prop · GN031D8 · 2000-01-01 00:00:00 — Många organisationer kombinerar dessa båda förhållningssätt. Många personer engageras i de enskilda organisationernas utvecklingssamarbete, både i och i samarbetsländerna. Detta ger förutsättningar för en väl förankrad verksamhet. Organisationerna har i samarbetet med sina partners i många fall utvecklat kontakter och nätverk, vilket kan ge dem en unik roll i bekämpandet av fattigdom. Sidas dialog med de enskilda organisationerna om det civila samhällets roll i demokratiseringsprocesserna skall fördjupas. Att stärka fattigdomsinriktningen, långsiktighet och lokal förankring är fortsatt en viktig utmaning för de svenska organisationerna. Dialogen bör också ge återverkningar på landstrategiarbetet. Centrala frågor är organisationsutveckling och lokal förankring. För informationsarbetet står ökad samordning, dialog, flexiblare bidragsgivning och långsiktighet i fokus. Merparten av bidragen för utvecklingsinsatser genom folkrörelser och enskilda organisationer lämnas till 13 större organisationer, med vilka Sida har ett långsiktigt samarbete baserat på fleråriga ramavtal. Dessa organisationer är Afrikagrupperna, , Forum Syd, /Mission, LO/, centrum, Pingstmissionens U- landshjälp, , Svenska Handikapporganisationers internationella biståndsförening , , Svenska Röda Korset, UBV och Utan Gränser/SCC. Av dessa ramorganisationer är fem paraplyorganisationer för mindre organisationer, vilket innebär att över 200 enskilda organisationer beviljas bidrag. Svenska riksdagspartier och dem närstående organ kan söka bidrag för utvecklingsinsatser på samma premisser som övriga organisationer. De svenska folkrörelsernas utvecklingssamarbete är uttryck för solidaritet och engagemang. De svenska enskilda organisationerna har en viktig roll i information och opinionsbildning kring utvecklingsfrågor. Regeringen vill stödja detta genom att ge bidrag till informationsinsatser. Bidrag lämnas till ramorganisationerna och till studieförbund och fackliga organisationer. För att bättre utnyttja organisationernas informations- och bildningsverksamhet är det viktigt att såväl Sida som organisationerna verkar för en ökad samordning. Information, rekrytering och resursbasutveckling Målet för informationsverksamheten är att öka stödet hos svenska folket för långsiktigt utvecklingssamarbete samt att öka kunskapen om och intresset för utvecklingsfrågor. Informationen bör också främja en debatt om dessa frågor. Sida har ansvar för att informera om utvecklingsfrågor, det egna biståndet inklusive samarbetet med länder i , EU:s gemensamma utvecklingssamarbete samt övergripande om multilateralt utvecklingssamarbete. Informationsverksamheten skall rikta sig mot hela samhället, även om ungdomar kanske är den viktigaste målgruppen. har Sida satsat på en bred informationskampanj riktad mot allmänheten med fokus på demokrati och mänskliga rättigheter. Ett arbete har inletts i syfte att utarbeta en gemensam strategi i samarbete med enskilda organisationer om en samlad utvecklingsinformation. Inom skolområdet förstärkte Sida sitt arbete med fortbildning för lärare, bl.a. anordnades seminarier kring globala frågor med sammanlagt drygt tusen deltagare. Ett projekt har också påbörjats för att få de multilaterala organisationerna att mer aktivt kommunicera mot den svenska allmänheten. Verksamhetsgrenen omfattar inte de informationsinsatser som kanaliseras via de enskilda organisationerna (ingår under verksamhetsgrenen för stöd till de enskilda organisationerna). har allmänhetens stöd för utvecklingssamarbete minskat även om de två senaste mätningarna visar ett ökat stöd för bistånd. För att stärka opinionen planerar Sida bl.a. att öka masskommunikationen och skapa mer debatt, ett arbete som inletts . Sidas informationsstrategi är att - skapa en bättre effekt av de samlade medel som kanaliseras till utvecklingsinformation, - förmå utvecklingssamarbetets genomförare att aktivera sitt eget informationsarbete - utveckla Sidas egen