prop · GN0372 · 2000-01-01 00:00:00 — anser att utredningens förslag till lagtext i detta avseende bör förtydligas. Svebio anser att möjlighet till undantag från bestämmelserna om att tillåta tredje part utnyttja gasnäten inte bör finnas. föreslår att undantag från marknadsöppning ej skall kunna beviljas än . Take or pay-kontrakt Utredningen föreslår att de naturgasföretag som får allvarliga ekono- miska svårigheter på grund av långsiktiga åtaganden om köp av naturgas, kan ansöka hos regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer om ett tillfälligt undantag från anslutnings- och transportskyl- digheten. Flertalet remissinstanser lämnar förslaget utan erinran. påtalar risken för att möjligheten till undantag p.g.a. lång- siktiga take-or-pay-åtaganden leder till att problem byggs in i den nya svenska naturgasmarknaden. Föreningen anser att man i stället bör beakta strukturen hos naturgastillförseln till och anpassa öppningstakten av den svenska naturgasmarknaden till löptiden hos nu gällande take-or- pay-kontrakt. Transporttariffer Allmänt om transporttariffer Utredningen föreslår att transporttariffer för transport av naturgas skall vara skäliga och utformade på sakliga grunder. Transporttariffer för transport av naturgas skall utformas så, att den avgift ett naturgasföretag eller en berättigad kund betalar för transporten till sin anslutningspunkt innefattar avgift för transporten i samtliga rörledningar, genom vilken transporten sker. Utredningens förslag lämnas utan invändning. fram- håller dock att det är angeläget att regelverket ses över och skärps när gasmarknaden nått ett stadium där sådan skärpt reglering inte motverkar tillväxten på ett negativt sätt, mot bakgrund av erfarenheterna från mot- svarande regler i ellagen. understryker att såväl Nät- myndigheten som domstolarna haft betydande svårigheter att tillämpa skälighetsregeln i ellagen och menar att såväl problemen med korssub- ventionering som problemen med tillämpning av reglerna om skäliga tariffer synes utgöra bakgrunden till att regeringen givit direktiv till en utredning om översyn av ellagens bestämmelser (1997:857). Offentliggörande av tariffer Utredningen föreslår att ledningsägare skall vara skyldiga att offentlig- göra sina transporttariffer och andra villkor för att utnyttja systemet. Ut- redningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Mätning och avläsning Ledningsägare skall vara skyldig att mängden transporterad naturgas och rapportera mätresultatet. Utredningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Reciprocitet Naturgasmarknadsdirektivet innehåller en s.k. reciprocitetsklausul, som har till uppgift att hindra bristande jämvikt i öppnandet av naturgasmark- naderna. Utredningen anser att reciprocitetsklausulen bör kunna användas mot länder med en procentuellt sett mindre marknadsöppning än och om öppningen uppenbart orsakar ett snedvridande av konkurrensen. Den närmare utformningen av en bestämmelse i den svenska natur- gaslagen, där möjligheten att vägra leveranser utnyttjas i enlighet med reciprocitetsklausulen, måste dock enligt utredningen göras under beak- tande av de särskilda konkurrensvillkor som föranleder utnyttjandet. En- ligt klausulen får ledningsinnehavare rätt att vägra transportera gas från leverantör i ett visst land till en viss typ av berättigad kund i . Ut- redningen framhåller att det således inte är möjligt att införa en generell bestämmelse i lagen och att det därför är viktigt att regeringen bevakar konkurrenssituationen på naturgasmarknaden, och om så bedöms nöd- vändigt, lämnar förslag om tillägg till lagstiftningen för att undanröja bristande jämvikt i utlandshandeln. () samt har haft synpunkter på frågan om reciprocitet. De framhåller att reciprocitet är en del av EG:s grundpelare och väsentligt för att uppnå jämvikt mellan olika länder. Därför anser HEAB och att det är självklart att skall ha möjlighet att använda sig av en sådan klausul. Företagen anser att det bör införas