prop · GN0390 · 2000-01-01 00:00:00 — Ett gemensamt uttalande rörande närmare informellt samarbete mellan medlemsstaterna inom EU och EES om konsumentpolitiken har diskuterats av de nordiska konsumentministrarna för att slutligt beslutas . Samarbetet mellan medlemsstaterna bör enligt detta uttalande ta sin utgångspunkt i de mål som ställs upp i EG-fördraget rörande konsumentpolitiken, framför allt i artikel 153 om att främja konsumenternas intressen och säkerställa en hög konsumentskyddsnivå genom att bidra till att skydda konsumenternas hälsa, säkerhet och ekonomiska intressen samt att främja deras rätt till information och utbildning och deras rätt att organisera sig för att tillvarata sina intressen. Ett närmare informellt samarbete skall vidare kunna underlätta en övervakning av medlemsstaternas konsumentpolitik i enlighet med bestämmelserna i artikel 153 i EG-fördraget. Arbetet kan ske t.ex. genom utarbetande av nationella handlingsprogram för konsumentpolitiken där nationella prioriteringar presenteras och programmen kan jämföras för att ge ömsesidig inspiration och stimulera till nationellt nytänkande. Det finns åtta nordiska nätverk som samarbetar i olika projekt inom områdena finansiella tjänster, standardisering, produktsäkerhet, konsumenträtt, prismärkning, konsumentundervisning, livsmedel i konsumentperspektiv samt hushållsekonomi och skuldsanering. Mycket av arbetet i dessa nätverk handlar om det gemensamma EU- och EES- arbetet. Målsättningen är att medverka till att utveckla de konsumentområden som inom traditionellt setts som viktiga och som närområdena uttryckt intresse för. har arbetet koncentrerats till områdena konsument- information, konsumenternas rättsliga ställning samt etablering av frivilliga konsumentorganisationer. På området konsumentinformation har utbildningsmaterial riktat till lärare i tagits fram. Syftet med materialet är att stärka konsumentundervisningen. Kontakterna med har varit problemfyllda men har blivit mycket positiva och konstruktiva i samband med planläggningen av ett seminarium i på temat tvistlösning och reklamationshantering. Konsumenterna och företagen var temat för ett uppskattat seminarium i . Syftet var att ge nordiska förebilder för hur man kan skapa och vidmakthålla spelregler som företagen kan följa i samklang med konsumenternas intressen och rättigheter. Vad gäller konsumentorganisationer har arbetet koncentrerats till att stödja etablering av regionala konsumentkontor i liksom en landsomfattande organisation i . har en förstudie gjorts angående behovet av miljömärkning i . 3.5.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män Till grund för samarbetet inom jämställdhetsområdet ligger ett program för det nordiska jämställdhetsarbetet för . Programmet kompletteras med en årlig handlingsplan. Samarbetet ligger väl i linje med den svenska jämställdhetspolitiken. Arbetet koncentreras till verksamhet som främjar kvinnors och mäns lika tillgång till de politiska och ekonomiska beslutsprocesserna, kvinnors och mäns lika ekonomiska ställning och inflytande, inte minst i fråga om lön, samt ett jämställt arbetsliv. Vidare prioriteras verksamhet som dels förbättrar möjligheterna för såväl kvinnor som män att förena föräldraskap och förvärvsarbete, dels påverkar den europeiska och övriga internationella utvecklingen på jämställdhetsområdet. För att effektivisera arbetet inom de prioriterade områdena verkar ministerrådet för att jämställdhetsaspekter beaktas inom alla politikområden på lokal, regional, nationell och nordisk nivå. En arbetsgrupp har fått i uppgift att utarbeta ett förslag till nytt samarbetsprogram för jämställdhetssektorn . Projektet makten avslutades med att den skandinaviska och isländska utgåvan av ? Kön och politik i presenterades på presskonferenser i , och och i . Projektet för att utveckla nya metoder i jämställdhetsarbetet, det s.k. mainstreamingprojektet, har fortsatt. Samtliga nordiska länder samt de självstyrande områdena och medverkar i