prop · GN03135 · 2000-01-01 00:00:00 — Förslag till finansiering av dessa kostnader lämnas i det följande liksom en beskrivning av möjliga rationaliseringsvinster som kan vinnas genom lärarutbildningsreformen. Resurser för grundutbildning Förslaget till en reformerad lärarutbildning kräver en omdisponering av resurser inom högskolan. En del av resurskravet avser förlängningen av utbildningen för lärare med inriktning mot de yngsta åldrarna. Vid ett successivt genomförande av reformen från kommer effekterna av en förlängd utbildning för denna inriktning av lärarexamen att bli märkbara först . Den resursökning som krävs för en förlängning med 20 poäng av utbildningarna för undervisning av elever i lägre åldrar motsvarar en kostnad om att tillföras stegvis . Vidare ökar kraven på resurser med anledning av den föreslagna strukturen för lärarutbildningen, vilken kommer att innehålla en större andel utbildning inom det allmänna utbildningsområdet för vilket ett högre ersättningsbelopp utgår (per helårsstudent och helårsprestation) än för vissa andra utbildningsmoment i dagens lärarutbildning. Anspråk på dessa resurser kommer att framträda med reformens ikraftträdande dvs. Kostnadsökningen härför beräknas till , under tre läsår. Den ökade omfattningen av det allmänna utbildningsområdet jämfört med dagens praktisk-pedagogiska utbildning beräknas vid reformens fulla genomförande uppgå till . Den sammanlagda årliga kostnaden för lärarutbildningsreformen exklusive forskningsresurser beräknas sålunda till . I budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1) redovisade regeringen en beräknad fördelning av nya permanenta platser . Regeringen avser att i budgetpropositionen för föreslå att en del av dessa platser för reserveras för den nya lärarutbildningen. Härvid kommer en ny fördelning på utbildningsområden att föreslås, varvid också antalet platser kan förändras något. kommer erforderliga medel att tillföras lärarutbildningen genom omfördelning inom utgiftsområde 16. Den förnyelse av lärarutbildningen som regeringen föreslår kommer följaktligen att finansieras inom ramen för högskolans befintliga resurser samt av beslutade tillkommande resurser. Resurser för forskning Resurser för forskning inom lärarutbildningens område ligger inom ramen för utgiftsområde 16. Regeringen återkommer till i den kommande budgetpropositionen om hur nedan föreslagna medel skall fördelas. har haft i uppdrag att fördela medel för forskning inom lärarutbildningens område. De erfarenheter som gjorts beträffande forskningsuppbyggnad inom lärarutbildningens område skall nyttiggöras av . Regeringen föreslår att tillförs resurser om , ytterligare och ytterligare . Av dessa resurser ryms 50 miljoner inom ramen för den förstärkning av anslagen om totalt som beslutat om efter förslag ekonomiska vårproposition och inom ramen för de som föreslagits ekonomiska vårproposition. Härutöver föreslår regeringen att tillförs för utbildningsvetenskaplig forskning och forskarutbildning genom omfördelning inom ramen för utgiftsområde 16. Sammantaget innebär detta att den föreslagna utbildningsvetenskapliga kommittén inom kommer att fördela för utbildningsvetenskaplig forskning och forskarutbildning. Regeringen avser att i den kommande forskningspolitiska propositionen lägga förslag om inrättande av utbildningsvetenskapliga forskarskolor. Dessa kommer att föreslås finansieras inom ramen för den tidigare beslutade förstärkningen om . Utöver dessa resurser fördelar universitet och högskolor enligt egna uppgifter ca av sina anslag för forskning och forskarutbildning till forskning som anknyter till lärarutbildningen. Regeringen avser att ge berörda lärosäten i uppdrag att avsätta en betydligt större andel av det statliga anslaget till sådan forskning och forskarutbildning som anknyter till lärarutbildningen. anslår till skolforskning och anslår till forskning som anknyter till skolan. Fördelningen av medel till utbildningsvetenskaplig forskning och forskarutbildning enligt