tydliga regler som kan användas mot länder med en procentuellt mindre marknadsöppning än , och att detta är särskilt viktigt om använder reglerat tillträde medan närliggande länder väljer ett förhandlat tillträde. Import av naturgas till Utredningen har berört frågan om eventuella importproblem av naturgas till , men föreslår inte någon åtgärd. Statskontoret, i , kommun, , , , , , Hyres- gästernas , , , , , , , , Sydsvenska , och har kommenterat transportavtal med . Flera av remissinstanser är oroliga för att transportavtalet kom- mer att hindra företag i från att köpa naturgas via . Ekonomisk särredovisning Särredovisning Utredningen föreslår att särredovisning skall ske för respektive verksam- hetsgrenarna överföring, distribution och lagring av naturgas. För en effektiv reglering av ett naturligt monopol krävs att den reglerande myn- digheten kan kontrollera verksamheternas ekonomiska resultat. Under förutsättning att ett naturgasföretag bedriver såväl monopolverksamhet som konkurrensutsatt verksamhet föreligger enligt utredningen en upp- enbar risk för konkurrensproblem genom att ett ekonomiskt överskott från monopolverksamhet kan användas för att subventionera kon- kurrensutsatt verksamhet, s.k. korssubventionering. Remissinstanserna stödjer i huvudsak förslaget om särredovisning för respektive verksamhetsgren. anser dock att det kan vara förenat med betydande svårigheter att upprätta en särredovisning av god kvalitet i de fall då en och samma juridisk person bedriver olika verksamheter. Nämnden erinrar om vikten att regeringen och ansvarig myndighet kan utfärda föreskrifter för naturgasmarknaden som är jäm- förbara med vad som gäller inom elmarknadsområdet. Statskontoret anför att särredovisning ställer höga krav på såväl regelverk som tillsynsmyndighet för att tillsynen skall vara effektiv vad gäller att bevaka att villkoren för kunderna är skäliga och utformade på sakliga grunder. Vidare framhåller Statskontoret att det ligger på tillsynsmyndighetens ansvar, om tillsynen visar att lagstiftningen inte följs, att dels agera gentemot det aktuella företaget, dels överväga om regelverket bör skärpas för att motverka korssubventionering. Revision Utredningen föreslår att en revisor skall särskilt granska särredovisningen av verksamheterna och avge ett utlåtande i form av ett särskilt intyg. Utredningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. föreslår att för transport av naturgas skall undantaget från kommunallagens lokaliseringsprincip gälla endast om syftet är att uppnå en ändamålsenlig naturgasverksamhet samt att transportverksamheten därvid endast får bedrivas i geografisk närhet till företagets transport- verksamhet i den egna kommunen. Statskontoret anför att lokaliseringsprincipen är en av flera grund- läggande principer för verksamhet, som det är angeläget att värna om. Undantag från denna princip måste vara mycket väl under- byggda, där syftet med undantaget noggrant måste analyseras i för- hållande till syftet med lokaliseringsprincipen. Statskontoret anser inte att utredningens förslag uppfyller de krav som bör ställas på ett besluts- underlag i denna fråga. anser att kom- munala naturgasföretag i princip inte bör undantas från kommunallagens lokaliseringsprincip då kommunala bolag som verkar utanför den egna kommunen i konkurrens med det privata näringslivet skapar kon- kurrensproblem. anser dock att det faktum att undantag från kommunallagens lokalisering-, likställighets- och självkostnads- princip råder för kommunala bolag verksamma inom energiområdet torde dock tala för att undantag även bör gälla naturgasföretag. , , , , , och anser att kommunerna bör tillåtas bedriva naturgas- verksamhet på en konkurrensutsatt marknad, utan geografisk inskränkning av lokaliseringsprincipen. Likställighets- och självkostnadsprinciperna Utredningen föreslår att ett sådant företag som avses i 3 kap. 16 18 §§ kommunallagen (1991:900) och som bedriver handel med naturgas skall driva den delen av verksamheten