prop · GN0372 · 2000-01-01 00:00:00 — 5 § Om ett naturgasföretag som bedriver överföring av naturgas eller lagring av naturgas för annans räkning inte lämnar in de hand- lingar som krävs enligt föreskrifter meddelade med stöd av 4 kap. 1 § tredje stycket skall företaget betala förseningsavgift till staten enligt 6 §. Detsamma gäller om ett sådant naturgasföretag inte lämnar in ett revisorsintyg enligt föreskrifter meddelade med stöd av 4 kap. 2 § tredje stycket. Beslut om förseningsavgift fattas av den myndighet som regeringen bestämmer. 6 § Ett naturgasföretag som bedriver överföring av naturgas eller lagring av naturgas för annans räkning skall betala en förseningsav- gift om de handlingar som anges i 5 § inte har kommit in till den myndighet som regeringen bestämmer från rä- kenskapsårets utgång. Om företaget har beslutat om fortsatt bolags- stämma enligt 9 kap. 9 § aktiebolagslagen (1975:1385) eller om fort- satt föreningsstämma enligt 7 kap. 4 § tredje stycket lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, skall dock företaget betala förseningsav-gift först om handlingarna inte har kommit in från räkenskapsårets utgång. Avgiften skall uppgå till . Om de handlingar som anges i 5 § inte har kommit in från det att underrättelse avsändes till företaget om ett be- slut om förseningsavgift enligt första stycket, skall företaget betala en ny förseningsavgift. Den nya avgiften skall uppgå till . Om de handlingar som anges i 5 § inte har kommit in från det att underrättelse avsändes till företaget om ett be- slut om förseningsavgift enligt andra stycket, skall företaget betala en ny förseningsavgift. Den nya avgiften skall uppgå till . Föreskrifterna i första stycket avviker något från motsvarande föreskrifter i årsredovisningslagen. För det första gäller föreskrifterna om försenings- avgift i den lagen bara aktiebolag medan förevarande bestämmelser gäller alla företag oavsett företagsform. I motsvarande bestämmelse i årsredovisningslagen föreskrivs att aktie- bolaget skall betala förseningsavgift först om handlingarna inte har kommit in i stället från räkenskapsår- ets utgång om aktiebolaget bl.a. har gjort anmälan till registreringsmyn- digheten om fortsatt bolagsstämma enligt 9 kap. 9 § tredje stycket aktie- bolagslagen. är (), som också beslutar om förseningsavgift. När frågan om beslut om förseningsavgift blir aktuell har alltså PRV kännedom om huruvida ett aktiebolag har gjort anmälan eller inte. När det gäller förseningsavgift enligt naturgaslagen är dock situationen annorlunda, eftersom någon anmälningsskyldighet gentemot tillsynsmyn- digheten vad gäller fortsatt bolagsstämma eller föreningsstämma inte fö- religger. har alltså inte motsvarande kännedom som PRV när frågan om beslut om förseningsavgift blir aktuell. Därför har föreskriften fått den utformning som framgår av lagtexten. Detta innebär att tillsynsmyndigheten måste ta reda på om ett företag har fattat beslut om fortsatt bolagsstämma eller föreningsstämma om myndigheten överväger att fatta beslut om förseningsavgift inom nio må- nader från räkenskapsårets utgång. 7 § Om registrering har skett av ett beslut om att företaget försatts i konkurs eller trätt i likvidation, får beslut om förseningsavgift inte meddelas. 8 § inom föreskriven tid lämnat in de handlingar som anges i 5 §, men har handlingarna någon brist som lätt kan avhjäl- pas, får myndigheten meddela beslut om förseningsavgift endast om företaget har underrättats om bristen och fått tillfälle att avhjälpa den men inte gjort det inom den tid som angetts i underrättelsen. En sådan underrättelse får sändas med posten till den postadress som företaget senast har anmält hos myndigheten. 9 § En förseningsavgift skall efterges, om underlåtenheten att ge in handlingen framstår som ursäktlig med hänsyn till omständigheter som företaget inte har kunnat råda över. Avgiften skall också efter- ges om det framstår som uppenbart oskäligt att ta ut den. Bestämmelserna om eftergift skall beaktas även om något yrkande om detta inte har framställts, om det föranleds av vad som har före- kommit i ärendet. 