prop · GN037 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1999/2000:7 Ekonomisk utveckling och samarbete i Regeringen överlämnar denna skrivelse till . Skrivelsens huvudsakliga innehåll I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för utvecklingen av handel och ekonomiskt samarbete inom och för de förändrade politiska och ekonomiska förut- sättningarna, som är grunden för denna utveckling. Bedömningar redovisas vad gäller den framtida ekonomiska utvecklingen i regionen och dennas betydelse för den svenska ekonomin. Vidare redogörs för svensk Östersjöpolitik , med tonvikt på de åtgärder som har vidtagits på det ekonomiska området samt åtgärder för att bidra till en demokratisk samhällsutveckling. En redogörelse lämnas för regeringens strategi rörande ytterligare åtgärder för att främja integration, tillväxt och sysselsättning i . Innehållsförteckning 1 Bakgrund 1 1.1 det historiska perspektivet 1 1.2 De förändrade förutsättningarna 1 1.3 Säkerhetspolitiken i närområdet - läge och utsikter 1 1.4 Utsikter för den ekonomiska utvecklingen 1 1.5 1 2 i den nya 1 2.1 Svensk Östersjöpolitik 1989-99 en tillbakablick 1 2.2 Handelspolitiken 1 2.3 Utvecklingssamarbetet 1 2.4 Demokrati och utveckling 1 2.5 Det säkerhetsfrämjande stödet 1 2.6 Näringslivsinriktade åtgärder 1 2.6.1 Östersjömiljard I 1 2.6.2 Östersjömiljard II 1 2.6.3 och den regionala näringspolitiken 1 2.6.4 Jordbruks- och livsmedelssektorn 1 2.7 Utbildning och kultur 1 2.8 Det mellanstatliga Östersjösamarbetet 1 2.9 Internationella och nordiska finansieringsorgan i 1 2.10 Nordiskt-baltiskt samarbete 1 2.11 Handelsfrämjande, exportfinansiering och investeringar 1 2.12 Vänortskontakter, decentraliserat samarbete, Interreg 1 2.13 Miljösamarbete 1 2.14 Energisamarbete 1 2.15 Transporter 1 2.16 Kärnsäkerhet 1 2.17 1 2.18 "i fokus" 1 2.19 Turism 1 2.20 Svenskt näringsliv i 1 3 EU och 1 3.1 1 3.2 EU ; roll 1 3.3 Phare/Tacis 1 3.4 Den nordliga dimensionen 1 3.5 Andra EU-länders Östersjöpolitik 1 4 Strategi för ekonomisk utveckling och samarbete i 1 5 1 6 Samråd mellan staten och näringslivet 1 Bilaga 1 1 Tabell 1:1, handel med länder i , 1991 1999 1 Bilaga 2 1 Projektredovisning av Östersjömiljard I 1 Bilaga 3 1 Tabell 3:1, EKN:s garantiram för och , 1994 - 1998 1 Bilaga 4 1 Tabell 4:1, Sida-finansierade miljö- och energiprojekt i länderna i , 1989 1998, 1 Tabell 4:2, Sidas investeringsprojekt inom miljöområdet i länderna i 1 Bilaga 5 1 Marknadsplats 1 Förkortningar 1 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 1 Bakgrund 1.1 det historiska perspektivet har alltid spelat en avgörande roll i ekonomiska och politiska historia. Under var det vikingafärder, korståg och stormaktstidens ambitioner som utmärkte politik i regionen. Vid det stora skiftet 1814 lade den blivande kungen om kurs. Han drog tillbaka de Förenade Konungarikena och till deras gemensamma halvö. Vår nu 185-åriga fred tog sin början, efter unionsupplösningen 1905 med på egen hand. Hur avlägsen vår yttre politik under tidigare århundraden än ter sig för dagens svenskar, så har den ändå lämnat djupa spår som bestämmer den moderna tidens läge i . började koloniseras och kristnas av . Gränsen mellan svenskt och ryskt (först Novgorod, sedan Moskva-S:t ) flyttades fram och tillbaka under i de vidsträckta områden som beboddes av finländare, karelare och ingermanländare. När skildes från och kom under ryske tsarens välde, var landet redan fast förankrat i västerländsk kultur och nordisk samhällsform med fria bönder. tävlade och också om makten över den del av som utgörs av och norra med . Om ester och letter ibland fortfarande talar om "den goda svenska tiden", så är det för att det svenska styret ändå innebar avgörande begränsningar i det feodala herravälde som främmande godsägare utövade över livegna baltiska bönder. (dagens Tartu), grundat , är också ett svenskt arv som inte glömts. En faktor som påverkade lika mycket som alla andra delar av var det starka inflytandet från tysk kultur. Under