totalt tio projekt inom arbetsmarknads- och ungdomspolitik. Erfarenheten från projekten ligger till grund för arbetet med den handbok om mainstreaming som påbörjats. Projektet har förlängts till . I enlighet med handlingsplanen om män och jämställdhet har en arbetsgrupp tillsatts med representanter från fackliga samorganisation (NFS) och . Gruppen ska utarbeta ett idédokument om män och jämställdhet i arbetslivet. I anslutning till konferensen 99 som hölls i arrangerades ett hus. Vidare utarbetades en broschyr om det nordiska samarbetet inom jämställdhetsområdet, en statistikskrift Kvinnor och män i de nordiska länderna samt ett nyhetsbrev Jämställdhet i . De nordiska jämställdhetsministrarna deltog i en paneldebatt om kvinnors organisering för politisk makt och mäns deltagande i jämställdhetspolitiken. De nordiska jämställdhetsministrarna deltog i en konferens om kvinnor och demokrati inför . Konferensen, som hölls i , arrangerades av den isländska och den amerikanska regeringen samt ministerrådet. Dess målsättning var att ge kvinnor i de nordiska och baltiska länderna, och större möjligheter att aktivt delta i samhällsutvecklingen. Konferensdeltagarna fokuserade bl.a. på att identifiera de hinder som föreligger för kvinnors aktiva deltagande i demokratifrågor och åtgärder som kan vidtagas för att röja dessa hinder. Jämställdhetsarbetet är till stor del knutet till frågor och områden som är aktuella inom EU och EES. De satsningar som har fastlagts i det nordiska samarbetsprogrammet för är områden som också behandlas i EU:s jämställdhetsprogram . I anslutning till den engelska utgåvan av ? Kön och politik i hölls ett seminarium i i samarbete mellan , den isländska ambassaden och EFTA. Nordiska ministerrådets sekretariat deltog i sysselsättningsveckan i kring temat aktiviteter i företag och på arbetsplatser för att öka männens möjligheter att kombinera familj och arbete. Arbetsgruppen med representanter från samtliga nordiska och baltiska länder har fortsatt sitt arbete med att följa upp de olika delarna i det program som antagits för närområdessamarbetet inom jämställdhets- området fram . De tre baltiska länderna har upprättat en administration för jämställdhetsfrågor. har även antagit en jämställdhetslag samt inrättat sitt första jämställdhetsombud. En katalog över de nordiska och de baltiska ländernas arbete inom jämställdhetsområdet publicerades . Den kommer att användas som informationsmaterial vid seminarier. Utbildning i jämställdhetskunskap har anordnats för kursledare i jämställdhetsfrågor liksom för statliga tjänstemän, advokater och parlamentariker i de baltiska länderna. Representanter från de tre baltiska länderna deltog också i kvinnokonferenserna i och i . 3.5.6 Lagstiftningsarbete En ny handlingsplan antogs ett samarbetsprogram för lagstiftningsområdet. Programmet har varit vägledande för samarbetet . Samarbets- programmet kompletteras av årliga handlingsplaner som utarbetas med utgångspunkt från de olika fackområdenas betydelse för det nordiska lagstiftningssamarbetet. Planen anger därvid nya prioriterade initiativ och inriktningen på det löpande samarbetet . Den handlingsplan som antogs vid det nordiska justitieministermötet innehåller fyra särskilda initiativ och upptar pågående samarbete under 13 olika områden. Vissa områden har främst relevans för lagstiftningssamarbetet inom , andra är betydelsefulla för samarbetet med närområdena och EU/EES. Under justitieministermötet beslutade ministrarna att tillsätta en nordisk grupp med tjänstemän som skall arbeta med frågor rörande ungdomsbrottslighet. Gruppen har i uppdrag att utifrån ett brett perspektiv, omfattande såväl brottsförebyggande frågor som frågor om bekämpande av brottslighet, förbereda det nordiska samarbetet på området. Ministrarna diskuterade även frågor rörande Schengen- samarbetet, vittnesskydd och mötet med de baltiska justitieministrarna. hölls det första formella mötet mellan de nordiska och baltiska justitieministrarna. Enighet rådde om