regeringens förslag innebär ett medelstillskott om 2003 till forskning och forskarutbildning i nära anslutning till lärarutbildningen och den pedagogiska yrkesverksamheten. Till detta kommer de medel som tidigare disponerats av , de medel som disponeras inom universitet och högskolor, liksom medel som kommunerna använder för att finansiera forskarutbildning av yrkesverksamma lärare. Som tidigare angivits avser regeringen att följa utvecklingen av den utbildningsvetenskapliga forskningen och andelen forskarutbildade lärare inom lärarutbildningen. avser regeringen att initiera en genomgripande utvärdering för att utröna dels hur insatser utfallit, dels omfattningen av de resurser lärosätena avsatt inom detta område, dels också utfallet av de beslutade forskarskolorna. Kostnaderna för utvärderingen skall finansieras inom ramen för anslag. Möjliga rationaliseringsvinster Den reform som regeringen föreslår innebär sannolikt att högskolan kan göra vissa rationaliseringsvinster genom införandet av en gemensam struktur för samtliga lärarutbildningar. Reformen innebär dessutom att kompetensutvecklingen av verksamma lärare bör bli rationellare och som följd lägre kostnader för såväl högskola som skolväsende och ytterst för kommunerna. För den enskilda läraren ökar tillgången till återkommande utbildning som kostnaderna för högskolan blir låga genom att den återkommande utbildningen kan samordnas med den grundläggande lärarutbildningen inom högskolan. Dessa faktorer bör sammantaget medföra vinster för den enskilda och för samhället. Hur stora dessa besparingar blir är svårt att beräkna. Genomförandet av ovanstående samt av förslaget att avreglera antalet studiedagar kan möjliggöra en rationellare och effektivare kompetensutveckling vilket kan komma att medföra vissa besparingar för kommunerna. Beträffande utökningen av de verksamhetsförlagda delarna i utbildningen menar regeringen att dessa med den nya strukturen får ett nytt innehåll och ser positivt på det samarbete som har utvecklats lokalt. De verksamhetsförlagda delarna av utbildningen torde med den nya strukturen bli intressantare för kommunerna 14 Författningskommentar 14.1 Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:100) 2 kap. 7 § Begreppet fortbildning har tagits bort ur paragrafen och ersatts av kompetensutveckling som är ett vidare begrepp än fortbildning. Ändringen innebär att kommuner och landsting får ett större ansvar än tidigare för personalens kunskaper. Bakgrunden till ändringen behandlas i avsnitt 6, tredje och fjärde meningen. 14.2 Förslaget till lag om ändring i högskolelagen (1992:1434) 2 kap. 5a § Två nya meningar har tillförts andra stycket. De innebär att alla universitet och högskolor som har tillstånd att utfärda en lärarexamen måste ha ett särskilt organ som ansvarar för den högskoleutbildning som avser lärarutbildning, liksom för den forskning som knyter an till sådan utbildning. Det skall alltså vara obligatoriskt för sådana universitet och högskolor att ha ett särskilt organ som ansvarar för enbart den typen av högskoleutbildning och forskning. Med utbildning avses grundläggande högskoleutbildning, men även forskarutbildning, om lärosätena har rätt att bedriva sådan utbildning. Tredje meningen tar utöver forskning sikte på grundläggande högskoleutbildningar. Av fjärde meningen framgår dock att organet skall svara också för forskarutbildning med anknytning till lärarutbildningen, om lärosätet får bedriva forskarutbildning. De nu angivna frågorna faller därmed utanför ansvarsområdet för den eller de fakultetsnämnder som kan finnas vid lärosätet och får inte heller - vilket ytterligare markeras genom en ändring av den femte meningen i stycket - föras in som en uppgift bland andra hos det eller de övriga särskilda organ som universitet eller högskolan kan ha. Avgörande för den nya regelns tillämpningsområde är att lärosätet enligt ett sådant beslut som avses i 1 kap. 11 § högskolelagen får utfärda någon lärarexamen. Som framgår av avsnitt 5 är det