informationsverksamhet. Regeringen ser positivt på det arbete Sida har påbörjat för att förnya informationsverksamheten och öka genomslaget hos allmänheten och det samarbete som inletts med enskilda och multilaterala organisationer. Målet för verksamheten inom rekrytering och resursbasutveckling är att utvidga, utbilda och öka utnyttjandet av den svenska resursbasen i det bilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet samt att öka andelen kvalificerad svensk personal i prioriterade internationella organisationer. Utveckling av resursbas och utnyttjande av svensk expertis på demokrati och MR-området skall ges hög prioritet. har en kraftig ökning av programmet för multilaterala biträdande experter () inletts. Inom programmet för bilaterala biträdande experter har rekryteringen minskat något. Rekryteringen inom demokrati och MR- området har ökat liksom för (MFS)-programmet. har ett utvecklingsarbete inletts avseende vissa utbytes- och stipendieprogram. och universiteten kommer att hantera programmen med Sida som delfinansiär. Programmen är en del av den satsning på kompetens- och kapacitetsutveckling som aviserades i Sidas budgetunderlag . kommer JPO-programmet fortsatt att expandera. En översyn av MFS- programmet har genomförts. Rekryteringar av valexperter och observatörer är fortsatt prioriterat och förväntas ha fortsatt hög volym. Samarbetet med länder och regioner har politisk pluralism vunnit insteg och ekonomiska reformer vidtagits på många håll i . har emellertid väpnade konflikter mellan och inom stater förvärrats och instabiliteten har ökat i vissa regioner. Konflikter pågår i bl.a. , , , , , och mellan och . Utvecklingen ställer stora krav på den konfliktförebyggande och konfliktlösande kapaciteten i regionen. stödjer därför regionala och subregionala strävanden för en lösning av konflikterna som vi verkar för en tydlig anknytning till FN och betonar världsorganisationens ansvar. Vårt utvecklingssamarbete är fattigdomsinriktat och långsiktigt. Det ger oss en grundval för dialog inte minst med samarbetsländer i kris eller krig. Biståndet bör upprätthållas så länge omständigheterna inte omintetgör ett rimligt resultat. Biståndet kan också i sig vara ett verksamt instrument för att främja en fredlig utveckling. De mörka inslagen i Afrikabilden bör inte skymma de framsteg som görs. Demokratiska val äger rum. har t.ex. medfört att den långvariga militärregimen i , folkrikaste land med stor regional betydelse, ersatts av civilt styre. I många länder har det civila samhället stärkts och gjort det möjligt för olika samhällsgrupper att uttrycka sina åsikter och intressen klarare. En omläggning av den ekonomiska politiken mot ökad marknadsorientering har lett till att tidigare nedåtgående trend vänts . För att den utbredda fattigdomen skall kunna minskas krävs emellertid en betydligt högre tillväxttakt än parad med större beslutsamhet att möta de fattigaste gruppernas behov. Det svenska utvecklingssamarbetet måste därför också i fortsättningen inriktas på att stödja ekonomiska reformprocesser och bidra till att minska fattigdomen. Fortsatt stöd till en demokratisk samhällsutveckling och främjandet av mänskliga rättigheter måste spela en central roll. Svenskt stöd måste i ökad utsträckning bidra till konfliktförebyggande, konfliktlösning och återuppbyggnad. Alla dessa aspekter är väsentliga inslag i den skrivelse om en förnyad Afrikapolitik som regeringen överlämnade till (skr. 1997/98:122). Genomförandet av den förnyade Afrikapolitiken sker i stor utsträckning inom ramen för arbetet med att utarbeta landstrategier för stödet till de afrikanska samarbetsländerna, i vilket också det samhället spelar en roll. Praktiska åtgärder för att gå mot ett förstärkt partnerskap med ökat ägande och inflytande över samarbetet för våra partnerskapsländer kommer att granskas. Det kan gälla förstärkt samordning av olika givares insatser under mottagarlandets ledning, varvid ökad användning av sektorprogramstöd är viktigt, och stöd