prop · GN031D4 · 2000-01-01 00:00:00 — Detta gäller hemhjälpens omfattning mätt i antalet personer. Mätt i genomsnittlig hjälptid per äldre, dvs. antalet utdelade hemhjälpstimmar, som kan jämföras mellan och , ligger hjälptiden per hjälpt person avsevärt högre i än i . Utnyttjandet av äldreomsorg 1997 Behoven av äldreomsorg är starkt relaterade till ålder och kön. Ohälsa och funktionshinder förekommer i störst omfattning bland de allra äldsta och denna grupp domineras av kvinnor. Tidigare undersökningar har pekat på att äldreomsorgen oftare utnyttjas av äldre med låg ekonomisk standard om man tar hänsyn till hälsobesvär. En ökad ransonering av tillgången till äldreomsorg på grund av resursbegränsningar och högre avgifter kan påverka utnyttjandet av äldreomsorgen. Frågan om äldreomsorgen fördelas rättvist med hänsyn till funktionshinder m.m. är svår att besvara då det saknas uppgifter om den faktiska individuella konsumtionen som kan kopplas till uppgifter om hälsa och hjälpbehov. SCB:s databas om offentlig konsumtion innehåller enkätuppgifter om antal hemtjänstbesök och antal vistelsemånader i särskilt boende samt betalda användaravgifter. Analyser av dessa data visar att andelen med äldreomsorg är betydligt högre bland den femtedel personer med lägst ekonomisk standard (bilagetabell 4.6). Det beror främst på att genomsnittsåldern är betydligt högre bland dem med låga inkomster. Efter att man tagit hänsyn till ålders- och könsskillnader fördelas utnyttjandet jämnare (diagram 4.14). Äldre med låg ekonomisk standard utnyttjar äldreomsorgen mer än äldre med högre standard. Diagram 4.14 Andel med särskilt boende och hemhjälp i inkomstgrupper. Standardvägt efter ålder och kön Det är också vad som förväntas eftersom ohälsa och funktionshinder är vanligare bland äldre med låga inkomster än bland dem med höga inkomster efter man tagit hänsyn till skillnader i ålder. Om självupplevd ohälsa avspeglar omsorgsbehov bör man vänta sig ett högre utnyttjande bland äldre med låga inkomster. Frågan om välbeställda överutnyttjar omsorgerna kan dock inte undersökas på grund av databristen. Subventionernas fördelning Nettosubventionerna har beräknats som konsumtion multiplicerat med genomsnittskostnaden för respektive omsorg i 48 lokala arbetsmarknadsregioner minus faktiskt betald avgift. Subventionerna är betydligt högre för äldre med låg ekonomisk standard är för dem med högre standard efter man tagit hänsyn till ålders- och könsskillnader (diagram 4.15). Den femtedel med lägst inkomster beräknas få i genomsnitt mot för den femtedel med högst inkomster. Subventionerna motsvarar av disponibel inkomst för de äldre med lägre standard mot för dem med högst standard. Diagram 4.15 Subventioner för äldreomsorg i inkomstgrupper. Standardvägt efter ålder och kön Användaravgifternas fördelningseffekter Avgifterna för äldreomsorg är i regel inkomstrelaterade. Den genomsnittliga nivån och utformningen varierar kraftigt mellan olika kommuner. Skillnaderna i avgift mellan olika äldreom-sorgstagare ökar eftersom allt fler kommuner går över till taxor som tar hänsyn till både inkomst och omfattningen av insatserna. Skillnaderna i avgift mellan kommunerna är störst för dem som har höga inkomster. Inkomstnivån är betydligt lägre bland äldreomsorgstagarna än bland övriga ålderspensionärer, eftersom de i regel är äldre. Fördelningseffekterna av avgifterna kan belysas från olika perspektiv. En