prop · GN0372 · 2000-01-01 00:00:00 — Då försäljningen sker till de kunder som är anslutna till distributionsföretagets eget ledningsnät saknar frågan om transport rele- vans eftersom distributionsföretaget då överför gasen för egen räkning oavsett om överföringen går till berättigade eller icke berättigade kunder. Om ett distributionsföretag däremot uppträder som återförsäljare gentemot kunder som är anslutna till ett annat distributionsföretags nät kan det förstnämnda företaget bara sälja till berättigade kunder. Överföringen går då till anslutningspunkten hos en berättigad kund och utgör därmed transport enligt paragrafens definition. Däremot kan distributionsföretaget inte sälja till icke berättigade kunder. I det fallet går överföringen varken till anslutningspunkten hos distributionsföretaget eller hos en berättigad punkt utan till anslutningspunkten hos en icke berättigad kund. En sådan överföring utgör inte transport enligt paragrafens definition. 7 § Med transporttariff avses avgifter och övriga villkor för trans- port av naturgas. Paragrafen, som delvis motsvarar 4 § i utredningens förslag, har ut- formats i enlighet med Lagrådets förslag. Detta innebär i förhållande till det remitterade förslaget att avgifter och övriga villkor för att ansluta naturgasföretag och berättigade kunder till en naturgasledning inte längre omfattas av definitionen. Med transporttariff avses avgifter och övriga villkor för transport av naturgas . Avgifter och övriga villkor för sådan överföring som faller utanför de- finitionen av transport är oreglerade. Det gäller sådan överföring som ledningsinnehavaren gör för egen räkning, oavsett om överföringen görs till berättigade eller icke-berättigade kunder. Föreskrifter om transporttariffer enligt definitionen finns i 3 kap. 6 7 §§. 8 § Med anslutning av en naturgasledning avses också återinkopp- ling av en befintlig naturgasledning, ändring av den avtalade kapa- citeten i anslutningspunkten samt ändring av tidpunkt för över- föringen. Paragrafen saknar motsvarighet i utredningens betänkande. Som framgår av kommentaren till 3 kap. 1 § måste innehavaren av en naturgasledning, när han får en begäran att ansluta någon annans natur- gasledning, avgöra om han har tillräcklig kapacitet i sin egen ledning för att klara den ökade överföring som blir följden om han ansluter den nya ledningen. Denna bedömning måste inte bara göras då det gäller en ny anslutning. Även i det fallet att en ansluten ledning, som varit bortkopplad, skall återanslutas ökar behovet av överföringskapacitet i huvudledningen. Samma situation uppstår i ytterligare ett fall. Då någon begär att bli ansluten till en naturgasledning måste han uppge hur mycket naturgas per tidsenhet som skall överföras till den anslutna led- ningen och denna transport skall ske. Utifrån den upp- giften prövar innehavaren av huvudledningen om han har tillräcklig ka- pacitet för den begärda överföringen. Om anslutning medges avtalar par- terna om kapacitet i den aktuella anslutningspunkten och om den tid under vilken överföringen skall ske. Den som redan är ansluten till en ledning kan begära att kapaciteten i hans anslutningspunkt skall ändras eller att överföringen skall ske än den avtalade. I en sådan situation måste innehavaren av hu- vudledningen göra en förnyad kapacitetsprövning. Därför ingår begäran om ändrad kapacitet i anslutningspunkten eller om ändrad tidpunkt för överföringen i begreppet anslutning. 