till uppbyggnad av våra partners egna institutioner och kapacitet. Sidas "Aktionsprogram för utvecklingssamarbetet med " som utarbetats kommer att ha betydelse i detta sammanhang. Det bredare och mer långsiktiga samarbetet mellan och kommer att främjas genom närmare kontakter med näringslivet, med enskilda organisationer och andra institutioner i . Den satsning på som inleds är ett praktiskt exempel på detta. Afrikaskrivelsen anger att regionalt samarbete är en viktig faktor för att skapa politisk stabilitet och ekonomisk utveckling. Regeringen antog därför riktlinjer för svenskt stöd till regionalt och subregionalt samarbete i söder om 1999 2000. Svenskt stöd skall främja ekonomisk integration och samarbete mellan länder och organisationer och därigenom stärka processer mot fred och försoning. Miljöhänsyn, fattigdomsbekämpning och jämställdhet skall integreras i samarbetet. De afrikanska länderna skall stödjas i sin strävan att spela en ökad roll i världssamfundet. Svenskt stöd till regionalt och subregionalt samarbete inom det säkerhetspolitiska området bör syfta till att förebygga och hantera konflikter bl.a. genom stöd till institutionell kapacitetsuppbyggnad av det regionala och subregionala mellanstatliga säkerhetspolitiska samarbetet. Ett praktiskt exempel är det samarbete som inletts med länderna kring för att få till stånd en hållbar ekologisk, ekonomisk och social utveckling kring sjön. Regeringen har antagit riktlinjer för ett ökat samarbete med . Ett led i strävan att öka detta samarbete är öppnandet av en ambassad i i . Ett planeringsarbete för biståndsinsatser i regionen har påbörjats. Dessa insatser i kan finansieras genom medel som avsatts för regionalt/övrigt. Genomförandet av den förnyade Afrikapolitiken är ett uttryck för starkt svenskt engagemang för och satsning på . Detta återspeglas också i ökade anslag. Ökningar beräknas ske i första hand för , och där förutsättningar för bl.a. ett förstärkt samarbete på grundval av partnerskap föreligger liksom för regionalt/övrigt. Mot bakgrund av demokratiseringsprocessen i kommer utvecklingssamarbetet 2000 att inriktas på fredsfrämjande, återuppbyggnad samt insatser till stöd för mänskliga rättigheter och demokrati. kommer även att ge ett stöd till valen som skall äga rum . utvecklingssamarbete med och har fortsatt trots konflikten länderna emellan. Det svenska biståndet till både och är långsiktigt och fattigdomsinriktat. Konflikten har emellertid medfört att utbetalningstakten har minskat och att genomförandet av vissa projekt har försenats. Särskilt för är reservationerna mycket stora. Med hänsyn härtill och med beaktande av den osäkerhet som konflikten medför för planeringen av utvecklingssamarbetet beräknas landramen för respektive att preliminärt ligga kvar på oförändrad nivå. följer utvecklingen i konflikten mycket noga. För det fall en fredlig lösning snart skulle uppnås ökar förutsättningarna för att genomföra planerade program, vilket för del skulle medföra ett behov av en höjd landram. En sådan ökning skulle kunna komma till stånd genom att medel som avsatts för regionalt samarbete/övrigt tas i anspråk. Om konflikten däremot förblir olöst kommer detta oundvikligen att påverka förutsättningarna för det långsiktiga utvecklingssamarbetet. Beredskap bör finnas för ökat stöd till främst MR- och demokratiinsatser i i enlighet med den landstrategi som antagits. Den politiska och ekonomiska utvecklingen i är fortsatt positiv och en ökad medelstilldelning för utvecklingssamarbetet är motiverad. Landstrategin för utvecklingssamarbete med för åren 1999 2003 har fastställts. Omvandlingen av utvecklingssamarbetet skall fortsatt inriktas på att möjliggöra att de bilaterala kontakterna mellan och baseras mer på egen kraft och mindre på biståndsmedel. Kriget i återupptogs . På grund av kriget och ekonomisk instabilitet har inget nytt samarbetsavtal ingåtts med . Den humanitära situationen försämras kontinuerligt och landet är på gränsen till en humanitär