på affärsmässiga grunder samt redovisa den särskilt. finner det självklart att de kommunägda naturgasföretagen skall bedriva sin handelsverksamhet enligt affärsmässiga principer. I annat fall riskerar den svenska naturgasmarknaden att snedvridas. När det gäller transportverksamheten kommer denna att regleras för såväl kom- munägda som icke kommunägda naturgasföretag av reglerna om skäliga villkor för berättigade kunders tillträde till naturgasledningarna och däri- genom kommer inte heller här att uppstå någon snedvridning av kon- kurrensen. delar således utredningens förslag i denna del. Tillsyn Tillsyn m.m. Utredningen föreslår att den myndighet som regeringen bestämmer skall utöva tillsyn över efterlevnaden av naturgaslagen. De remissinstanser som nämnder utredningens förslag om att tillsyn över efterlevnaden av den föreslagna naturgaslagen skall utövas av den myndighet som regeringen bestämmer delar samtliga utredarens förslag. saknar dock ett uttalat ansvar för den föreslagna myndigheten att utöva tillsyn över drift och underhåll så att detta inte eftersätts på ett sådant sätt att säkerheten äventyras och att tillsynsmyndigheten bör ges rätten att stänga driften av anläggningen i dessa fall. Förseningsavgift Utredningen föreslår att överförings- och lagringsverksamhet skall sär- redovisas, samt att en årsrapport jämte ett revisorsintyg beträffande sär- redovisningen skall sändas in till den myndighet som regeringen bestämmer. För att förmå naturgasföretagen i rätt tid och med riktiga uppgifter sända in dessa handlingar skall en sanktion kunna meddelas för det fall att ett företag inte uppfyller kraven. Utredningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Finansiering Utredningen föreslår att tillsynsmyndighetens verksamhet skall finansie- ras genom en årlig avgift, som betalas av de naturgasföretag som skall sända in särredovisningar enligt naturgaslagen. och har förståelse för att myndighetens verksamhet bör finansieras genom avgifter som betalas av verksamheten. vill dock påpeka att det, i varje fall inledningsvis, enbart är sju företag som kommer att finansiera verksamheten och med den före- slagna metoden för avgiftsuttag är det till största delen och som kommer satt vara finansiärer. anser därför att med hänsyn till att naturgasverksamheten är så pass liten och under utveckling kan den inte bära ytterligare kostnader. anser att det är av vikt att tillsynsmyndighetens verksamhet inte tillåts expandera så att avgifterna blir orimligt stora. Organisation av myndigheten föreslår att regeringen bör låta utreda huruvida tillstånds- och tillsynsärenden samt normgivning avseende både ellagen och natur- gaslagen skall handhas av en självständig myndighet. Statskontoret anser att tillsynsmyndigheten har en viktig roll i genom- förandet av den nya naturgaslagen och denna verksamhet kan komma igång senast när den nya lagen träder i kraft . Statskontoret anser att tillsynsverksamheten i ett inledningsskede bör ligga på men att det finns skäl att som en mer långsiktig lösning, som utredningen föreslår, utreda om nätmyndigheten och tillsynsmyndigheten för gasmarknaden bör föras samman i en från fristående myndighet. tar inte ställning till om tillsynen över både ellagen och naturgaslagen bör utövas av en och samma myndighet men instämmer i utredningens förslag att en samordning bör föregås av en utredning om inrättandet av en självständig myndighet. anser inte att frågan om huruvida tillstånds- och tillsynsärenden samt normgivning avseende både ellagen och naturgaslagen skall handhas av en självständig myndighet behöver utredas ytterligare. Frågan om de myndighetsuppgifter som avser ellagen skall handhas av en självständig myndighet eller ej har uttretts och ana- lyserats grundligt , dels inför inrättandet av Nätmyndig- heten vid 1995, dels inför inrättan- det av . Vid båda dessa tillfällen ansågs över- vägande skäl tala för att uppgifterna inte skulle handhas av en självstän- dig myndighet. Enligt Statens