prop · GN031D10 · 2000-01-01 00:00:00 — Utredningen har ett brett uppdrag som bl.a. innefattar att definie- ra begreppet barnmisshandel, undersöka vad som krävs för att olika verksamheter som kommer i kontakt med misshandlade barn skall bli bättre samt föreslå eventuella lagändringar. Den skall också arbeta utåtriktat i syfte att öka medveten- heten om barnmisshandel hos både allmänhet och i verksamheter som möter barn. En särskild utredare (dir. 1999:43) har fått i uppdrag att göra en översyn av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU), pröva hur ett barns behov av uppfölj- ningskontakt med kan tillgodoses och undersöka möjligheterna att minska osäker- heten i tillvaron för barn i långvarig familje- hemsvård. Familjerätt Ändringar i har genomförts i syfte att betona vikten av samförståndslösningar och underlätta för föräldrar att i så stor utsträck- ning som möjligt komma överens om hur frågor om vårdnad, boende och umgänge skall lösas. har med anledning av dessa änd- ringar fått i uppdrag att stödja utvecklingen av metoder för samarbetssamtalen, för att främja barnets bästa vid tvister om vårdnad, boende och umgänge. De flerkulturella familjernas behov i detta sammanhang skall särskilt uppmärksam- mas. Styrelsen skall också belysa hur man genom alternativa arbetssätt förmår lösa de mest komp- licerade tvisterna. Det ekonomiska familjestödet Avseende det ekonomiska familjestödet, se ut- giftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. Effekter av de statliga insatserna är ett av de internationella avtal som fått starkast genomslag i . Kon- ventionen har förutsättningar att bli ett instru- ment som på allvar förbättrar barns och ungas levnadssituation. Regeringen fäster stor vikt vid att sprida konventionen så brett som möjligt. Informationssatsningen om syftar bl.a. till att varje kommun skall införliva i sitt arbete med barn och ungdomar. Medvetenheten om barnkonven- tionen tycks ha ökat i kommunerna som ett re- sultat av BO:s och frivilligorganisationernas generella insatser. Alla kommuner har dock inte nått upp till målet att varje kommun skall inför- liva i sitt arbete med barn och ungdom, då endast en minoritet av kommunerna har omsatt i beslutsprocesser och i konkreta metoder. Ett viktigt utvecklings- arbete har dock påbörjats i många kommuner. Regeringens strategi för att förverkliga barn- konventionen i har som målsättning att och dess intentioner skall fin- nas med i allt beslutsfattande som rör barn. De regeringsuppdrag som har givits till bl.a. och syftar till att successivt utveckla barnperspektivet inom sam- hälls- och trafikplaneringen och hälso- och sjuk- vården. Ett strategiskt viktigt arbete har på- börjats av BO inom ramen för regeringsupp- draget att genomföra utbildningsinsatser samt utveckla modeller och verktyg för barnkonven- tionens genomförande. Arbetet med att ta fram och utveckla barnkonsekvensanalyser har också påbörjats. Utbildningsinsatserna samt metod- utvecklingsarbetet bör bidra till att möta det be- hov av vägledning, information och konkretion som efterlyses av såväl statliga myndigheter som kommuner och landsting. uppföljning av de ändringar i socialtjänstlagen som berör barn och unga visar att kommunerna är positiva till lagändringen och ser den som en bekräftelse på en redan inledd ut- veckling mot ett mer barnorienterat arbetssätt inom . Bestämmelserna om barnets bästa och bestämmelserna om att barnet skall få komma till tals i frågor som rör det har fått genomslag, även om det fortfarande råder viss osäkerhet om lämpliga metoder för att utveckla arbetet i enlighet med intentionerna i lagstift- ningen. framhåller att det finns ett stort behov av utbildning inom detta område. Att utvidga anmälningsskyldigheten till fler befattningshavare tycks inte ha lett till fler an- mälningar till . Enligt Social- styrelsen kan detta bero på att kommunerna inte i tillräcklig utsträckning informerat de yrkes- grupper som omfattas av anmälningsskyldig- heten. Anmälningsfrekvensen