prop · GN039 · 2000-01-01 00:00:00 — Det kan tilläggas att de krav som denna eftergiftsbestämmelse uppställer för att eftergift skall medges torde ligga på samma nivå som de synnerliga skäl som krävs för att befrielse från kostnadsränta skall medges enligt 19 kap. 11 § skattebetalningslagen. 15 Övriga frågor 15.1 Överföring av en pensionsförsäkrings värde till en annan pensionsförsäkring Regeringens förslag: Möjligheten att utan skattekonsekvenser överföra en pensionsförsäkrings värde till en annan pensionsför- säkring skall uttryckligen endast gälla om överföringen görs till en pensionsförsäkring som har meddelats i en svensk försäkringsrörelse eller en utländsk försäkringsrörelse som bedrivs från fast driftställe i . Skälen för regeringens förslag: Livförsäkringar delas upp i två grupper vid inkomstbeskattningen. För kapitalförsäkringar medges inte avdrag för de inbetalda premierna och utfallande belopp beskattas inte. För pensionsförsäkringar däremot är premierna avdragsgilla och utfallande belopp beskattas. De regler som karaktäriserar och avgränsar de olika försäkringsslagen finns i punkt 1 av anvisningarna till 31 § kommunal- skattelagen (1928:370), KL. Livförsäkringar som inte uppfyller villkoren för det långsiktiga pensionssparandet hänförs till gruppen kapitalför- säkringar. Ett grundläggande villkor för att en försäkring skall vara pensions- försäkring är att den meddelats i en svensk försäkringsrörelse eller en utländsk försäkringsrörelse med fast driftställe i . Därmed avses både en verksamhet som drivs av en inhemsk försäkringsgivare och i en utländsk försäkringsgivares filial i . Det innebär att försäkringar som meddelats i en försäkringsrörelse som inte bedrivs från fast driftställe i som huvudregel är kapitalförsäkringar. Under vissa förutsättningar kan dock utländska försäkringar anses som pensions- försäkringar. De krav som uppställs framgår av sjuttonde stycket av anvisningspunkten. I syfte att underlätta arbetskraftens rörlighet över gränserna har i detta stycke, vid sidan av den befintliga dispensmöjligheten, införts bestämmelser (prop. 1995/96:231, bet. 1996/97:SkU4, SFS 1996:1240) som innebär att vissa utländska för- säkringar med pensions-ändamål skall anses som pensionsförsäkringar om de har tecknats under bosättning eller förvärvsarbete utomlands. Ett annat krav på pensionsförsäkringar är att de inte får återköpas annat än i vissa undantagsfall. Denna återköpsbegränsning avser att säkerställa pensionsförsäkringens karaktär av långsiktigt pensionssparande. För att tillgodose konkurrensen och valfriheten på livförsäkrings- området har dock beslutat att det i inkomstskattereglerna skall godtas att värdet av en pensionsförsäkring får föras över direkt till en annan pensionsförsäkring med samma person som försäkrad utan hinder av inskränkningarna för återköp av pensionsförsäkringar (prop. 1998/99:87, bet.1998/99:FiU28, SFS 1999:604). Ändringen innebär att överföringen inte skall utgöra en skattepliktig intäkt och inte heller medföra avdragsrätt för pensionsspararen. De nya bestämmelserna träder i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Fråga har uppkommit om en överföring som här avses också skulle kunna ske till en sådan utländsk försäkring som enligt sjuttonde stycket av punkt 1 av anvisningarna till 31 § KL anses som en pensionsför- säkring. I sistnämnda proposition uppställs en rad krav på försäkringen för att överföring skall få ske. En förutsättning är att det nya avtalet kan ses som en direkt fortsättning av det gamla livförsäkringsavtalet. Den nya för- säkringen skall vara av motsvarande slag som den tidigare försäkringen och försäkringens behållning skall överföras direkt från den gamla för- säkringsgivaren till den nya. Det anges att det åligger den försäkrings- givare med vilken avtal ursprungligen har träffats att kontrollera att det föreligger ett avtal som uppfyller de krav som gäller för att försäkringen skall