de tre sekel från och med 1200-talet då de tyska Hansa-städerna alltmer kontrollerade handelsströmmarna i växte det fram en kommersiell och kulturell gemenskap runt . Än kan en turist från eller besöka , , , eller och genast känna sig hemma i den gamla stadskärnans byggnadsstil. Tyska aristokrater kontrollerade nästan fullständigt landsbygden. På ett djupare plan märks påverkan av tysk kultur i alla . När klippte av alla gamla ambitioner att spela en politisk-militär roll på andra sidan , skapade han förutsättningarna för vår långa fredsperiod. Men mycket av vad som skapats under tidigare skeden levde självfallet kvar. Våra yttre villkor bestämdes alltjämt av hur läget i förändrades . Utrikeshandeln ökade under den begynnande industrialismen och frihandeln. De tyska och ryska kejsardömena utvecklades snabbt och blev lovande marknader för svensk företagsamhet mot slutet av 1800- talet. Från politisk synpunkt var bilden dock inte lika ljus. hade angripit och erövrat Slesvig. var delat och förtryckt av tyskarna och ryssarna. I det tsarryska imperiet måste dessutom litauer, letter, ester och finländare leva med regimens skiftande blandning av brutalitet och tolerans. från var hela östra och på andra sidan , från till Lilla Bält, under kontroll av auktoritära stormakter. Samhällsförändringarna i och tog dock ökad fart . Den snabba ekonomiska utvecklingen och de växande internationella kontakterna undergrävde successivt de etablerade regimerna, grundligast i men delvis också i . påskyndade kejsarimperiernas sammanbrott. Det nya byggde på demokratins idéer och på tanken att även små nationer hade rätt till självständighet. , , , och blev äntligen självständiga stater 1917-18. De tre baltiska länderna kunde nu fritt utveckla sina förbindelser med grannarna på andra sidan . blev de levande i det moderna medvetande. Länder och folk som vi haft nära utbyte med kom oss åter nära. 1920-talets var av optimism. kom dock till makten i och i . Avskärmning, tullmurar och politiska klyftor hindrade från att återta sin roll som farled för fredligt utbyte. rev ned det mesta av det som vunnits 1918. De baltiska länderna ockuperades och annekterades 1940, och fördes in bakom järnridån 1945. blev en vallgrav under det decennier. öppnar sig åter de gamla möjligheterna för i . sker det under gynnsammare förutsättningar än någonsin . De baltiska länderna och är åter fria, har slagit in på vägen mot demokrati, är återförenat, och den Europeiska unionen ger sitt starka stöd till reformpolitiken. Förhandlingar om medlemskap pågår med fem länder i och medlemskapsförhandlingar kommer av allt att döma att inledas med flera länder . har ett starkt intresse av att understödja en ekonomisk och miljömässigt hållbar utveckling i och att främja de nya demokratiernas deltagande i europeiska ekonomiska samarbetsorgan. är ett av de länder som har mest att vinna på politiska och ekonomiska förnyelse och på de central- och östeuropeiska ländernas EU-medlemskap. har också ett starkt intresse av att genuint partnerskap utvecklas och fördjupas mellan och . Av många skäl, bl.a. rent geografiska, har en naturlig roll som en av de ledande aktörerna i Östersjösamarbetet. I den regerings- förklaring som avgavs understryks att aktivt skall bidra till ett i utveckling och jämlikhet. Det svenska engagemanget i samarbetet i och runt manifesteras under årets värdskap i och i mötena mellan de nordiska och de baltiska statsministrarna. Den framgångsrika satsningen "i fokus" skall följas av "år". är nyckeln till att främja unionens första och främsta uppgift - fred i . Beslut om att fler länder skall få inleda konkreta förhandlingar om medlemskap bör fattas . Den gemensamma strategi för som EU antagit måste snabbt genomföras. EU:s kapacitet att med civila och militära medel förebygga och hantera kriser bör stärkas. Även om tillväxten och utvecklingen av handeln i regionen dämpats till följd av den ryska krisen och en dämpning i världsekonomin finns en betydande potential för handel