varierar dock kraftigt mellan kommuner. Det är också stora variationer i andelen anmälningar som leder till att en utredning om barns förhållanden inleds. Den nya tidsgränsen för genomförande av en utredning är den lagändring som haft störst effekt. Långa väntetider hos barn- och ungdomspsykiatrin anges ofta som skäl till beslut om förlängd utredningstid. Regeringens slutsatser I samband med andra rapportering om efterlevnaden av påpekade att staten måste öka sina an- strängningar för att säkerställa att regeringens politik respekteras av kommunerna när det gäller att skydda barn från all sorts diskriminering. Den strategi för förverkligandet av barnkonven- tionen i som godkändes av utgör ett viktigt steg i det fortsatta arbetet med att införliva i hela samhället. Arbetet med handlar i huvudsak om attitydförändringar och ändrade arbets- och förhållningssätt i olika verk- samheter och på olika nivåer i samhället. Arbetet med att förankra det synsätt som genomsyrar är därför långsiktigt och det kommer även fortsättningsvis finnas behov av insatser för att höja medvetenheten om barns rättigheter och behov. Födelsetalen varierar över tiden. En enstaka svacka behöver inte i sig vara ett alltför stort problem. Nedgången har dock varit brantare och djupare . Därför är regeringens arbete för ökad sysselsättning, minskad arbetslöshet och ekonomisk förbättring för barnfamiljerna viktiga ingredienser för att vända utvecklingen. Trots att är ett välfungerande land för barn och ungdomar finns det de som, av olika orsaker, får problem. Det förefaller som om pro- blemen ökat för vissa grupper. Det är därför vik- tigt med en fortsatt prioritering av de generella barnfrågorna. Barn som har allvarliga problem får inte bara bli en fråga för utan insatserna för dem måste omfatta alla de verksamheter som möter barn. Det är viktigt att de brister som länsstyrel- serna uppmärksammar i sin tillsyn följs upp och används som underlag i kommunernas arbete med att utveckla kvaliteten i in- satser. Den pågående utredningen om barn- misshandel samt översynen av LVU bör ge goda förutsättningar för konkreta förbättringsåtgärder inom barn- och ungdomsvård. De stimulansbidrag som länsstyrelserna fördelar till olika utvecklingsprojekt har också bidragit till metodutveckling vad gäller utrednings- och be- handlingsarbete och till bättre samarbete med andra myndigheter, som skola och polis. SiS forsknings- och utredningsarbete har bidragit till utveckling av institutionsvård för utsatta barn och ungdomar. har behovet av barnpsykiat- riska insatser ökat. Det finns också behov av bättre samverkan mellan hälso- och sjukvård och kommunernas socialtjänst när det gäller vård och omsorg. Mot bl.a. denna bak- grund tillsatte regeringen en särskild utredare (dir. 1999:42). Utredningen skall redo- visas och kan ge underlag för att förbättra situationen inom den barnpsykiatriska verksamheten. Regeringen avser att se över de bestämmelser i socialtjänstlagen som handlar om överflyttning av ärenden mellan kommuner då barnet flyttar under pågående utredning eller insats. Syftet är att motverka att det uppstår tvister mellan kom- muner som går ut över det enskilda barnet. Vikten av att utveckla ett konsekvent barn- perspektiv i det sociala arbetet är nödvändigt inte bara när det gäller barnavårdsarbetet, utan också i ärenden rörande ekonomiskt bistånd och stöd- insatser till föräldrar på grund av t.ex. missbruk, psykisk sjukdom eller kriminalitet. Det är därför angeläget att följa och läns- styrelsernas uppföljning av lagändringarna som skall vara genomförd . Arbetet med utsatta barn inom Östersjö- staternas råd () som tagit initiativ till har fått stort genomslag i regionen. Sats- ningen på att utveckla detta samarbete kommer att fortsätta även . 