regeringens bedömning att indelningen och utformningen av lärarexamina bör ändras. Ändringarna i andra stycket påverkar också innebörden av paragrafens tredje stycke. Lärosäten med fakultetsnämnd kan således inte bestämma att det skall ligga på nämnden att svara för utbildning och forskning som enligt den nya regeln i andra stycket skall ankomma på ett särskilt organ för lärarutbildning. Sammansättningsreglerna för särskilda organ enligt 2 kap. 6 § tredje stycket gäller även för det särskilda organ som avser lärarutbildning. Bakgrunden till ändringen behandlas i avsnitt 8 Sammanfattning av remissyttranden över Lärarut- bildningskommitténs betänkande betänkande har sänts på remiss till 182 instanser. Av dessa har 156 svarat. Remissinstanserna är följande med antal svarande instanser angivna inom parentes: 28 (26) myndigheter m.fl., 7 (7) forskningsråd, 42 (36) universitet och högskolor, 81 (68) kommuner, 24 (19) intresseorganisationer m.fl. Därutöver inkom 70 svar från instanser som inte fått betänkandet på remiss. Totalt inkom 226 remissyttranden. Denna sammanfattning tar främst upp synpunkter som kompletterar eller avviker från kommitténs förslag. Del 1 Bakgrund och analyser Flertalet av svaren instämmer i stort med den beskrivning av utgångsläget och de förslag som kommittén lägger fram och anser att de kan utgöra underlag för en förändring av lärarutbildningen. framhåller många att vissa aspekter saknas eller behöver betonas mer. Ett fåtal instanser avvisar förslaget i sin helhet. Statens psykologisk- pedagogiska bibliotek avvisar förslaget främst därför att det saknar vetenskaplig och disciplinär grund. Humanistiskt samhällsvetenskapliga forskningsrådet anser att utredningen på väsentliga punkter är alltför oklar och ofullständig för att ligga till grund för beslut. uttrycker liknande synpunkter. instämmer i flera av de principiella utgångspunkterna men menar att huvudparten av åtgärderna kan förverkligas inom högskolans nuvarande ramar. och högskolor uttalar tveksamhet därför att den föreslagna strukturen förefaller att främst vara anpassad till grundskole- och gymnasielärare. Förslagen har en bristande förankring i den pågående lärarutbildningen och problembilden anses vara starkt präglad av en struktur för skola och lärarutbildning som tas för given. Det saknas ett perspektiv på hur villkoren för skolan och andra utbildningar kommer att förändras. Verklighets- och problembeskrivningen utgår huvudsakligen från de stora universitetens situation, som i många fall skiljer sig från de mindre och medelstora högskolornas. SAF undrar varför utredningen inte tagit tillfället i akt att föreslå en mer genomgripande förändring av lärarutbildningen. Några kommuner menar att priset för en ökad flexibilitet i lärarutbildningen måste vägas mot andra behov i en situation med begränsade resurser. Från lärar- och studerandehåll ställs frågan om den nuvarande utbildningen verkat tillräckligt och om den hunnit avsätta utvärderingsbara spår. varnar för en övertro på lärarutbildningens förmåga att påverka skolans utveckling. Kommittén brister i analysen av förslagen och deras konsekvenser, anser m.fl. En grundlig analys av situationen i dagens skola och av de senaste årens forskning i pedagogik borde ha varit utgångspunkten för kommittén. Förhållandet mellan ämneskunskaper, ämnesdidaktik, gemensamma studier och verksamhetsförlagd utbildning har samlat många synpunkter. Främst myndigheter, forskningsråd, universitet och högskolor samt några intresseorganisationer uttrycker en stark oro för att ämneskunskaperna får stå tillbaka om kommitténs förslag genomförs. Värdet av goda ämneskunskaper får inte underskattas, hävdas det. Goda ämneskunskaper ger trygghet i arbetet och är en förutsättning för lärarens agerande i klassrummet. Det finns också flera, främst kommuner, som uppskattar att kommittén betonar samverkan mellan ämneskunskaper, didaktiska/metodiska kunskaper, de för lärarutbildningen specifika kunskaperna och praktikutbildningen. Många