prop · GN031 · 2000-01-01 00:00:00 — Efter en genomgång av reglerna, deras syften och möjligheterna till beskattning enligt allmänna regler anser regeringen i likhet med utredningen att endast regler om kostnader för personalavveckling bör behållas. Till skillnad från utredningen anser regeringen att kopplingen mellan skattereglerna och det civilrättsliga låneförbudet bör behållas. Det bör dock klargöras att även lån som lämnats till juridiska personer skall beskattas. För att förbättra rättssäkerheten och förutsebarheten vid taxeringarna anser regeringen att definitionerna av fåmansföretag, fåmansägt handelsbolag och företagsledare bör förtydligas. Regeringen bedömer att den uppgiftsskyldighet som redan gäller för transaktioner i fåmansföretag och fåmansägda handelsbolag är tillräcklig för att tillgodose det kontrollbehov som kommer att uppstå när de flesta stoppreglerna slopas. Något behov av att utöka uppgiftsskyldigheten kan inte anses föreligga. Slopandet av stoppreglerna bör dock noga följas upp och utvärderas för att minska riskerna för en inte önskvärd utveckling. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att de föreslagna förändringarna av reglerna för fåmansföretag och fåmansägda handelsbolag kommer att förbättra förutsättningarna för verksamheten och tillväxten i små och medelstora företag. En lagrådsremiss kommer att överlämnas till Lagrådet . Regeringen avser att återkomma till med ett förslag. 8.3.5 Återköp av egna aktier har i delbetänkandet, SOU 1997:22, Aktiebolagets kapital, föreslagit regler om att svenska aktiebolag under vissa förutsättningar skall kunna återköpa eller på annat sätt förvärva egna aktier. Frågan om de ändringar av aktiebolagslagstiftningen som behövs för att möjliggöra återköp av egna aktier bereds inom . ekonomiska vårproposition berördes frågan om anslutande skatteregler (avsnitt 8.3.2). Regeringen aviserade att ett skatteförslag med denna inriktning skulle presenteras . Det angavs att förslaget skulle avse publika bolag. Det aviserades att ett sådant förslag också skulle omfatta frågan om uttag av kupongskatt för utländska aktieägare i samband med omstruktureringar. En inom upprättad promemoria Vissa skattefrågor med anledning av att aktiebolag skall kunna förvärva egna aktier, m.m., dnr Fi1999/2419 har remissbehandlats . Beredningen i siktar på att ändringarna i aktiebolagslagstiftningen skall träda i kraft . Skattereglerna bör träda i kraft . Arbetet i sker med denna inriktning. 8.3.6 Beskattning av utländska nyckelpersoner För att skall kunna behålla sin position som ett högteknologiskt och kunskapsintensivt land är det angeläget att svenska företag även kan anställa utländska företagsledare, experter och forskare med hög kompetens. En departementspromemoria angående beskattning av utländska nyckelpersoner, Ds 1999:25, har remissbehandlats. Remissutfallet är i huvudsak positivt. Regeringen avser att lägga fram förslag om skattelättnader för utländska experter, forskare, företagsledare och andra nyckelpersoner vid tidsbegränsad vistelse i . Innan ett förslag läggs fram för bör förslagets förenlighet med stämmas av. 8.3.7 Kontantmetod för småföretagare har i delbetänkandet Kontantmetod för småföretagare (1999:28) lämnat ett förslag till hur en kontantmetod för mindre tjänsteföretag skulle kunna utformas. En utgångspunkt för förslaget är att näringsidkarens redovisning enligt skattelagstiftningen och redovisningslagstiftningen bör stämma överens. Annars måste redovisningen göras enligt två system, vilket skulle försvåra arbetet för företagen. Enligt förslaget skall de näringsidkare som väljer att tillämpa kontantmetoden vid inkomstberäkningen inte ta hänsyn till in- och utgående balanser avseende varuinköp, pågående arbeten, fordringar och skulder etc. Inkomster och utgifter skall alltså inte periodiseras utan avgörande för beskattningstidpunkten är när betalning har skett. Kontantmetoden föreslås även tillämpas när det gäller utgifter för anskaffning av inventarier. Konkret