5.3.4 Personer med sociala problem och försörjningssvårigheter skall få stöd, bistånd och god omsorg. Enligt socialtjänstlagen (1980:620) har kommu- nen det yttersta ansvaret för att människor i ut- satta situationer får det stöd och den hjälp de be- höver. Kommunernas socialtjänst svarar för olika former av individuellt bistånd. har uppgifter på såväl individ- som grupp- och samhällsnivå och skall arbeta med både förebyggande insatser och med vård och behandling. Det individuella bistånd som ges genom försorg skall utformas så att det stärker den enskildes möjligheter att leva ett självständigt liv. Ansvaret för , såväl vad gäller de olika verksamheterna som kostnaderna för socialbidrag, ligger hos kommunerna. Staten ger finansiellt stöd genom det generella statsbidraget och genom vissa specialdestinerade statsbidrag, t.ex. statlig ersättning för mottagandet av flyk- tingar. Tillstånd och utveckling Socialbidrag Socialbidraget ökade kraftigt under större delen av . Till följd av det förbättrade ar- betsmarknadsläget har denna ökning avstan- nat. minskar antalet hushåll med socialbidrag och introduktionsersättning till flyktingar. sjönk också kostna- derna. Utvecklingen fortsatte då det kunde noteras att kostna- derna för socialbidrag och introduktionsersätt- ning till flyktingar sjunkit i jäm- förelse med samma kvartal föregående år. Även den successiva ökningen av bidragstiden har upphört. Den genomsnittliga bidragstiden var . Det finns däremot inga tecken på att antalet hushåll som är långvarigt beroende av social- bidrag blir färre. Närmare 100 000 hushåll hade socialbidrag i , vilket är en fjärdedel av samtliga social- bidragshushåll. Resultat från försörjningsprojekt visar att många barn berörs av av det långvariga socialbidragstagandet. levde 120 000 barn i familjer som hade socialbidrag . Det är framför allt grupper som inte lyckats etablera sig på arbetsmarknaden och som därmed inte omfattas av de försäkringar som byggts upp till skydd för den enskilde vid arbetslöshet som behöver socialbidrag. Detta gäller bl.a. ungdomar och nyanlända invandrare. Trots att arbets- marknadssituationen bland ungdomar generellt har förbättrats har ungdomar med bristfällig utbildning och ungdomar med utländsk bakgrund fortfarande svårt att få fot- fäste på arbetsmarknaden. De blir därför i stor utsträckning hänvisade till socialbidrag för sin försörjning. Även ensamstående föräldrar be- höver i högre grad än andra socialbidrag för sin försörjning. Socialbidragstagare är i stor ut- sträckning yngre personer. Ålderspensionärer har länge varit en liten grupp bland social- bidragstagarna men har alltfler äldre behövt socialbidrag. De flesta är invandrare, bosatta i storstadskommunerna, som inte är be- rättigade till ålderspension i . Andelen socialbidragstagare i befolkningen uppgår nu till . Andelen kvinnor respektive män (av samtliga kvinnor respektive män i befolkningen) är lika stor. Vid jämförelser mellan socialbidragsutbetal- ningar till ensamstående män respektive kvinnor (Åt var och en efter behov, , 1998) framkommer att kvinnorna får något lägre socialbidrag än männen. Skillnaderna var inte så stora men återkom systematiskt år för år. Det är dock svårt att värdera dessa skillnader. Förklaringar till att kvinnor och män bedöms ha olika behov av socialbidrag kan enligt rapporten sökas på flera håll. Det gäller dels hur villkoren i samhället för kvinnor och män i stort påverkar livsbetingelserna, dels hur som organisation bedömer de kvinnor respektive män som söker socialbidrag. Många kommuner arbetar aktivt för att social- bidragstagare skall komma ur sitt socialbidrags- beroende. Arbetet bedrivs i många fall i sam- verkan med andra myndigheter såsom och . Samverkan syftar till att använda myndigheternas gemen- samma resurser på ett för individen mer effektivt sätt och undvika att människor hamnar i en rundgång mellan de olika myndigheterna. Allmänt har det skett en mer restriktiv tolkning av 6 § socialtjänstlagen. Läns- styrelserna påpekar i sina tillsynsrapporter att handläggningen av ekonomiskt bistånd riskerar att ske utifrån ett alltför snävt perspektiv, där in- dividens ekonomi blir den enda bedömnings- grunden. Detta kan leda till