energimyndighets uppfattning har inte några nya omständigheter framkommit som kan medföra att dessa ställ- ningstaganden bör ändras och därmed inga skäl att än en gång utreda organisationsfrågan avseende tillsynen enligt ellagen och en kommande naturgaslag. elleverantörer anser att tillstånds- och tillsyns- ärenden samt normgivning avseende både ellagen och naturgaslagen bör handhas av en självständig myndighet. elleverantörer anser vidare att det är viktigt att en sådan myndighet har kompetens och kan arbeta självständigt och effektivt inom sitt verksamhetsområde. Risken för intressekonflikter om dessa frågor förläggs till en existerande myn- dighet är en annan viktig faktor som talar för en självständig myndighet. delar utredningens uppfattning att samma myndighet bör hantera både ellagen och naturgaslagen. vill dock påpeka att en sådan självständig myndighet inte onödigtvis tillåts expandera utan istället administrativt och till viss del kompetensmässigt tar hjälp av andra myndigheter så att eventuella skalfördelar utnyttjas. anser vidare att det mest effektiva är att är till- synsmyndighet samt att detta medför att samordningsfördelar kan uppnås med annan verksamhet som hantering av koncessionsärenden. Helsing- borg uppfattar utredningen som att den anser att en särskild tillsynsmyndighet bör inrättas gemensamt för tillsyn av ellagens och naturgaslagens bestämmelser. delar den uppfatt- ningen, men självklart bör de administrativa kostnaderna minimeras. Övriga frågor Systemansvar ansvar för att teknisk balans upprätthålls i landets natur- gassystem Utredningen bedömer att ansvaret, på avtalsmässiga grunder mellan naturgasmarknadens aktörer, bör åvila de naturgasföretag som bedriver handel med naturgas. framhåller vikten av en tydlig ansvars- och rollfördel- ning mellan marknadens aktörer. Erfarenheter från andra avreglerade områden visar att detta bäst åstadkoms genom en klar boskillnad mellan den konkurrensutsatta verksamheten och monopolverksamheten. På el- marknaden har stamnätet och utlandsförbindelserna avskiljts och hanteras av ett särskilt företag, , med uppgift att svara för denna infrastruktur. Detta är en allmänt accepterad ordning som har visat sig fungera väl. Enligt bör erfarenheterna från elmarknaden tas till vara när den svenska naturgasmarknaden avregleras. Utredningen har inte redovisat några skäl som talar för att naturgasmarknaden inte borde organiseras på samma sätt som elmarknaden. Man bör således skapa ett stamnätsbolag som är oberoende av de kommersiella aktörerna. Detta bolag bör hantera såväl de större ledningarna i landet som ledningarna till andra länder. Bolagets främsta uppgift skulle vara att säkerställa tillgången till ledningarna på icke- diskriminerande villkor för samtliga kommersiella aktörer. konstaterar att det finns klara synergieffekter att integrera hanteringen av ett stamnät för gas med stamnätet för el som bl.a. gäller planering, tillståndsfrågor, upphandling, underhåll och övervakning. motsätter sig utredningens övervägande om att balansansvaret enbart bör åvila handelsdelen hos respektive naturgasföretag. anser att balansansvaret bäst hanteras genom att det fördelas mellan såväl nätdelen som handelsdelen samt att detta bör överlämnas till naturgasmarknadens aktörer att lösa. Säkerhetskraven ligger på nätägaren och därför måste även denne omfattas av balansansvaret. Även , och motsätter sig utredningens förslag. Att upprätthålla den tekniska balansen i landets naturgassystem anser bolagen vara en skyldighet som, inte minst av säkerhetsskäl, bör hanteras av ägarna till naturgasnäten. Det fysiska ansvaret för naturgasledningarna måste kopplas till äganderätten via en kontraktskedja mellan olika nät- ägare där det ekonomiska ansvaret vidare fördelas på samtliga aktörer. Bolagen anser detta vara en förutsättning för att naturgasnäten ska kunna utnyttjas såväl säkert som optimalt. och delar utredningens uppfattning att det inte föreligger behov av en särskild myndighetsfunktion för