anses som en pensionsförsäkring innan försäkringens värde över- förs. För att utländska försäkringar skall anses som pensionsförsäkringar förutsätts i sjuttonde stycket av punkt 1 av anvisningarna till 31 § KL att en rad omständigheter som är knutna till den försäkrade individen före- ligger. Utgångspunkten har varit att denna bedömning skall göras av skattemyndigheten. Som framgår av det tidigare sagda överlämnas genom det av antagna förslaget i prop. 1998/99:87 bedömningen av om det nya försäkringsavtalet uppfyller kraven för att anses som pensionsförsäkring till den ursprungliga försäkringsgivaren. Någon möjlighet till rättelse om denna försäkringsgivare gör en felaktig bedömning finns inte. En felaktig bedömning kan få mycket långtgående negativa konsekvenser för försäkringstagaren. En sådan ordning förutsätter därför att det nya avtalet i sig uppfyller kraven för att vara en pensionsförsäkring. Av nämnda proposition framgår vidare att syftet med att tillåta en överföring mellan försäkringar har varit att uppnå samma möjlighet till överföring som redan gäller för det individuella pensionssparandet i banker och andra värdepappersinstitut. Sådana pen- sionssparavtal kan flyttas mellan pensionssparinstitut utan att erhållna skatteförmåner förloras. I sådana fall förutsätts dock att kontot förs av ett svenskt pensionssparinstitut eller av ett utländskt instituts filial i . Mot denna bakgrund anser regeringen att den nya bestämmelsen bör förtydligas så att det klart framgår att en överföring endast kan ske till en försäkring som har meddelats i en svensk försäkringsrörelse eller en utländsk försäkringsrörelse som bedrivs från fast driftställe i . Förslaget föranleder ändringar i punkt 1 av anvisningarna till 31 § KL och i 58 kap. 18 § i den av regeringen i prop. 1999/2000:2 föreslagna inkomstskattelagen. 15.2 Undantag från uttagsbeskattning vid ombildning av sparbank till bankaktiebolag förslag: Ombildning enligt 8 kap. sparbankslagen (1987:619) av en sparbank till ett bankaktiebolag skall inte föranleda uttagsbeskattning. Reglerna i lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser till underpris skall vara tillämpliga på ett sådant förfarande. Skälen för regeringens förslag: Den nu gällande sparbankslagen (1987:619) infördes . När lagen infördes fanns inga möjligheter för en sparbank att byta associationsform. Det hade bl.a. sin grund i att sparbankerna inte har någon ägare och att det därför var svårt att hitta en lämplig ordning för ombildning. Problemet löstes och nya regler för ombildning infördes (prop. 1990/91:136, bet. 1990/91:NU34, SFS 1991:371). Enligt 8 kap. 1 § sparbankslagen skall en ombildning från sparbank till bankaktiebolag ske enligt följande. Sedan sparbanksstämman fattat beslut om att skall ombildas till aktiebolag skall sparbankernas tillgångar och skulder föras över till ett särskilt bildat eller redan etablerat bankaktiebolag. får som ersättning aktier i bankaktiebolaget. skall sedan, utan ersättning, föra över aktierna till en av instiftad eller befintlig stiftelse vars huvudsakliga ändamål skall vara att främja sparsamhet i . är upplöst när åtgärderna registrerats. Stiftelsen kan i sin tur överlåta aktierna i bankaktiebolaget till ett holdingbolag mot betalning i nyemitterade aktier. 1990/91:136 s. 24 f. diskuteras bl.a. skattekonsekvenserna av en sådan ombildning. Föredragande statsrådet konstaterade att enligt då gällande regler för uttagsbeskattning i punkt 1 av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370, KL) skall uttagsbeskattning ske om tillgångar som ingår i en näringsverksamhet överlåts till ett pris som understiger marknadsvärdet. Om särskilda skäl förelåg kunde dock uttagsbeskattning underlåtas. Särskilda skäl kunde enligt praxis finnas vid vissa företagsombildningar. Föredragande statsrådet ansåg därför att särskilda skäl mot uttagsbeskattning förelåg i den nu aktuella ombildningssituationen. Han