att människor med mer komplexa problem inte får den hjälp de be- höver. Vidare uppmärksammar länsstyrelserna brister i bemötandet av den enskilde och en åter- kommande kritik rör handlägg- ning och dokumentation. Hemlöshet har hemlösheten uppmärksam- mats alltmer. Trots att det inte med säkerhet går att konstatera att problemet blivit vanligare är det mycket som talar för att hemlösheten ökat och att de hemlösas situation blivit svårare. I flera undersökningar har det uttryckts farhågor om att allt fler kvinnor och personer med psykiska funktionshinder återfinns bland dem som kan betraktas som hemlösa. Enligt fanns det ca 1 200 personer i som var uteliggare eller bodde på här- bärge. Det är något fler än man fann vid förra undersökningstillfället . Totalt finns det enligt senaste beräkningar ca 8 400 hemlösa i landet. Hälften av landets hem- lösa beräknas befinna sig i storstäderna. De do- minerande orsakerna till hemlöshet angavs 1993 vara svårigheter att betala hyran eller svårighet att klara av att bo utan att störa andra boende. De viktigaste statliga insatserna Socialbidrag Den statliga tillsynen över utövas av länsstyrelserna och . Tillsynen, som bedrivs på både nationell och regional nivå, omfattar såväl kommunernas socialtjänst som olika institutioner inom som en- skilda vårdhem. Länsstyrelsernas tillsyn avser så- väl hanteringen av enskilda ärenden som upp- följning av verksamheter. Länsstyrelserna har i sin tillsynsverksamhet granskat i genomsnitt hälften av landets kommuner. Ekonomiskt bi- stånd har granskats i av alla landets kommuner. genomfördes en ändring i socialtjänstlagen som innebar att den enskildes rätt till bistånd preciserades genom nya bestäm- melser om försörjningsstöd och annat bistånd. I socialtjänstlagen anges vad som ingår i den s.k. riksnormen samt vilka övriga kostnader som skall täckas av försörjningsstödet. Som ett kom- plement till försörjningsstödet har kommunen rätt att ge bistånd även i andra fall. Detta stöd kan omfatta t.ex. mer omfattande tandvård, hemutrustning, psykoterapikostnader samt olika former av stöd, vård- och behandlingsinsatser. Beslut om bistånd av detta slag kan inte överkla- gas genom förvaltningsbesvär. Förändringen innebar således en ökad frihet för kommunerna att besluta om bistånd utöver försörjningsstödet. Kommunerna har dock fortfarande ansvar för att uppfylla intentioner om att till- försäkra den enskilde en skälig levnadsnivå. Den höga ungdomsarbetslösheten under sena- re år har accentuerat behovet av att finna mer ändamålsenliga metoder i arbetet med bidrags- behövande arbetslösa ungdomar. Därför infördes en s.k. utvecklingsgaranti för ungdomar. Syftet var att öka ungdomars möjlig- het att ta sig in på den reguljära arbetsmarknaden och därmed minska risken att hamna i långvarig arbetslöshet och i långvarigt beroende av social- bidrag. Utvecklingsgarantin innebär att kom- munerna har möjlighet att erbjuda ungdomar mellan som står till arbetsmarkna- dens förfogande, en aktiverande och utvecklande insats på heltid. Ungdomar som är berättigade till socialbidrag får en kommunalt finansierad ut- vecklingsersättning motsvarande minst social- bidragsnivån. Hemlöshet Samhällets ansvar för de hemlösa vilar ytterst på kommunerna. Staten har emellertid tagit olika initiativ i syfte att hjälpa de mest utsatta grup- perna. beslutade regeringen att avsätta sammanlagt ur Allmänna arvsfonden. Medlen skall användas för ideella organisationers kostnader för att tillsammans med berörda kommuner utveckla och pröva nya modeller för stöd och boende för personer med psykiska funktionshinder. För att få aktuella kunskaper om problemets omfattning har fått i uppdrag att kartlägga omfattningen av hemlösheten och redovisa de insatser som görs för hemlösa. För att ytterligare stärka stödet till utveckling av nya former för stöd till hemlösa tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté (dir. 1998:108). Kommittén skall i dialog med berörda myndigheter, organisationer och