menar att kommittén anlägger ett huvudsakligen nationellt perspektiv och beklagar att det internationella perspektiv inte berörts nämnvärt. Förslagen borde ha jämförts åtminstone i ett EU-perspektiv. Kopplingen mellan svensk lärarutbildning och lärarutbildningen i övriga borde ha redovisats. SIDA betonar att omvärldskunskap och globala perspektiv bör ges ökat utrymme i lärarutbildningen. Konkreta förslag avseende jämställdhet och könsteori saknas, anser m.fl. Dessa områden skall ha en självklar plats och behandlas som kunskapsområden inom all lärarutbildning. beklagar att endast rekryteringen berörts ur ett könsperspektiv. Hur ämnen behandlas och hur undervisning bedrivs, liksom inflytande och demokratiaspekter måste ses ur ett genderperspektiv. Lärarutbildningens komplexa förhållande att vara både en akademisk yrkesutbildning och ett instrument för statens styrning av skolan tas upp i flera yttranden. Lärar- och studerandeorganisationer markerar att utbildningen skall vara en akademisk utbildning och inte en högskoleförlagd yrkesutbildning. Skolformerna skall styras t.ex. genom skollagen och inte genom lärarutbildningen. Flera kommuner menar att avnämarnas inflytande över lärarutbildningen måste öka. Samverkan mellan kommuner och högskola tas upp av några kommuner, som framhåller vikten av att alla kommuner ges möjlighet att samverka med lärarutbildningen. Kommuner som ligger långt från högskolor med lärarutbildningar får inte missgynnas. Kommittén har snävat in resonemangen om vuxenutbildning och uppmärksammar inte att den bedrivs av folkbildning, arbetsmarknadsutbildning, entreprenörer och i arbetslivet, anser m.fl. Det vuxenpedagogiska området måste ges en starkare ställning inom lärarutbildningen. Kommittén saknar perspektiv på det livslånga lärandet och kopplingen till förändrade behov av kompetenser. I några yttranden sägs att det livslånga lärandet gör att nya former av valideringssystem behöver utarbetas för att arbete som lärare i viss skolform eller i andra länder eller i andra yrkessektorer skall kunna tillmätas ett poänggivande värde, som kan tillgodoräknas för vidare studier till lärare. m.fl. noterar att kommittén stöder en ökning av antalet utbildningar på distans, men menar att formerna för flexibel utbildning och IT-stöd borde ha varit föremål för närmare överväganden. Framtidens former för utbildning och lärande av vuxna kommer till stor del att bygga på webb-teknik och Internet-användning. En vuxenutbildningslärare måste tillägna sig insikter i webbteknikens pedagogik och metodik. Flera instanser understryker värdet av musiklärarutbildning och menar att kommittén inte berört denna. Grund- och gymnasieskolorna behöver kompetenta musiklärare liksom de kommunala musik-/kulturskolorna och annan frivillig musikutbildning. Flera av de konstnärliga högskolorna, bland andra, menar att de estetiska uttrycksformerna måste lyftas fram ur sin undanskymda position och tillåtas genomsyra hela lärarutbildningen . speciella ställning i skolan och de möjligheter som biblioteken erbjuder för kunskapssökande framhålls av , och . har både en kulturuppgift och en informationsuppgift, som bör förankras och tydliggöras som en del i lärandeprocessen. De möjligheter som finns i ett utvecklat samarbete mellan skola och arkiv, bibliotek och museer borde ha lyfts fram bättre. Flera instanser betonar att en viktig dimension i yrkeskunskapen är att den har ett interkulturellt perspektiv, som bör integreras i utbildningen. Blivande lärare bör få kunskap om att segregation och integration inte en-bart handlar om kulturkrockar utan också om maktfördelning och socioekonomiska förhållanden. Ledarskap skall ges ett stort utrymme i lärarutbildningen, framhåller några kommuner, som anser att lärarens roll som ledare inte behandlats i tillräcklig utsträckning och att det behövs en utvidgad diskussion om begreppet ledarskap. Några instanser efterlyser en bättre analys av alternativa utbildningsvägar. Hit hör , som noterat att kommittén inte berört