konstaterade vidare, såvitt är av intresse, att skattskyldighet för gåvoskatt inte torde föranledas av ifrågavarande transaktioner men att stämpelskatt kommer i fråga för fastigheter som förs över från till sparbanksaktiebolaget enligt lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter. företagsskatteutredning har sett över skattereglerna vid omstruktureringar. I sitt slutbetänkande Omstruktureringar och beskattning (SOU 1998:1) föreslog utredningen att den praxis som utbildats om när uttagsbeskattning inte skulle ske skulle ersättas av en konkret lagreglering i en ny lag om underprisöverlåtelser. Omarbetade uttagsbeskattningsregler skulle tas in i punkterna 1 a och 1 b av anvisningarna till 22 § KL. Utredningens förslag har lagts till grund för lagstiftning (prop. 1998/99:15, bet. 1998/99SkU5, SFS 1600 1606). Bestämmelserna gäller för överlåtelser som skett efter ikraftträdandet . I lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser till underpris, UPL, finns regler om undantag från uttagsbeskattning. Om UPL är tillämplig utlöser en överlåtelse av en tillgång mot en ersättning som motsvarar högst det skattemässiga värdet inte några beskattningskonsekvenser. Överlåtaren anses i sådana fall ha avyttrat tillgången till det skattemässiga värdet vilket också motsvarar förvärvarens anskaffningsvärde. För att UPL skall vara tillämplig krävs att ett antal villkor är uppfyllda, t.ex. när det gäller underskott hos förvärvaren, kvalificerade andelar osv. Om ett villkor inte är uppfyllt skall i stället för UPL reglerna om uttagsbeskattning i punkterna 1 a och 1 b av anvisningarna till 22 § KL tillämpas. Av 18 § andra stycket framgår att ett villkor för att UPL skall vara tillämplig är att förvärvaren inte är en svensk stiftelse. Ombildningar som sker enligt 8 kap. sparbankslagen omfattas sålunda inte av reglerna i UPL såvitt avser överlåtelser av aktierna i bankaktiebolaget till en stiftelse. Uttagsbeskattning kommer sannolikt att avsevärt försvåra eller omöjliggöra en ombildning av en sparbank. Detta har aldrig varit lagstiftarens avsikt när UPL infördes. Bestämmelserna i 18 § UPL bör därför kompletteras så att ombildningar enligt 8 kap. sparbankslagen omfattas av lagen. Den nu föreslagna justeringen som uteslutande kan vara till fördel för de skattskyldiga bör gälla med retroaktiv verkan från ingången av . UPL föreslås upphävas den och ersättas av 23 kap. i den föreslagna inkomstskattelagen (1999:000, IL) i propositionen om ny inkomstskattelag (prop. 1999/2000:2). IL föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Motsvarande justering bör därför också göras i 23 kap. 14 § andra stycket IL. 16 Finansiella effekter Förslaget i avsnitt 4 om att ge regeringen befogenhet att meddela föreskrifter om förenklade förfaranden för den som regelbundet och ofta transporterar beskattade varor via något annat EU-land kommer förmodligen att leda till minskade administrationskostnader för de aktörer som väljer att använda sig av förfarandet. Även beskattningsmyndighetens administrationskostnader kan komma att minska något till följd av förslaget. Däremot påverkar inte förslaget intäkterna från alkohol- eller tobaksskatten. Den lagtekniska justering i privatinförsellagen som föreslås i avsnitt 5 förväntas inte leda till minskade skatteintäkter. I avsnitt 6 föreslås dels att ett förtydligande görs beträffande de begränsningar som gäller för den skattefria försäljningen ombord på färjor i trafik mellan och , dels att regeringen skall få medge undantag från nämnda begränsningar. Regeringen kommer alltså i fråga om viss fartygslinje att kunna besluta att skattefri försäljning får ske ombord. Ett sådant beslut skulle i och för sig kunna leda till minskade intäkter från alkohol- och tobaksskatten. Det är dock inte möjligt att nu bedöma hur ett sådant beslut skulle påverka skatteintäkternas storlek. Det är emellertid sannolikt att intäkterna endast kommer att påverkas högst