2 kap. Koncession Allmänt om koncession 1 § En naturgasledning får inte byggas eller användas utan tillstånd (koncession) av regeringen. Åtgärder för att bereda plats för en naturgasledning, såsom sprängning, schaktning, skogsavverkning, markberedning eller liknande åtgärder, får inte vidtas innan kon- cession har meddelats. Koncession krävs inte för en naturgasledning som 1. är belägen efter en mät- och reglerstation, eller 2. uteslutande skall användas inom hamn- eller industriområde. Regeringen får föreskriva undantag från kravet på koncession en- ligt första stycket i fråga om vissa slag av naturgasledningar eller vissa slag av åtgärder med naturgasledningar. Paragrafen, som i huvudsak motsvarar 1 och 3 §§ rörledningslagen, har med en mindre ändring utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen behandlar frågor om koncession för att bygga och använda en naturgasledning. Huvudregeln finns i första stycket och anger att det krävs koncession för att få bygga och använda en naturgasledning. Regeringen prövar frå- gor om koncession. Begreppet naturgasledning definieras i 1 kap. 2 §, där det anges att begreppet omfattar såväl själva rörledningen, i vilken gasen överförs eller distribueras, samt ett antal typer av stationer som krävs för att ledningsnätet skall kunna drivas på ett effektivt och säkert sätt. Kon- cessionskravet omfattar alltså även dessa stationer. Innan byggandet av en naturgasledning påbörjas vidtas vissa förbere- dande åtgärder enligt följande. Då en naturgasledning skall byggas be- stäms först ledningssträckningen. Då detta gjorts röjs marken längs sträckningen genom skogsavverkning, bortsprängning av bergspartier etc. Arbetsvägar för arbetsmaskiner dras fram till ledningssträckningen. Slutligen schaktas den rörgrav i vilken rörledningen sedan placeras. Rör- graven fylls därefter igen med schaktmassorna. Sådana förberedande åt- gärder får inte vidtas innan koncession har meddelats vilket framgår av andra meningen i första stycket. De stationer som också kräver koncession består i allmänhet av mindre byggnader i anslutning till rörledningen. Byggnaderna brukar vara inhäg- nade. Även byggandet av stationerna kräver för det mesta såväl röjnings- och schaktningsarbeten som anläggande av arbetsvägar. De nu beskrivna förberedelsearbetena får alltså inte påbörjas förrän koncession har meddelats. Som framgår av 8 § skall en koncession förenas med vissa villkor. Ut- över dessa villkor gäller för koncessionshavaren en rad skyldigheter som regleras i 3 kap. Främst bland dessa kan nämnas anslutnings- och trans- portskyldigheten. De skyldigheter som framgår av lagtexten anges alltså inte i koncessionsbeslutet. I andra stycket anges två undantag från kravet på koncession. I punk- ten 1 anges naturgasledning som är belägen efter en mät- och reglersta- tion. I praktiken avses härmed distributionsledningar. Skillnaden mellan överföringsledningar, som alltså kräver koncession, och distributionsled- ningar har beskrivits i kommentaren till 1 kap. 2 §. Av beskrivningen framgår bl.a. att det vid anslutningen mellan en överföringsledning och en distributionsledning alltid finns en mät- och reglerstation, där den transporterade gasen mäts och trycket i rörledningen sänks. I rörledningslagen gäller motsvarande undantag från kravet på konces- sion ledningar som huvudsakligen skall nyttjas för tillgodoseende av enskilda hushålls behov . Härmed avses distributionsledningar och så har bestämmelsen också tillämpats. Den definition som anges i naturgaslagen beskriver bättre vad som avses. Någon ändring i sak innebär alltså inte den ändrade skrivningen. I punkten 2 anges naturgasledningar som uteslutande används inom hamn- eller industriområde. De omfattas i och för sig av definitionen i punkten 1. För tydlighets skull anges de dock i en separat punkt. Skälet härtill är att innehavare av distributionsledningar har anslutnings- och transportskyldighet enligt föreskrifterna i 3 kap., vilket innehavare av interna ledningsnät inte har. Enligt tredje stycket får regeringen föreskriva undantag från kravet på koncession. Dessa undantag kommer att avse dels vissa slag av stationer som är av mindre omfattning, dels vissa enklare ombyggnadsåtgärder beträffande naturgasledningar. 