prop · GN03100D1 · 2000-01-01 00:00:00 — Uppgången i arbetskraftsutbudet dämpas till viss del av att antalet platser vid högskolor och universitet fortsätter att öka både och . Arbetsmarknads- och utbildningspolitik Antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program minskade från i genomsnitt 165 1998 till i genomsnitt 135 1999 . Fram antas antalet deltagare ligga kvar på samma nivå som . Eftersom nivån är betydligt lägre än 135 000 och det inte längre finns något krav från regeringen att en viss volym eller en viss genomsnittlig kostnad för ett program skall uppnås, finns det dock risk för att volymen förblir lägre än 135 000. Anslaget för ligger kvar på ungefär samma nivå som . Mellan minskar anslaget för den kommunalt anordnade vuxenutbildningen med ett belopp motsvarande ca 55 000 platser. Antalet permanenta platser inom högskolor och universitet utökas successivt. kommer de enligt planerna att öka med ca 55 000. I en nyligen publicerad proposition (1999/2000:98) samt i vårpropositionen föreslås ett flertal åtgärder som syftar till att stärka sysselsättningen och sänka arbetslösheten. Nedan beskrivs vissa av förslagen. De arbetsmarknadspolitiska programmen skall i än högre grad inriktas mot långtidsarbetslösa, för att stärka deras situation på arbetsmarknaden. För personer som är eller riskerar att bli långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingen införs en aktivitetsgaranti där basen i verksamheten skall vara organiserade jobbsökaraktiviteter. Det s.k. förstärkta anställningsstödet för arbetsgivare som anställer personer som varit arbetslösa , förstärks ytterligare genom att stödet, i form av skattereduktion, blir mer omfattande för arbetsgivare som anställer personer som varit arbetslösa . Arbetslöshetsförsäkringen skall reformeras i syfte att stärka dess roll som omställningsförsäkring. Ett uttryckligt krav på att arbetslösa som uppbär arbetslöshetsersättning skall vara aktiva införs. Regeringen ges möjlighet att definiera vad som är lämpligt arbete. Mer strukturerade sökprocesser skapas, bland annat med hjälp av individuella handlingsplaner. i vår kommer regeringen att lägga fram en separat proposition om arbetslöshetsförsäkringen. För att öka sysselsättningen bland invandrare föreslår regeringen bland annat kompletterande utbildning för arbetslösa invandrare med utländsk utbildning inom hälso- och sjukvårdsområdet, inom läraryrken samt inom teknik och naturvetenskap. Valideringen av utländsk yrkeskompetens skall också utökas. Sysselsättning ökade antalet sysselsatta i åldern 16 med ca 150 000 personer, enligt arbetskraftsundersökning (). Det är den största uppgång mellan som har noterats sedan perioden 1976. Sysselsättningen ökade i nästan alla län. De flesta indikatorer tyder på en fortsatt snabb sysselsättningsökning. Efterfrågan i ekonomin väntas bli stark både och . Antalet nyanmälda lediga platser till landets arbetsförmedlingar, som historiskt sett har varit en bra indikator på sysselsättningsutvecklingen, har ökat starkt . Enligt senaste enkätundersökning kommer efterfrågan på arbetskraft att vara fortsatt stor . Även barometrar tyder på en fortsatt sysselsättningsuppgång. Framför allt inom tjänstesektorn uppger fler och fler företag att de planerar att anställa personal. förutses sysselsättningen därmed öka , motsvarande 68 000 personer. Diagram 6.1 Nyanmälda lediga platser och antal sysselsatta Årlig procentuell förändring Årlig procentuell förändring väntas resursutnyttjandet i ekonomin närma sig en nivå då en fortsatt stark efterfrågetillväxt riskerar att leda till accelererande pris- och löneökningar. Stabiliseringspolitiken antas utformas så att en sådan utveckling motverkas. Det bidrar till en svagare tillväxt i ekonomin och en avmattning av sysselsättningsutvecklingen. Mätt som årsgenomsnitt beräknas sysselsättningen öka eller 38 000 personer . antas produktionen stiga i en mer trendmässig och långsiktigt hållbar tillväxttakt, dvs. en ökning av produktionen som inte