andra föreslå och initiera åtgärder som syftar till att skapa en bättre situation för de hemlösa och förhindra att hemlöshet uppstår. Kommittén skall till regeringen lämna förslag till stöd till projekt som finansieras av utvecklingsmedel för åtgärder för hemlösa. Kommittén skall vara verksam till och med utgången av . För ändamålet disponerar regeringen 2001. Regeringen har givit en bostadssocial bered- ning i uppdrag att bl.a. följa utvecklingen på det bostadssociala området och lämna förslag till åt- gärder för att stödja särskilt utsatta grupper på bostadsmarknaden, bl.a. hemlösa, psykiskt funk- tionshindrade och ekonomiskt svaga hushåll. Beredningen skall vara verksam till och med ut- gången av och skall till regeringen lämna en samlad redovisning och bedömning av situa- tionen för hushåll med särskilda svårigheter på bostadsmarknaden. Utsatta kvinnor Socialtjänstlagen har komplette- rats med en ny bestämmelse som innebär att socialnämnden bör verka för att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra över- grepp i hemmet får stöd och hjälp att förändra sin situation. Kvinnojourerna har fått ett utökat årligt stöd med . För att stödja kompetens- och metodutveck- ling inom och hälso- och sjukvår- den har fått i uppdrag att leda ett utvecklingsarbete i frågor om våld mot kvinnor. skall också fortlöpande följa och samla kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling, sammanställa kunskap om de sociala insatser som bedrivs på lokal nivå samt ge stöd till utveckling och förbättring av insatserna. trädde lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster i kraft. Den nya lagen skall ses som ett komplement till de sociala insatserna som syftar till att motivera de prostituerade att söka hjälp och ge dem det stöd de behöver för att komma bort från prosti- tutionen. Regeringen har givit i uppdrag att utreda hur en central kristelefon för vålds- utsatta kvinnor skall komma till stånd, hur den skall organiseras, finansieras och vilken kompe- tens som bör finnas. har över- lämnat ett förslag till regeringen. Frågan bereds inom och diskussioner förs med kvinnojourernas centrala organisationer. Effekter av de statliga insatserna Den statliga tillsynen har bidragit till att ge rege- ringen viktigt underlag vad gäller situationen inom . Av länsstyrelsernas årsredo- visning framgår att de påpekanden man gjort i sin tillsyn i många fall leder till konkreta förbätt- ringar och förändringar av arbete. Länsstyrelsernas rådgivning är efterfrågad. Vissa länsstyrelser kombinerar tillsynsaktiviteterna med en aktiv dialog med kommunerna och med olika utbildningsinsatser. Resultatet bedöms ha blivit en ökad medvetenhet och kompetens hos personalen inom . presenterade en första större utvärdering av de ändringar i socialtjänstlagen som rör socialbidraget. Resul- taten visar att det sker en allt restriktivare pröv- ningen av socialbidrag. Man har bl.a. konstaterat att: - Riksnormen har blivit en enhetsnorm sna- rare än en miniminivå. - Många kommuner har sänkt den godtag- bara nivån för bidrag till bostadskostnader. - Antalet förvaltningsbesvär har minskat , vilket framför allt beror på infö- randet av en riksnorm men även på att rätten att överklaga innehållet i besluten tagits bort för vissa biståndsformer. - Antalet laglighetsprövningar har fördubb- lats . Inte i något fall har dock överklagan bifallits. - Barnfamiljer har fått mindre genomsnittligt bidrag. Uppgifter i länsstyrelsernas årsrapporter tyder på att den nya lagkonstruktionen och förändring- arna när det gäller rätten att överklaga har med- fört ökad rättsosäkerhet vid handläggning av för- sörjningsstöd och ekonomiskt bistånd i andra fall. Länsstyrelserna ser också exempel på att riktlinjer som gäller det bistånd som är ett kom- plement till försörjningsstödet (§) är restrik- tiva, vilket kan leda till en större begränsning av vad som bedöms som skälig levnadsnivå. Utvärderingar av utvecklingsgarantin för ung- domar visar att många kommuner kunnat