att det regionala samarbetet inom justitiesektorn borde fördjupas överlag. Justitie- ministrarna pekade ut domstolarnas effektivitet och behandling av unga lagöverträdare som två viktiga områden att inleda samarbetet med. Såsom särskilt prioriterade områden nämner handlingsplanen även borttagande av associationsrättsliga hinder för fusioner o.dyl. i , liksom bekämpande av barnpornografi på Internet. Utöver de nya initiativen /2000 samarbetar de nordiska ländernas justitieministerier inom en rad områden; straffprocessrätt och ekonomisk brottslighet, civilprocessrätt, inklusive revideringen av , förvaltningsrätt, offentlighetsprincipen, EU/EES- frågor, sjörätt, varumärkes- och mönsterrätt, allmän konsumenträtt, särskilt konsumentköp, ersättningsrätt, familjerätt, inklusive internationell familjerätt, sexuellt utnyttjande av barn, kriminalitetsförebyggande frågor och IT-lagstiftning. Några av dessa områden nämns särskilt nedan. Straffprocessrätt och ekonomisk brottslighet Huvudtemat för justitieministermötet var Gränsöver- skridande kriminalitet. Ministrarna diskuterade främst rättsligt samarbete över de nordiska gränserna, gränsöverskridande för-undersöknings- metoder och penningtvätt. Med utgångspunkt bl.a. från två rapporter om bekämpande av MC-kriminalitet och penningtvätt sker en löpande informationsutväxling mellan de nordiska länderna. Ett arbete som syftar till att följa upp ministrarnas diskussion på nämnda möte sker också fortlöpande i en grupp med nordiska tjänstemän som arbetar med att identifiera eventuella hinder eller brister i den reglering som styr det nordiska straffrättsliga samarbetet. Sexuellt utnyttjande av barn Ett annat prioriterat område, som även angavs i föregående års handlingsplan, är bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn. Samarbetet genomförs i samråd mellan justitiesektorn och ämbetsmanna- kommittén för sociala frågor. Det nordiska samarbetet i relation till IT-lagstiftningen fortsätter med särskild tonvikt på frågor som rör bl.a. elektronisk handel, svårigheter med elektroniska ansökningar, förvaltningslagstiftningen och offentlig- hetsprincipen. I de fall det inom sakområdet pågår arbete med någon rättsakt inom EU skall, enligt handlingsplanen, lämpligt samråd ske, varvid det bl.a. bör diskuteras hur de nordiska ståndpunkterna skall samordnas. När en rättsakt har antagits skall samarbete ske i lämpliga former på genomförandestadiet. Bekämpande av främlingsfientlighet och rasism har en grupp tjänstemän arbetat fram en rapport i vilken de kartlagt den praktiska tillämpningen av gällande rätt avseende främlingsfientlighet och rasism i . Gruppen har också övervägt behovet av gemensam nordisk lagstiftning på området men dragit slutsatsen att något sådant behov av inte föreligger . 3.5.7 Migrations- och flyktingpolitiska frågor Ordförande i de nordiska regeringarnas samrådsgrupp för flyktingfrågor (NSHF) har varit. Vid det första mötet i samrådsgruppen diskuterades endast Kosovo och evakuering av flyktingar till de nordiska länderna. har ytterligare två möten hållits. Till dessa har även representanter för FN:s flyktingkommissarie () och för () varit inbjudna. har haft en representant. I anslutning till det sista mötet inbjöds även till möte på ministernivå. tar över ordförandeskapet . Bland de frågor som har varit aktuella kan nämnas, Kosovo, återvändande/återtagande och integrationsfrågor. Inom ramen för särskilda arbetsgrupper har man utbytt information och diskuterat frågeställningar kring verkställighet samt ingående av särskilda återtagandeavtal. Gemensamma EU- och Schengenrelaterade frågor har behandlats i en särskild arbetsgrupp. Framför allt har de nordiska ländernas planering inför sitt operativa medlemskap inom diskuterats. Den särskilda arbetsgruppen för reformsamarbete med de baltiska staterna har haft utvidgat mandat till att även omfatta , och . Slutligen har även ett expertmöte hållits kring frågor som rör ensamma minderåriga asylsökande. Myndigheternas