marginellt. De skattesatsjusteringar som föreslås i avsnitt 9 för bensin och diesel- olja är utformade för att vara neutrala med avseende på budgeteffekter. Förslaget i avsnitt 11 om enhetliga energiskatter för gasol, metan och naturgas bedöms inte ha några nämnvärda statsfinansiella effekter. Den förlängning av den s.k. 1,2-procentsregeln som föreslås i avsnitt 12 innebär att den relativt obetydliga ökning av skatteintäkterna, som regelns upphörande skulle ha medfört, uteblir . Förslaget i kapitel 13 om avdragsrätt för cesiumaskor kommer att innebära försumbara skatteintäktsbortfall. Dröjsmålsavgifterna vid för sen betalning av tull och annan skatt eller avgift som tas ut för varor vid import uppgick till ca och till ca . Förslaget att dröjsmålsräntan skall beräknas på samma sätt som kostnadsräntan vid för sen betalning enligt 19 kap. 8 § skattebetalningslagen i stället för enligt lagen om dröjsmålsavgift innebär att dröjsmålsränta kommer att tas ut med lägre belopp än , särskilt vad gäller kortare dröjsmål. Förslaget innebär således en inkomstminskning. har, för att ge ett begrepp om relationen mellan dröjsmålsavgiften och den föreslagna dröjsmålsräntan, gjort en beräkning på grundval av de fall där dröjsmålsavgift utgick . Enligt utredningens beräkningar skulle inkomsten av dröjsmåls- ränta bli ca lägre om räntan beräknats enligt skattebetalningslagens regler. Detta avspeglar dock, som sagts, förhållandena . Det är svårt att förutsäga effekterna av förslaget, särskilt i ljuset av de pågående arbetena inom med förenkling av procedurer och förbättrad information som i det långa loppet torde kunna förväntas medföra bl.a. färre betalningsdröjsmål. De ekonomiska konsekvenser som förslaget i avsnitt 14.2 om ombildning av sparbanker innebär har tagits i beaktande när regeländringarna för omstruktureringar infördes (prop. 1998/99:15 s. 268 f.). Några finansiella effekter av övriga förslag kan inte förutses. Sammanfattningsvis anser regeringen att förslagen inte medför några statsfinansiella konsekvenser. 17 Författningskommentar 17.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter 1 kap. 2 § Ändringen är föranledd av att det i prop. 1998/99:127 föreslås att lagen om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen skall byta namn till lag om beskattning av viss privatinförsel. 17.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt 26 § Bestämmelsen i första stycket 2 har flyttats över till förevarande paragraf från 26 a §. Övriga bestämmelser i 26 a § flyttas över till förordningen (1994:1613) om tobaksskatt. I ett nytt andra stycke föreskrivs i fråga om nationella transporter via andra EU-länder att förfarandet med förenklat ledsagardokument får ersättas med andra förenklade förfaranden. Skälen härför redovisas i avsnitt 4. Övriga ändringar i förevarande paragraf är av redaktionell karaktär. 17.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt 25 § Bestämmelsen i första stycket 2 har flyttats över till förevarande paragraf från 25 a §. Övriga bestämmelser i 25 a § flyttas över till förordningen (1994:1614) om alkoholskatt. I ett nytt andra stycke föreskrivs i fråga om nationella transporter via andra EU-länder att förfarandet med förenklat ledsagardokument får ersättas med andra förenklade förfaranden. Skälen härför redovisas i avsnitt 4. Övriga ändringar i förevarande paragraf är av redaktionell karaktär. 17.