innebär förslaget att direktavdrag får göras med högst ett prisbasbelopp för sådana utgifter. Reglerna om räntefördelning, expansionsmedel och periodiseringsfond skall inte få tillämpas med kontantmetoden. Vidare skall räntekostnader dras av i inkomstslaget kapital. Genom den föreslagna kontantmetoden skulle en möjlighet öppnas att tillämpa ett enklare regelsystem vid inkomstberäkningen. Enklare regler för inkomstberäkningen har ett värde i sig och ger den enskilde näringsidkaren bättre förutsättningar att själv klara av sin bokföring och deklaration. Mot metoden talar den omständigheten att skattesystemet, sett i sin helhet, blir mer komplext om ett alternativt sätt att beräkna inkomst av näringsverksamhet införs. Regeringen delar utredningens uppfattning att det vid en slutlig bedömning av om det är lämpligt eller inte att införa kontantmetoden bör läggas avgörande vikt vid berörda näringsidkares inställning. Förslaget har remissbehandlats. Många remissinstanser är positiva till förenklingsutredningens strävan att åstadkomma enkla och lätthanterliga regler för inkomstredovisningen. Den allmänna uppfattningen är emellertid att förslaget har fått en sådan inriktning att det har begränsat värde för den tänkta målgruppen. Mot den bakgrunden anser regeringen att det nu vore olämpligt att införa den föreslagna kontantmetoden. Ett slutligt ställningstagande är inte aktuellt utan ytterligare beredning av frågan. 8.4 Förändrade avgiftsnivåer för socialavgifterna m.m. Regeringens förslag: Den allmänna pensionsavgiften höjs från av avgiftsunderlaget. Taket för uttag av avgiften höjs från 8,06 till 8,07 förhöjda prisbasbelopp. I fråga om socialavgifterna höjs ålderspensionsavgiften från av avgiftsunderlaget. Den andel av influtna ålderspensionsavgifter som förs till staten skall beräknas för inkomster överstigande 8,07 i stället för 8,06 förhöjda prisbasbelopp. Sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare höjs från och för dem som har inkomst av annat förvärvsarbete från . Den statliga ålderspensionsavgiften höjs från av det beräknade underlaget. Vid beräkningen av avgiften skall bortses från i sig pensionsgrundande inkomster som överstiger 8,07 förhöjda prisbasbelopp. Den allmänna löneavgiften sänks från av avgiftsunderlaget, vilket innebär att det sammantagna uttaget av socialavgifter och allmän löneavgift sänks . Den särskilda löneskatten för arbetstagare respektive försäkrade som vid årets ingång är eller äldre sänks från av avgiftsunderlaget. Förändringarna skall träda i kraft . Skälen för regeringens förslag: fattade beslut om införande av ett nytt ålderspensionssystem (prop. 1997/98:151 och 152, bet. 1997/98:SfU13 och 14, rskr. 1997/98:- 315 och 320). Som redovisas under avsnitt 3.3.2 under Utgiftsområde 11 - Ekonomisk trygghet vid ålderdom, volym 6, återstår alltjämt vissa frågor att reglera, bl.a. fördelningen av avgifterna allmän pensionsavgift respektive socialavgifter för finansieringen av ålderspensionerna. Som framgår av nämnda redogörelse har de fem partierna bakom pensionsöverenskommelsen kommit överens om vilka avgifter som skall gälla för finansiering av pensionerna . Regeringen lämnar nu förslag till avgiftsuttag i enlighet med denna överenskommelse. Socialförsäkringarna finansieras av allmän pensionsavgift, socialavgifter, statlig ålderspensionsavgift och allmänna skattemedel. Allmän pensionsavgift tas ut enligt lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift för finansiering av försäkringen för inkomstpension och tilläggspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension och tilläggspension i form av ålderspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Avgiften betalas av den enskilde och beräknas på ett underlag som består av inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete till den del summan av inkomsterna inte överstiger 8,06 förhöjda prisbasbelopp enligt lagen om allmän försäkring. Socialavgifter tas ut enligt lagen (1981:691) om socialavgifter