att upprätthålla balansen i det svenska naturgassystemet. Huruvida ansvaret för balansens upprätt- hållande skall åvila naturgasföretagens handelsverksamhet eller annat naturgasföretag bör dock lösas av naturgasmarknadens aktörer på rent affärsmässiga grunder. Allmännyttiga tjänster Utredningen bedömer att naturgasföretag inte skall åläggas att tillhanda- hålla allmännyttiga tjänster. anser att naturgasnätet bör kunna an- vändas för distribution av biogas och att även biogasleverantörer betrak- tas som berättigade kunder från och med den föreslagna naturgaslagstift- ningens ikraftträdande. anser att en sådan bestämmelse kan anses vara i linje med bestämmelserna i som ger medlemsländerna rätt att ålägga naturgasföretag att tillhandahålla all- männyttiga tjänster för att säkerställa en god miljö och att det således bör betraktas som en allmännyttig tjänst att tillhandahålla biogas i natur- gasnätet. och anför att inte bara nationellt utan även internationellt är det viktigt att konkurrensen inte snedvrids. med hänsyn till de signaler som har erhållits från andra länder om införande av allmännyttiga tjänster är det viktigt att den svenska myndigheten är mycket uppmärksam på dessa förhållanden så att svenska naturgasföretag inte drabbas negativt. anser att man inte har kunnat visa att det föreligger något behov av s.k. allmännyttiga tjänster, varför denna fråga kan avföras från diskussionen. föreslår att det tillsätts en utredning som får i uppdrag att följa utvecklingen och behovet av allmännyttiga tjänster och vilka konsekvenser ett tillämpande av sådana kan få. Företagens behandling av kommersiellt känsliga uppgifter Överförings- lagrings- och distributionsföretag är skyldiga att behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt. Utredningens bedömning lämnas utan invändning av remissinstanserna. delar utredningens uppfattning att, såvitt avser privatägda naturgasföretag, dessa i eget intresse behandlar kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt och att det därför inte är nödvändigt att införa särskilda regler kring detta. Övriga bestämmelser Ansvar Utredningen föreslår att den som med uppsåt eller av oaktsamhet drar fram och använder en naturgasledning utan tillstånd eller som uppför och använder naturgaslager utan tillstånd, skall kunna dömas till ansvar. Ut- redningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Överklagande Utredningen föreslår att beslut enligt 6 kap. 7 och 10 §§ skall kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Utredningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Utredningen föreslår att naturgaslagen skall träda i kraft . De nya reglerna skall tillämpas även på koncession för naturgas- ledning meddelad enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar. Utred- ningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Sammanfattning av slutbetänkandet Handel med gas i konkurrens (SOU 1999:115) antog och rådet direktivet 98/30/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (kapitel 7). Det s.k. naturgasmarknadsdirektivet syftar till att öka konkurrensen på gasmarknaden och skapa en inre marknad för naturgas. För att uppnå detta innehåller direktivet bl.a. bestämmelser om att ägare av över- förings- och distributionsnät skall göra det möjligt för andra aktörer att utnyttja dessa. Direktivet är betydligt mer långtgående och omfattande än den nuvarande svenska lagstiftningen på naturgasområdet (kapitel 6). Utredningens huvuduppgift är att lämna ett förslag till naturgaslagstift- ning som tillgodoser det nya direktivets krav. Arbetet med den nya lag- stiftningen bör enligt kommittédirektiven syfta till att regelverket skall vara grunden för en samhällsekonomiskt effektiv marknad. Det bör dock beaktas att den svenska naturgasmarknaden är mindre utveck- lad än marknaderna i flertalet andra europeiska länder och att en bristan- de jämvikt i öppnandet av gasmarknaderna bör undvikas. Pågående inter- nationella överväganden rörande naturgasnätet i och