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1565) om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen 2 § Ändringen i första stycket innebär att den skillnad som görs i lagen mellan personer som är bosatta i och personer som inte är det tas bort. Eftersom taxfreeförsäljningen inom EU har upphört finns det inte längre skäl att ha olika regler för dessa två personkategorier (se vidare avsnitt 5). Den som reser till från ett annat EU-land kan numera endast köpa beskattade varor. I sådana fall skall skatt tas ut i fall införseln överstiger i paragrafen angivna kvantiteter. Detta gäller oavsett var personen i fråga har sitt hemvist. Bestämmelsen i nuvarande andra stycket utgör ett undantag från den s.k. 20-timmarsregeln i första stycket. Undantaget gäller endast för tobaksvaror och kan endast tillämpas i fråga om varor som köpts utan skatt. Den s.k. 20-timmarsregeln gäller endast för personer bosatta i . Eftersom olika regler inte längre skall gälla för personer som är bosatta i och personer som inte är det tas andra stycket bort. Enligt nuvarande fjärde stycket jämställs ombordanställda utan hemvist i med personer som är bosatta här. Eftersom olika regler inte längre skall gälla för personer som är bosatta i och personer som inte är det kommer bestämmelsen att förlora sin betydelse. Fjärde stycket föreslås därför utgå. 17.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen 3 och 7 §§ Ändringarna är föranledda av att det i prop. 1998/99:127 föreslås att lagen om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen skall byta namn till lag om beskattning av viss privatinförsel. 17.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter 3 kap. 5 § Ändringen är föranledd av att det i prop. 1998/99:127 föreslås att lagen om beskattning av privatinförsel av alkoholdrycker och tobaksvaror från land som är medlem i Europeiska unionen skall byta namn till lag om beskattning av viss privatinförsel. 17.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg 6 § Ändringen i första stycket görs för att förtydliga att begränsningarna i stycket endast gäller proviantering för försäljning ombord. Genom det nya andra stycket ges regeringen befogenhet att medge undantag från begränsningarna i första och andra styckena i fråga om viss fartygslinje. Skälen härför redovisas i avsnitt 6. 17.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:673) om skatt på avfall 10 § I första stycket införs en ny punkt 24. Enligt denna får, i en deklaration som avser avfallsskatt, avdrag göras för biobränsleaska, vars halt av cesium-137 uppgår till minst fem kilobecquerel per kilogram och som förts in till en avfallsanläggning som uppfyller de krav som fastlagt för deponering av sådan aska. I det nya tredje stycket anges att, vid fastställandet av en biobränsleaskas nivå av radioaktivitet, askans torrvikt skall användas. Detta beror på att gränsvärdet fem kilobecquerel per kilogram, som tagits fram av , utgår från torrvikten. För att avdrag enligt första stycket 24 skall medges skall således halten av cesium-137 i askan vara minst fem kilobecquerel per kilogram torrsubstans. Sedan det fastställts att en askas nivå av radioaktivitet uppnår gränsvärdet, omfattar dock avdragsrätten även askans vatteninnehåll. 17.9 Förslaget till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327) 5 § Ändringen är föranledd av att vägtrafikkungörelsen (1972:603) upphört att gälla och ersatts av trafikförordningen (1998:1276). 79 § Ändringen innebär att det vid utdömande av ansvar för brukande av obeskattat fordon skall krävas att det föreligger uppsåt eller oaktsamhet. 81 § I paragrafen görs dels en ändring som innebär att det blir tillåtet att ett fordon provkörs vid tillsyn enligt produktsäkerhetslagen, dels en ändring som är föranledd av att fjärde stycket i 79 § föreslås utgå. 17.10 Förslaget till lag om ändring i 14 kap. 22 § Paragrafens första stycke reglerar, i likhet med dess nuvarande lydelse, skyldigheten att indela bensin avsedd för motordrift eller uppvärmning i miljöklasser. På samma sätt som tidigare hänvisas till en bilaga för kvalitetskraven för de olika miljöklasserna. Den andra meningen i paragrafens första stycke är ny och innebär att bensin av det slag som omfattas av direktivet men som inte uppfyller miljöspecifikationerna i miljöklass 2 inte får saluföras. Detta medför att blyhaltig bensin i enlighet med direktivets krav inte får saluföras, vilket för del inte innebär någon ändring jämfört med vad