för finansiering av den allmänna försäkringen, ålderspensioneringen och vissa andra sociala ändamål. Avgifterna tas ut som arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Arbetsgivaravgifter betalas av arbetsgivare och beräknas på ett underlag som består av lön och andra skattepliktiga förmåner som en arbetsgivare utger till anställda. Egenavgifter betalas främst av den som bedriver näringsverksamhet och beräknas på ett underlag som består av inkomst av annat förvärvsarbete. finns det sex olika arbetsgivaravgifter och egenavgifter (se tabell 8.3). De statliga ålderspensionsavgifterna tas ut enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift för finansiering av försäkringen för inkomstgrundad ålderspension enligt lagen om inkomstgrundad ålderspension. Denna avgift betalas endast för vissa socialförsäkringsersättningar m.m. till den del dessa ersättningar tillsammans med övriga pensionsgrundande inkomster inte överstiger 8,06 förhöjda prisbasbelopp. Därutöver tas allmän löneavgift ut enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift. Avgiftssatserna enligt gällande regler framgår av tabell 8.3. Tabell 8.3 Avgiftssatser enligt gällande regler Procent Socialavgifter Arbetsgivar- avgifter Egenavgifter Ålderspensionsavgift 6,40 6,40 Sjukförsäkringsavgift 7,50 8,23 Arbetsskadeavgift 1,38 1,38 Arbetsmarknadsavgift 5,84 3,30 Efterlevandepensionsavgift 1,70 1,70 Föräldraförsäkringsavgift 2,20 2,20 Summa 25,02 23,21 Allmän löneavgift 8,04 8,04 Summa 33,06 31,25 Särskild löneskatt 24,26 24,26 Särskild löneskatt > 18,09 18,09 Allmän pensionsavgift 6,95 6,95 Den allmänna pensionsavgiften Allmän pensionsavgift tas ut av avgiftsunderlaget. Influtna allmänna pensionsavgifter förs till Allmänna pensionsfonden. I samband med införandet av det nya pensionssystemet beslutades att den allmänna pensionsavgiften skall dras av vid beräkningen av den pensionsgrundande inkomsten. höjdes inkomsttaket för uttag av den allmän pensionsavgiften till 8,06 förhöjda prisbasbelopp. Den nu träffade överenskommelsen om finansieringen av ålderspensionerna innebär att den allmänna pensionsavgiften skall höjas från av avgiftsunderlaget och att taket för uttag av avgifter skall höjas från 8,06 till 8,07 förhöjda prisbasbelopp. Regeringen föreslår därför att den allmänna pensionsavgiften höjs till av avgiftsunderlaget och att det vid beräkningen bortses från inkomster överstigande 8,07 förhöjda prisbasbelopp. Ändringarna föreslås träda i kraft . Ålderspensionsavgiften Fördelningen av influtna ålderspensionsavgifter skall enligt gällande regler (4 kap. 3 § lagen om socialavgifter) göras enligt följande. Den andel som beräknas utgöra avgifter för inkomster som överstiger 8,06 förhöjda prisbasbelopp förs till staten. Den andel som beräknas motsvara pensionsrätt för premiepension förs till för tillfällig förvaltning. Återstoden förs till Allmänna pensionsfonden med vars tillgångar kostnaderna för försäkringen för inkomstpension och tilläggspension enligt lagen om inkomstgrundad ålderspension och tilläggspension i form av ålderspension enligt lagen om allmän försäkring skall täckas. Regeringen skall fastställa dessa andelar efter förslag från . Skillnaden mellan beräknade belopp och de belopp som slutligt framräknas för det aktuella året skall regleras vid en kommande överföring. Regeringen föreslår i enlighet med pensionsöverenskommelsen att ålderspensionsavgiften för såväl arbetsgivare som för den som har inkomst av annat förvärvsarbete höjs från av avgiftsunderlaget. Regeringen föreslår vidare att andelen som beräknas utgöra avgifter för inkomster överstigande 8,07 förhöjda prisbasbelopp förs till staten. Ändringarna föreslås träda i kraft . Sjukförsäkringsavgiften Sjukförsäkringsavgifter förs till staten för finansiering av bl.a. kostnader för sjukpenning, folkpension i form av förtidspension för personer som har rätt till tilläggspension i form av förtidspension, tilläggspension i form av förtidspension, och rehabiliteringsersättning, allt