beräkning för hela befolkningen visar att huvuddelen av avgifterna 1997 betalas av personer som har lägre ekonomisk standard än genomsnittet (tabell 4.2). Detta mönster gäller även bland ålderspensionärerna. Bland de som utnyttjar äldreomsorgen är avgiftsuttaget relativt jämt fördelat över olika inkomstgrupper. Tabell 4.2 Avgifter för äldreomsorg fördelade på befolkningen, samtliga ålderspensionärer samt avgiften som andel av disponibel inkomst för personer som utnyttjar äldreomsorg. Ålderspensionärer med äldreomsorg. Ålders- pensionärer med äldreomsorg Avgift i procent av disponibel inkomst 1 66 42 21 20 2 16 29 20 16 3 8 13 21 15 4 7 9 17 9 5 3 7 21 7 Totalt 100 100 100 11 Bland de äldre som använder tjänsterna är avgifterna således omfördelande. Avgiftsnivån och inkomstprövningen kan påverka efterfrågan på äldreomsorg och insatsernas omfattning, dvs. hur stora hjälp- eller stödresurser som den äldre får. Fördelningen av insatser och avgifter på individuell nivå över tiden efter pensionsåldern, bestämmer om äldreomsorgen verkar omfördelade mellan individer och hushåll med olika ekonomisk standard till skillnad mot den omfördelning som sker över livscykeln på individnivå. Det finns inga underlag som medger en utvärdering av avgifternas roll och påverkan av omfördelningen. 5 Befolkningsförändringar och framtida offentliga utgifter I , liksom övriga , ökar andelen äldre i befolkningen till följd av längre livslängd och lägre födelsetal (diagram 5.1). Lägre födelsetal kommer att relativt sett minska efterfrågan på barnomsorg och utbildning. Längre livslängd kommer i gengäld att öka utgifterna för hälso- och sjukvård och äldreomsorg. En viktig fråga är om minskningar och ökningar i efterfrågan inträffar i tiden eller inte. Diagram 5.1 De äldre som andel av förvärvsaktiva (i procent av ) SCB:s nya databas ger nya detaljerade uppgifter om konsumtionsnivå och nettosubventioner . I detta avsnitt beskrivs vilka effekter förändringen i befolkningen kan få på utgifterna för offentliga subventioner. Kalkylen omfattar hälso- och sjukvård, läkemedel, utbildning, äldreomsorg och barnomsorg, vilka utgör av utgifterna för den offentliga konsum- tionen. För att illustrera effekten beräknas det scenario som skulle uppstå om dagens konsumtionsmönster skulle gälla i en framtida befolkningsstruktur. Den framtida befolkningsstrukturen och i än högre grad det framtida kon-sumtionsmönstret är mycket svåra att förutse. Beräkningarna skall således inte betraktas som en prognos utan visar endast den renodlade effekten av befolkningsförändringarna. Vid beräkningen används en långsiktig dynamisk mikrosimuleringsmodell (SESIM). Befolkningsframskrivningen baseras på SCB:s senaste prognos. Offentlig konsumtion och nettoutgift tilldelas varje individ i SESIM efter ålder och kön. För varje framtida år kan sedan utgifterna för olika verksamheter summeras. 5.1 Utgiftsutvecklingen till 2040 Baby-boomen som inträffade ungefär 1989-1993 medför ökade utgifter för utbildning , som kostnaden för barnomsorg minskar (diagram 5.2). De ökande utgifterna för sjukvården omkring , och för äldreomsorgen , är effekter av att de stora 1940-talskullarna börjar bli gamla. Vid redovisningen sammanläggs utgifter för öppen och sluten sjukvård samt läkemedelssubventioner. I Utbildning ingår grundskola, gymnasieskola, högskola m.m. Diagram 5.2 Offentliga utgifter för barnomsorg, utbildning, hälso- och sjukvård samt