motsvarighet till samrådsgruppen Nordiska utlänningsutskottet, har haft två samrådsmöteten med företrädare för de nordiska utlänningsmyndigheterna, samt representanter för berörda departement. Utskottet har primärt ansvar för övervakningen av hur den nordiska passkontrollöverenskommelsen tillämpas. Den information som utbyts vid mötena är bl.a. förestående ändringar i ländernas viseringspolitik. Det nordiska samarbetet i ungdomsfrågor bereds inom ramen för , som lyder under kulturministrarna. är ministerrådets rådgivande och koordinerande organ i nordiska och internationella barn- och ungdomspolitiska frågor och innehåller representanter från såväl myndigheter som ungdomsorganisationer. Kommittén har bl.a. i uppgift att fördela stöd till ungdomars nordiska samarbete, att koordinera nordisk ungdomsforskning och att följa upp arbetet med barn- och ungdomspolitiska frågor inom alla ministerrådets sektorer. Nordiska ministerrådets budget för nordiskt ungdomssamarbete uppgick till . En av de viktigaste uppgifterna inom ungdomsområdet är bidragsgivning till ungdomsorganisationernas nordiska nätverk och till olika ungdomsprojekt. Projektstödet omfattar numera samtliga ungdoms- initiativ oavsett om de är nationella eller lokala. Kommittén har därför möjlighet att i större utsträckning än tidigare tillvarata andra nordiska ungdomsinitiativ än bara dem som kommer från nationellt stödberättigade ungdomsorganisationer. Kulturministrarna har beslutat att av ministerrådets budget för ungdomsfrågor skall gå till bidragsgivning. Resterande medel avser kostnader för samordning av nordisk ungdomsforskning samt kommitténs egna projekt och kostnader. Det nordiska samarbetet inom ungdomsforskningen är en prioriterad fråga för kommittén. har en forsknings- koordinator anställts på heltid. Syftet är att stärka samarbetet mellan ungdomsforskare, beslutsfattare och brukare. Ett nytt nordiskt femårigt ungdomsforskningsprogram Unga i antogs av kommittén och tillställdes Nordiska ministerrådets forskningspolitiska råd för fortsatta diskussioner kring finansiering av programmet. Vid session i rekommenderades att utarbeta en ny tvärsektoriell handlingsplan för arbetet med barn och ungdomar för de kommande fem åren. Denna plan ska också belysa andra sidor av barn- och ungdomars levnadsvillkor än de som togs fram inom Handlingsplanen för nordiskt barn- och ungdomskultursamarbete 1996-2000. har givit i uppdrag att i samverkan med berörda parter utarbeta ett underlag för den kommande tvärsektoriella handlingsplanen. Utvecklingen av ungdomssamarbetet mellan Östersjöstaterna har varit en prioriterad fråga sedan det finska ordförandeskapet och samverkan med närområdena är ett av de prioriterade områdena inom Nordiska ministerrådets verksamhet. Inom ungdomsområdet drivs utvecklingen i nära samverkan med andra regionala samverkans- strukturer, exempelvis Östersjöstaternas råd. 3.6 Säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete diskuteras säkerhetspolitiska frågor inom ramen för . Det tar sig uttryck i bl. a. att säkerhetspolitiken numera är en naturlig del av utrikesministrarnas löpande dialog och årliga utrikespolitiska redogörelse samt att de nordiska försvarsministrarna deltar i årliga session. lämnas en gemensam nordisk försvarspolitisk redogörelse och vid sessionen framfördes den av försvarsminister. Det var den tredje gången i historia som en sådan redogörelse gavs. Kärnan i det nordiska försvarsrelaterade samarbetet utgörs främst av verksamheten inom det fredsfrämjande området. För att underlätta samarbete, koordinering och effektivisering av nordiska resurser skapades NordSamFN . Denna ersattes av ny samarbetsstruktur benämnd Nordcaps (Nordic Co-ordinated Arrangement for Military Peace Support). Nordcaps kan ses som ett verktyg för att förbättra de nordiska ländernas förmåga att agera gemensamt inför beslut om och vid deltagande i fredsfrämjande insatser. Nordcaps bidrar även till ett intensifierat informationsutbyte och ett fördjupat