftligen eller muntligen anförs bl.a. inför myndigheter och i statliga eller kommu- nala representationer. Begreppet återge omfattar både att framställa ex- emplar av det som anförts och att göra det tillgängligt för allmänheten, t.ex. genom ett offentligt framförande i en TV-sändning. För att de uppgifter i upphovsrättsligt skyddade verk som föreslås om- fattas av sekretess skall få avsett skydd, måste rätten att återge vad som anförts inför myndigheter eller i statliga eller kommunala representa- tioner begränsas. Regeringen anser att detta lämpligen bör ske genom att en bestämmelse införs, enligt vilken uppgifter som omfattas av den före- slagna sekretessbestämmelsen inte får återges. En sådan bestämmelse bör införas i 26 § upphovsrättslagen. Med anledning av att den föreslagna regleringen placeras i sekretess- lagen och inte i upphovsrättslagen uppkommer inte de problem vad gäller den eventuella möjligheten att kringgå skyddet genom att anföra verk muntligen inför exempelvis en myndighets registrator som bl.a. Kammarrätten i har befarat. Vad gäller verk som framförs muntligen vid förhandling i allmän dom- stol anser regeringen emellertid att offentlighetsintresset gör sig gällande med sådan tyngd att förhandlingsoffentlighet normalt bör råda. I sådana situationer bör verket även få återges. Vad särskilt gäller intrångstvister kan det finnas anledning att närmare överväga behovet av ett undantag. Detta bör lämpligen ske inom ramen för Offentlighets- och sekretess- kommitténs arbete. Det föreslås därför inte nu någon möjlighet att enligt 5 kap. 1 § förordna om stängda dörrar vid förebring- andet av sådana uppgifter som skyddas av den föreslagna sekretessbe- stämmelsen. Om ett verk förebringas vid förhandling i allmän domstol upphör således sekretessen att gälla enligt 12 kap. 3 § sekretesslagen. Därmed får också var och en rätt att återge verket enligt 26 §. Vad gäller motsvarande situation i förvaltningsdomstolarna medför 16 § förvalt- ningsprocesslagen (1971:291) att det kommer att finnas möjlighet att förordna om stängda dörrar. Här råder alltså en olikhet i de båda systemen. Denna olikhet är en följd av att man haft olika syn på den grundläggande principen i de båda systemen. Det saknas anledning att i det nu aktuella lagstiftningsärendet överväga en ändring i detta förhållande. har ifrågasatt om den föreslagna ändringen i 26 § upp- hovsrättslagen skulle kunna åberopas för att förhindra motparten vid en domstolsförhandling att muntligen hänföra sig till skrifter som getts in i målet. I 26 § upphovsrättslagen regleras endast rätten att återge vad som anförs inför bl.a. myndigheter. Paragrafen påverkar inte den rätt en part med stöd av andra regler kan ha att utföra sin talan på visst sätt. 6.5.3 Partsinsyn Regeringens bedömning: Någon särskild bestämmelse om partsinsyn behövs inte. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att en bestämmelse införs i upphovsrättslagen som tillförsäkrar parter rätt att i mål och ärenden ta del av sådana verk som omfattas av det föreslagna undantaget från handlingsoffentligheten (se promemorian s. 39). Remissinstanserna: Det har inte framförts någon remisskritik mot promemorians förslag avseende partsinsyn. Skälen för regeringens bedömning: Eftersom den föreslagna regle- ringen placeras i sekretesslagen blir de regler om partsinsyn som normalt gäller direkt tillämpliga i nu aktuella fall. Någon särskild bestämmelse om partsinsyn behövs därför inte. 6.5.4 ADB-upptagningar Regeringens bedömning: Något behov av en ändring av bestäm- melserna i 15 kap. sekretesslagen om god offentlighetsstruktur i myndigheternas ADB-verksamhet finns inte. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att bestämmelserna i 15 kap. sekretesslagen om god offentlighetsstruktur i myndigheternas ADB-verksamhet kompletteras med regler om hur myndigheterna skall förfara med verk som omfattas av det föreslagna undantaget från handlingsoffentligheten (se promemorian s. 39 f.). Remissinstanserna: Det stora flertalet av remissinstanserna har inte haft någon synpunkt på promemorians förslag i denna del. Justitie- kanslern, i och har dock framfört viss kritik mot promemorians förslag. Kritiken har till över- vägande del haft sin grund i den lagtekniska utformningen av förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Med den valda lösningen i form av en sekretessbestämmelse blir bestämmelserna i 15 kap. 9 och 10 §§ sekretesslagen om god offentlighetsstruktur i myndigheternas ADB- verksamhet direkt tillämpliga även på de uppgifter som omfattas av den nya sekretessbestämmelsen. Det saknas därför behov av en komplettering av dessa bestämmelser. 7 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna träder i kraft . De nya bestämmelserna i 9 och 26 a §§ samt 26 § upp- hovsrättslagen gäller även för verk som ingår i en bilaga till ett beslut som meddelats före ikraftträdandet respektive för uppgifter i verk som anförts muntligen eller skriftligen före ikraftträdandet. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att lagändringarna skall träda i kraft . I övrigt överensstämmer förslaget med regeringens (se promemorian s. 45 f.). Remissinstanserna: Det övervägande antalet remissinstanser har inte yttrat sig över förslaget. Några remissinstanser har förordat att reglerna om möjligt träder i kraft tidigare. Skälen för regeringens förslag Ikraftträdande Med hänsyn till de skadeverkningar som kan uppstå med dagens regle- ring och de skäl som i övrigt redovisats i avsnitt 5.2 och 6.1 är det ange- läget att den föreslagna reformen kan träda i kraft . Det är dock inte möjligt att låta den förslagna lagändringen träda i kraft enligt promemorians förslag. Lagändringarna föreslås därför träda i kraft . Övergångsbestämmelser De nya bestämmelserna i 9 och 26 a §§ upphovsrättslagen bör gälla även för verk som ingår i en bilaga som fogats till ett beslut som meddelats före ikraftträdandet. Det innebär att vissa verk som ingår i en bilaga till ett beslut av myndighet, vilka tidigare förlorat sitt upphovsrättsliga skydd, åter kommer att omfattas av sådant skydd. Upphovsrätten åter- upplivas således för dessa verk. För andra typer av verk innebär reglerna i stället att det blir förbjudet att fortsättningsvis återge vissa verk som tidigare fått återges. Om t.ex. exemplar framställts av ett sådant verk före ikraftträdandet skall självfallet inte denna åtgärd kunna bli föremål för någon civil- eller straffrättslig sanktion. Åtgärder som har vidtagits före ikraftträdandet skall således inte kunna angripas till följd av de nya bestämmelserna i 9 och 26 a §§. Vad gäller den nya bestämmelsen i 26 § bör den gälla även för uppgifter i verk som anförts muntligen eller skriftligen före ikraft- trädandet. Rätten att återge vad som anförts inför en myndighet enligt 26 § omfattar såväl rätt att framställa exemplar som att göra vad som anförts inför en myndighet tillgängligt för allmänheten. Vissa sådana åt- gärder som har vidtagits före ikraftträdandet kommer inte längre att vara tillåtna enligt den nya bestämmelsen. Sådana åtgärder skall givetvis inte heller kunna angripas till följd av den nya bestämmelsen. De påbörjade eller förberedda förfoganden som skulle kunna träffas av de nya bestämmelserna torde vara så sällsynt förekommande att det saknas behov av att införa ett särskilt skydd för dem. En begäran om att få ut en allmän handling skall prövas med beaktande av de sekretessregler som gäller för begäran. Det saknas således behov av övergångsbestämmelser som klargör att den nya sekretessbestämmelsen gäller även för verk som kommit in till en myn- dighet före ikraftträdandet. 8 Ekonomiska konsekvenser av förslagen Regeringens bedömning: Det eventuella merarbete som förslaget kan innebära ryms inom myndigheternas nuvarande kostnadsramar. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 43). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte lämnat några synpunkter på kostnadsaspekterna. har dock anfört att konsekvenserna för och landsarkivens del skulle bli allvarliga och långtgående och att ett inte alltför pedantiskt efterlevande av reglerna skulle dramatiskt öka arbets- bördan och kostnaderna hos arkivmyndigheterna. har bedömt att förslaget kommer att med- föra visst merarbete för kommunerna vid handläggning av frågor om ut- lämnande av allmänna handlingar, men att det merarbetet kommer att vara av begränsad omfattning. Yttrandena över utkastet till lagrådsremiss: Det har inte framförts några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Den föreslagna lagändringen innebär att en sekretessregel införs till skydd för uppgifter i vissa upphovsrättsligt skyddade verk. Den omständigheten att myndigheter och andra offentliga organ vid en begäran om att få ta del av en allmän hand- ling stundom även måste göra relativt komplicerade upphovsrättsliga överväganden kommer att medföra ett visst merarbete. För det stora flertalet myndigheter blir det dock fråga om ett så begränsat merarbete att eventuella kostnadsökningar endast blir marginella. Vad gäller sådana myndigheter som arkivmyndigheterna, för vilka utlämnande av allmänna handlingar utgör en masshantering, torde i enlighet med vad som utvecklats i avsnitt 6.3.3, förslaget inte få så ingripande följder som har befarat. Mot denna bakgrund bedöms det merarbete som förslaget kan medföra rymmas inom ramen för myndigheternas nuvarande kostnadsramar. 9 Författningskommentar 9.1 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 8 kap. 27 § Sekretess gäller hos myndighet för uppgift i ett upphovsrättsligt skyddat verk som inte kan antas sakna kommersiellt intresse, 1. om det av särskild anledning kan antas att verket inte har offentliggjorts i den mening som avses i lagen (1960:729) om upphovs- rätt till litterära och konstnärliga verk, 2. om det av särskild anledning kan antas att verket har kommit in till myndigheten utan rättighetshavarens samtycke, och 3. om ett röjande av uppgiften innebär ett upphovsrättsligt förfogande, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att rättighetshavaren lider skada. Vid tillämpningen av första stycket skall ett verk som har tillhanda- hållits enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen eller har lämnats från en myndighet till en annan inte därigenom anses offentliggjort. Paragrafen, som är ny, innehåller en sekretessbestämmelse till skydd för uppgifter i vissa upphovsrättsligt skyddade verk. Bestämmelsen gäller hos alla myndigheter. Det har i lagtexten inte införts någon bevislindring beträffande kravet på att det skall vara fråga om ett upphovsrättsligt skyddat verk. Det måste således vara fråga om uppgifter i ett upphovsrättsligt skyddat verk för att bestämmelsen skall omfatta uppgifterna. och andra handlingar som ges in till en myndighet, t.ex. sakkunnigutlåtanden och brev som getts en viss individualitet, torde vara att betrakta som verk. Begreppet verk omfattar även exemplar av verk. Med verk förstås även delar av verk om delen i sig uppnår verkshöjd (se NJA 1995 s. 256). Bestämmelsens skyddsändamål är enskilds ekonomiska förhållanden. Sekretessbestämmelsen har därför avgränsats till att endast omfatta upp- gifter som återfinns i verk som inte kan antas sakna kommersiellt in- tresse. Uppgifter i sådana verk som upphovsmannen inte kan få upphovs- rättsliga intäkter från faller således normalt utanför bestämmelsen. Det torde vanligen vara fallet med privatpersoners brev och dagboks- anteckningar. Däremot kan det t.ex. normalt inte antas att ett opublicerat bokmanus saknar kommersiellt intresse. Ett verk torde inte kunna anses sakna kommersiellt