äldreomsorg framskrivna med befolkningens förändringar. Resultaten överensstämmer ganska väl med tidigare kalkyler för sjukvård och äldreomsorg. I dessa beräknades utgifterna att öka respektive . Dessa nya kalkyler ger något lägre utgiftsökningar (4,respektive ). Fram ökar inte de totala utgifterna för offentliga tjänster som följd av befolkningens förändring (diagram 5.3). Något ökade utgifter för hälso- och sjukvård och äldreomsorg kompenseras delvis av minskade utgifter för barnomsorg och utbildning. Därefter ökar de totala utgifterna successivt med nära de kommande 30 åren. Utgifterna för barnomsorg och utbildning är oförändrade eller ökar något då barnen till de stora kullar som föddes runt 1990 själva skall få utbildning. ökar utgifterna för hälso- och sjukvård och äldreomsorg kraftigt Diagram 5.3 Totala offentliga utgifter framskrivna med befolkningens förändringar. Denna kalkyl begränsar sig till utgiftssidan. kommer andelen av befolkningen som är i förvärvsaktiv ålder att minska framöver och antagligen även förvärvsaktiviteten. Det kommer således att krävas en hög tillväxt och/eller ökade skatteuttag för att behålla nuvarande nivå på den offentliga konsumtionen. Efterfrågan på utbildning, vård och omsorg kan dessutom väntas öka även av andra skäl än befolkningsförändringar. Analyser för , som har en liknande befolkningsutveckling och offentliga utgifter, pekar på att utvecklingen framöver kommer att medföra ett negativt offentlig sparande på , trots ett antagande om en årlig tillväxt på . I kalkylen har man fördelat både utgifterna för den offentliga konsumtionen och intäkterna av skatter och avgifter på individnivå. 6 Avslutande kommentarer En allsidig bedömning av den offentliga konsumtionens fördelningseffekter bör omfatta utjämningseffekter, konsumtion efter behov, omfördelningen över livet, effekter på fördelningen av livsvillkor m.fl. frågor. Trots de höga fördelningspolitiska ambitionerna och de mycket stora resurser som används för de offentliga tjänsterna finns det anmärkningsvärt få undersökningar av fördelningseffekter. En förklaring kan vara fokuseringen på fördelningen av inkomster. Statistik, forskning och den allmänna debatten handlar huvudsakligen om inkomstklyftor. Frågor om grundläggande egenskaper som livslängd, kunskaper, hälsa, etc. har blivit jämnare fördelade över tiden, om de är jämnare i än i andra länder osv. tilldrar sig måttligt intresse. Många utgår från att eftersom offentliga tjänster skall fördelas lika efter behov eller förutsättningar så sker en betydande utjämning. Det måttliga intresset kan förklara bristen på statistiskt dataunderlag. Varken de som tillhandahåller offentliga tjänster, tillsynsmyndigheter eller ansvariga statistikmyndigheter samlar in användbara uppgifter på individnivå som belyser efterfrågan på tjänsterna, den faktiska individuella konsumtionen, kostnaden för konsumtionen, det långsiktiga eller upplevda värdet av den eller vilka avgifter man betalar. Analyser försvåras också av att de dynamiska effekter som uppkommer över tiden är mycket svåra att undersöka och därför är de i de flesta fall fortfarande helt eller delvis okända. För att kunna bedöma fördelningseffekterna exempelvis av våra subventioner till utbildningen borde man egentligen kunna bedöma hur fördelningen av kunskaper och inkomster i skulle ha sett ut om man för länge sedan valt mindre eller andra former av subventioner, allt annat