medför inflationsdrivande löneökningar. Sysselsättningen antas då öka i ungefär samma takt som den arbetsföra befolkningen. Osäkerheten vad gäller bedömningen om riskerna för överhettning är dock mycket stor. Därför redovisas två alternativa scenarier för den svenska ekonomin i kapitel 12. Utvecklingen i olika branscher av sysselsättningsökningen skedde enligt inom den privata tjänstesektorn. Bland enskilda näringar noterades den största uppgången bland datakonsulter och annan företagsservice. Den snabba sysselsättningsuppgången inom privat tjänstesektor förklaras främst av en stark ökning av hushållens konsumtion och att efterfrågan i stor utsträckning var inriktad på tjänstenäringar med låg produktivitet. och förväntas hushållens konsumtion utvecklas något svagare som tjänsteproduktionen bedöms bli mindre sysselsättningsintensiv. Därmed väntas sysselsättningen inom tjänstesektorn öka något långsammare framöver, men totalt beräknas ändå sysselsättningen i denna sektor öka med ca 75 000 personer . Inom byggsektorn noterades en sysselsättningsökning på 5 000 personer . En fortsatt ökning av byggproduktionen framöver innebär att efterfrågan på arbetskraft inom byggsektorn fortsätter att stiga i ungefär samma takt som . Antalet sysselsatta inom industrin minskade till följd av en relativt svag konjunktur under större delen av året. Industrikonjunkturen har dock vänt uppåt igen och sysselsättningen väntas därför öka svagt . ligger antalet sysselsatta kvar på samma nivå som i slutet av innevarande år. Inom kommunsektorn förväntas inkomsterna fortsätta att öka , dels till följd av höjda statsbidrag, dels till följd av ökade skatteinkomster, vilket möjliggör en fortsatt expansion av antalet sysselsatta inom denna sektor. Antalet statligt anställda förväntas också öka något . Tabell 6.2 Antal sysselsatta i åldern 16 , fördelat på branscher Tusental personer 1999 2000 2001 2002 2003 Näringslivet 2805 2862 2891 2903 2912 Jord- och skogsbruk 104 102 101 Industri 797 798 799 Byggnadsverksamhet 225 232 238 Privat tjänstesektor 1679 1730 1753 Offentliga myndigheter 1260 1270 1279 1285 1294 Staten 186 187 188 Kommunerna 1074 1083 1091 Totalt 4068 4136 4174 4191 4209 Arbetskraft 4308 4333 4342 4361 4384 Källor: () och Produktivitet Produktivitetstillväxten i ekonomin som helhet var svag . Det beror framför allt på att produktionen i lågproduktiva sektorer i ekonomin ökade mer än genomsnittet, dvs. tillväxten var sysselsättningsintensiv. Framöver förväntas produktiviteten stiga snabbare eftersom efterfrågan då i högre grad inriktas mot verksamheter där produktivitetsutvecklingen är starkare. Bland annat bedöms industrin stå för en större andel av produktionsuppgången. 2003 antas produktiviteten stiga i linje med en mer långsiktigt normal ökningstakt som bedöms vara . Det är en något starkare tillväxttakt än ett genomsnitt för perioden 1999. Anledningen till att den trendmässiga produktivitetstillväxten antas vara något högre , är att det genomförts ett flertal strukturella förändringar som sammantaget bedöms bidra till en högre produktivitetstillväxt än den historiska trenden. Av dessa förändringar kan nämnas avregleringar av vissa produktmarknader, en utbyggnad av högskolor och universitet, en skärpt konkurrenslagstiftning och avregleringen av kapitalmarknaden. Antal arbetade timmar och medelarbetstid ökade medelarbetstiden . Övertiden och andelen personer som i normala fall arbetar steg. Det var också något fler arbetsdagar 1999 än 1998, vilket gav ett positivt bidrag till utvecklingen av antalet arbetade timmar och därmed höjde medelarbetstiden. Sjukfrånvaron fortsatte att öka vilket till viss del motverkade uppgången i medelarbetstiden. Även en större frånvaro på grund av studier bidrog till att motverka uppgången. Övertiden och det normala antalet arbetade timmar per sysselsatt förutses fortsätta att stiga på grund av det starka konjunkturläget. Uppgången uppvägs dock i stor utsträckning av att sjukfrånvaron väntas fortsätta öka, om