utbildnings- och materielsamarbete mellan de nordiska länderna. Den nordisk-polska brigaden som var verksam i Bosnien, den nordiska bataljonen i och samarbetet i Kosovo är exempel på framgångsrikt nordiskt samarbete. kom de nordiska försvarsministrarna överens om att fördjupa och utveckla det nordiska samarbetet ytterligare inom Nordcaps. Målsättningen skall vara att vid behov kunna sända ut en gemensam nordisk fredsfrämjande brigad. Brigaden skall kunna bidra till en ökad samverkansförmåga med en eventuellt utökad materiel- samordning som följd. En nordisk fredsfrämjande brigad är ett exempel på den pågående utvecklingen mot en alltmer multinationell europeisk krishanteringsförmåga. En nordisk brigad skulle kunna skapa möjligheter till större inflytande vid internationell krishantering. De nordiska försvarsministrarna avser under försvarsministermötet våren diskutera om bl.a. den nordiska brigadens ambitionsnivåer, uppgifter, tidsplaner för införande, övningar och kostnader samt upprättandet av ett fast planeringselement. Vidare skulle ett nordiskt övningssystem kunna skapas där bl.a. större och mindre lednings-, stabs-, tjänst- och funktionsövningar kan genomföras. beslöt försvarsministrarna även att de nordiska länderna inom ramen för Nordcaps skulle öka erfarenhetsutbytet från tidigare fredsfrämjande insatser. beslutades dessutom att samarbetet inom land-, sjö- och lufttransporter skall utvecklas. Samarbetet inom ammunitions- och minröjningsområdet skall likaså utvecklas. I varje nordiskt land inrättades minkoordinatorer för detta ändamål. De skall rapportera sin verksamhet till . genomfördes för tredje gången den årliga fredsfrämjande övningen i Partnerskap för freds anda, Nordic Peace . Övningen genomfördes i sydvästra . Strävan är att så realistiskt som möjligt öva multifunktionella problem mellan militära förband och civila enheter. Scenariot för övningen var uppbyggt kring en konflikt där en multinationell styrka med stöd av en resolution antagen i sätts in för att övervaka ett eldupphöravtal mellan två parter enligt kapitel VI i FN:s stadga. Förutom deltog , och . och deltog med militära observatörer. I övningen deltog även ett antal ickemilitära organisationer. Det nordiska samarbetet inom minröjningsområdet har fortsatt. Arbetet bedrivs av de nationella minröjningskoordinatorerna och ländernas myndigheter och omfattar områden såsom forskning, materielutveckling, industrifrågor, utbildningsfrågor samt fredsfrämjande och humanitära insatser. genomfördes vid Totalförsvarets ammunitions- och minröjningscentrum (SWEDEC) en internationell ammunitionsröj- ningskonferens med deltagare från främst . Konferensen genomfördes av SWEDEC som ett led i dess deltagande i () aktiviteter. Vid SWEDEC har vidare genomförts en kurs i ammunitions- och minröjning för utländska forskare, bl.a. från . De praktiska delarna har genomförts i samverkan med Norsk folkehjelp (NPA) i . Utbyte har skett på utbildningssidan med norska lärare som tjänstgjort i och svenska elever som utbildats i . Ett arbete om gemensamma certifieringsbestämmelser för ammunitions- och minröjning i är snart slutfört. och dess nordiska motsvarigheter har arbetat med att ta fram projektförslag för gemensam forskning inom området. Handlingsplan för nordiskt försvarsmiljösamarbete finns ett handlingsprogram för nordiskt försvarsmiljösamarbete. kunde de nordiska försvarsministrarna fastställa en gemensam nordisk miljöpolicy för försvarssektorn - för försvarssektorn - utarbetad inom ramen för samarbetet. Enligt regeringens regleringsbrev för skall denna utgöra en övergripande miljöpolicy för Försvarsmakten och andra försvarsmyndigheter. I samarbetet leder arbetet med ett gemensamt nordiskt utnyttjande av anläggningar för miljöfarlig verksamhet, exempelvis skjutfält. leder också arbetet med kriterier för återställande av mark som skadats av militär verksamhet. leder arbetet med gemensamma miljömål för försvarssektorn. En prioriterad del i samarbetet är försvarsmiljöbistånd