er- bjuda deltagarna i utvecklingsgarantin ett varierat utbud av aktiviteter. Både uppmätta syssel- sättningseffekter och deltagarnas egna be- dömningar visar att införandet av utvecklings- garantin har underlättat möjligheterna att få ar- bete. Regeringens slutsatser har regeringen vidtagit flera åtgärder för att förbättra situationen för hemlösa och för kvinnor som utsatts för våld. Med hjälp av ökade medel och olika stimulans- åtgärder har bl.a. en rad projekt igångsatts och i ett antal kommuner pågår arbete med att ut- veckla och förbättra insatserna för utsatta grupper. Antalet hushåll som be- höver socialbidrag måste minska. Fler invandrare och ungdomar måste få möjlighet att försörja sig på den reguljära arbetsmarknaden i stället för med hjälp av socialbidrag. Utvecklingsgarantin har underlättat möjlig- heten för många ungdomar att komma ut på den reguljära arbetsmarknaden. Åtgärder behöver nu vidtas för att förbättra situationen också för de personer som är långvarigt socialbidragsberoen- de på grund av svårigheter att etablera sig på ar- betsmarknaden. Den särskilde utredare som haft regeringens uppdrag att analysera problemet lämnar förslag till åtgärder för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden för dessa grupper. En särskild utredare (dir. 1997:109)har haft i uppdrag att analysera och lämna förslag som rör en rad, för , viktiga områden. Utredaren har avlämnat sitt betänkande. Förslagen omfattar socialtjänstlagens struktur och konstruktion, finansiering, uppgifter och kompetensområden samt organisationen och former för tillsynen över . Ut- redaren lämnar även förslag om hur den eko- nomiska ersättningen för äldre invandrare skall utformas. Nämnda utredningsförslag skall remiss- behandlas . Regeringen avser att återkomma till . 5.3.5 Alkohol och narkotika Alkoholpolitik Målet för den svenska alkoholpolitiken är att minska alkoholens medicinska och sociala skade- verkningar. Detta skall åstadkommas dels genom åtgärder för att begränsa skadligt dryckesbe- teende, dels genom att minska den totala alko- holkonsumtionen. I en nationell handlingsplan för alkohol- och narkotikaförebyggande arbete finns olika delmål preciserade. Insatser skall genomföras som vidmakthåller eller förstärker en opinion till förmån för återhållsamma alko- holvanor i befolkningen och för punktnykterhet när det gäller vissa grupper och i vissa situationer. Detta innebär att en alkoholfri uppväxt skall främjas i syfte att skjuta upp alkoholdebuten, att trafiken, kvinnans graviditetsperioder och ar- betsplatserna skall vara alkoholfria och att åter- hållsamma alkoholvanor i befolkningen upp- muntras genom bland annat omfattande opinionsbildning. Tillstånd och utveckling Som helhet har perioden från början av 1980- talet fram till varit tämligen stabil när man ser till såväl vuxna som ungdomars genomsnitt- liga alkoholkonsumtion. Det finns dock oroande tecken på att det sker en ökning av al- koholkonsumtionen bland allt yngre ungdomar. Flera undersökningar visar att andelen ungdomar som ofta berusar sig ökar och andelen som aldrig berusar sig minskar. Flickornas andel av den totala alkoholkonsum- tionen har också ökat sett i ett längre tidspers- pektiv. Det är framför allt starköl och illegala alko- holdrycker (hembränt och smuggelsprit) som har ökat. av spritkonsumtio- nen är illegal. Systembolaget har aldrig sålt så mycket starköl som . För vissa grupper, framför allt ungdomar, närmar sig ölkonsumtionen 1970- talets nivå. Förutsättningarna att i fortsättningen bedriva en traditionell svensk alkoholpolitik har ändrats i och med det svenska EU-inträdet och den ökade internationaliseringen. Det har medfört att sta- tens insatser för att upprätthålla de alkoholpoli- tiska målen måste förändras. I målet C 185/95, åklagaren mot , prövade de svenska be- stämmelserna om Systembolagets detaljhan- delsmonopol och dess funktionssätt mot artikel 31 i EG-fördraget (f.d. artikel 37), som reglerar anpassningen av statliga handelsmonopol.