prop · GN0382 · 2000-01-01 00:00:00 — Sedan möjligheten för fastighetsägare att bli skattskyldiga för uthyrning och annan upplåtelse av fastigheter infördes har denna skattskyldighet kallats frivillig. Det allmänt använda uttrycket frivillig skattskyldighet har därför tagits in i rubriken till kapitlet. 9 kap. 1 § Paragrafen har i stora delar formulerats om. I första stycket anges att även konkursbon och mervärdesskattegrupper kan bli frivilligt skattskyl- diga. Detta är för konkursbon (och troligen även för mervärdesskatte- grupper) möjligt redan enligt nuvarande praxis (jfr. RÅ 1998 ref. 31), men har för tydlighets skull förts in i lagen. Även i en mervärdesskattegrupp torde finnas näringsidkare som hyr ut eller på annat sätt upplåter fastigheter till utomstående för annat ändamål än bostadsändamål. Om en sådan näringsidkare vill utnyttja möjligheten till frivillig skattskyldighet skall ansökan härom göras av gruppens huvudman. Detta medför bl.a. att eventuella ändringar inom gruppen av t. ex. äganderätten till fastigheter inte behöver föranleda några administrativa eller andra åtgärder. Om något av gruppens företag, vars fastigheter eller lokaler omfattats av den skattepliktiga uthyrningen, ut- träder ur gruppen skall skattskyldigheten och övriga skyldigheter enligt ML fullgöras av det företaget såvitt gäller företagets fastigheter. Det- samma bör gälla vid en upplösning av gruppen. Det bör i detta samman- hang noteras att en ny, ändrad eller upplöst gruppregistrering kan leda till att jämkningsreglerna blir tillämpliga. Detta är fallet t. ex. då en skatt- skyldig före en gruppregistrering fått avdrag för ingående skatt på förvärv av anläggningstillgångar som efter gruppregistreringen helt eller delvis skall användas i den skattefria interna verksamheten (se vidare prop. 1997/98:148 s. 43). Om ett företag som ingår i en grupp har förvärvat en investeringsvara utan rätt till avdrag för ingående skatt får företaget jämka den ingående skatten till sin fördel om företaget träder ur gruppen och till följd därav blir skattskyldigt enligt ML för sin verksamhet. I första stycket har dessutom tillagts att även andrahandshyresgäster skall ges rätt att bli frivilligt skattskyldiga. Se vidare avsnitt 7.1.1. Den nya bestämmelsen i andra stycket föreskriver samtycke av den näringsidkare i en mervärdesskattegrupp som äger den fastighet som skall omfattas av den frivilliga skattskyldigheten. Även en hyresgäst och en bostadsrättshavare till en lokal skall lämna sitt samtycke om en grupp- huvudman ansöker om skattskyldighet för andrahandsupplåtelse av loka- len. Bestämmelsen har kommenterats närmare i sista stycket i avsnitt 7.1.1. I den bestämmelse som införts i tredje stycket har en ändring av orda- lydelsen skett vilket endast föranleds av en redigering i 3 kap. 3 § andra stycket. Se vidare kommentaren till den bestämmelsen. Bestämmelsen i sista stycket i paragrafens nuvarande lydelse har flyttas till 3 §, se kommentaren till sistnämnda paragraf. 9 kap. 2 § Bestämmelserna i paragrafens föreslagna lydelse reglerar vad som krävs av någon som vill bli frivilligt skattskyldig redan under det att en bygg- nad eller annan anläggning som utgör fastighet uppförs eller då den genomgår omfattande till- eller ombyggnadsarbeten. En första förutsättning är att en ansökan görs av någon av dem vars uthyrning en- ligt 3 kap. 3 § tredje stycket 3 kan omfattas av sådan skattskyldighet. För mervärdesskattegruppen görs ansökan av grupphuvudmannen i enlighet med de regler som gäller för gruppregistrering. För att ansökan skall beviljas krävs att det finns särskilda skäl och att den som ansöker kan göra sannolikt att byggnaden eller anläggningen är avsedd att användas för uthyrning eller upplåtelse som är skattepliktig. Det skall således finnas en avsikt att anläggningen efter färdigställandet skall hyras ut till hyresgäster som bedriver skattepliktig verksamhet eller har återbetalningsrätt enligt 10 kap. 1, 6, 9, 11 eller 12 §. Vidare krävs att