10 § Om en förseningsavgift inte har betalats efter betalningsupp- maning, skall avgiften lämnas för indrivning. Regeringen får före- skriva att indrivning inte behöver begäras för ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indriv- ning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. 11 § Ett beslut om förseningsavgift får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft. Om ett företag har rätt att få tillbaka betald förseningsavgift på grund av en domstols beslut, skall ränta betalas på den återbetalda förseningsavgiften från och med månaden efter den då förseningsav- giften betalades in till och med den månad då återbetalning görs. I fråga om räntans storlek tillämpas 19 kap. 14 § skattebetalningsla- gen (1997:483). 7 kap. Övriga bestämmelser Ansvarsbestämmelser 1 § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen eller av oaktamhet 1. bryter mot 2 kap. 1 eller 2 §, eller 2. bryter mot villkor som meddelats med stöd av 2 kap. 8 § andra stycket. I ringa fall döms inte till ansvar. Paragrafen motsvarar delvis 22 § rörledningslagen. Enligt paragrafen inträder straffansvar för den som bygger eller an- vänder en naturgasledning eller ett naturgaslager utan koncession när sådan krävs. Dessutom inträder straffansvar för den koncessionshavare som bryter mot de villkor som har meddelats i koncessionsbeslutet. 2 § Till ansvar enligt denna lag döms inte om gärningen är belagd med straff enligt . 3 § Den som har åsidosatt ett vitesföreläggande döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet. Överklagande 4 § Beslut av en myndighet enligt 2 kap. 14 och 15 §§ samt 6 kap. 2, 3, 6 och 9 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Pröv- ningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Regeringen får meddela föreskrifter om överklagande av andra beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. I första stycket anges de beslut som får överklagas. Det gäller beslut en- ligt 2 kap. 14 och 15 §§ om återställningsåtgärder då en naturgasledning eller ett naturgaslager skall tas bort. Dessutom får vissa beslut av till- synsmyndigheten överklagas, nämligen förelägganden enligt 6 kap. 3 § för att åstadkomma rättelse, beslut om förseningsavgift enligt 6 kap. 6 § och beslut om eftergift av förseningsavgift enligt 6 kap. 9 §. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser 1. Denna lag träder i kraft . Denna lag tillämpas även på koncessioner som har meddelats enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar och som avser rörled- ning för transport av naturgas eller produkt av naturgas med föl- jande undantag. a) 1 § andra stycket 1 lagen om vissa rörledningar tillämpas allt- jämt på ledningar som har börjat byggas före ikraftträdandet. b) Ett undantag som har medgivits med stöd av 1 § tredje stycket lagen om vissa rörledningar skall alltjämt gälla. c) Bestämmelsen om giltighetstid i en koncession som har medde- lats enligt lagen om vissa rörledningar skall alltjämt gälla. d) Ett villkor för en koncession som har meddelats enligt 6 § andra stycket lagen om vissa rörledningar skall alltjämt gälla. e) 14 § lagen om vissa rörledningar tillämpas på anmälningar som gjorts före ikraftträdandet. Föreskrifterna i 4 kap. 1 och 2 §§ tillämpas första gången för det första räkenskapsår som påbörjas efter . Gasmarknadsdirektivet skall vara genomfört i nationell lagstiftning . I punkten 1 föreskrivs att lagen träder i kraft . I punkten 2 föreskrivs att den nya lagen skall tillämpas på koncessioner som har meddelats enligt rörledningslagen och som avser rörledningar för transport av naturgas eller produkt av naturgas. Samtliga koncessioner som avser det svenska naturgasnätet har meddelats enligt rörledningsla-gen. Föreskriften i denna punkt är nödvändig för att den nya lagen och därmed gasmarknadsdirektivet skall få genomslag på den svenska natur-gasmarknaden. De viktigaste