lika. Man kan anta att omfördelningen genom offentliga tjänster tränger undan annan omfördelning, exempelvis inom familjen. Utan stora subventioner till utbildning skulle de flesta föräldrar spara till barnens skolgång. Med mindre subventioner skulle andra lösningar ha utvecklats. Men ingen kan med rimlig säkerhet bestämma hur alternativen skulle ha sett ut, än mindre avgöra fördelningseffekterna. Det finns således inga förutsättningar att göra en allsidig bedömning. Man får begränsa sig till vissa frågor, partiella analyser och resonemangsbaserade bedömningar. De nu genomförda analyserna ger emellertid ett avsevärt förbättrat underlag. SCB:s databas innehåller faktisk konsumtion och kostnadsskillnader i högre grad än tidigare studier. finns dock en betydande osäkerhet om fördelningen av den öppna hälso- och sjukvården och läkemedlen. Dessutom saknas i stor utsträckning uppgifter om medborgarnas behov, exempelvis av vård. En första slutsats är att de offentliga subventionerna gynnar resurssvaga personer. Det gäller barnomsorg, utbildning, hälso- och sjukvård och äldreomsorg. Det gäller även flertalet enskilda tjänster inom den offentliga servicen. Det innebär att de ekonomiska resurserna ett visst år är något jämnare fördelade om man tar hänsyn till subventionerna. En andra slutsats är att mycket tyder på att grundläggande värden som livslängd, utbildning, hälsa m.m. har blivit mycket jämnare fördelade över tiden. Det finns också indikationer på att de kan vara jämnare fördelade i än i många andra länder. I vilken utsträckning dessa positiva förändringar direkt kan kopplas till de offentliga subventionerna är en öppen fråga. En tredje slutsats är att åtskilliga resultat pekar på att tjänsterna fördelas rimligt efter behov och förutsättningar. De flesta subventioner för barnomsorg och utbildning är ungefär lika stora för olika grupper, eller större för personer med svagare ekonomi eller lägre utbildning, även om man tar hänsyn till åldersskillnader. För öppenvård och läkemedel kan dock lika stora subventioner till alla grupper tyda på en snedfördelning eftersom ohälsa är vanligare bland arbetare och låginkomsttagare, även efter att man beaktat åldersskillnader. Den fjärde slutsatsen är att huvuddelen av de offentliga subventionerna utgör en omfördelning över livet. Man betalar skatt under vissa år men utnyttjar tjänster andra år. Frågan hur stor del av subventionerna som är omfördelning över livet respektive omfördelning mellan inkomstgrupper kan inte besvaras eftersom det saknas uppgifter om konsumtion, inkomster m.m. för medborgarna över tiden. Det finns dock åtskilligt som tyder på en omfattande omfördelning mellan inkomstgrupper också över livet. Under ett visst år medför offentliga tjänster som finansieras med progressiva skatter en omfördelning mellan välbeställda och ekonomiskt svaga. Subventionerna i förhållande till de disponibla inkomsterna är mycket högre bland personer med en svag ekonomi än bland välbeställda. finns det starka samband mellan årsinkomster och livsinkomster. Dessutom finns åtskillig forskning som visar exempelvis starka samband mellan ohälsa ett visst år och . Det talar för att omfördelningen mellan grupper över livscykeln genom subventioner finansierade av progressiva skatter inte är påtagligt mindre än vad som visas för ett enstaka år. Bilagetabell 3.1 Disponibel inkomst justerad för försörjningsbörda samt subvention per capita Kronor