det med hänsyn till fastighetsägarens vandel är lämpligt. Kraven som måste vara uppfyllda för att frivillig skattskyldighet skall kunna meddelas har kommenterats under avsnitt 7.1.2. En särskild fråga är när det kan anses att en byggnad eller annan an- läggning är under uppförande. Begreppet är inte avsett att hindra att någon blir frivilligt skattskyldig redan innan det faktiska byggnadsarbetet har påbörjats. Det som är avgörande är om det har uppkommit kostnader som i en skattepliktig verksamhet skulle ha medfört en avdragsrätt för ingående mervärdesskatt. Som redogjorts för i avsnitt 7.1.2 ansåg EG- domstolen i den s.k. Rompelmandomen (268/83) att redan en för- beredande verksamhet kunde ge avdragsrätt. Domstolen fastslog att redan de första investeringsutgifterna för en planerad näringsverksamhet måste anses som ekonomisk verksamhet (jfr. När det gäller frivillig skattskyldighet måste dock särskilda hänsyn skall tas. Den sökande måste visa att han har för avsikt att bedriva en skattepliktig verksamhet. Det är naturligtvis betydligt svårare att i ett tidigt stadium av uppförandeskedet visa en sådan avsikt när det är fråga om uthyrning, än när fastighetsägaren skall bedriva egen verksamhet i lokalerna. I det sist- nämnda fallet bedriver ofta fastighetsägaren redan den verksamhet som han skall fortsätta att bedriva i fastigheten. I uthyrningsfallet däremot kommer fastighetsägarens skattskyldighet att vara beroende av framtida hyresgästers skattskyldighet. I dessa fall framstår det som omöjligt att med någon grad av säkerhet fastställa fastighetsägarens skattskyldighet efter det att byggnaden färdigställts. Detta är också skälet till varför rätten till retroaktivt avdrag i 9 kap.8 § finns vid frivillig skattskyldighet. Se vidare kommentaren till denna paragraf. Bestämmelsen i paragrafens nuvarande lydelse har flyttats till 5 § första stycket. Även skattskyldigheten för ny ägare till fastigheten reg- leras i 5 §. 9 kap. 3 § Bestämmelsen har flyttats från sista stycket i nuvarande 1 §. Ändringen i den bestämmelse som utgör första stycket är främst föranledd av att personkretsen som kan ansöka om frivillig skatt- skyldighet har utvidgats. Med fastighetsägare förstås i de följande paragraferna i kap. 9 samtliga de i 1 eller 2 § uppräknade personerna. Av bestämmelsen som intagits i andra stycket följer att det som sägs om fastighet i de följande bestämmelserna i kap. 9 även omfattar bostads- rätter och hyresrätter. Bestämmelserna tillämpas således i de fall då en fastighet eller del av fastighet (lokal) hyrs ut av en hyresgäst i andra eller tredje hand eller upplåts med nyttjanderätt av en bostadsrättshavare. Med fastighetsägare avses i dessa fall hyresgäst eller bostadsrättshavare. Bestämmelsen i paragrafens nuvarande lydelse har omarbetats och med delvis ändrat innehåll överförts till föreslagna 8 §. Den avdragsrätt som getts fastighetsägaren i första stycket punkt 2 ges inte längre, vilket beror på att bestämmelserna om återföring har slopats. Se vidare avsnitt 7.3.1. 9 kap. 4 § Den nya bestämmelsen som intagits i paragrafens första stycke anger från vilken tidpunkt skattskyldigheten gäller i normalfallen av frivillig skattskyldighet, dvs. de fall då fastigheten är klar för inflyttning. I dessa fall gäller skattskyldigheten från den dag ansökan kommer in till skatte- myndigheten eller den senare dag som sökanden angett, dock tidigast från och med den dag då hyresgäst eller bostadsrättshavare tillträder lokalen. Andra stycket behandlar det fall då fastighetsägaren ansöker om skattskyldighet under ny-, till- eller ombyggnad av en fastighet. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 7.1.3. I 4 § i dess nuvarande lydelse regleras hur en ny ägare skall styrka sin avdragsrätt. I första meningen finns en hänvisning till den generella bestämmelsen i 8 kap. 17 § om hur avdrag skall styrkas. Någon särskild erinran om detta förhållande synes inte vara nödvändig. Bestämmelsen i andra meningen avser det fallet att en ny ägare skall göra avdrag för skatt som den förre ägaren återfört. Återföringsreglerna föreslås slopade. Bestämmelsen har därför utgått i sin helhet. 