till staterna i . leder detta arbete, i vilket även deltar. Med utgångspunkt i ett möte i har, genom den norska försvarsministern, bjudit in Östersjöstaterna till ett mer konkretiserat samarbete. Genom att diskutera försvarsmiljöfrågorna gemensamt i och genom att samnordiskt driva försvars- miljöfrågorna nationellt och internationellt ökar möjligheterna att förbättra miljön i och kring . Samarbetet med , och stöd inom försvarsområdet till , och påbörjades . Samtliga tre länder är mitt uppe i en långsiktig process för att bygga upp ett eget militärt försvar, gränsbevakning och andra säkerhetsfunktioner. De nordiska länderna stödjer på olika sätt uppbyggnaden av ett nationellt totalförsvar i respektive land och samarbetar med flera andra länder i fråga om bl.a. uppbyggandet av en fredsfrämjande förmåga, en baltisk bataljon "Baltic Battalion" (Baltbat), och upprättandet av en gemensam baltisk marin enhet, "Baltic Naval Squadron" (Baltron), i första hand avsedd för att tillfredsställa det egna behovet av minröjning till sjöss. Som ett resultat av nordisk och internationell samverkan upprättades en gemensam baltisk försvarshögskola, "" (Baltdefcol), i Tartu i . De första eleverna påbörjade sina studier . är ordförandeland i skolans styrelse och samtliga nordiska länder lämnar stöd till skolan i form av bidrag till budgeten, utrustning och lärare. En för del primär målsättning med upprättandet av en gemensam baltisk försvarshögskola är att kunna intensifiera den betydelsefulla kunskapsöverföringen mellan och inom flera områden, bl.a. demokratisk kontroll och styrning av en försvarsmakt, modernt ledarskap, totalförsvar, taktik och operationskonst med en nordisk profil som grund. Säkerheten i kan inte skiljas från säkerheten i hela det euroatlantiska området. Ett tydligt amerikanskt engagemang i är ett grundläggande nordiskt intresse. Länder utanför den nordiska kretsen som lämnar ett betydelsefullt stöd till de baltiska länderna både bilateralt och genom de multilaterala projekten är förutom även , , och . Ett sätt att säkerställa andra länders engagemang i är att gemensamt utveckla verksamheten inom Partnerskap för fred (PFF) och det (). Som ett led i denna strävan har ett multilateralt försvarsministermöte ägt rum med den amerikanska, de nordiska och de baltiska ministrarna. finns ett ramavtal om nordiskt försvarsmateriel- samarbete. Syftet med avtalet är i huvudsak att genom samarbete uppnå ekonomiska, tekniska, och industriella fördelar. Detta avses bl.a. ske genom gemensam utveckling eller upphandling av försvarsmateriel. Ett utökat samarbete på materielsidan främjar ett mer effektivt utnyttjande av de nordiska resurserna samt främjar ett ökat samarbete mellan de nordiska ländernas försvarsindustrier. är ett flertal arbetsgrupper verksamma. Inom det nordiska försvarsmaterielsamarbetet har verksamheten ökat såväl vad gäller gemensamt mellan , , och som bilaterala samarbete med dessa länder. pågår ett samarbete om en gemensam utveckling av ubåtar, det s.k. . har ett projektavtal mellan länderna slutits i syfte att göra en gemensam anskaffning av standardhelikoptrar. Även inom andra materielområden pågår gemensamma projekt. Förvarsindustrierna i länderna har också ökat sitt samarbete bl.a. inom ammunitionsområdet. Flerårigt nordiskt säkerhetspolitiskt forskningsprogram har arbetet med det nordiska säkerhetspolitiska forskningsprogrammet fortsatt. fastställdes sex forskningsprogram, och har projektgrupperna fastställt sina aktivitetsplaner. De sex projekten är följande: Militära styrkors roll och funktion i ljuset av den nya säkerhetsordningen, fredsfrämjande operationer, komparativ nordisk säkerhetspolitisk doktrin nu och , co-operation, conflict or caos the future of Russian security policy and its implication for the Nordic/Baltic region, komparativ nordisk säkerhetspolitik under , funktionell säkerhet i en globaliserad värld. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 1999/2000:90 Nordiskt samarbete 1999