2 § Ett naturgaslager får inte byggas eller användas utan tillstånd (koncession) av regeringen. Koncession krävs inte för ett naturgaslager som skall anslutas till en naturgasledning för vilken det inte krävs koncession. finns inget större naturgaslager i . Det beror på att det svenska ledningsnätet har så begränsad omfattning att ett lager inte har behövts. Det i sin tur beror på att ledningsnätet i sig själv funge- rar som ett korttidslager. Den mängd gas som kontinuerligt finns i led- ningsnätet räcker för något dygns förbrukning. Den lagring som krävs för variationerna i förbrukningen sker i s.k. säsongslager. Sådana finns i och täcker det svenska behovet av långtidslagring. Som har nämnts i kommentaren till 1 kap. 4 § uppförs ett första större lager i södra . Om det svenska ledningsnätet byggs ut kommer det förmodligen att krävas fler större naturgaslager i . Sådana större lager kommer enligt förevarande paragraf att krä- va koncession i likhet med naturgasledningar. En föreskrift om detta finns i paragrafens första stycke. I andra stycket föreskrivs om undantag från kravet på koncession. Un- dantaget gäller sådana naturgaslager som avses bli anslutna till en natur- gasledning, vilken, enligt 1 § andra stycket, är undantagen från kravet på koncession. Det gäller alltså lager som skall anslutas antingen till en dist- ributionsledning eller till en intern ledning. Sådana lager har så liten omfattning att det inte är befogat att kräva koncession för dem. Koncessionskravet för naturgaslager gäller alltså i praktiken lager som skall anslutas till en överföringsledning, oavsett om lagret endast skall disponeras av ledningsinnehavaren för eget bruk eller om det är ett lager som skall användas för yrkesmässig lagringsverksamhet, dvs. som kom- mer att upplåtas till andra naturgasföretag och berättigade kunder. 3 § Om regeringen har meddelat koncession för en naturgasledning eller ett naturgaslager får förbud inte meddelas med stöd av miljö- balken mot att bygga och använda naturgasledningen eller natur- gaslagret. Paragrafen motsvarar 19 § i utredningens förslag och 23 § rörlednings- lagen. När ett koncessionsärende prövas av regeringen tillämpas ett antal be- stämmelser i , vilket framgår av 2 kap. 6 §. Att dessa be- stämmelser tillämpas syftar till att säkerställa att krav är uppfyllda beträffande den verksamhet som koncessionen avser. Möjligtvis skulle en naturgasledning eller naturgaslager kunna kräva tillstånd enligt 11 kap. som avser vattenverksamhet. Om detta blir fallet får inte ledningen eller lagret förbjudas i det tillståndsä- rendet. Enligt 26 kap. 9 § får en tillsynsmyndighet under vissa förutsättningar meddela förbud i enskilda fall. Enligt förevarande para- graf får dock inte ett sådant förbud meddelas beträffande en naturgasled- ning eller ett naturgaslager, för vilket koncession har meddelats av rege- ringen. Ett sådant förbud skulle kunna få omfattande konsekvenser. Om förbud meddelas mot fortsatt användande av en viss naturgasledning skulle detta kunna omöjliggöra överföring i en betydande del av det samlade naturgasnätet. Förutsättningar för meddelande av koncession 4 § Koncession får meddelas endast om anläggningen är lämplig från allmän synpunkt. Paragrafen motsvarar delvis 4 § första stycket rörledningslagen. Paragrafen är tillämplig på koncession för såväl naturgasledning som naturgaslager. Lämplighetsprövningen syftar främst till att hindra att samhällsekonomiskt onödiga anläggningar byggs, dvs. att anläggningar byggs där det redan finns tillräcklig överförings-, distributions- eller lag- ringskapacitet. Strävan är alltså att åstadkomma en lämplig infrastruktur på naturgasområdet. Även andra omständigheter kan inverka på bedöm- ningen av en anläggnings lämplighet från allmän synpunkt. Den frågan berörs närmare i avsnitt 6.3. 5 § Koncession får inte strida mot en detaljplan eller mot områdes- bestämmelser. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte mot- verkas, får dock mindre avvikelser göras. Paragrafen motsvarar 4 § andra stycket rörledningslagen. Med stöd av 41 § förordningen (1988:1145) om brandfarliga och ex- plosiva varor har meddelat föreskrifter som är tillämpliga på naturgasledningar och naturgaslager där trycket är minst 4 bar. Dessa föreskrifter, naturgasföreskrifter och allmänna råd till föreskrifterna (SÄIFS 1996:8), innehåller bl.a. ett antal bestämmelser om säkerhetsavstånd både längs rörledningar och kring stationer. Dessa bestämmelser om säkerhetsavstånd måste beaktas vid tillämpning av denna paragraf eftersom bestämmelserna hindrar be- byggelse inom säkerhetsavstånden. 