9 kap. 5 § Den bestämmelse som föreslås utgöra paragrafens första stycke åter- finns i 2 §. Den reglerar skattskyldigheten för en tidigare ägare vid en överlåtelse av en fastighet. När det sker en överlåtelse skall överlåtarens frivilliga skattskyldighet gälla till dess att förvärvaren tillträder fastigheten, oavsett vad parterna avtalar. Den nya bestämmelsen i paragrafens andra stycke utgör huvudregeln när det gäller frivillig skattskyldighet för ny ägare vid överlåtelse av fastighet. När en fastighet övergår till en ny ägare inträder denne från och med tillträdesdagen i den tidigare ägarens ställe vad gäller rättigheter och skyldigheter enligt ML. Bestämmelsen gäller, i motsats till vad som gäller , samtliga förvärv såväl onerösa som benefika. gäller vid frivillig skattskyldighet denna regel endast de benefika förvärven, se 7 § i dess nuvarande lydelse. I avsnitt 7.3.5 föreslås att, förutom de ordinära onerösa och benefika fången, även fusioner och verksamhetsöverlåtelser skall omfattas. Det krävs således inget särskilt beslut av skattemyndigheten för att den nye fastighetsägaren skall bli frivilligt skattskyldig. Den nye fastig- hetsägaren kan fortsätta uthyrningen på exakt samma sätt som den tidigare fastighetsägaren och skall debitera mervärdesskatt på de hyror som omfattas av skattskyldigheten. Om emellertid den nye ägaren skulle vilja låta skattskyldigheten upphöra för denna uthyrning efter tillträdet är detta möjligt genom en sådan ansökan som avses i 6 § tredje stycket. Se vidare kommentaren till den bestämmelsen. Bestämmelserna i 5 § i dess nuvarande lydelse reglerar återföring av skatt. Återföringsreglerna föreslås att bli ersatta av jämkningsreglerna och har i ändrad form överförts till olika paragrafer i 9 kap. Det som i det föreslagna systemet närmast motsvarar dessa återföringsregler är dock reglerna i 8 a kap. 7 § andra stycket, om att jämkning vid överlåtelse skall ske och avse återstoden av korrigeringstiden. Bestämmelsen 8 a kap. 4 § första stycket 4 att jämkning skall ske vid överlåtelse av fastighet har i återföringssystemet sin motsvarighet i första stycket 1 i 5 § nuvarande lydelse. De omständigheter som enligt punk- terna 2 och 3 i den nuvarande lydelsen medför återföringsskyldighet kan, enligt de föreslagna bestämmelserna, leda till att den frivilliga skatt- skyldigheten upphör att gälla enligt 6 § och att jämkning skall ske . Det andra stycket i den nuvarande lydelsen har med ändrad lydelse in- förts i 8 a kap. 7 § tredje stycket. Bestämmelsens omfattning begränsas således inte längre till fastigheter som omfattas av frivillig skattskyl- dighet utan gäller generellt. Jämkningsregler som motsvarar bestäm- melsen i fjärde stycket i paragrafens nuvarande lydelse återfinns i 13 §. Innebörden har dock ändrats. skall fastighetsägaren alltid återföra ingående skatt oavsett om han eller hyresgästen dragit av den. Enligt den föreslagna bestämmelsen skall istället var och en av dem jämka den skatt som denne dragit av. Bestämmelser om jämkning vid konkurs som finns intagna i paragrafens femte stycke motsvaras av bestämmelser som föreslås i 8 a kap. 4 § första stycket 6 och andra stycket samt 8 a kap. 13 §. Se vidare kommentarerna till de bestämmelserna. 9 kap. 6 § I paragrafens första stycket återfinns de situationer som gör att skatt- skyldigheten skall upphöra utan särskilt beslut. Punkt 1 reglerar de fall då den skattskyldige börjar hyra ut lokalerna för bostadsändamål eller till hyresgäster som inte bedriver skattepliktig verksamhet eller övergår till att bedriva annan verksamhet än uthyrningsverksamhet i lokalerna. Jämkning skall, enligt 10 §, ske i dessa fall om inte fastighetsägaren övergår till att bedriva annan verksamhet i lokalen som medför skatt- skyldighet eller rätt till återbetalning av ingående skatt. Skattskyldigheten skall dock inte