föreskrifterna i den nya lagen som blir till-lämpliga på de befintliga koncessionerna är anslutnings- och transport-skyldigheten, skyldigheten att mäta och rapportera transporterad naturgas samt redovisningsskyldigheten. Vissa bestämmelser i rörledningslagen skall dock alltjämt tillämpas på befintliga rörledningar och koncessioner. Dessa undantag anges i punk- terna a e. Ledningar som har eller avses få en längd av högst är icke koncessionspliktiga enligt rörledningslagen. Föreskriften i punkten a in- nebär att sådana ledningar alltjämt får byggas och användas utan konces- sion. En förutsättning för detta är att de har börjat byggas innan den nya lagen träder i kraft. Enligt rörledningslagen får regeringen i ett visst fall medge undantag från koncessionsplikt. Enligt punkten b skall ett sådant medgivet undan- tag alltjämt gälla. Koncession enligt naturgaslagen skall enligt huvudregeln i 2 kap. 10 § meddelas . Enligt rörledningslagen skall dock giltighetstiden för en koncession bestämmas till längst . Enligt punkten c skall den giltighetstid som har meddelats i en koncession enligt rörledningsla- gen alltjämt gälla. Enligt rörledningslagen kan som villkor för en koncession bestämmas att staten skall ha rätt att delta i verksamheten eller att koncessionshava- ren skall utge en särskild avgift till staten eller iaktta något annat liknande villkor. Den bestämmelsen har inte förts över till den nya naturgaslagen. I punkten d föreskrivs att sådana villkor som har meddelats enligt rörled-ningslagen alltjämt skall gälla. Enligt rörledningslagen har koncessionshavaren rätt att frånträda sin koncession om han gör anmälan om det i förväg. Den rätten har inte förts över till naturgaslagen. I punkten e föreskrivs att denna rätt kvarstår för den som har gjort anmälan innan den nya lagen träder i kraft. Någon övergångsbestämmelse beträffande ansökningar om koncession som har gjorts men inte avgjorts innan den nya lagen träder i kraft införs inte. Det innebär att sådana ansökningar skall avgöras enligt den nya na- turgaslagen. Det medför knappast några problem eftersom prövningskri- terierna i de båda lagarna är i stort sett desamma. Att dessa ansökningar kommer att prövas enligt den nya naturgaslagen innebär följande förändringar. Koncession kommer att meddelas för fyr- i stället för längst . Staten kan inte som villkor föreskriva om statligt deltagande i koncessionen eller om en särskild avgift till sta- ten eller annat sådant villkor. I 4 kap. 1 och 2 §§ föreskrivs om skyldighet att upprätta särredovisning och om revisorsintyg. De flesta naturgasföretag torde ha kalenderår eller två kalenderhalvår som räkenskapsår. Man kan inte kräva att särredovis-ning skall påbörjas under löpande räkenskapsår. Därför förekrivs i punk-ten 3 att dessa föreskrifter skall tillämpas första gången för det första rä-kenskapsår som börjar efter det att lagen har trätt i kraft. 13.2 Förslaget till lag om ändring i ellagen (1997:857) Här föreslås bl.a. vissa ändringar i 7 kap. 2 §. Med ett mindre undantag föranleds dessa ändringar inte av genomförandet av gasmarknadsdirek- tivet. fanns en möjlighet för nätmyndigheten att meddela förbud av visst angivet innehåll. Ett sådant förbud gällde dock bara till utgången av . Den föreskrift i förevarande paragraf som hade anknytning till sådana förbud har tagits bort. Sammanställning av remissyttranden över Värme- och gasmarknadsutredningens slutbetänkande Handel med gas i konkurrens (SOU 1999:115) Remissinstanserna Värme- och gasmarknadsutredningens betänkande Handel med gas i konkurrens (SOU 1999:115) har tillställts totalt 65 remissinstanser. Efter remiss har yttranden avgetts av följande remissinstanser. Hovrätten för västra , Kammarrätten i , Justitie- kanslern, , , , Försvars- makten, , , , , , Mark- nadsdomstolen, , , Riksantik- varieämbetet, , , , , , (), Kon- kurrensverket, () Skogs- styrelsen, , , i och i , kommun, Svenska kom- munförbundet, , , Lant- brukarnas (), , Elleverantörer, , Föreningen de