intresse om det typiskt sett kan ge rättighetshavaren intäkter. För sekretessbestämmelsens tillämpning krävs således inte några överväganden rörande vilken nettovinst en exploatering av verket kan förväntas leda till. I första stycket 1 och 2 görs en ytterligare avgränsning av bestämmel- sens räckvidd såvitt gäller vilken typ av verk som uppgifterna återfinns i. Bestämmelsen träffar endast uppgifter i sådana verk beträffande vilka det av särskild anledning kan antas, dels att de inte har offentlig- gjorts i den mening som avses i upphovsrättslagen, dels att de har kommit in till myndigheten utan rättighetshavarens samtycke. Att ett verk inte har offentliggjorts i den mening som avses i upphovs- rättslagen innebär att det inte har lovligen gjorts tillgängligt för allmän- heten (8 § första stycket upphovsrättslagen). Med lovligen avses med upphovsmannens eller dennes rättsinnehavares samtycke eller med stöd av lag (SOU 1956:25 s. 162 samt prop. 1960:17 s. 86 f. och 379). Till- gängligt för allmänheten blir ett verk genom att det framförs offentligt eller genom att exemplar av verket visas offentligt, utbjuds till salu eller på annat sätt sprids till allmänheten (2 § tredje stycket upphovs- rättslagen). Relevant tidpunkt för prövningen av om offentliggörande har skett är den tidpunkt då myndigheten fattar beslut i fråga om utlämnande. Om ett verk inte var offentliggjort vid tiden för ingivandet men har hunnit bli det när myndigheten fattar sitt beslut, gäller således inte sekretess (jfr dock andra stycket). Med rättighetshavarens samtycke avses såväl ett uttryckligt samtycke som ett samtycke som är underförstått mellan ingivaren och rättighets- havaren. Med rättighetshavare förstås såväl upphovsmannen som den till vilken upphovsrätten har övergått. Samtycke kan saknas även i fall då den aktuella handlingen har kommit in till en myndighet genom myndig- hetens egen eller en annan myndighets försorg, t.ex. då ett verk har tagits i beslag. Beträffande båda de nu nämnda rekvisiten gäller ett särskilt beviskrav. Sekretess gäller sålunda bara om det av särskild anledning kan antas att verket inte har offentliggjorts respektive att det har kommit in utan rättighetshavarens samtycke. Härav följer att bestämmelsens tillämpning förutsätter att det föreligger någon omständighet som ger myndigheten anledning till dessa antaganden. Uttrycket av särskild anledning kan antas används bl.a. i 8 kap. 10 § och innebär ett krav på att det föreligger någon speciell omständighet eller några särskilda förhållanden som föranleder antagandet (se prop. 1979/80:2 Del A s. 241). Beviskravets närmare innebörd har behandlats i avsnitt 6.3.3. Bestämmelsens skyddsintresse är den ekonomiska delen av upphovs- rätten. Det innebär att skyddsintresset endast motiverar sekretess om ut- lämnandet av den efterfrågade uppgiften innebär ett upphovsrättsligt förfogande. Enligt första stycket 3 omfattar bestämmelsen därför endast sådana uppgifter vars röjande innebär ett upphovsrättsligt förfogande. Med upphovsrättsligt förfogande förstås förfogande över ett verk i form av exemplarframställning, dvs. främst kopiering, eller tillgängliggörande för allmänheten, dvs. offentligt framförande, spridning till allmänheten och offentlig visning (2 § upphovsrättslagen). Som nämnts kan med verk förstås även delar av verk. Ett upphovsrättsligt förfogande uppkommer vid tillhandahållandet av uppgifter ur ett verk, om tillhandahållandet sker genom att handlingen i vilken verket innefattas tillhandahålls på stället (visning) eller genom att en kopia av handlingen lämnas till den som begärt uppgiften (exemplarframställning och spridning). Likaså upp- kommer ett upphovsrättsligt förfogande om uppgifterna tillhandahålls genom att verket läses upp ordagrant för allmänheten. Detta innebär normalt ett offentligt framförande (se NJA 1980 s. 123, 1986 s. 702 och 