upphöra om lokalen efter den skattepliktiga uthyrningen står outhyrd, om fastighetsägarens avsikt är att få till stånd skattepliktig uthyrning av den. Den frivilliga skattskyldigheten upphör enligt punkt 2 även då fastigheten förstörs genom t.ex. brand eller rivs. I dessa fall skall fastighetsägaren inte jämka den avdragna ingående skatten. I andra stycket finns en bestämmelse som ger skattemyndigheten möjlighet att stoppa fortsatt avdragsrätt för en fastighetsägare som med- getts skattskyldighet under uppförandet av en byggnad eller annan an- läggning. kan efter kontroll finna att förutsättningarna för skattskyldighet inte längre föreligger. Det kan visa sig att fastighetsägaren kan anses ha för avsikt att efter färdigställandet av byggnaden bedriva skattepliktig uthyrning. Omständigheterna skall vara av sådan art att om de förelegat eller varit kända vid skattemyndighetens beslut något medgivande inte skulle ha getts. Enbart det faktum att en skattepliktig uthyrning inte kommer till stånd vid färdigställandet utgör inte en sådan omständighet. För bestämmelsens tillämpning krävs emellertid inte att fastighetsägaren vid medgivandet har lämnat felaktiga uppgifter. Den omfattar även fall då omständigheterna ändrats efter det att medgivandet gavs. I tredje stycket finns den bestämmelse som vid överlåtelser gör att en fastighetsägare kan gå ur systemet för frivillig skattskyldighet. Den fri- villiga skattskyldigheten för uthyrning eller annan upplåtelse skall enligt 5 § andra stycket som huvudregel övergå på ny fastighetsägare på samma sätt som vid överlåtelse av annan skattepliktig verksamhet. Om emeller- tid den förre och den nye fastighetsägarna är överens om detta kan skattskyldigheten efter beslut av skattemyndigheten upphöra vid över- låtelsen, även om den nye fastighetsägaren avser att fortsättningsvis hyra ut lokalerna som omfattas av ansökan till skattskyldiga hyresgäster. Den tidigare ägaren skall då jämka och jämkningen skall avse återstoden av korrigeringstiden enligt 8 a kap. 7 § andra stycket. Skattskyldigheten kan emellertid upphöra vid överlåtelsen även på annan grund, t. ex. om den nye fastighetsägaren övergår till att använda fastigheten i egen verksamhet som inte är uthyrningsverksamhet eller om han vill hyra ut till hyresgäster som inte är skattskyldiga. I dessa fall upphör dock skattskyldigheten automatiskt på grund av att förutsätt- ningarna för frivillig skattskyldighet då inte längre föreligger (jämför första stycket). En sådan ändring som innebär att skattskyldigheten förändras i fastigheten innebär att förvärvaren skall jämka. Detta betrak- tas då som en jämkning på grund av ändrad användning och skall ske . Genom regleringen i tredje stycket ges fastighetsägarna följaktligen en valfrihet i de fall då den nye fastighetsägaren vill börja använda fastigheten i en skattefri verksamhet. Om de ansöker stannar jämk- ningsskyldigheten på den förre ägaren, medan den nye ägaren skall jämka om de underlåter att ansöka. Det som krävs för att skattskyldigheten skall upphöra efter en ansökan är endast att ansökan är undertecknad av båda parter och att den inkom- mer till skattemyndigheten innan tillträdet samt att skattemyndigheten fattar beslut om det. Det beslut som skattemyndigheten måste fatta i ett sådant fall är av mycket enkelt slag och skall ske utan någon materiell prövning. Skattskyldigheten skall upphöra vid tillträdet även om beslutet om detta fattas . Bestämmelsen i 6 § i dess nuvarande lydelse har utgått på grund av att återföringsreglerna föreslås slopade. 