Revisorer (), , Aka- demikers (), i (LO), , , Hyresgäster- nas , , (), , Svenska Gasföre- ningen, , , , , , , , . Dessutom har skrivelser kommit in från Sydsvenska , , , och . En ny naturgaslagstiftning Behovet av en ny lagstiftning Utredningen föreslår att en ny naturgaslag införs. Utredningens förslag lämnas utan erinran av remissinstanserna. Lagstiftningens omfattning och huvudsakliga innehåll Utredningen föreslår att den nya naturgaslagen skall innehålla bl.a. regler för koncession, ledningsägarens skyldigheter, särredovisning och tillsyn. Flertalet remissinstanser tillstyrker utredningens förslag. Hovrätten för västra ifrågasätter om det finns någon vinst med att flytta över bestämmelserna i rörledningslagen om koncession till den nya lagen. Risken är då att regleringarna av rörledningar splittras i två parallella system och där både systemen kommer att vara tillämpliga på rörledning för transport av naturgas. Bestämmelser om koncession Koncessionsplikt Utredningen föreslår att det skall krävas koncession för att få dra fram och använda naturgasledningar och naturgaslager. Remissinstanserna instämmer med utredningens förslag. Undantag från koncession Utredningen föreslår att vissa naturgasledningar skall vara undantagna från koncessionsplikt. , , , , , & Gas och anser att det även skall finnas möjlighet till undantag från koncession för nybygg- nation av mät- och reglerstation, linjeventilstation, rensdonsstation och kompressorstation. Orsaken till detta är att ett sådant undantag underlättar att den koncessionspliktiga ledningen utnyttjas effektivt. vill att frågan om icke-koncessions- pliktiga nät inom fastighet för leverans till hushåll bör utredas vidare. anser att lösningen med att undanta vissa nät från koncession är ändamålsenlig innan naturgasnätet är utbyggt, men påpekar att sådana icke-koncessionspliktiga områden kan bli betydande användare av naturgas och att det då finns skäl att se över frågan om undantag från koncession. anser att kravet på koncession även skall gälla anslutningar till enskilda hushåll och företag och för ledningar som används inom hamn- eller industriområde. Orsaken till det utökade koncessionskravet är att framdragandet av naturgasledningar kan inne- bära betydande miljökonsekvenser. påpekar att rörledningslagen även innehåller ett undantag för koncession för ledning som är kortare än och föreslår att detta undantag även införs i naturgaslagen. Förutsättningar för koncession Statskontoret, , , , och anser att utred- ningens förslag om ett upphävandet av den kommunala vetorätten av- seende anläggning för lagring av inte bör genomföras eller att frågan bör utredas ytterligare. , , , & Gas Vatten- fall Naturgas och tillstyrker att den kommunala vetorätten avseende anläggning för lagring av minst 50 miljoner normal- kubikmeter naturgas upphävs. LRF vill att det vid koncessionsansökan skall åligga den sökande att visa att ledningen inte leder till ökade koldioxidutsläpp. vill att det skall åligga den sökande att visa att en ny gasledning innebär sänkta utsläpp av växthusgaser. , , , & Gas och tillstyrker att framdragandet eller användning av en naturgasledning som tillåtits i en koncession enligt naturgaslagen inte ska kunna förbjudas med stöd av . De anser att detta är av stor vikt för att undvika osäkerhet i samband med investeringar i ny in- frastruktur för naturgas. Ett flertal remissinstanser vill att man närmare definierar lämplig från allmän synpunkt , då detta uttryck uppfattas som vagt. Villkor för koncession Utredningen anser att man för att tillgodose allmänna intressen och en- skild rätt bör kunna förena en koncession för en naturgasledning eller för ett naturgaslager med villkor. Utredningens förslag lämnas utan invänd- ning av remissinstanserna. motsätter sig kravet på att göra kon- cessionen beroende av att sökanden ställer säkerhet för fullgörande av återställningsåtgärder. Detta skapar en administration som fördyrar trans- porten och därigenom försvagar naturgasens