6 § Vid prövning av frågor om meddelande av koncession skall be- stämmelserna i 2 4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § till- lämpas. En miljökonsekvensbeskrivning skall ingå i en ansökan om konces-sion. När det gäller förfarandet, kraven på miljökonsekvensbeskriv-ningen samt planer och planeringsunderlag gäller 6 kap. miljöbal-ken. Vad som där sägs om tillståndsmyndighet skall gälla regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen motsvarar 4 § tredje och fjärde styckena rörledningslagen. I paragrafens första stycke anges de bestämmelser i som skall tillämpas då frågan om meddelande av koncession för en naturgas- ledning eller ett naturgaslager prövas. Först anges de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. Här bör först upp- märksammas den s.k. bevisbörderegeln i 1 § som innebär att den som avser att bedriva en verksamhet, i det här fallet den som ansöker om kon- cession, skall kunna visa att de förpliktelser som följer av bestämmelser- na i 2 kap. har iakttagits. Vidare bör uppmärksammas den s.k. stoppre- geln i 9 § som handlar om verksamheter, i det här fallet den verksamhet som en sökt koncession avser, som kan befaras föranleda skada eller olä- genhet av väsentlig betydelse för människors hälsa eller miljön även om de skyddsåtgärder och försiktighetsmått som kan krävas enligt miljöbal- ken vidtas. Sådana verksamheter får bedrivas endast om det föreligger särskilda skäl. Koncession för en sådan verksamhet får alltså meddelas endast om det föreligger särskilda skäl. Endast regeringen får tillåta en sådan verksamhet som avses i 9 §. Detta framgår indirekt av 19 kap. 2 § där det föreskrivs att en förvalt- ningsmyndighet, som finner att en verksamhet endast kan tillåtas enligt 2 kap. 9 § första stycket, skall överlämna frågan till regeringens av- görande. Då regeringen prövar huruvida särskilda skäl föreligger eller ej skall en avvägning ske mellan samhällsnyttan av verksamheten och dess olägenheter. I 9 § andra stycket finns en begränsningsregel som föreskriver att en verksamhet som avses i första stycket inte får bedrivas, även om det fö- religger särskilda skäl, om verksamheten medför risk för att ett stort antal människor får sina levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller miljön försämras avsevärt. En möjlighet till undantag från bestämmelsen i 9 § andra stycket före- skrivs i 10 § första stycket. Där föreskrivs att en sådan verksamhet som avses i 9 § andra stycket kan tillåtas av regeringen om verksamheten är av synnerlig betydelse från allmän synpunkt. Även här finns det en be- gränsningsregel som föreskriver att en verksamhet inte får tillåtas med stöd av 10 § första stycket om verksamheten kan befaras försämra det allmänna hälsotillståndet. Vid koncessionsprövningen skall dessutom de grundläggande bestäm- melserna för hushållning med mark- och vattenområden i 3 kap. och de särskilda bestämmelserna för hushållning med mark och vatten för vissa områden i landet i 4 kap. tillämpas. Vidare skall bestämmelsen i 5 kap. 3 § tillämpas vid kon- cessionsprövningen. Det är en allmän bestämmelse som föreskriver att myndigheter skall säkerställa att de miljökvalitetsnormer som har med- delats enligt 5 kap. 1 § uppfylls, bl.a när myndigheterna prövar frågor om tillstånd. Slutligen skall 16 kap. 5 § tillämpas vid koncessionspröv- ningen. Där föreskrivs som huvudregel att tillstånd inte får lämnas till en ny verksamhet som medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. I paragrafens andra stycke föreskrivs att en miljökonsekvensbeskriv- ning skall ingå i en koncessionsansökan. Dessutom hänvisas till 6 kap. där närmare föreskrifter om miljökonsekvensbeskrivningar finns. Bland