än i långsammare takt än . antas dock medelarbetstiden falla något i samband med att arbetstiderna för den enskilde förkortas genom avtal med arbetsgivaren om kortare arbetsdagar eller mer flexibla och konjunkturanpassade arbetstider. Arbetskraftsutbud och öppen arbetslöshet Både arbetskraftsutbudet och sysselsättningen steg . ökade utbudet inte lika mycket som sysselsättningen vilket innebar att den öppna arbetslösheten, rensad för säsongnormala variationer, föll. ökade dock utbudet kraftigt till följd av att antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program minskade. Därmed ökade den säsongrensade öppna arbetslösheten igen för att ligga på ungefär samma nivå som . Mätt som årsgenomsnitt föll dock arbetslösheten , till av arbetskraften. Diagram 6.2 Sysselsättning och arbetskraftsutbud Tusental personer Statistiken tyder på att det främst var personer som var klassificerade som studerande eller hemarbetande som trädde in på arbetsmarknaden . Antalet personer som är utomlands, som betraktar sig som lediga eller arbetssökande, men inte uppfyller villkoren för att klassificeras som öppet arbetslösa, och de som är utanför arbetskraften av ospecificerad anledning minskade inte alls . Det förbättrade arbetsmarknadsläget väntas innebära att arbetskraftsutbudet ökar något mer än den arbetsföra befolkningen och genom att dessa grupper börjar minska. Även antalet hemarbetande, som successivt har minskat , väntas fortsätta att minska. dämpas dock uppgången i utbudet av att antalet studerande ökar i samband med ökningen av antalet platser vid högskolor och universitet. Även antalet personer som är långvarigt sjuka eller pensionerade väntas öka i och med att andelen personer i åldrarna , där dessa grupper av naturliga skäl är överrepresenterade, stiger framöver. Sammantaget väntas arbetskraftsutbudet i åldrarna 16 öka med ca 35 000 personer . Därmed faller den öppna arbetslösheten från till och arbetskraftstalet, dvs. arbetskraften mätt som andel av den arbetsföra befolkningen, beräknas stiga från till . 2003 antas arbetskraftsutbudet stiga mer än sysselsättningen i samband med att antalet platser i minskar. Eftersom nedtrappningen innebär ett relativt stort tillskott av arbetskraft antas inte alla kunna bli sysselsatta omgående. Den öppna arbetslösheten och arbetskraftstalet ökar därmed till respektive . I beräkningarna antas att utbildningssatsningarna riktas till personer som annars skulle varit öppet arbetslösa och att antalet utbildningsplatser utvecklas som planerat. Om inte alla platser kan fyllas när läget på arbetsmarknaden förbättras ytterligare finns det risk för att den öppna arbetslösheten blir högre än beräknat. Diagram 6.3 Öppet arbetslösa och personer i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program Procent av arbetskraften Arbetskraftstalet ligger fortfarande lägre än då det låg på en rekordhög nivå. En av anledningarna är att andelen personer i befolkningen som är långvarigt sjuka eller pensionerade fortfarande bedöms vara högre än i slutet av 1980- talet eftersom andelen personer successivt stiger. Även inom åldersgruppen beräknas dock arbetskraftstalet vara lägre än . Det beror bland annat på att en del av den kraftiga ökningen av andelen personer utanför arbetskraften som klassificeras som arbetssökande, lediga och utanför arbetskraften av ospecificerad anledning bedöms bli bestående . Även andelen studerande kommer att vara högre mot slutet av kalkylperioden än , till följd av att fler personer deltar i arbetsmarknadspolitiska program, vuxenutbildning och studier vid högskolor och universitet. Om man kompletterar den ovan beskrivna definitionen av arbetskraften med den ökning som har skett av antalet tillfälliga platser inom vuxenutbildningen samt ökningen av antalet personer i arbetsmarknadspolitiska program utanför arbetskraften erhålls ett bredare mått på arbetskraftsutbudet. Enligt detta mått uppgår arbetskraftsdeltagandet till . Dessutom beräknas antalet permanenta platser vid