konkurrenskraft. Tidsbegränsad koncession Ingen remissinstans ifrågasätter utredningens bedömning om att är en lämplig koncessionstid. Flera remissinstanser tycker dock att konces- sionstiden alltid skall vara och att kortare giltighetstid inte bör till- lämpas. Förlängning av giltighetstid Utredningen föreslår att koncession får förlängas med åt gången och att det vid förlängning skall ställas samma krav som vid en prövning av en ny ansökan. Utredningens förslag lämnas utan invändning från remissinstanserna. Naturgasledning inom trafikled I förslaget föreslås att koncessionshavare vars ledning dragits fram inom område för befintlig allmän väg själv skall bekosta de åtgärder med led- ningen som behövs för att en ändring av vägen ska kunna genomföras. Om däremot naturgasledningen endast korsar en väg får väghållaren er- sätta koncessionshavaren för hans åtgärder när vägen ändras. anser att koncessionshavaren i samtliga fall skall bekosta erforderliga åtgärder, oavsett om ledningen korsar vägen eller ej, eftersom detta dels är rimligt och dels för att man riskerar svåra tolkningsfrågor, vilka kan föranleda tvister. tillstyrker förslaget till kostnadsdelning och att när en naturgasledning dras fram längs ett järnvägsspår bör samlokali- seringen av naturgasledning och järnvägsspår prövas särskilt. samt berörd järnvägsinnehavares synpunkter bör därvid inhämtas. Lämp- ligen bör en oberoende riskanalys genomföras i varje enskilt fall. Överlåtelse av koncession Utredningen föreslår att en överlåtelse av koncession kräver särskilt till- stånd och att ny innehavares lämplighet prövas på samma sätt som vid ansökan om ny koncession. Utredningens förslag lämnas utan invändning från remissinstanserna. Upphörande av koncession Utredningen föreslår att koncession får återkallas om naturgasledningen eller naturgaslagret inte längre används och inte heller behövs för att säkra energiförsörjningen eller om koncessionshavaren missköter sig. Utredningens förslag lämnas utan invändning av remissinstanserna. Borttagande av naturgasledning, återställning m.m. Utredningen föreslår att vid upphörande av koncession är den som senast innehaft koncession skyldig att ta bort naturgasledningen och naturgas- lagret samt att vidta åtgärder för återställning. anser att bland de återställningsarbeten som tillsynsmyndigheten bör be- sluta om, bör ingå att tillse att de rättsliga belastningar som gäller på be- rörda fastigheter tas bort. Då ledningsrättshavaren har ledningsrätt bör denne åläggas att begära omprövningsförrättning (33 § ledningsrätts- lagen) för att ledningsrätten skall upphävas. Enligt Lantmäterimyndig- heten uppfattning är det orationellt att två olika myndigheter skall enga- geras, då det gäller markfrågor i samband med återställningsarbeten. För att effektivisera förfarandet föreslås att ges de uppgifter som tillsynsmyndigheten enligt 2 kap. 18 § föreslås få. Dessa frågor är ju av samma karaktär som de hanterar då ledningsrätt skall upplåtas för ny ledning. Motsvarande ändring bör i så fall införas också i 2 kap. 21 § ellagen. anser att texten i författningsförslaget 2 Kap. 18 § Byggnader får uppföras eller vägar byggas endast om markens ägare och den som har nyttjanderätt eller servitut bör ändras och få en lydelse enligt följande: Byggnader får uppföras eller vägar byggas endast om markens ägare och den som har nyttjanderätt, ledningsrätt eller servitut & Gas finner också det angeläget att även de som har ledningsrätt för eventuellt intilliggande ledningar, i detta avseende ges samma status som den som har utnyttjanderätt eller servitut till marken. Ledningsägarens skyldigheter Tillträde till naturgasledningar Utredningen föreslår att tillträde till naturgasledningar skall baseras på ett reglerat förfarande med offentliggjorda tariffer. Flertalet remissinstanser lämnar förslaget utan erinran. Statskontoret, , läns- styrelsen i , , Lant- brukarnas , , Villaägarnas Riksför- bund, och tillstyrker förslaget. anser att reglerat tillträde