enligt lagen om allmän försäkring. Sjukförsäkringsavgiften skall även finansiera Centrala kostnader med anledning av att sådana studielån som belöper på en studerandes sjukperiod enligt studiestödslagen (1973:349) inte skall återbetalas, vissa av de allmänna försäkringskassornas förvaltningskostnader, samt kostnader enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård. Sjukförsäkringsavgiften uppgår till för arbetsgivare och för den som har inkomst av annat förvärvsarbete. Ett syfte med den förändrade avgiftsstruktur som beslutat med anledning av budgetpropositionen för (prop. 1997/98:1 bet. 1997/98:FiU1, rskr. 1997/98:36) var att inom ramen för ett i princip oförändrat avgiftsuttag skapa bättre samstämmighet mellan inkomster och utgifter i bl.a. sjukförsäkringssystemet. Genom de strukturförändringar på avgiftssidan som infördes i samband med pensionsreformen gick arbetet vidare i den riktningen (prop. 1997/98:151). beräknas de kostnader som sjukförsäkringsavgiften avser att täcka uppgå till . Mot bakgrund härav föreslår regeringen att sjukförsäkringsavgiften höjs till för arbetsgivare och till för den som har inkomst av annat förvärvsarbete. Den statliga ålderspensionsavgiften Fördelningen av de statliga ålderspensionsavgifterna skall enligt gällande regler (8 § lagen om statlig ålderspensionsavgift) göras enligt följande. Den andel som beräknas motsvara pensionsrätt för premiepension förs till för tillfällig förvaltning. Återstoden förs till Allmänna pensionsfonden. Regeringen skall fastställa dessa andelar efter förslag från . Den statliga ålderspensionsavgiften skall i princip motsvara den ålderspensionsavgift som arbetsgivare och den som har inkomst av annat förvärvsarbete skall betala (prop. 1997/98:151). Regeringen föreslår därför att den statliga ålders- pensionsavgiften höjs från av det beräknade underlaget. Vidare föreslår regeringen att det vid beräkning av avgiften skall bortses från i sig pensionsgrundande inkomster överstigande 8,07 i stället för 8,06 förhöjda prisbasbelopp. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förändringar av det sammantagna uttaget av socialavgifter och allmän löneavgift Det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift skall enligt pensionsuppgörelsen sänkas , dvs. från av avgiftsunderlaget. Enligt den ursprungliga pen-sionsuppgörelsen skall pensionerna till hälften finansieras via socialavgifter, vilket innebär en ålderspensionsavgift på . föreslås dock att ålderspensionsavgiften tas ut av avgiftsunderlaget. Härmed överskrids den ursprungligen överenskomna nivån . Vid pensionsuppgörelsen bedömdes att lönesumman över 8,07 förhöjda prisbasbelopp uppgick till och att det därigenom fanns ett utrymme att sänka det sammantagna uttaget av arbetsgivaravgifter och allmän löneavgift . Till följd av de ovan föreslagna förändringarna avseende ålderspensionsavgiften och sjukförsäkringsavgiften föreslår regeringen därför att den allmänna löneavgiften för såväl arbetsgivare som den som har inkomst av annat förvärvsarbete sänks från till av avgiftsunderlaget. Ändringen föreslås träda i kraft . Den särskilda löneskatten löneskatt skall betalas till staten enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Den särskilda löneskatten är avsedd att motsvara skattedelen av socialavgifterna. Denna skatt beräknas schablonmässigt enligt de principer som fastslogs i samband med skattereformen (prop. 1989/90:110). Det nya ålderspensionssystemet innebär bl.a. att pensionsrätt kan intjänas även av den som har fyllt och att socialavgifter i form av ålders- pensionsavgift och allmän pensionsavgift därför även skall betalas efter det att arbetstagaren respektive den försäkrade fyllt . En lägre nivå för den särskilda löneskatten på förvärvsinkomster infördes av denna anledning för dessa personer. Särskild löneskatt skall enligt nu gällande regler betalas i dessa situationer. I övriga fall tas särskild löneskatt ut . Mot bakgrund av de nya nivåer för ålderspensionsavgiften