Östersjöom- rådet skall också beaktas. I kapitel 1 redogörs närmare för utgångspunk- ter för och genomförande av utredningens arbete. Betänkandet är disponerat i form av tre huvuddelar, en bakgrundsdel, en del med utgångspunkter och en förslagsdel. Bakgrund I kapitel 2 görs en genomgång av några grundläggande aspekter på naturgasen. Det gäller t.ex. egenskaper, användningsområden och utbud och efterfrågan på naturgas. Naturgas består av gasformiga kolväten med metan som huvud- beståndsdel. Gasen innehåller små mängder kväve och icke mätbara mängder tungmetaller samt ger vid förbränning upphov till mindre mängder koldioxid än vad andra fossila bränslen gör. Transporter av naturgas sker till övervägande del i markförlagda led- ningar. Ett ledningssystem består i huvudsak av överförings- och distri- butionsledningar. Gasen transporteras i många fall genom självtryck. Om det finns behov av större överföringskapacitet byggs efter hand kom- pressorstationer för att kunna öka trycket på gasen och därmed ledning- arnas överföringskapacitet. I mät- och reglerstationer () mäts gasleveransen och trycket reduceras. Anläggandet av en ledning kräver ett visst markutrymme. Detta utrymme är störst under anlägg- ningsskedet som bl.a. består av röjning, avverkning, anläggandet av transportvägar och schaktning av rörgrav. När anläggningsarbetet är fär- digt kan marken åter användas för jordbruk. Markpåverkan kan dock uppkomma, det kan t.ex. gälla skördebortfall under byggnadsåret. I skogsterräng krävs en ledningsgata när arbetet är färdigställt. Den bestående inverkan på skogsbruket av en gasledning är främst ett produktionsbortfall i ledningsgatan. Världens kända reserver av naturgas förväntas räcka med nuvarande utvinningstakt (om möjliga eller sannolika reserver räknas in). I är reserverna koncentrerade till , Nederlän- derna och . En stor del av världens gasreserver ligger emellertid i närhet, i t.ex. , och . svarar för av världsproduktionen av naturgas, men av konsumtionen. Detta innebär ett betydande importbero- ende. Importen kommer i huvudsak från och . De absolut största gasproducenterna i är , Neder- länderna och . I är naturgasens betydelse som energikälla av relativt sent datum. Gasens andel av den primära energiförbrukningen har dock stigit från 1970 till 1997. I huvudsak har detta skett på bekostnad av olja och kol. Inom EU är naturgas den största energikällan näst efter olja. EU räknar med att konsumtionen av naturgas kommer att öka med 45 . Naturgasens egenskaper har gjort att den har ett flertal användningsområden. Den används i varierande omfattning inom sektorer som el- och värmeproduktion, industri, småhus och fastigheter, och transporter. Naturgasnätet i är väl utbyggt. Större delen av (inklusive ) är sammanlänkat i ett naturgasnät. Stora delar av för- sörjningen sker från källor i , och , som således också är sammanlänkat med systemet i . Kapitel 3 innehåller en analys av gasmarknadens struktur. Naturgas- marknaden kan sägas avvika från gängse marknader på ett antal områden och syftet med kapitlet är främst att redovisa de särdrag som karakteri- serar gasmarknaden. Utvinning/produktion, transport och försäljning av naturgas kan be- traktas som en s.k. nätverksindustri. Det som kännetecknar en nätverks- industri är ett starkt beroende av en infrastruktur i form av ett nätverk som binder samman produktionen av branschens basprodukter och de slutliga konsumenterna av dessa produkter. Det finns två förhållanden som gör att förutsättningarna för konkurrens och marknadsbestämd prisbildning och kapacitetsutbyggnad skiljer sig mellan nätverksindustrier och vanliga branscher. Det första är att det i allmänhet finns betydande skalfördelar i utbyggnad och drift av nät- verksindustriernas infrastruktur ( transportnät ). Skalfördelar innebär att kostnaden för att hålla en viss transportkapacitet är lägre i ett relativt storskaligt transportnät än i två eller fler parallella transportnät som till- sammans har samma kapacitet.