till naturgasnäten bör tillämpas efter en kortare övergångsperiod med förhandlat tillträde. När reglerat tillträde tillämpas bör ansvaret för prissättning av transport- tjänster åvila naturgasföretagen. anser att förhandlat nättillträde är den lämp- ligaste tillträdesformen, som åtminstone borde tillämpas så länge som tillämpar förhandlat tillträde till det danska naturgasnätet, och i vart fall . , och anför att om reglerat tillträde väljs så bör det utformas så att ansvaret för prissättning liksom utformningen av allmänna leveransvillkor och tariffer åläggs naturgasföretagen själva. Statskontoret framhåller att utvecklingen behöver följas noggrant för att uppmärksamma om intentionerna i lagen inte nås. an- för att de föreslagna reglerna om anslutningsvillkorens skälighet synes vara formulerade med samma inbyggda brister som motsvarande regler i ellagen. Enligt verket har såväl som domstolarna haft betydande svårigheter att tillämpa denna skälighetsregel. Verket anser att det är angeläget att regelverket ses över och skärps när gasmarknaden nått ett stadium där en sådan skärpt reglering inte motverkar tillväxten på ett negativt sätt. Anslutning till naturgasledningar Utredningen föreslår att den som äger en naturgasledning skall vara skyl- dig att på skäliga villkor ansluta berättigade kunders naturgasledningar. Förslaget lämnas utan erinran av flertalet remissinstanser. och anser att det är väsentligt att en an- slutning som en gång accepterats inte med automatik innebär att uttags- rätten är obegränsad. Transport av naturgas för annans räkning Utredningen föreslår att en ledningsägare skall vara skyldig att på skäliga villkor transportera naturgas för berättigade kunder. Förslaget lämnas utan erinran av remissinstanserna. Berättigade kunder föreslår att berättigade kunder inledningsvis skall vara kun- der som har naturgaseldad kraftproduktion och övriga slutförbrukare som förbrukar mer än naturgas och förbruk- ningsställe. skall alla kunder anses som berättigade. Flertalet remissinstanser lämnar förslaget utan erinran. anser att marknaden bör öppnas för kunder med en förbrukning . bör marknaden öppnas för samtliga kunder. anser att öppningstakten för den svenska naturgasmarknaden bör anpassas till löp- tiderna hos nu gällande take or pay-kontrakt. , och anser att en fullständig öppning av marknaden bör ske tidigare än vad utredningen föreslagit. fram- håller dock att den grad av marknadsöppning som föreslås ske i ett första steg är väl motiverad. anser att den föreslagna initiala öppningstakten av den svenska naturgasmarknaden är balanserad och förstärker naturgasens konkurrensmöjlighet hos industriella an- vändare. Den fortsatta öppningstakten bör dock prövas vid kontroll- stationen 2003 och därvid skall hänsyn tas till såväl naturgastillförseln till som till befintliga take- or-pay-åtaganden. Elleverantörerna saknar en diskussion om varför gränsen skall läggas på just och inte på någon annan högre eller lägre nivå. i län, , Svenska Gasföre- ningen, och anser att begreppet kraft- värme tydligare bör definieras, exempelvis genom att lägsta tillåtna kvot mellan producerad el och värme anges. , och understryker vikten av att en ledningsägare inte utan vidare skall kunna bedriva t.ex. distribution av naturgas; verksamheten måste även fortsättningsvis ske i överensstämmelse med bl.a. de före- skrifter som utfärdas av sprängämnesinspektionen. samt länsstyrelserna i och anser att det bör övervägas om regelverket även bör omfatta biogas. Undantag Geografiskt avgränsat område Utredningen föreslår att om införandet av naturgaslagen skulle orsaka allvarliga problem inom ett geografiskt begränsat område kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ansöka hos Europeiska gemenskapens kommission om ett tillfälligt undantag från reglerna om marknadsöppning. , , , , , , och understryker vikten av att ett undantag medges för geografiskt begränsat område för att möjlig- göra nya investeringar i naturgasinfrastruktur.