och den allmänna pensionsavgiften som följer av pensionsöverenskommelsen bör den särskilda löneskatten för dessa personer justeras. Med tillämpning av nuvarande beräkningsschablon utgör skattedelen (0,5 x (10,21 + 7-1) = 8,10) av det sammantagna uttaget på av ålderspensionsavgift och allmän pensionsavgift. Regeringen föreslår därför att den särskilda löneskatten för personer som vid årets ingång är eller äldre sänks till av avgiftsunderlaget (24,26 - 8,10 = 16,16). Liksom tidigare skall dessa bestämmelser inte gälla för personer som är födda eller tidigare eftersom de inte omfattas av det nya pensionssystemet. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Sammanfattning av förslagen om förändrade avgiftsnivåer Förslagen till nya nivåer på socialavgifter m.fl. avgifter sammanfattas i tabell 8.4. Tabell 8.4 Nya avgiftssatser Socialavgifter Arbetsgivar- avgifter Egenavgifter Ålderspensionsavgift 10,21 10,21 Sjukförsäkringsavgift 8,50 9,23 Arbetsskadeavgift 1,38 1,38 Arbetsmarknadsavgift 5,84 3,30 Efterlevandepensionsavgift 1,70 1,70 Föräldraförsäkringsavgift 2,20 2,20 Summa 29,83 28,02 Allmän löneavgift 3,09 3,09 Summa 32,92 31,11 Särskild löneskatt 24,26 24,26 Särskild löneskatt > 16,16 16,16 Allmän pensionsavgift 7,00 7,00 8.5 Fastighetsskattefrågor 8.5.1 Underlaget för fastighetsskatt vid taxering Regeringens förslag: Vid beräkning av fastighetsskatt vid taxering skall i fråga om hyreshus (bostadsdelen) skatten beräknas på det lägsta av 1999 och taxeringsvärden. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till den föreslagna ändringen. Några remissinstanser anser dock att åtgärden inte skall begränsas till hyreshus vid taxering. Skälen för regeringens förslag: Allmän fastighetstaxering sker räknat för hyreshus och industrienheter, för småhusenheter och för lantbruksenheter. Vid allmän fastighetstaxering bestäms för varje taxeringsenhet ett basvärde som skall motsvara av dess marknadsvärde. Detta bestäms med hänsyn till det genomsnittliga prisläget före det år då allmän fastighetstaxering sker. Prisutvecklingen mellan de allmänna fastighetstaxeringarna beaktas genom ett särskilt årligt omräkningsförfarande. Detta innebär att basvärdet omräknas med hjälp av ett omräkningstal som fastställs av RSV med hänsyn till det genomsnittliga prisläget i olika prisutvecklingsområden mellan andra året före taxeringsåret och året före taxeringsåret. I samband med besluten om omräkningstal till 1996 och omräkningar uppmärksammade RSV vissa tekniska brister i förfarandet. Dessa hade i första hand att göra med det förhållandet att omräkningstalen inte kunde bestämmas med beaktande av andra faktorer än prisutvecklingen för samtliga fastigheter av ett visst slag. När det gällde hyreshus grundades den redovisade prisutvecklingen i vissa områden uteslutande på försäljningar av äldre fastigheter eftersom yngre fastigheter från de s.k. krisårgångarna inte alls hade avyttrats i dessa områden. Ett omräkningstal baserat på dessa uppgifter kunde för yngre fastigheter leda till oriktiga värden. I fråga om småhus innebar omräkningen att de redan höga taxeringsvärdenivåerna i vissa attraktiva områden ytterligare skulle höjas. Mot bakgrund härav begärde hos regeringen en översyn av reglerna om fastighetstaxeringsförfarandet. I avvaktan på en sådan översyn beslöt om en begränsning av omräkningstalen taxeringsvärden i vissa fall, bet. 1996/97: SkU14, rskr. 1996/97:134, SFS 1996:1615. förordnade regeringen en särskild utredare som har till uppgift att se över förfarandet vid fastighetstaxeringen (, dir. 1997:36). omräkningstal ansåg regeringen mot bakgrund av kritiken mot i första hand reglerna om omräkningsförfarandet och i avvaktan på vad den särskilde utredaren skulle komma till för slutsatser att förfarandet inte borde leda till några förändringar av taxeringsvärdena för hyreshus (bostadsdelen) eller för småhusenheter. Detta innebar att omräkningstalen för dessa fastighetstyper skulle vara desamma för som de som gällde för . Lagstiftningen