dessa skolors behov av lärarutbildning, och , som anser att kommittén inte tillräckligt seriöst behandlat direktivet avseende olika pedagogiska profileringar . anser att barnet och dess roll i det livslånga lärandet borde ha lyfts fram. FN:s konvention om barnets rättigheter borde ha funnits med som utgångspunkt för kommitténs resonemang om värdegrund och för förslagen. Kunskap om de funktionshindrades situation är nödvändig för all personal inom lärarutbildningen. En väsentlig kunskapsbas är för att tillförsäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet, framhåller Handikappförbundens samarbetsorgan. Kunskap om sexuell läggning måste göras obligatorisk i alla lärarutbildning, anser RFSL. Kommittén har inte berört homo-, bi- eller transsexualitet. Synpunkterna på vad som bör ingå i grundutbildningen, utöver det kommittén föreslagit, är många. Kunskaper i mobbning, gruppdynamik och konflikthantering behöver större utrymme. Inflytandefrågorna måste få större tyngd i utbildningen. Det gäller studentens inflytande över sin utbildning, inflytandet för barnen och eleverna, som är avnämare för lärarutbildningen, samt föräldrarnas inflytande. Goda kunskaper i läroplansteori, förmåga att dokumentera och en språklig och kommunikativ kompetens krävs i en målstyrd skola. Det socioekonomiska perspektivet har betonats för litet. Kunskaper om skolans samhällsuppdrag och om statliga och kommunala styrmedel liksom om den kommunala organisationen bör alla lärare ha. En diskussion om social och emotionell kompetens saknas. Kunskap om Förintelsen föreslås utgöra en utgångspunkt för undervisning om demokrati. Del II Nya utbildningar och examina Lärarutbildningens nya struktur Den föreslagna strukturen tillstyrks av de flesta instanser liksom den gemensamma ingången till lärarutbildningen. avstyrker förslagen om den nya strukturen och införandet av en lärarexamen. anser att ett genomgripande beredningsarbete erfordras innan kommitténs förslag kan läggas till grund för en reformerad lärarutbildning. Tveksamhet till en enda ingång till utbildningen har några kommuner och intresseorganisationer. Några anser att det blir problem när man sammanför pedagoger som arbetar med barn med dem som skall arbeta med äldre barn, unga vuxna och helt vuxna. Andra ser inget behov av enhetslärare och anser att det bör finnas möjlighet att nå lärarbehörighet även andra vägar. framhåller att man är beredd att utbilda samtliga lärarkategorier i waldorfpedagogik, men att det förutsätter att högskolan får samma status som andra högskolor i landet. Den ökade flexibiliteten och de ökade valmöjligheter, som kommittén föreslår, välkomnas i flertalet svar. framhålls att det kan uppstå problem för små och medelstora högskolor att tillgodose det breda urval av kurser som det fria valet kräver. Detta kan begränsa studenternas rörlighet mellan olika lärosäten under utbildningen. m.fl. tycker att kommittén motverkar syftena med förslaget genom att ge konkreta och detaljerade anvisningar om innehållet i utbildningen. Statsmakterna bör som ange målen för utbildningen genom examensbeskrivningen och högskolorna svara för innehåll och uppläggning. I flera svar framhålls att diskussionen om de enskilda delarnas innehåll och inbördes förhållande inte är tydlig. Beteckningar och avgränsningar behöver ses över och bli mer stringenta. Förslaget kommer att avsevärt försvåra möjligheterna till samläsning med andra högskolestuderande i samma ämnen, framhålls i några svar. Några kommuner varnar för att den nya lärarutbildningen kan leda till att studenter examineras med alltför smal inriktning och specialisering, vilket kan försvåra för kommuner att skapa fungerande lärarlag. För glesbygdskommuner är det viktigt att kunna anställa lärare med så bred utbildning som möjligt. Det allmänna utbildningsområdet Utöver tillstyrkanden handlar synpunkterna på det allmänna utbildningsområdet huvudsakligen om områdets omfattning och innehåll. Svar har främst lämnats av högskolor och kommuner. Det