9 kap. 7 § I paragrafen har införts bestämmelser om anmälningsskyldighet. Se även avsnitt 7.5. I paragrafens första stycke regleras anmälningsskyldighet i de fall då fastighetsägarens skattepliktiga uthyrning upphör på grund av överlåtelse av fastigheten. Den frivilliga skattskyldigheten kan på an- sökan av tidigare och ny fastighetsägare upphöra enligt 6 § tredje stycket. Om ansökan inte görs förs skattskyldigheten över på den nye fastig- hetsägaren. Om inte parterna avtalar annat övertar den nye fastighets- ägaren också jämkningsskyldigheten. Ingenting särskilt behöver i dessa fall göras vid själva överlåtelsen. Det är emellertid viktigt att det kommer till skattemyndighetens kännedom att en överlåtelse av en fastighet har skett. Det ligger också i överlåtarens intresse att skattemyndigheten får vetskap om att jämkningsskyldighet har övergått på någon annan och att överlåtaren därigenom är befriad från denna skyldighet. Både den tidigare och den nye ägaren skall därför enligt första stycket anmäla en överlåtelse till skattemyndigheten. Även då skattskyldighet upphör enligt 6 § första stycket skall anmälan göras till skattemyndigheten enligt den bestämmelse som tagits in i andra stycket. Detta är fallet om fastighetsägaren övergår till att använda fastigheten i egen verksamhet eller hyr ut den för bostadsändamål eller till hyresgäster som inte bedriver skattepliktig verksamhet. Om en byggnad kan användas för uthyrning därför att den förstörts t.ex. genom brand eller rivits är detta naturligtvis också en omständighet som leder till att skattskyldigheten upphör och att anmälan härom skall göras. får ge närmare upplysningar om hur anmälningsskyldigheten skall uppfyllas. Bestämmelsen i 7 § i dess nuvarande lydelse har kommenterats under 5 § andra stycket. 9 kap. 8 § Bestämmelserna som intagits i denna paragraf motsvarar delvis dem som finns intagna i 3 §. Bestämmelsen i andra stycket 1 motsvarar nuvarande i 3 § första stycket 1. Bestämmelsen i andra stycket 2 saknar motsvarighet i de nuvarande bestämmelserna. I andra stycket 1 ges retroaktiv avdragsrätt för ingående skatt på kostnader för ny-, till- eller ombyggnader som utförts innan beslut om skattskyldighet enligt 1 § fattats. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 7.2.1. Bestämmelsen i andra stycket 2 retroaktiv avdragsrätt för ny ägare till fastighet har kommenterats i avsnitt 7.2.3. Reglerna har karaktär av komplement till jämkningsreglerna. Om inte fastighetsägaren har blivit skattskyldig redan under uppförandet av en byggnad ges fastighetsägaren en rätt att, när fastigheten tas i bruk efter ombyggnadsåtgärderna, retroaktivt få tillbaka den ingående skatten. Skälet till särregleringen är att det kan vara mycket svårt för fastighets- ägaren att bedöma omfattningen av den skattepliktiga uthyrningen av fastigheten byggnaden uppförs. Om fastighetsägaren skall kunna bli frivilligt skattskyldig under uppförandet måste han visa omfattningen av framtida hyresgästers skattskyldighet, vilket ibland framstår som omöjligt. De retroaktiva avdragsreglerna är dock endast tillämpliga i de fall då fastighetsägaren inte tagit den del av fastigheten som berörs av åtgärderna i bruk för någon annan verksamhet. Börjar fastighetsägaren exempelvis hyra ut någon del av fastigheten till hyresgäster utan skattskyldighet, gäller jämkningsreglerna om han där- efter övergår till att hyra ut skattepliktigt. Motsvarande gäller vid tillämpning av regeln om retroaktiv avdragsrätt för ny fastighetsägare enligt punkt 2. 9 kap. 9 § Bestämmelsen hänvisar till jämkningsreglerna i föreslagna 8 a kap. Det är sistnämnda regler som utgör grunden för jämkningsskyldigheten även när det gäller jämkning vid frivillig skattskyldighet. Det är således alltid dessa bestämmelser som utgör utgångspunkten för jämkningen. I följande paragrafer finns de specialregler som endast gäller vid frivillig skattskyldighet. De sistnämnda reglerna har karaktär av komplement till de allmänna reglerna i 8 a kap. 9 kap. 10 § I denna paragraf finns de specialbestämmelser som gäller när jämkning skall ske vid frivillig skattskyldighet. Som en huvudregel gäller enligt första stycket att jämkning skall ske när frivillig skattskyldighet upphör. De omständigheter som gör att den frivilliga skattskyldigheten upphör framgår av 6 §. De vanligaste skälen till att skattskyldigheten upphör är att fastigheten överlåts eller att användningen ändras därför att