och investeringar. Färdigställandet av den fasta förbindelsen över samt ett intensifierat samarbete mellan de baltiska länderna och kommer att ha positiva effekter på tillväxten. Svenska företag är väl rustade för att delta i denna utveckling. En rad svenska initiativ har tagits för att påskynda en positiv utveckling i och för att främja handel, investeringar och ekonomisk utveckling. De frihandelsavtal som ingick med vart och ett av de baltiska länderna var av stor betydelse både ekonomiskt och politiskt. har varit pådrivande i frågan om , liksom i frågan om en utveckling av EU:s relationer med . På svenskt initiativ ägde ett första möte rum mellan regeringschefer i . Tillsammans med de andra nordiska länderna har initierat det s.k. baltiska investeringsprogrammet. beslutades om en särskild exportkreditgarantiram för och . Ett nytt program för utvecklingssamarbetet med länderna i antogs av . och EU har verkat för att samtliga länder i regionen skall bli medlemmar i . har inom EU aktivt verkat för ökad handelspolitisk öppenhet gentemot . En särskild satsning på förbindelserna med har gjorts . 1.2 De förändrade förutsättningarna har genom historien varit en både förenande och särskiljande faktor för de kringliggande länderna. Genom de förhållandevis goda kommunikationsmöjligheterna har de naturliga förutsättningarna för samarbete mellan strandstaterna varit stora. Politiska hinder har emellertid inte sällan gjort att havet fungerat mer särskiljande än förenande. Det gjorde till en barriär mer än till en farled. är nu en region som karaktäriseras av fred, ekonomisk tillväxt och utveckling, och en region med stora möjligheter . Den positiva utvecklingen i och i nordöstra som helhet kontrasterar starkt mot läget i sydöstra och , som fortfarande präglas av konflikter och splittring. Hela håller nu på att allt snabbare integreras i det västeuropeiska politiska och ekonomiska samarbetet. Förhållandena är visserligen mycket olika mellan dagens EU-medlemmar, kandidatländerna, och , men inriktningen på samarbete och integration är densamma. Demokratiska styrelseformer och marknadsekonomiska förhållanden ligger nu till grund för utvecklingen i hela området. Om tidigare i vissa avseenden sågs som europeiska utmarker är det på ett helt annat sätt närmare knutet till det centrala . Flera faktorer har bidragit härtill. Dels har och och EU-inträde inneburit att EU:s tyngdpunkt förskjutits i nordostlig riktning. Flytten av huvudstad till har accentuerat denna utveckling. kommer att omfatta och de baltiska länderna vilket verkar i samma riktning. förslag om "den nordliga dimensionen", som sedan toppmötet i är etablerad EU-politik, förstärker denna utveckling. Hela EU visar nu ett ökat intresse för och norra . Nato-medlemskap och samarbetet inom ramen för Partnerskap för fred är också viktiga element i denna bild. Det ekonomiska samarbetet kring är statt i snabb utveckling. Ett omfattande nätverksbyggande mellan företag, institutioner och personer äger rum i hela området. Inte minst de nära kontakterna mellan de nordiska länderna är förebild för utvecklingen mellan å ena sidan och de baltiska staterna, , och norra å den andra. expanderar större regionala centra som Hamburg- området, och "fyrkanten" Mälardalen-södra och . Här ligger stora möjligheter att i norra skapa ett större sammanlänkat ekonomiskt expansions- område. Också rymmer möjligheter. som helhet har potential att bli en av världens mest snabbväxande regioner. Utvecklingen är emellertid ännu inte i alla avseenden konsoliderad. En målmedveten reformpolitik i berörda länder och fortsatta samarbets- insatser krävs för att befästa en ekonomisk, socialt och miljömässigt håll- bar expansion. Samverkan med är en av EU högt prioriterad uppgift. Den strategi för relationerna mellan och som antogs vid topp- mötet i kommer att bidra till att ytterligare inlemma i det mellanstatliga europeiska samarbetet. Här spelar Östersjö- samarbetet en viktig roll. består av en unik kombination av å ena