dessa föreskrifter finns i 9 § en bestämmelse att den myn- dighet som prövar ett ärende, i vilket det krävs en miljökonsekvensbe- skrivning också skall pröva om beskrivningen uppfyller kraven i 6 kap. . Detta innebär att regeringen, som prövar koncessionsären- den enligt naturgaslagen, i dessa ärenden också skall pröva om miljökon- sekvensbeskrivningen uppfyller nämnda krav. Emellertid finns i sista meningen i förevarande paragraf en bestämmelse som medför att rege- ringen kan delegera denna prövning till en myndighet. Med stöd av detta bemyndigande avser regeringen att till den myndighet som skall bereda koncessionsärenden enligt naturgaslagen jämväl delegera uppgiften att bereda ärendet om miljökonsekvensbeskrivningen och att till regeringen yttra sig över frågan om beskrivningen uppfyller ställda krav. 7 § En koncession får beviljas endast den som från allmän synpunkt är lämplig att utöva den verksamhet som avses med koncessionen. Härvid skall särskilt beaktas om sökanden kan antas ha vilja och förmåga att dels utöva den verksamhet som avses med koncessionen, dels utöva verksamheten enligt de föreskrifter och villkor som kom- mer att gälla för verksamheten. Paragrafen motsvarar delvis 4 § rörledningslagen. Enligt paragrafen får koncession beviljas endast den som bedöms lämplig från allmän synpunkt att bedriva den verksamhet som avses med koncessionen. I andra meningen anges vad som främst skall beaktas vid denna lämplighetsprövning. Vid prövningen görs en bedömning av sökandens tekniska och ekonomiska resurser att bedriva den verksamhet som avses med ansökan. Dessutom görs en bedömning av sökandens vilja och förmåga att uppfylla de förpliktelser som följer av koncessio- nen, dvs. de villkor som angetts i koncessionsbeslutet och de bestämmel- ser som ges i det följande i naturgaslagen. Koncessionsvillkor 8 § En koncession för en naturgasledning skall ange rörledningens huvudsakliga sträckning. En koncession för en naturgasledning eller ett naturgaslager skall förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt. Den skall också förenas med de villkor för anlägg- ningens utförande och nyttjande som behövs av säkerhetsskäl eller som behövs för att i övrigt skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter och främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resurser eller som av annat skäl be- hövs från allmän synpunkt. Det får anges som villkor för en koncession att naturgasledningen eller naturgaslagret skall vara färdigställt inom . Om det finns särskilda skäl kan den angivna tiden förlängas. Ansökan om förlängning skall göras före utgången av den angivna tiden. I första stycket, som delvis motsvarar 5 § första stycket rörledningslagen, föreskrivs att i en koncession som gäller för en naturgasledning skall rörledningens huvudsakliga sträckning anges. Den exakta sträckningen av rörledningen anges alltså inte i koncessionsbeslutet utan detta görs först då rörledningen skall dras fram. Då krävs att koncessionshavaren träffar överenskommelser med berörda markägare. I sådana överens- kommelser bestäms rörledningens exakta sträckning över fastigheten. Om sådan överenskommelse inte kan träffas fastställs den exakta sträck- ningen vid en förrättning enligt ledningsrättslagen (1973:1144). I andra stycket, som motsvarar 6 § första stycket rörledningslagen, finns bestämmelser om att en koncession skall förenas med vissa typer av villkor, vilka anges i lagtexten. Vad gäller villkor till skydd för männi- skors hälsa och miljön syftar de till att säkerställa att de allmänna hän- synsreglerna i 2 kap. iakttas. Villkor som behövs av säker- hetsskäl fastställs efter samråd med . Enligt tredje stycket, som motsvarar 6 § tredje stycket rörlednings- lagen, får som villkor i ett beslut om koncession föreskrivas att naturgas- ledningen eller naturgaslagret skall vara färdigställt inom . Skälet till detta är att ett bebyggelseförbud inom visst avstånd från an- läggningen träder i kraft när koncession meddelas. Om koncessionshava- ren avstår från att utnyttja sin rätt enligt koncessionen kan ett onödigt bebyggelseförbud bli gällande . När tidsfristen bestäms skall bl.a. arbetets omfattning beaktas. Om ar- betet på grund av särskilda förhållanden, t.ex. arbetsnedläggelse, förhind- ras eller avsevärt försvåras kan tidsfristen förlängas. Ansökan om för- längning skall lämnas in före tidsperiodens utgång. Om naturgasledning- en inte är färdig inom föreskriven tid och ansökan om förlängning inte har lämnats in eller beviljats kan koncessionen återkallas enligt 13 § 2. 