Disp ink/ke Subvention per capita Äldreomsorg Hälso- o sjukvård Barnomsorg Totalt 151 200 28 100 4 200 9 000 10 800 4 000 Inkomstgrupp1 Kvintil 1 79 500 41 800 12 800 11 500 13 200 4 300 Kvintil 2 112 200 30 600 4 000 9 300 12 400 5 000 Kvintil 3 136 400 26 900 1 900 8 200 11 400 5 400 Kvintil 4 165 900 22 700 1 300 8 100 9 900 3 400 Kvintil 5 262 200 18 500 1 200 8 000 7 100 2 100 Utbildningsnivå Högst grundskola 146 300 22 900 1 300 10 800 9 300 1 600 Gymnasieutbildning 174 400 20 100 500 7 300 9 300 3 100 Högskola < 164 500 24 500 300 6 400 14 800 3 000 Högskola >= 215 000 20 900 500 6 800 10 200 3 400 Socioekonomisk grupp Arbetare 150 500 18 300 100 6 700 8 100 3 300 Tjm låg/mellan 185 500 19 200 100 6 600 9 000 3 400 Högre tjänsteman 228 500 19 900 100 6 300 10 000 3 600 Företagare/ lantbrukare 139 900 20 100 1 400 8 600 7 800 2 400 Kön Kvinna 147 400 30 300 5 900 9 700 10 700 4 000 Man 155 300 25 800 2 500 8 300 10 900 4 100 Region Storstad 165 300 26 900 3 800 8 800 10 400 3 900 Större städer 151 000 28 000 4 100 8 900 11 000 4 000 Södra mellanbygden 139 500 28 800 5 000 9 500 10 400 4 000 Norra tätbygden 140 300 30 500 4 200 8 700 12 200 5 300 Norra glesbygden 133 200 29 800 4 800 9 400 11 800 3 800 Familjetyp Ensam utan barn 125 000 15 700 0 6 600 9 100 0 Ensam 1 barn 111 100 33 000 0 5 800 18 900 8 300 Ensam 2+ barn 103 700 46 300 0 5 100 27 300 13 800 Gift/ sambo utan barn 197 400 12 000 0 8 300 3 700 0 Gift/ sambo 1 barn 175 600 20 500 0 6 300 10 600 3 600 Gift/ sambo 2 barn 154 500 30 400 0 5 300 16 100 9 000 Gift/ sambo 3+ barn 136 200 34 900 0 5 000 22 300 7 600 Ensam pensionär 108 700 59 900 36 800 22 900 100 0 Gift/ sambo pensionär 156 400 32 000 11 900 19 700 400 0 1 Indelning efter disponibel inkomst justerad för försörjningsbörda Bilagetabell 4.1 Subventioner till barnomsorg Alla hushåll med barn mellan Endast hushåll där föräldrarna arbetar heltid Kronor per barn Kronor per capita Kronor per cap. / disp ink per ke n Andel utnyttj. Kronor per barn Kronor per capita Kronor per cap. / disp ink per ke n Totalt 49000 16000 1560 56000 19000 403 Inkomstgrupp Kvintil 1 49000 18000 264 64000 27000 26 Kvintil 2 43000 14000 295 70000 25000 26 Kvintil 3 54000 17000 315 61000 18000 69 Kvintil 4 51000 17000 339 52000 17000 130 Kvintil 5 48000 16000 347 52000 17000 152 Utbildningsnivå* Högst grundskola 48000 16000 277 52000 17000 55 Gymnasieutbildning 48000 16000 821 57000 20000 191 Högskola <3 år 50000 16000 232 56000 18000 72 Högskola >=3 år 50000 16000 230 57000 18000 85 Socioekonomisk grupp* Arbetare 46000 15000 581 56000 20000 141 Tjm låg/mellan 50000 16000 426 56000 19000 152 Högre tjänstemän 50000 16000 255 60000 19000 87 Företagare 44000 13000 89 55000 17000 12 Övriga 53000 19000 209 23000 8000 11 Region Storstad 45000 15000 528 49000 17000 172 Större städer 51000 17000 564 59000 18000 129 Södra mellanbygden 47000 16000 279 62000 22000 53 Norra tätbygden 62000 20000 103 68000 22000 31 Norra glesbygden 48000 15000 86 48000 17000 18 * Avser hushållsföreståndaren. Bilagetabell 4.2 Subventioner till grundskola och gymnasieskola Grundskola (Hemmaboende barn ) Gymnasieskola (Hemmaboende barn ) Kronor per barn Kronor per capita Kronor per cap/ disp ink per ke Andel utnyttj. Kronor per barn Kronor per capita Kronor per cap/ disp ink per ke Totalt 48 200 19 100 46 600 13 300 Inkomstgrupp Kvintil 1 47 800 20 400 47 200 13 700 Kvintil 2 48 800 20 800 48 