fastighets- ägaren börjar nyttja fastigheten i en skattefri verksamhet. I dessa fall skall jämkning ske. Om skattskyldigheten upphör på grund av att fastigheten överlåts föranleder överlåtelsen inte jämkning på grund av själva överlåtelsen i de fall förvärvaren övertar jämkningsskyldigheten. Detta följer av 9 § och 8 a kap. 12 §. Detsamma gäller enligt 12 § första stycket om någon som inte tidigare är skattskyldig övertar en fastighet som omfattas av frivillig skattskyldighet. Om förvärvaren inte är skattskyldig enligt ML och inte heller har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11 eller 12 § kan denne dock inte överta rättigheten och skyldigheten att jämka. Jämkning skall inte i något fall ske om fastighetsägaren övergår till att använda fastigheten i en annan verksamhet som medför skattskyldighet eller återbetalningsrätt, vilket framgår av första stycket 2. Vidare skall jämkning underlåtas i de fall fastigheten förstörs genom brand eller av någon annan orsak som fastighetsägaren inte råder över. Detsamma gäller om fastigheten rivs. Detta framgår av första stycket 1. De nu angivna bestämmelserna kommenteras närmare i främst avsnitten 7.3.4. och 7.3.5. I paragrafen har inte tagits in någon motsvarighet till den bestämmelse som finns intagen i 5 § tredje stycket. Enligt den bestämmelsen skall någon återföring av skatt inte göras om genom lagändring en hyresgäst är skattskyldig eller har rätt till återbetalning av skatt, vilket medför att uthyrningen inte kan medföra skattskyldighet för fastig- hetsägaren. I den mån lagändringar kommer att göras som bör påverka jämkningsskyldigheten får detta beaktas i särskilda övergångsbestäm- melser. 9 kap. 11 § Om frivillig skattskyldighet upphör på grund av att fastigheten överlåts eller om fastighetsägaren försätts i konkurs skall jämkningen ske vid ett enda tillfälle och avse återstoden av korrigeringstiden i enlighet med vad som gäller för fastigheter som används i annan verksamhet. Detta följer av 8 a kap. 7 § andra stycket. Enligt första stycket i föregående paragraf gäller detsamma om skattskyldighet upphör på grund av att fastighets- ägaren meddelats beslut om frivillig skattskyldighet under uppförandet av en byggnad och skattskyldigheten därefter upphör. Det saknar betydelse om skattskyldigheten upphör på grund av att fastighetsägaren hyr ut lokalen till en skattefri hyresgäst, om fastighetsägaren övergår till att använda lokalen i en annan skattefri verksamhet eller om skatte- myndigheten fattat beslut om att skattskyldigheten skall upphöra. Fastighetsägaren skall i dessa fall även betala tillbaka ingående skatt som hänför sig till tiden innan den skattefria verksamheten inleds. Detta är ett undantag från vad som normalt gäller då en lokal först hyrs ut skattepliktigt för att därefter hyras ut till en skattefri hyresgäst. Det hänger samman med de särskilda överväganden som måste göras då skattskyldighet meddelas under uppförandet av en byggnad. På hela beloppet som fastighetsägaren skall återbetala skall han dessutom i dessa fall betala ränta. Se vidare avsnitt 7.1.2. Paragrafen innehåller i andra stycket en specialbestämmelse till 8 a kap. 6 § och reglerar när korrigeringstiden skall anses börja löpa om avdrag gjorts enligt 9 kap. 8 §. Med avvikelse från huvudregeln som stadgar att korrigeringstid för fastigheter skall räknas från ny-, till- eller ombyggnad börjar korrigeringstiden i dessa fall inte löpa förrän avdragsrätten inträtt. I korrigeringstiden skall räknas in det år då detta inträffat. 9 kap. 12 § Enligt 8 a kap. 12 § skall den som förvärvar en fastighet under vissa omständigheter överta överlåtarens rättigheter och skyldigheter att jämka avdrag för ingående skatt. Om förvärvaren övertar jämknings- skyldigheten utlöser själva överlåtelsen inte någon jämkning. För att ett sådant övertagande skall vara möjligt krävs dock att förvärvaren vid förvärvet är skattskyldig enligt ML eller har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11 eller 12 §.