högskolan ha ökat med ca 95 000, motsvarande av den arbetsföra befolkningen mellan och . Osäkerheter kring utveckling på arbetsmarknaden Det finns en rad osäkerheter beträffande utvecklingen på arbetsmarknaden framöver. beräknas det fortfarande vara en förhållandevis stor andel av den arbetsföra befolkningen som inte förvärvsarbetar. Det är dock mycket svårt att bedöma hur stor arbetskraftspotentialen är. Den starka BNP- tillväxten och snabba sysselsättningsökningen har kunnat kombineras med fortsatt låg inflation och låga inflationsförväntningar. Det är möjligt att arbets- marknaden och lönebildningen fungerar bättre än vad som har antagits i kalkylen. Då skulle BNP-tillväxten kunna bli starkare och sysselsättningsnivån bli högre än beräknat, utan att det uppstår inflationsdrivande löneökningar. BNP-tillväxten och sysselsättningen kan också komma att utvecklas svagare än väntat. Även om situationen på arbetsmarknaden har förbättrats i de flesta län är sysselsättningsgraden fortfarande betydligt högre och den öppna arbetslösheten betydligt lägre i vissa delar av landet än i andra. Dessutom är arbetslösheten högre bland lågutbildade än bland högutbildade. Därmed finns det risk för att det uppstår matchningsproblem på arbetsmarknaden eller rena bristsituationer, dvs. restriktioner vad gäller tillgången på arbetskraft med den kompetens och utbildning som efterfrågas. Löneökningarna skulle då kunna bli betydligt högre än beräkningsantagandet, vilket sannolikt skulle få negativa effekter på sysselsättning och tillväxt. Tabell 6.3 Sysselsättningsgrad och öppen arbetslöshet i olika regioner Öppen arbetslöshet, procent av arbetskraften Sysselsättningsgrad, procent av den arbetsföra befolkningen 1998 1999 1998 1999 5,0 3,8 76,0 77,7 6,9 6,0 69,9 71,8 och öarna 5,4 4,9 75,0 75,6 7,6 6,6 68,3 69,5 6,4 5,4 71,5 72,8 8,0 7,5 69,0 70,4 Mellersta 7,5 6,4 69,3 70,3 8,1 7,8 68,4 68,5 Hela riket 6,5 5,6 71,5 72,9 Anm: Siffrorna ovan avser åldersgruppen 16 Källa: () finns det vissa tecken på brist på arbetskraft. Enligt barometrar för industrin ökade andelen företag som uppgav att de upplever brist på yrkesarbetare och nivån är nu lika hög som för företag som uppger att de upplever brist på tekniska tjänstemän, dvs. I båda fallen är dock andelarna fortfarande betydligt lägre än . Inom tjänstesektorerna visar barometer att bristen på branschkompetent personal har varit oroväckande hög inom vissa sektorer, framför allt data- och uppdragsverksamhet, . Bristen verkar dock inte ha ökat . Enligt AMS och SAF:s företagsundersökningar uppgav av företagen att de hade rekryteringsproblem. De flesta lyckades dock lösa problemen genom att sänka kompetenskraven eller hyra in arbetskraft, men av företagen uppgav att de inte hade kunnat tillsätta platserna. Flera företag uppgav också att de hade tvingats tacka nej till order, att expansionen hade förhindrats eller att de hade tvingats dra ner på servicen till följd av rekryteringsproblemen. 7 Löner Löneökningarna är låga mot bakgrund av den snabba sysselsättningsökning som har skett . steg lönerna i näringslivet med enligt preliminär statistik från . Avtalen har beräknats till och löneglidningen till . Inom statliga myndigheter ökade lönerna , varav löneglidningen beräknades till . För kommunala myndigheter saknas det fortfarande komplett jämförbar statistik över löneutvecklingen . Tabell 7.1 Timlöner Årlig procentuell förändring 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Industri 4,2 2,5 3,4 Avtal 2,9 1,5 2,4 Löneglidning 1,3 1,0 1,0 Byggnadsindustri 3,6 4,2 3,6 Avtal 3,1 1,9 2,6 Löneglidning 0,5 2,3 1,0 Privata tjänster 4,1 3,7 3,3 Avtal 3,1 2,8 2,5 Löneglidning 1,0 0,9 0,8 Statliga myndigheter 2,9 3,7 3,5 Avtal 1,9 2,5 2,5 Löneglidning 1,0 1,2 1,0 Kommunala myndigheter 3,2 3,7 4,1 Avtal 2,3 2,7 3,6 Löneglidning 1,0 1,0 0,5 Totalt 3,8 3,4 3,5 3,5 3,5 3,5 Avtal 2,8 2,4 2,7 Löneglidning 1,0 1,0 0,8 Källor: , och Flertalet löneavtal löper fram till och med mars . beräknas avtalen generera löneökningar