sidan ekonomiskt utvecklade stater som är gamla demokratier och välfärdsstater, och å andra sidan nya demokratier och marknads- ekonomier stadda i dynamisk förändring. Denna bild har starka inslag av komplementära drag, med stora möjligheter till ömsesidigt fördelaktigt samarbete. Ett viktigt element i den ekonomiska utvecklingen är den sociala dimensionen. En förutsättning för hållbar tillväxt är en rimlig fördelningspolitik och social fred. Otrygghet och social nöd är inte bara grogrund för extremism och våld utan också hinder för förändringsvilja och reformer. Det sociala området har en allt viktigare roll i samarbetet över . Inte minst viktigt i anslutning härtill är samarbetet i kampen mot internationell brottslighet. Ett annat särdrag i Östersjösamarbetet är den höga graden av internationell institutionalisering, parad med en pragmatisk inställning till lokalt och regionalt, konkret samarbete. Förutom , , och EU är Östersjöstaternas råd en viktig aktör. Rådet är en del av en allt finmaskigare väv av organisationer och strukturer som tillsammans främjar framväxten av en integrerad . Sammantaget finns nu unika förutsättningar för en utveckling av regionen till ett fredligt och fruktbart samarbetsområde, präglat av hållbar ekonomisk utveckling och tillväxt. 1.3 Säkerhetspolitiken i närområdet - läge och utsikter Det säkerhetspolitiska läge som råder i närområde får, i ett historiskt perspektiv, betraktas som mycket gott. Utvecklingen i regionen karakteriseras av ekonomisk tillväxt samt ett mångfacetterat och tätt samarbete mellan länderna och regionerna i . De baltiska länderna har till betydande del kunnat konsolidera sin återvunna självständighet. Ett huvudmål är att erhålla fullt medlemskap i och Nato. I ännu högre grad än för skulle ett EU- medlemskap för de baltiska länderna utgöra ett säkerhetspolitiskt plus. , och arbetar med att bygga upp en grundläggande försvarsförmåga. Bl.a. de nordiska länderna och har bidragit till detta arbete genom att lämna säkerhetsfrämjande stöd vilket samordnats inom ramen för samordningsorganet BALTSEA. Dessa länder har även bidragit till att upprätta en gemensam fredsfrämjande baltisk bataljon (BALTBAT), en gemensam baltisk marin styrka (BALTRON) , ett luftövervakningssystem (BALTNET) samt en baltisk försvarshögskola (BALTDEFCOL). deltar i BALTSEA, BALTBAT, BALTRON samt BALTDEFCOL och är observatör i BALTNET. De baltiska länderna och verkar för att normalisera sina förbindelser. Några utestående frågor avsaknaden av gränsavtal, den ryskspråkiga befolkningens ställning i och samt obenägenhet att ta avstånd av den sovjetiska ockupationen av , och har bidragit till att en fullständig normalisering av förbindelserna uteblivit. En sådan normalisering kommer inte att kunna äga rum förrän fullständigt accepterat de baltiska ländernas återvunna självständighet samt deras rätt att fullfölja sina säkerhetspolitiska ambitioner. har i synnerhet de baltiska länderna vidtagit åtgärder för att förbättra relationerna med som får betraktas som tämligen avspända. har blivit medlem i Nato. Därmed har till stor del uppfyllt sina säkerhetspolitiska aspirationer vilket stärker säkerheten i . De baltiska staternas förhoppningar om en snar anslutning till Nato stärktes efter skrivningarna i kommunikén från i . De baltiska länderna omnämns och behandlas nu på samma sätt som de flesta kandidatländer. I samband med toppmötet antogs en särskild handlingsplan med syfte att vägleda kandidatländerna i förberedelserna inför ett eventuellt Nato-medlemskap. Det beslutades även att utvidgningsprocessen skall ses över vid nästa toppmöte, vilket skall äga rum . De säkerhetspolitiska utsikterna för en fortsatt positiv utveckling i är goda. En viktig förutsättning härför är fortsatt närvaro och aktivt engagemang från EU:s och sida. omgärdas det framtida säkerhetspolitiska mönstret i givetvis alltjämt av viss osäkerhet, framförallt sammanhängande med utvecklingen i . En ekonomisk återhämtning samt en stabil ekonomisk och