som är förhållandet . Paragrafens andra stycke är nytt och innebär en skyldighet att indela dieselbrännolja och fotogen som är avsedd för motordrift i miljöklasser. Undantag har skett för flygfotogen därför att det inte finns förutsättningar att föra in sådan fotogen i miljöklassystemet. På motsvarande sätt som för bensin hänvisas till en bilaga för kvalitetskraven för de olika miljö- klasserna. I det andra styckets andra mening anges att dieselbrännoljor av det slag som omfattas av direktivet men som inte uppfyller miljöspecifikationerna för miljöklass 3 inte får saluföras. För avgränsningen av de dieselbrännoljor som omfattas av saluförbudet har direktivets definition valts, eftersom direktivet inte definierar berörda motorfordon på samma sätt som begreppet motorfordon i den svenska fordonskungörelsen och en uppräkning direkt i lagtexten av alla berörda fordonsslag har bedömts som alltför utrymmeskrävande. 29 kap. 8 § Paragrafen innehåller straffbestämmelser för överträdelse av en rad bestämmelser i . Straffet är i samtliga fall böter eller fängelse i högst . Den nya punkt 21 a i första stycket innebär att denna straffsanktion blir tillämplig vid överträdelse av förbudet att saluföra bensin eller dieselbrännolja enligt 14 kap. 22 §. Paragrafen är utformad på inrådan av lagrådet. 17.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi 2 kap. 1 § I första stycket införs i punkten 1 a den nya miljöklass 1-bensinen som miljöklass 2-bensinen flyttas till punkten 1 b och miljöklass 3 slopas. I punkten 2 återfinns bensin som inte uppfyller miljöklasskraven. I punkterna 4-6 införs de nya enhetliga energiskattesatserna för gasol, metan respektive naturgas. I tredje stycket ändras startåret för indexomräkningen av skattesatserna. 5 § I paragrafens första stycke hänvisas till den nya bilaga 1 till som innehåller miljöklasskraven för bensin. Det är självfallet så att miljöklass 1-bränsle som också uppfyller kraven i miljöklass 2 skall beskattas enligt den lägsta skattesatsen. I lagens äldre lydelse återfanns bestämmelserna om bensin i 6 § som upphävs. I paragrafen andra stycke hänvisas till den nya bilaga 2 till som innehåller miljöklasskraven för dieselolja. Krav har också införts i miljöklass 3 som tidigare saknade sådana krav. Eftersom miljöklass 3- kraven inte är obligatoriska för dieseloljor generellt utan endast för användning i vissa fordonsslag fordras det att också bränslen som inte uppfyller miljöklasskraven blir beskattade i miljöklass 3. Av styckets andra mening följer att miljöklasskraven även skall tillämpas vid bestämmandet av energiskattesats för andra bränslen än dieselolja som i skattehänseende behandlas som högbeskattad olja. Avsikten är att härigenom uppnå en heltäckande överensstämmelse mellan miljöklasskraven och det skattepliktiga området enligt lagen om skatt på energi. I likhet med bensin skall dieselolja som uppfyller kraven i flera miljöklasser beskattas enligt den lägsta skattesatsen. 4 kap. 1 § I paragrafens andra stycke kompletteras uppräkningen av de som blir skattskyldiga därför att de har använt obeskattat eller lågbeskattat bränsle. Skälet till att motordrivna fordon också skall ingå i uppräkningen framgår av motiveringarna i kapitel 10. Bestämmelsen har endast gjorts tillämplig på tjock olja. Om bestämmelsen också omfattade märkt olja skulle alla fordonsägare som ertappas med att olovligt köra på sådan olja bli skattskyldiga. För dessa bör det liksom vara tillräckligt med det befintliga sanktionssystemet. 6 kap. 8 § I syfte att upprätthålla en enhetlig lagstiftning för de harmoniserade punktskatterna görs motsvarande redaktionella ändringar i förevarande paragraf som i 26 § lagen om tobaksskatt respektive 25 § lagen om alkoholskatt. Bestämmelsen i första stycket 2 har med vissa redaktionella ändringar flyttats över från 6 kap. 8 a §. Övriga bestämmelser i nämnda paragraf flyttas över till förordningen (1994:1784) om skatt på energi.