katastrof. Det svenska biståndet såväl inom som utom landramen har koncentrerats till insatser av humanitär karaktär. ekonomiska och politiska utveckling är fortsatt god. Det landramsprogrammerade utvecklingssamarbetet har upphört som planerat och det fortsatta samarbetet grundar sig framför allt på ömsesidighet och främjande av svensk- botswanska relationer. Den demokratiska utvecklingen i har stagnerat vilket påverkat utformningen och inriktningen på det svenska utvecklingssamarbetet. finns inget övergripande samarbetsavtal. Utvecklingssamarbetet regleras med enskilda insatsavtal och fungerar väl. har präglats av politisk och ekonomisk instabilitet. pågår en översyn av det svenska utvecklingssamarbetet. Ett särskilt rättighetsperspektiv kommer att anläggas och en ny landstrategi skall börja gälla . Ett treårigt samarbetsavtal med undertecknades . Stödet syftar framför allt till att medverka till stärkandet av det nya och dess demokratiska institutioner samt till att bredda samarbetet mellan och . Ökat marknadstillträde fortsätter att vara av stor betydelse för , senast manifesterat i det frihandels- och samarbetsavtal mellan och som godkänts . Även om en avmattning skett är ett av de länder i som haft den mest positiva ekonomiska utvecklingen. strävan att uppnå god ekonomisk tillväxt, ambition att bekämpa den utbredda fattigdomen samt möjligheterna att utveckla ett samarbete baserat på partnerskap bör avspeglas i omfattningen av det svenska utvecklingssamarbetet. Även i är den ekonomiska utvecklingen god och partnerskapsförhållandet är väl utvecklat. En ökning av utvecklingssamarbetet förutses därför också med . Humanitära insatser kommer mot bakgrund av det alltjämt svåra läget för befolkningen i Stora sjöregionen att utgöra en central del i de svenska biståndet framöver. När det gäller det mer långsiktiga stödet kommer stor vikt, liksom , att fästas vid strategiska insatser för att främja demokrati och mänskliga rättigheter och för att förebygga konflikt. För tvåårsperioden 2001 utarbetas en särskild strategi för Stora sjöregionen (, och ), där de enskilda länderna planeras bli föremål för nationella strategier inom ramen för ett övergripande regionalt perspektiv. Utgångspunkten är att önskar bredda och fördjupa sitt engagemang i Stora sjöregionen i den mån den politiska utvecklingen tillåter. är en stor bidragsgivare av humanitärt bistånd till nödlidande i bl.a. , och . Med hänsyn till bl.a. att det humanitära biståndet till är mycket omfattande ca beslutade regeringen att uppdra åt Sida att tillsammans med utarbeta ett förslag till en särskild strategi för det humanitära biståndet till . är ett av världens fattigaste länder. Demokratiska val hölls . Sida undersöker bl.a. möjligheten att länka in i pågående regionala initiativ. I lever mer än hälften av världens befolkning. Där finns närmare tre fjärdedelar av världens fattiga en miljard människor som lever på mindre än , dvs. i absolut fattigdom. Mest utbredd är fattigdomen i . uppvisade en rad länder i Öst- och en snabb ekonomisk tillväxt. Men den s.k. Asienkrisen har blottlagt stora befolkningsgruppers sårbarhet. I synnerhet i har många människor som lyckats ta sig ur fattigdomen åter hamnat under fattigdomsstrecket. De sociala problemen har tilltagit. Kvinnor och barn tillhör dem som drabbats hårdast. Krisens utlösning står framförallt att finna i bristfälliga institutioner och andra strukturella problem. Den ekonomiska återhämtning som tagit fart vilar på en relativt svag grund. De öst- och sydöstasiatiska ekonomierna har tagit de första stegen mot grundläggande reformer men mycket återstår att göra. Miljöförstöringen har ökat snabbt i . Den tidigare höga ekonomiska tillväxten har gjort till en av världens mest förorenade regioner. I har miljöproblemen antagit skrämmande proportioner och hotar den globala miljön. Tretton av världens femton mest förorenade städer finns i . Fattigdomen försvårar att problemen angrips. I flera länder i har demokratin gjort