1988 s. 715). Däremot uppkommer inte ett upphovsrättsligt förfogande om en tjänsteman hos en myndighet med egna ord berättar om innehållet i en handling eller skriver ner en egen redogörelse för innehållet och lämnar ut den. Omfattningen av den skyldighet tjänstemannen har att stå till tjänst med sådana upplysningar följer av 15 kap. 4 §. Enligt bestämmelsens första stycke gäller även ett skaderekvisit. Med anledning av att endast verk av visst kommersiellt intresse träffas av be- stämmelsen har ett s.k. omvänt skaderekvisit valts. Ett omvänt skade- rekvisit innebär att det råder en presumtion för sekretess. Uppgifterna får inte lämnas ut om det inte står klart att de kan röjas utan att rättig- hetshavaren lider skada. Med skada avses i sekretesslagen endast ekono- misk skada (prop. 1979/80:2 Del A s. 83). Om den enda tänkbara följden av att de upphovsrättsligt relevanta uppgifterna i ett verk lämnas ut är att rättighetshavaren t.ex. blir utsatt för andras missaktning genom att hans eller hennes åsikter blir kända, skall således uppgifterna i fråga lämnas ut. Att ett verk har lämnats ut tidigare hindrar inte att ett nytt utlämnande kan medföra skada för rättighetshavaren. I andra stycket har införts en bestämmelse som innebär att ett verk som har tillhandahållits allmänheten av en myndighet, eller lämnats mellan myndigheter, vid tillämpning av första stycket inte skall anses offentliggjort i upphovsrättslagens mening (jfr avsnitt 6.4.2). Någon tidsbegränsning av sekretessen har inte angetts i bestämmelsen. Om verket offentliggörs är inte sekretessregeln tillämplig. Den yttersta tidsgränsen för sekretessen utgörs dock, som redovisats i avsnitt 6.4.3, av bestämmelserna om upphovsrättens giltighetstid i 43 och 44 §§ upphovs- rättslagen. Det innebär att om verket har en upphovsman som är känd gäller det upphovsrättsliga skyddet intill utgången av sjuttionde året då upphovsmannen avled. Är upphovsmannen okänd gäller skyddet intill utgången av sjuttionde året efter det att verket skapades. I fråga om vad som gäller beträffande verk av flera upphovsmän hänvisas till 43 § upphovsrättslagen. 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk 9 § Upphovsrätt gäller inte till 1. författningar, 2. beslut av myndigheter, 3. yttranden av svenska myndigheter och 4. officiella översättningar av sådant som avses i 1 3. Upphovsrätt gäller dock till verk vilka ingår i en handling som avses i första stycket och är av följande slag: 1. kartor, 2. alster av bildkonst, 3. musikaliska verk eller 4. diktverk. Upphovsrätt gäller även till ett verk som ingår i en bilaga till ett beslut av en myndighet, om beslutet avser rätten att ta del av den allmänna handling där verket ingår. Paragrafen reglerar upphovsrätten till vissa typer av handlingar som är upprättade av myndigheter. Enligt det nya tredje stycket gäller upphovsrätt till ett verk som ingår i en bilaga till ett beslut som avser rätten att ta del av den allmänna hand- ling där verket ingår (se avsnitt 6.5.1). Därmed avses situationer då en allmän handling där verket ingår har fogats som bilaga till ett sådant beslut. Om däremot verket helt eller delvis har återgetts i beslutstexten kommer någon upphovsrätt inte att gälla. Se även författnings- kommentaren till 26 a §. 26 § Var och en får återge vad som muntligen eller skriftligen anförs 1. inför myndigheter, 2. i statliga eller kommunala representationer, 3. vid offentliga debatter om allmänna angelägenheter eller 4. vid offentliga utfrågningar om sådana angelägenheter. Första stycket 1 och 2 gäller dock inte uppgifter för vilka sekretess gäller enligt 8 kap. 27 § sekretesslagen (1980:100). Vid tillämpning av första stycket gäller 1. att skrifter vilka åberopas som bevis, utlåtanden och liknande får återges endast i samband med en redogörelse för det mål eller ärende i vilket de förekommit och endast i den