100 13 500 Kvintil 3 48 600 19 500 47 700 12 900 Kvintil 4 48 500 18 300 46 300 13 500 Kvintil 5 47 300 16 700 43 500 12 800 Utbildningsnivå Högst grundskola 48 000 19 000 48 100 13 300 Gymnasieutbildning 48 300 18 900 48 300 13 800 Högskola< 48 300 19 200 44 200 13 300 Högskola>=3 år 48 600 19 400 41 000 11 900 Socioekonomisk grupp Arbetare 48 100 18 800 50 800 14 100 Tjm låg/mellan 48 600 19 000 45 100 13 000 Högre tjänsteman 48 400 18 700 43 300 12 500 Företagare 46 865 18 600 42 400 12 100 Lantbrukare 46 000 17 600 41 700 12 200 Region Storstad 49 400 19 400 44 600 12 900 Större städer 46 100 18 100 44 500 12 800 Södra mellanbygden 47 700 18 900 49 000 13 000 Norra tätbygden 51 600 21 000 49 700 15 200 Norra glesbygden 53 500 21 100 57 000 16 600 Bilagetabell 4.3 Subventioner till högskola, Komvux och arbetsmarknadsutbildning i åldern 19- 29 år Högskola Komvux Arbetsmarknadsutbildning Totalt Kronor per studerande utnyttj. Kronor per studerande utnyttj. Kronor per studerande utnyttj. Kronor per studerande 8 400 1 600 900 10 900 Inkomstgrupp1 Kvintil 1 6 600 1 700 1 100 9 500 Kvintil 2 5 700 1 300 900 7 900 Kvintil 3 7 800 1 600 1 000 10 500 Kvintil 4 9 400 1 500 600 11 400 Kvintil 5 14 300 1 500 400 16 200 Utbildningsnivå2 Högst grundskola 2 900 1 500 1 200 5 600 Gymnasieutbildning 6 500 1 600 1 000 9 000 Högskola< 3år 10 800 2 100 400 13 300 Högskola>=3år 18 200 1 100 300 19 600 Kön Kvinna 8 000 1 900 800 10 800 Man 8 900 1 200 900 11 000 Region Storstad 10 000 1 700 400 12 100 Större städer 9 700 1 400 1 000 12 100 Södra mellanbygden 3 800 1 800 600 6 200 Norra tätbygden 7 200 1 600 1 100 10 000 Norra glesbygden 3 500 1 300 3 600 8 400 1 Avser föräldern med högst sammanräknad förvärvsinkomst 2 Avser föräldern med högst utbildningsnivå Bilagetabell 4.4 Subventioner till sjukvård mm Kronor per capita Läkemedel Öppenvård Tandvård Slutenvård Totalt 1 100 3 200 210 3 200 Inkomstgrupp Kvintil 1 1 300 3 700 180 5 900 Kvintil 2 1 100 3 400 210 3 700 Kvintil 3 1 000 3 000 210 2 600 Kvintil 4 1 000 3 100 230 2 000 Kvintil 5 1 100 2 800 240 1 900 Utbildningsnivå Högst grundskola 1 300 3 500 210 4 400 Gymnasieutbildning 1 000 2 900 210 2 100 Högskola < 800 2 800 200 1 900 Högskola ³ 1 000 2 900 230 2 000 Socioekonomisk grupp Arbetare 800 2 700 210 1 400 Tjm låg/mellan 800 2 600 230 1 400 Högre tjänstemän 800 2 600 210 1 400 Företagare / lantbrukare 900 2 800 220 1 600 Förtidspensionär 1 400 3 300 260 6 300 Ålderspensionär 2 700 5 800 230 10 200 Övriga 600 2 500 190 1 500 Kön Kvinna 1 200 3 300 210 3 600 Man 1 000 3 000 220 2 800 Region Storstad 1 100 3 200 220 2 800 Större städer 1 100 3 100 210 3 100 Södra mellanbygden 1 100 3 300 210 3 800 Norra tätbygden 1 000 3 100 190 3 400 Norra glesbygden 1 100 3 100 200 4 100 Ålder 0-9 500 2 600 180 1 300 10-19 600 2 200 210 1 100 20-29 500 2 600 150 1 400 30-39 600 2 600 190 1 600 40-49 700 2 400 220 2 100 50-59 1 300 3 000 270 2 300 60-69 2 000 4 700 290 6 300 70-79 2 700 5 900 240 9 200 80-89 3 200 6 100 160 14 200 Bilagetabell 4.5 Hälsa i inkomstgrupper 1997 för personer . Standardvägt efter ålder och kön Kvintil Hälsoindex 1 2 3 4 5 Svår ohälsa 4 8 7 7 3 Måttligt svår ohälsa 9 11 13 9 7 Lätt ohälsa 28 31 29 30 33 Full hälsa 59 51 51 54 57 Totalt 100 100 100 100 100 Källa: Undersökningen av levnadsförhållanden. SCB Hälsoindex bildas med ledning av de tre variablerna, allmänt hälsotillstånd , örelseförmåga och långvarig