politisk utveckling i samt ett nära samarbete med är av grundläggande betydelse för den fortsatta utvecklingen i . De framtida hoten mot säkerheten i utgörs främst av lågnivåhot internationell brottslighet, gränsöverskridande miljö- förstöring, ryska försvarsmaktens sönderfall och förekomsten av taktiska kärnvapen i närområdet. Dessa hot bekämpas kontinuerligt genom ett tätt samarbete i regionala fora, i synnerhet inom ramen för Östersjöstaternas råd, Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i och . verkar för att stärka säkerheten i bl.a. genom att stödja omvandlingen i länderna i öst, genom att aktivt stödja och de baltiska ländernas inlemmande i EU, genom att bidra med säkerhetsfrämjande stöd till de baltiska länderna, och (se nedan under avsnitt 2.5), genom att engagera i civilt samarbete i regionen, genom att aktivt delta i Östersjöstaternas råd och i andra samarbetsfora för att stävja lågnivåhoten samt genom att verka för en fullständig normalisering mellan och de baltiska länderna genom att t.ex. stödja integrationen av de ryskspråkiga i och , uppmuntra gränsöverskridande samarbete och verka för att gränsavtal mellan och de baltiska länderna kommer till stånd. 1.4 Utsikter för den ekonomiska utvecklingen Allmänt I nedanstående tabell sammanfattas utvecklingen av BNP i vissa Östersjöstater : Tabell 1:1, Förändring i real BNP i vissa 1992 - 1999 Förändring, Index, I procent (1989=100) Land 1992 1993 1994 1995 1996 1997 98(a) 99(b) 1997 98(a) 99(b) -14,2 -34,9 -21,3 -14,5 -9,0 -14,9 -16,2 -8,7 -9,8 -12,7 -0,8 -4,1 -3,5 -4,6 -5,0 53 Källa: , "Transition Report Update", (a) uppskattning (b)prognos Efter de politiska omvälvningarna har den ekonomiska och sociala situationen i alla de s.k. transitionsekonomierna varit svår. Det gamla systemets kollaps ledde till omfattande produktionsbortfall och sociala umbäranden. Ett nytt ekonomiskt system, med fungerande institutioner och spelregler, kunde självklart inte byggas upp över . Omvandlingen inom länderna på andra sidan har gått olika fort beroende på förmågan att genomföra strukturella och institutionella reformer och att lägga grunden till en fungerande social marknadsekonomi. Takten i omvandlingen illustreras bl.a. i den ovan redovisade tabellen över tillväxten i de berörda länderna. Andra indikationer är omfattningen av utländska investeringar och takten i närmandet till EU (se avsnitt 2.11 om utländska direktinvesteringar). Skillnaden mellan förhållandena i å ena sidan och förhållandena i de som är kandidater till medlemskap i å andra sidan är mycket stora. De senare länderna har gjort stora framsteg som mycket återstår att göra vad gäller institutionsbyggnad, fördjupade reformer och social trygghet. De sociala klyftorna är fortfarande stora. De utmaningar som återstår för att affärslivet skall fungera som det gör inom EU är många. I ett medlemskapsperspektiv finns en oro att kandidatländernas administrativa kapacitet att ta på sig och iaktta medlemskapets förpliktelser ännu har betydande brister. I har den snabba liberaliseringen och privatiseringen inte åtföljts av en nödvändig uppbyggnad av marknadsekonomins och rättsstatens institutioner. Bristen på spelregler och etik i affärslivet hämmar investeringsviljan hos både ryska och utländska företag. Förtroendet för staten förblir litet. Den sociala situationen är fortsatt svår för stora grupper i samhället. I ett mer kortsiktigt perspektiv kan konstateras att den ryska ekonomin efter den djupa kris som bröt ut trots allt klarat sig bättre än förväntat. Inflationen har inte ökat som befarat och kan i bästa fall hamna . Industriproduktionen har ökat och är nu högre än , vilket främst kan förklaras av att inhemska producenter och exportörer har kunnat dra fördel av devalveringen. Enligt IMF:s senaste bedömning kommer att få viss BNP-tillväxt istället för den tidigare prognostiserade nedgången. De djupare problemen i den ryska ekonomin kvarstår dock och den federala budgeten är fortsatt synnerligen ansträngd. För