anses att argumenten för en 60 poäng lång gemensam utbildning är svaga och att innehållspresentationen är för allmän och övergripande. En ökning av det allmänna området anses medföra en oacceptabel minskning av ämnesstudierna. En ändring till förmån för ämnesstudier skulle kunna göras genom att reducera de verksamhetsförlagda delarna. Å andra sidan finns det kommuner som önskar att det inom ramen för 60 poäng bör ges utrymme för mer än 10 poäng verksamhetsförlagd utbildning. Från flera framhålls vikten av att området integreras med övriga delar av utbildningen och inte utformas som ett separat kurspaket. Några kommuner markerar att en konstruktion med ettämneslärare försvårar dessa lärares integrering i skolans arbete och att alla former av ettämnesutbildningar därför bör avvecklas. Från lärarhåll hävdas att ettämneslärare i musik medför en nödvändig kompetens inom området. Möjligheten till kombinationstjänster mellan den frivilliga musik-/kul- turskolan och t.ex. borde lyftas fram. I stora ämnen som matematik kan ettämneslärare ge en grund för fortsatt utbildning till lektorskompetens. En rad kompletterande synpunkter och förslag har lämnats på innehållet i det gemensamma utbildningsområdet. Inom de centrala kunskapsområdena anser att större tonvikt bör läggas på att lära lärare att diagnostisera inlärning och på läroplanens värdegrund. vill tillföra jämställdhet och könsteori samt informations- och kommunikationsteknik som två centrala kunskapsområden. föreslår sex och samlevnad som ett kunskapsområde. Flera svar framhåller grundläggande läsning, skrivning och matematik som ett kompetensmål. Flera myndigheter, högskolor och organisationer betonar att estetiska kunskaper är viktiga och föreslår bl.a. att lärarstudenter får kunskaper om kulturpolitikens områden och lär sig att hantera kulturella uttrycksformer och att dessa uttrycksformer integreras i det allmänna området. Alla lärare föreslås få en grundläggande utbildning i engelska och en grundläggande matematikinlärning, d.v.s. grundläggande tal- och rumsuppfattning. Inom det allmänna området föreslås också att reflektioner och fakta kring tobak finns med. Inriktningsområdet och specialiseringsområdet Synpunkter på dessa områden har främst lämnats av högskolor, kommuner och lärar- och studerandeorganisationer. Av flera svar framgår att gränsen mellan vad som är inriktning och vad som är specialisering framstår som flytande och därför bör överarbetas. En svårighet, som framhålls från högskolorna, är att valmöjligheten för studenterna kan begränsas om högskolan får för små grupper. Det kan också bli svårigheter att inom befintliga ekonomiska ramar skapa kurser inom specialiseringen. Problem kan också uppstå för små och medelstora lärosäten att samordna utbildningen för lärarstudenter och studenter på fristående kurser, med tanke på de didaktiska momenten. Regionalt samarbete kan ge ett större kursutbud, men det kräver också ekonomiska insatser. De verksamhetsförlagda delarna Det är huvudsakligen högskolor och kommuner som lämnat synpunkter på de verksamhetsförlagda delarna av lärarutbildningen. Några högskolor anser att en helhetssyn saknas beträffande de verksamhetsförlagda delarna och att innehållet inte är tillräckligt bearbetat. Åsikterna om de verksamhetsförlagda delarna är skiftande. studentkår i anser att betänkandet genomsyras av en övertro på verksamhetsförlagda moment och att det är viktigare att utveckla de redan befintliga praktikmomenten. anser att det är viktigt att framhålla att de verksamhetsförlagda delarna inte är liktydiga med tidigare praktik utan att det handlar om en ny utbildningsform där teori och praktik förenas och ämnesdidaktik ingår. Från flera studerandeorganisationer ställs frågan vilka målen är för denna del av utbildningen, vem som skall kontrollera kvaliteten på den och hur den skall examineras. En annan fråga är om alla ämnesinstitutioner kommer att tillgodoräkna verksamhetsförlagda studier som kvalificering till studier på högre nivåer.