sjukdom . Bilagetabell 4.6 Subventioner till äldreomsorg Hemhjälp och/ eller särskilt boende Hemhjälp Särskilt boende Nettosub / cap Kronor per cap / disp ink per ke Andel utnyttj. Nettosub/ cap Kronor per cap / disp ink per ke Andel utnyttj. Nettosub/ cap Kronor per cap / disp ink per ke Totalt 24 100 7 200 16 900 Inkomstgrupp Kvintil 1 56 300 15 100 41 100 Kvintil 2 32 500 10 100 22 400 Kvintil 3 15 800 5 200 10 600 Kvintil 4 10 200 2 700 7 500 Kvintil 5 5 700 2 700 3 000 Kön Kvinna 28 200 8 700 19 400 Man 18 500 5 000 13 500 Ålder 65-69 4 100 1 300 2 900 70-74 3 700 2 300 1 300 75-79 11 600 5 700 6 000 80-84 46 100 12 400 33 700 85-89 99 400 27 600 71 800 90- 161 700 31 500 130 200 Underbilaga 2: Referenser , A.B., Smeeding, T., Rainwater,L. (1995): Income Distribution in Countries. Social Policy Studies No. Behov och resurser i vården - en analys, SOU 1996:163 , A. (1992): Inkomstfördelningens utveckling. LU-bilaga 8 , , (1995): Public provision of private goods as a redistributive device in an optimun income tax model. 97 , A. (1756): Presidietal: Om farsoter som mäst härja bland rikets allmoge. Daatland, S.O. (1997): De siste årene, Eldreomsorgen i Skandinavia 1960-95 , PA., , B. (1995): The Swedish Wage Structure: The and Fall of Solidarity Wage Policy? , RB., , LF., eds. Differences and changes in wage structures. and : , 1995, pages 307-43. Working Paper 7141.NBER. , , , V. (1994): Skolans kostnader, effektivitet och resultat - en branschstudie, . Deaton, A. (1999): Inequalities in income and inequalities in health. Working Paper 7141. NBER (1998): Fordelningen mellen generationer. Ökonomisk Oversigt 1998 , R., , J. (1993): Ursprung och utbildning. SOU 1993:85 (1994): Den offentliga sektorns produktivitetsutveckling , DS 1994:24 (1996): Fordelningsvirkningen af offentlige serviceydelser. (1994): Fördelningseffekter av offentliga tjänster , Ds 1994:86 , J. och , O.,(1995): Income Distribution, Income Change and Health: On the Importance of Absolute and Relative Income for Health Status in , ur Economic Change, Social Welfare and Health in Europe, edited by , L. McMahon och E. Ziglio, WHO Regional Publications European Series, No 54. (1998): Subventioner av offentliga tjänster - en fördelningsanalys av könsskillnader. SOU 1998:3 Fölster, S. (1998): Inkomstfördelning i välfärdsstaten. Ekonomisk Debatt 4, 1998 , U-G., , G. (1997): Sjukvårdens rättvisa fördelning. Ekonomisk Debatt, årg 25, nr. 7, 1997 , U-G.,, M., (1997): New estimates of the demand for health: results based on a categorical health measure and Swedish micro data. 205 , A., Vågerö, D. (1996): Yrke och dödlighet . EpC rapport 1996:3. , A., . (1998): Förändringar av kvalitet och produktivitet i barnomsorg, skola och äldreomsorg - 90 studier om 90-talet, . , B., , M. (1996): Sprickor i välfärdsmuren. , vol 93. 1996 , A. (1995): The impact of health, education and housing outlays in income distribution in in the 1990s, NATSEM, discussion paper no. 7 Hussenius, J., Selén, J. (1994): Skatter och socialförsäkringar över livscykeln - en simuleringsmodell, , S-E., Qvist, J. (1997): Dödligheten i olika socio-ekonomiska grupper 1973-93. I Välfärd och ojämlikhet i 20-årsperspektiv . SCB rapport 91 , Å, Heggemann H,SCB 1999 Offentlig konsumtion. Landt, J. m.fl. (1995): Income inequality in : The impact of non-cash subsidies for health and housing, NATSEM, discussion paper no. 5 Layard, R., Nickell, S.