9 § En koncession får för sin giltighet göras beroende av att den som innehar koncessionen ställer säkerhet för kostnaderna för att ta bort naturgasledningen eller naturgaslagret och att vidta andra åtgärder för återställning. Staten, kommuner, landsting och kommunalför- bund behöver inte ställa säkerhet. Om det kan antas att den ställda säkerheten är till- räcklig, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer besluta om ytterligare säkerhet. I fråga om säkerhetens beskaffenhet gäller 2 kap. 25 § utsöknings- balken. Säkerheten skall prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer och förvaras av i det län där verksamheten bedrivs. I paragrafen, som motsvarar 6 a § rörledningslagen, regleras skyldigheten att ställa säkerhet för återställningsåtgärder. Av första stycket framgår bl.a. att ställande av säkerhet inte är obligato-riskt. Frågan om säkerhet skall ställas eller inte avgörs av regeringen i samband med att själva koncessionsfrågan prövas. Om säkerhet skall ställas skall den täcka alla kostnader som kan beräknas uppstå till följd av återställningsåtgärderna. Skyldigheten att vidta sådana åtgärder regleras i 14 §. Av den paragrafens tredje stycke framgår bl.a. att, om koncessions-havaren inte fullgör sina skyldigheter, en myndighet kan besluta att åt-gärderna skall vidtas på koncessionshavarens bekostnad. I den situatio-nen kan säkerheten tas i anspråk för att täcka kostnaderna för återställ-ningen. I andra stycket föreskrivs en möjlighet att kräva ytterligare säkerhet om den ursprungliga säkerheten visar sig otillräcklig. Tredje stycket anger hur säkerheten skall vara beskaffad genom en hänvisning till 2 kap. 25 § utsökningsbalken. Av sistnämnda bestämmelse framgår att säkerheten skall bestå av pant eller borgen. En prövning av den ställda säkerheten skall göras av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Denna bestämmelse gäller även en kompletteran-de säkerhet enligt andra stycket. Koncessionens giltighetstid 10 § En koncession skall meddelas . Om det finns sär- skilda skäl eller om sökanden begär det, får dock be- stämmas. Paragrafen motsvarar delvis 5 § rörledningslagen. Huvudregeln i paragrafen är att en koncession skall meddelas . Kortare tid kan bestämmas om sökanden begär det eller om det finns särskilda skäl. Sistnämnda möjlighet bör utnyttjas restriktivt eftersom en lång koncessionstid har stor betydelse för koncessionshavaren på grund av de stora investeringar som görs inom den verksamhet som en konces- sion avser. Ett exempel på när särskilda skäl kan anses föreligga är att en anläggning, för vilken koncession begärs, utgör en mindre del av ett stör- re naturgassystem och det finns behov att samordna koncessionstiderna för de olika delarna av systemet. Förlängning av giltighetstiden 11 § Koncessionens giltighetstid får på ansökan av koncessionshava- ren förlängas med i taget. Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det, får dock bestämmas. I ett ärende om förlängning av giltighetstiden skall 4 8 §§ tilläm- pas. Ansökan om förlängning av giltighetstiden bör göras senast före koncessionstidens utgång. Koncessionen gäller till dess att an- sökningen har prövats slutligt. I första stycket anges att koncessionstiden kan förlängas efter ansökan av koncessionshavaren. Om ansökan beviljas skall giltighetstiden, enligt huvudregeln, förlängas med . Om det finns särskilda skäl eller om sökanden begär det kan bestämmas för förlängningen.