omfattning som motiveras av ändamålet med redogörelsen, 2. att en upphovsman har ensamrätt att ge ut samlingar av sina anför- anden och 3. att det som anförs vid sådana utfrågningar som avses i första stycket 4 inte får återges i ljudradio eller television med stöd av den bestämmel- sen. Paragrafen reglerar rätten att återge innehållet i vad som anförs inför myndigheter, i statliga eller kommunala representationer, vid offentliga debatter om allmänna angelägenheter och vid offentliga utfrågningar om sådana angelägenheter. I ett nytt andra stycke har, i enlighet med vad som anförts i avsnitt 6.5.2, intagits en bestämmelse som begränsar den i första stycket angivna rätten att återge vad som anförs inför myndigheter eller i statliga eller kommunala representationer. Enligt denna begränsning gäller återgiv- anderätten i första stycket 1 och 2 inte sådana uppgifter för vilka sekre- tess gäller enligt den nya bestämmelsen. I och med att den nya sekretess- bestämmelsen endast gäller sådana uppgifter som sammantaget utgör ett verk kommer även begränsningen i rätten att återge vad som anförs inför myndigheter endast att träffa verk. Om ett verk av aktuell typ framförs muntligen vid förhandling i allmän domstol innebär avsaknaden av möjlighet att förordna om stängda dörrar i 5 kap. 1 § att sekretessen upphör att gälla enligt 12 kap. 3 § sekretesslagen. Därmed upphör också begränsningen i rätten att återge verket. Om verket i stället förebringas vid förhandling i förvaltningsdomstol finns däremot enligt 16 § förvaltningsprocesslagen möjlighet att hålla förhandlingen inom stängda dörrar. Tredje stycket motsvarar helt nuvarande andra stycket. 26 a § Var och en får återge verk, vilka ingår i de handlingar som avses i 9 § första stycket och är av de slag som anges i 9 § andra stycket 2 4. Detta gäller dock inte ett sådant verk som avses i 9 § tredje stycket. Upphovs- mannen har rätt till ersättning, utom när återgivningen sker i samband med 1. en myndighets verksamhet eller 2. en redogörelse för ett mål eller ärende i vilket verket förekommit och verket återges endast i den omfattning som motiveras av ändamålet med redogörelsen. Var och en får återge handlingar som är upprättade hos svenska myn- digheter men inte är sådana som avses i 9 § första stycket. Andra stycket gäller inte beträffande 1. kartor, 2. tekniska förebilder, 3. datorprogram, 4. verk som skapats för undervisning, 5. verk som är resultatet av vetenskaplig forskning, 6. alster av bildkonst, 7. musikaliska verk, 8. diktverk eller 9. verk av vilka exemplar genom en myndighets försorg tillhandahålls allmänheten i samband med affärsverksamhet. Paragrafen reglerar rätten att återge innehållet i vissa verk som ingår i handlingar upprättade hos myndigheter. I ett tillägg i första stycket har tagits in ett undantag från rätten att återge vissa upphovsrättsligt skyddade verk som ingår i beslut av myn- digheter (se avsnitt 6.5.1). Undantaget innebär att alster av bildkonst, musikaliska verk eller diktverk som fogats till ett beslut som avser rätten att ta del av en allmän handling där verket ingår, inte får återges med stöd av 26 a §. Av 26 § följer dock att om verket inte omfattas av sekretess enligt 8 kap. 27 § sekretesslagen får verket återges eftersom det i dessa fall alltid är fråga om ett verk som har anförts skriftligen inför en myndighet. Denna lag träder i kraft . De nya bestämmelserna i 9 och 26 a §§ tillämpas även på verk som ingår i en bilaga till ett beslut som meddelats före ikraftträdandet. Den nya bestämmelsen i 26 § tillämpas även på uppgifter i verk som anförts muntligen eller skriftligen före ikraftträdandet. En åtgärd som före ikraftträdandet har vidtagits med ett sådant verk som avses i punkterna 2 och 3 och som då var tillåten kan inte angripas med stöd av de nya bestämmelserna. Som framgår av punkt 1 träder de nya reglerna i kraft .