på i genomsnitt . Totalt antas lönerna öka jämfört med , dvs. löneglidningen förutsätts begränsas till . Även åren 2001 2003 antas lönerna totalt sett stiga . antas produktionen stiga i en mer trendmässigt normal och långsiktigt hållbar ökningstakt på . Penningpolitiken förutsätts anpassas så att inflationen överensstämmer med inflationsmål på . Nominella löneökningar på är förenliga med en sådan utveckling. Real- lönerna stiger då i ungefär samma takt som produktiviteten. Den sysselsättningsökning som har skett och den fortsatt goda utveckling som förutses framöver, innebär att konkurrensen om ledig arbetskraft gradvis ökar. Därmed finns det risk för att löneökningarna kan bli högre än vad som antas i beräkningarna. Löneökningar som överstiger antagandet i kalkylen riskerar främst att leda till en stramare stabiliseringspolitik som dämpar tillväxten och sysselsättningsutvecklingen. Ett flertal faktorer talar dock för att löneökningarna kan hållas nere framöver. Inflationen och förväntningarna om framtida prisökningar växlades ned och pristrycket väntas bli fortsatt lågt. Reallönerna, som har ökat snabbt , beräknas åren 2001 2003 stiga med i genomsnitt , givet de nominella löneökningar och den prisutveckling som förutses i kalkylen. Det är en högre årlig ökningstakt än den genomsnittliga reallöneökningen 1999. Diagram 7.1 Timlöneutveckling i ekonomin som helhet Årlig procentuell förändring Vid förra avtalsrörelsen skedde en ökad inriktning mot koordinerade avtalsförhandlingar, samordnade lönekrav på branschnivå och friare lönesättning på lokal nivå. Fortsätter den inriktningen i nästa avtalsrörelse kan det bidra till att löneökningarna blir låga. Det nya förslag till löneavtal för lärare och det nya avtalet för sjuksköterskor som har presenterats, innebär en ökad decentralisering av förhandlingarna. För lärarna har endast en viss del av löneutrymmet fastställts som en garanterad löneökning på kommunnivå. Det finns inte några individuellt garanterade löneökningar i något av avtalen. har det fattats ett riksdagsbeslut om att inrätta en ny myndighet, , som skall ha i uppgift att medla i arbetstvister och verka för en väl fungerande lönebildning. Institutet skall bland annat verka för en samordning av avtalsförhandlingarna och ha befogenhet att skjuta upp varslade stridsåtgärder. Inrättandet av en sådan myndighet kan ytterligare bidra till en gynnsam löneutveckling framöver. Institutet kommer att ha ansvaret för den officiella lönestatistiken och för att publicera en rapport om löneutvecklingen. Dessutom skall ta fram en årlig rapport om de samhällsekonomiska förutsättningarna för löneförhandlingarna. 8 Inflation Inflationen, mätt som förändringen av konsumentprisindex (KPI) , har successivt ökat från till . har inflationen enligt mått på underliggande inflation, UND1X, stigit till . Uppgången förklaras till största delen av det kraftigt stigande världsmarknadspriset på olja. Bortsett från de direkta effekterna av det högre oljepriset syns få tecken på tilltagande inflationstryck. Den allt starkare inhemska efterfrågan väntas medföra högre vinstmarginaler i konsumentledet medan fallande importpriser, en god produktivitetstillväxt och återhållsamma löneökningar bidrar till att hålla ned inflationen. Sammantaget finns det förutsättningar för måttliga konsumentprisökningar även framöver. Inflationen enligt UND1X beräknas ligga på . Penningpolitiken antas anpassas så att inflationen uppgår till och därmed överensstämmer med inflationsmål. Importpriser Utvecklingen av inflationen och förklaras i hög grad av importpriserna, och då framför allt av oljepriset. Världsmarknadspriset på olja har fördubblats , vilket höjer inflationstalen kraftigt. Av förändringen i UND1X på räknat förklaras av högre priser på drivmedel och eldningsolja för villor. I prognosen antas priset på brentolja gradvis falla till ca per fat som kronan väntas stärkas mot bl.a. dollarn. Det innebär att såväl som kommer fallande importpriser på olja att bidra till