framsteg. Tidigast i och därefter i länder som , och . är kanske det land i vilket människors levnadsvillkor förändrats mest radikalt . Den kinesiska ledningen har sett att en mer öppen ekonomi kräver fasta administrativa och juridiska spelregler. För individen har förändringarna inneburit att den personliga friheten vidgats. Det svenska biståndet till syftar till att stödja förbättringar på miljöområdet och reformprocessen med särskild tonvikt på lokala val och utvecklingen av rättsväsendet. En delvis liknande utveckling den i har ägt rum i och . I samtliga tre fall består enpartistaten. Efter valet i är huvudfrågan om den nya regeringen förmår ta tillvara tillfället att bygga demokratiska institutioner. I har krisen varit en avgörande faktor till utvecklingen i demokratisk riktning och till det val som genomfördes . Vidgade förutsättningar för det svenska utvecklingssamarbetet har härmed skapats och en landstrategi utarbetas. Därtill ger stöd till den östtimoresiska självbestämmandeprocessen. Kränkningar av grundläggande mänskliga rättigheter förekommer på många håll i regionen. I , och innebär enpartistaten att grundläggande fri- och rättigheter inte skyddas. MR-situationen i , och är särskilt oroande. Mellanstatliga väpnade konflikter hotar i och på den koreanska halvön. och kärnvapenprovsprängningar innebar ett svårt bakslag för den regionala avspänningen i och för icke-spridning och kärnvapennedrustning globalt. Till bilden hör att Kashmirfrågan är en av världens mest svårlösta konflikter. Med anledning av kärnvapenproven sade regeringen upp det löpande samarbetsavtalet med . Regeringen beslutade om en ettårig förlängning av undervisningsprogrammet i liksom en möjlighet att ingå avtal om vissa andra mindre insatser efter särskild prövning. Regeringen lade fram en skrivelse till Framtid med . En svensk Asienstrategi inför 2000-talet. Skrivelsens huvudsyfte är att ange en färdriktning för hur relationerna med länderna i kan breddas och fördjupas. Asienstrategin slår fast att utvecklingssamarbetet utgör en betydelsefull dimension av relationer med och bör så göra också . Motiven är att huvuddelen av världens fattiga finns i , möjligheterna att nå resultat i utvecklingssamarbetet är goda och har ett långsiktigt intresse av fördjupade relationer. Asienkrisen visar på sårbarheten i det som uppnåtts under de gångna decennierna. Även länder med förhållandevis god egen förmåga behöver både finansiella resurser och ny kunskap för utveckling av institutioner och metoder för att åstadkomma långsiktigt varaktig utveckling. Tonvikten bör ligga på tre områden: att åstadkomma en klarare fokusering på reformprocesser och institutionsuppbyggnad, att bygga upp en långsiktig satsning på ett utbyggt miljösamarbete samt att bygga mera jämbördiga och ömsesidiga relationer. I beslut om Asienstrategin finns ett tillkännagivande till regeringen om religionsperspektivets betydelse i det framtida Asiensamarbetet. I enlighet med önskemål avser regeringen att komplettera arbetet med att utveckla Asienstrategin med förstärkt kunskapsinhämtning om religionens betydelse och roll och hur detta kan förbättra vårt partnerskap med . Asienstrategin för fram ett antal förslag på utvecklingssamarbetets område. Samarbete som befrämjar kontakter mellan olika svenska aktörer, däribland svenskt näringsliv, och institutioner i , bör uppmuntras. Genom inrättandet av ett StartAsienprogram skall bättre förutsättningar skapas för svenska företags ansträngningar att etablera sig i regionen. I ett flertal länder finns goda förutsättningar för ökad projektfinansiering. Projektexport innehåller ofta utbildningsbehov för vilka finansiering kan övervägas. Mellan och länderna i bör åstadkommas ett utbyggt och mer decentraliserat forsknings- och kultursamarbete. Angeläget är ökade kontakter mellan folkrörelser och enskilda organisationer. Inom båda dessa områden finns möjlighet att främja framväxten av konkreta samarbetsprojekt i väsentligt fler länder . De stora skillnaderna