att tillväxten skall bli uthållig krävs mer genomgripande förändringar. De sociala konsekvenserna av den ekonomiska nedgången har varit mycket allvarliga. Pris- och löneutvecklingen har skapat stora problem för enskilda ryssar. IMF godkände efter långa överväganden en s.k. stand-by kredit till värd 4,5 miljarder USD. Utbetalningarna är uppdelade i sju omgångar om vardera ca 640 miljoner USD, och är öronmärkta för omedelbar återbetalning till IMF själv. De kommande utbetalningarna är villkorade till hur uppfyller det ekonomiska program som ligger till grund för krediten. IMF:s beslut öppnade dörren för en överenskommelse i om en omstrukturering av betalningsförfallen under 1998-99 på de offentliga skulderna från sovjettiden, och kan möjligen leda till en liknande överenskommelse med . IMF:s erkännande av de ryska ansträngningarna att genomföra en konsolidering av budgeten och accelerera de strukturella reformerna ger därmed visst andrum för den nya . Den nya har deklarerat att den ekonomiska politiken skall ligga fast. kvarstår osäkerhet om politikens genomförande, bl.a. med tanke på förestående val till och presidentval . har ändå ett intresse av att fullgöra sina åtaganden under , eftersom ett fungerande är en förutsättning för varje överenskommelse med Paris- och Londonklubbarna. Handelsbalansen har visat ett överskott om 2-3 miljarder USD , sammanhängande med både nedgången i importen och ökningen av oljepriset. Rubelkursen har varit relativt stabil. Under förutsättning att valutainflödet fortsatt kommer att vara positivt torde ha förutsättningar att bygga upp valutareserven och undvika en ytterligare försvagning av rubeln fram . Den lyckades att få igenom en relativt strikt budget , med målet inställt på ett primärt överskott på av BNP. Av utgifterna går till de månatliga räntebetalningarna. Regeringen har också betalat ut en större del av de eftersläpande lönerna. Skuldstocken är dock fortfarande ansenlig. Effekterna av den ekonomiska krisen blev störst i . är dock inte representativt för hela och krisen har inte enbart varit av ondo. I andra delar av landet blev de konkreta följderna av krisen betydligt mindre. Från den västra regionen finns flera exempel på krisens positiva följder. Inte minst gäller detta orter där exportinriktade industriföretag har en dominerande ställning. Om dessa har exportkontrakt fastställda i dollar har krisen lett till att företagens inkomster, i rubel räknat, flerfaldigats. Företagen har därför kunnat betala utestående skatter och andra avgifter, vilket lett till ökade inkomster i statens budget. Myndigheterna kan i sin tur börja betala ut löner till offentligt anställda samt pensioner m.m., vilket sakta men säkert satt igång de ekonomiska hjulen på lokal nivå. Levnadsförhållandena för den ryska befolkningen är dock mycket svåra och hälsoläget har drastiskt försämrats. Att göra prognoser för ekonomiska utveckling är svårt, något som den politiska instabiliteten givetvis bidrar till. Att har en stor potential för tillväxt är ostridigt. visar erfarenheterna på grundläggande strukturella svagheter och en oförmåga att genomföra de reformer som en fungerande marknadsekonomi förutsätter. För den är det helt centralt att återskapa förtroende både i omvärlden och hos de egna medborgarna så att de omfattande tillgångar som ryska företag och medborgare placerat utomlands återvänder och så att de åter kan bli intressant för utländska företag att investera i . har kommit långt i omvandlingen av det politiska och ekonomiska systemet och är en stabil demokrati med en fungerande marknadsekonomi som varit en av de mest dynamiska i . BNP-tillväxt uppgick vilket var en minskning jämfört (1995, 1997). Skälet till minskningen var bl.a. hög ränta och ett betydande ras i exportintäkter, särskilt i handeln med . Den polska ekonomin förutspås att växa långsammare än den gjort senare del. prognos pekar på att BNP-tillväxten kommer att minska till , vilket är något lägre än den egna regeringens prognos (4-4,).