att sänka inflationen i betydande omfattning. De svenska importpriserna på bearbetade varor har legat förhållandevis stilla , dels på grund av att kronan har varit stabil, dels därför att det fortfarande existerade en internationell prispress till följd av Asienkrisen. Förstärkningen av den internationella konjunkturen väntas successivt höja världsmarknadspriserna på flera områden. Effekten på de svenska importpriserna motverkas dock av att kronan antas appreciera med . Lägre importpriser på varor väntas, tillsammans med fallande oljepriser, sammantaget bidra till att reducera KPI med under innevarande år och under loppet av vid fullt genomslag. Detta balanseras emellertid till en del av bl.a. fördröjda effekter av dagens höga oljepris, t.ex. via högre priser på insatsvaror och transporter, vilka gradvis slår igenom på konsumentpriserna. Omfattningen och betydelsen av dessa indirekta effekter av oljeprisutvecklingen är mycket svåra att bedöma men de väntas höja inflationen både och . Tabell 8.1 Konsumentprisutveckling Årlig procentuell förändring 1999 2000 2001 2002 2003 KPI, årsgenomsnitt 0,3 1,3 2,21 2,0 2,0 KPI, dec dec 1,2 1,4 2,31 2,0 2,0 UND1X, årsgenomsnitt 1,4 1,3 1,4 UND1X, dec dec 1,9 1,2 1,5 HIKP, årsgenomsnitt 0,6 1,2 1,2 HIKP, dec dec 1,2 1,2 1,3 NPI, årsgenomsnitt 1,2 2,5 1,5 NPI, dec dec 0,5 2,9 1,7 Prisbasbelopp, tkr 36,4 36,6 36,9 37,6 38,3 HIKP, EU, årsgenomsnitt 1,2 1,8 1,9 1,8 1,8 1 I KPI-prognosen har förändringar på fastighetsskatteområdet enligt gällande beslut lagts in, vilket höjer inflationen enligt KPI 2001. Inflationsförväntningar Den direkta effekten på inflationen av en kraftig uppgång i priset på olja från en låg nivå är temporär. Det faktum att oljepriset har legat på en hög nivå kan emellertid även få mer varaktiga indirekta effekter på utvecklingen av konsumentpriserna om inflationsförväntningarna, och därmed lönebildningen, påverkas. I takt med att oljepriset ökade och höjde inflationstalen steg också förväntningarna om framtida prisökningar. Enligt senaste enkät ligger inflationsförväntningarna för det närmaste året fortfarande i linje med inflationsmål på . På överstiger förväntningarna i flera fall inflationsmål. De ligger som högst hos arbetsmarknadens parter samt hos inköpschefer inom handeln och industrin som förutser en inflation på . Uppgången i inflationsförväntningarna kan delvis bero på det höga oljepriset, men huvudorsaken bedöms vara de allt bättre konjunkturutsikterna. Trots de överlag mycket positiva tillväxtprognoserna ligger förväntningarna om framtida prisökningar . Inflationsförväntningarna förefaller således vara allt mindre känsliga för konjunkturvariationer, vilket visar att den samlade ekonomiska politikens inriktning på låg inflation har stor trovärdighet. Detta talar för att inflationsbenägenheten i svensk ekonomi kommer att vara låg även framöver. Resursläget Enligt barometer föll kapacitetsutnyttjandet inom industrin under inledningen av 1999 i samband med den minskade efterfrågan på viktiga exportmarknader. har resursutnyttjandet ökat. Den investeringstillväxt som kan utläsas ur den senaste investeringsenkäten är måttlig i relation till den förväntade uppgången i efterfrågan på industrivaror. Därmed föreligger en risk för kommande utbudsbegränsningar, dvs. svårigheter att öka produktionen för att tillgodose en allt högre efterfrågan. Förstärkningen av såväl den inhemska som den internationella konjunkturen förväntas medföra att den uppgång i producentpriser på bearbetade varor som har skett fortsätter. Därtill väntas priserna även höjas till följd av ökade insatsvarukostnader. Även om priserna på industrivaror väntas öka snabbare än vad som har varit fallet är uppgången begränsad och effekten på priserna i konsumentledet blir därför liten. Kapacitetsutnyttjandet inom näringslivets tjänstesektor förefaller ha ökat . Utvecklingen inom denna sektor är dock svårbedömd. Sysselsättningen inom näringslivets tjänstebranscher har ökat med sammanlagt 85 000 personer .