trädde i kraft (prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284, SFS 1997: 441). ekonomiska vårproposition föreslog regeringen en förlängning för . Lagstiftningen trädde i kraft (bet. 1997/98: FiU20, rskr.1997/98:318, SFS 1998:525). ekonomiska vårproposition föreslog regeringen en förlängning även för för småhusens del (avsnitt 8.2.1). Lagstiftningen trädde i kraft (bet. 1998/99:FiU20, rskr. 1998/99:256, SFS 1999:637). Något förslag till förlängning för hyreshusens del lämnades inte i vårpropositionen. Detta motiverades med att förhållandena för hyreshusen är annorlunda och mer komplicerade . Detta beror på att hyreshusen skall göras till föremål för en allmän fastighetstaxering . Det finns skäl att anta att detta för många hyreshus kommer att innebära höjda basvärden. Taxeringsvärdena för hyreshus kommer därmed att höjas, även med oförändrade omräkningstal. Regeringen ansåg därför att den förväntade höjningen av basvärdena avseende hyreshus (bostadsdelen) inte skulle tillåtas slå igenom på fastighesskatteuttaget vid taxering och uttalade sin avsikt att återkomma med ett förslag med den angivna inriktningen. Inom har utarbetats en promemoria med förslag till lagstiftning. Promemorian har remissbehandlats och remissutfallet var övervägande positivt, jfr. Som framkommit av det ovan sagda fungerar en "frysning" av omräkningstalen för hyreshusen (bostadsdelen) inte på samma sätt på grund av den allmänna fastighetstaxering av hyreshus som sker detta år. Oförändrade omräkningstal ger inte oförändrade taxeringsvärden eftersom basvärdena ändras. I och för sig kan det göras gällande att en höjning av taxeringsvärdena som beror på att basvärdena höjts vid en allmän fastighetstaxering inte står i strid mot de ställningstaganden som regeringen och gjort till . Kritiken har i första hand tagit sikte på omräkningsförfarandet och inte på taxeringsförfarandet i allmänhet. Det finns emellertid skäl som talar för att den förväntade höjningen av basvärdena avseende hyreshus (bostadsdelen) inte skall tillåtas slå igenom på taxeringsvärdena vid taxering till fastighetsskatt. Det går i sammanhanget inte att bortse från det förhållandet att tidigare ställningstaganden i fråga om omräkningstalen i realiteten tagit sikte på att förhindra ett ökat uttag av fastighetsskatt. har oförändrade omräkningstal inneburit i princip oförändrade taxeringsvärden och till följd därav inga förändringar av fastighetsskatteuttaget mellan åren. Fastighetsskatteuttaget bör därför inte bara när det gäller småhus utan även i fråga om hyreshusen (bostadsdelen) med bortseende från den sänkning av fastighetsskatten som betingas av förslagen i avsnitt 8.5.2 vara oförändrat också vid taxering. Till bilden hör också att frågan om fastighetsskattens framtida utformning är föremål för (dir. 1998:20) överväganden och att taxeringsförfarandet utreds av . Mot denna bakgrund föreslås att fastighetsskatten vid taxering skall beräknas på ett underlag motsvarande det lägsta av 1999 och taxeringsvärden. I sammanhanget bör dock följande påpekas. Metoden att förhindra ett ökat fastighetsskatteuttag genom att skatten beräknas på det lägsta av de två aktuella taxeringsvärdena är principiellt annorlunda än att med samma verkan i princip oförändrad fastighetskatt "frysa" omräkningstalen. Det beror på att ett högre taxeringsvärde för i jämförelse med året innan inte uteslutande behöver avspegla den allmänna prisutvecklingen. Till skillnad mot omräkningstalen som endast återspeglar just prisutvecklingen kan ett förändrat basvärde förklaras av att fastighetsägaren t.ex. har byggt ut fastigheten. Det skulle emellertid vara alldeles för komplicerat att avgöra hur skillnaderna i basvärden mellan de aktuella åren fördelar sig på den allmänna prisutvecklingen och andra faktorer. Något förslag som tar hänsyn till detta läggs därför inte fram. Den nya metoden innebär även att det lägre underlaget knyts till den aktuella taxeringen till fastighetsskatt och inte till kalenderåret.