mellan de som samarbetar med gör att det svenska biståndet utformas på olika sätt i olika länder inom ramen för landstrategier som utgår från varje lands situation och behov. I samarbetet med ligger tonvikten på fattigdomsbekämpning och jämställdhet. I betonas insatser för fred, demokrati och ekonomisk utveckling. I programländerna i domineras utvecklingssamarbetet av stöd till reformprocesser och insatser för att befrämja uppbyggnad av institutioner. Stöd till demokrati och skydd av de mänskliga rättigheterna har som regel alltid en framträdande roll, t.ex. i de nya landstrategierna för , och . Barnens och kvinnornas rättigheter uppmärksammas därvid särskilt. En följd av krisen i regionen har varit ökat fokus på de sociala sektorerna främst i . Med de mer utvecklade länderna i Öst- och inriktas samarbetet inom ramen för biståndsmålen och målen i landstrategier på överföring av svenska kunskaper. Stödet består av kontraktsfinansierat tekniskt bistånd, kurser i och mjuka krediter. Biståndet skall främst finansiera inledande utbyte mellan svenska institutioner och organisationer och motparter i samarbetsländerna. Andelen av det bilaterala biståndet som går till har minskat under . Utvecklingssamarbetet i har i flertalet länder uppvisat ett högt resursutnyttjande och goda resultat. Förutsättningarna för att uppfylla utvecklingssamarbetets övergripande mål har visat sig bättre i många länder i än i andra delar av världen. För att nå det av OECD- länderna överenskomna målet om en halvering av antalet fattiga i världen krävs ökade internationella insatser i . Regeringens målsättning är därför att öka det svenska bilaterala biståndet till samt verka för ökade insatser också genom EU och andra multilaterala organ. Behoven av insatser ökar även utanför programländerna för att främja politiska- och ekonomiska reformprocesser och bidra till miljöförbättringar. De särskilda medlen för regionala och övriga insatser skall användas till stöd för regionalt samarbete, miljöinsatser, demokratisering och respekt för mänskliga rättigheter. Från posten finansieras också svenska bidrag till samarbetet inom ramen för det s.k. Asia-Europe Meeting (ASEM), insatser i , , och andra icke-programländer särskilt prioriterade insatser i programländer där landramen inte räcker till, samt projekt inom olika kulturområden i enlighet med Asienstrategins strävan efter ökat kulturutbyte mellan och länderna i . är en framträdande givare av humanitärt bistånd till . Viktiga mottagare har varit nödlidande i och . I beslut om Asienstrategin finns ett tillkännagivande till regeringen om religionsperspektivets betydelse i det framtida Asiensamarbetet. I enlighet med önskemål avser regeringen att komplettera arbetet med att utveckla Asienstrategin med förstärkt kunskapsinhämtning om religionens betydelse och roll och hur detta kan förbättra vårt partnerskap med . Den politiska utvecklingen i och har karakteriserats av ledarskiften i två traditionella monarkier, och samt genom val i . Det israeliska valet resulterade i ett maktskifte. bildade en bred koalition med centerpartier, vänsterpartier och religiösa partier. Maktskiftet förutses ha en positiv inverkan på fredsprocessen i vilket i sin tur kan ställa krav på ökat svenskt engagemang. Huruvida ett bildande av palestinsk stat kommer att ske är ännu osäkert. Regeringen har tagit initiativ till utarbetandet av en integrerad strategi för det framtida samarbetet med , inklusive Gulf- staterna och . Strategin skall presenteras och kommer bl.a. att innehålla rekommendationer för det svenska utvecklingssamarbetet med och . Detta har, /undantaget, liten omfattning, främst på grund av att länderna ligger på en relativt sett högre inkomstnivå än flertalet programländer. Huvuddelen av detta bistånd utgörs av u- krediter, bidrag till enskilda organisationer, tekniskt samarbete samt finansiering av internationella kurser. Samarbetet omfattar , , , , , , , och . Det humanitära biståndet till befolkningen i är omfattande.