prop · GN031D17 · 2000-01-01 00:00:00 — Snabbinsats- styrkan Swerap (Swedish rapid reaction force) har utbildats och ställts i beredskap. Försvarsmakten har vidare genomfört tre minröjningsinsatser i . Av de materielsystem som tillförts För- svarsmakten kan följande nämnas - stridsvagn 121 och 122 (pågående), - (pågående), - pansarbandsvagn 401 och 501 (pågående), - krigsbro 5 (pågående), - robotsystem RBS 90 (avslutad), - ubåt av typ (avslutades ), - minröjningsfartyg av typ (avslutas ), - båtar till amfibiebataljon (pågående), - pansrade fordon till brigadledningar i kustartilleribrigader (pågående), - materiel till stabskompanier i de rörliga KA-brigadledningarna (pågående), - ledningsbåt till kustartilleribrigad- ledningarna (pågående), - JAS 39 delserie 2 (pågående), - materielanskaffning för försvarets telenät och taktiskt radionät (pågående), - flygburet spaningsradarsystem FSR 890 (pågående), - signalspaningsflygplan S 102B (avslutades ), - ledningssystem för flygstridskrafterna (pågående), - omsättning av flygstridskrafternas stridsledningscentraler från Stril 60 till StriC (pågående), - motorbyte och modifiering av flygplan SK 60 (pågående). Den omstrukturering av Försvarsmaktens grundorganisation som beslutades försvarsbeslut har genomförts på ett sådant sätt att tidigare sluttidpunkter än planerat (i allmän- het eller ) uppnås. har 185 yrkesofficerare utöver vad som planerats lämnat Försvarsmakten. Mot bakgrund av utvecklingen i omvärlden och med beaktande av den ekonomiska situatio- nen inom Försvarsmakten medgav, som nämnts i avsnitt 2.2, en sänkning av beredskapskraven i förhållande till dem som gällde enligt försvarsbeslut. Redovis- ningen i det följande sker mot denna bakgrund, innebärande att årets resultat visar på såväl en bibehållen beredskap och krigsduglighet, men också att förmågan i vissa fall vidmakthållits på en lägre nivå eller har nedgått i förhållande till föregående år. Regeringen vill också betona att de åtgärder som vidtagits ligger i linje med den omprövning av inriktningen av Försvarsmaktens verksamhet som inletts genom regeringens proposition 1998/99:74 Förändrad omvärld omdanat försvar och beslut med anledning av denna (bet. 1998/99:FöU5, rskr. 1998/99:224). Regeringen har i nämnda proposition lagt grunden för en process som innebär en ytterligare anpassning av det militära försvarets struktur till utvecklingen i omvärlden. Regeringens bedömning är att Försvarsmaktens förmåga att lösa huvuduppgifterna enligt försvarsbeslut sammantaget är godtagbar. Regeringen bedömer vidare att Försvarsmakten har genomfört verksamheten i enlighet med ställda krav. Förändringar beslutade om för- ändrad styrning av Försvarsmakten (prop. 1997/98:83, bet. 1997/98:FöU10, rskr. 1997/98:269). Den förändrade styrningen genomförs från och med . Den återrapportering som regeringen gör i före- liggande proposition för är den sista där resultatredovisning görs i den gamla programstrukturen. uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att lämna underlag för den säkerhetspolitiska kontrollstationen. Regeringen beslutade att Försvarsmakten som grund för sin planering skall utgå från anvisade ramar vilket inkluderar ett borttagande av priskompensation med teknikfaktorn. Grundat på detta beslut inkom Försvarsmakten med en kompletterande redovisning . Denna utgjorde ett underlag för arbetet med kontrollstationen som ledde fram till beslut härom. Struktur för återrapportering styrdes och återrapporte- rades i då rådande programstruktur. I det följande redovisar därför regeringen verksam- hetens resultat i programtermer. Dessutom redovisas verksamheten i grundorganisationen samt tillståndet i krigsorganisationen. Redovisningen är kopplad till de uppgifter för det militära försvaret som beslutade om försvarsbeslut. Prioriteringar Försvarsmakten skall prioritera åtgärder för att förbereda och genomföra en snabb förändring i enlighet med vad beslutat. En viktig åtgärd för att öka Försvarsmaktens internationella förmåga utgör deltagande i planerings- och översynsprocessen (PARP) inom ramen för PFF. har sedan samarbetet inleddes antagit 35 samverkansmål och 10 initiala partnerskapsmål. Processen syftar till att identifiera och utveckla samverkansförmågan för förband som partnerländerna i princip efter beslut i varje enskilt fall skulle kunna ställa till förfogande för Nato-ledda fredsfrämjande insatser. Utvecklingen av den internationella samverkansförmågan kommer fortsatt att ha hög prioritet. 3.3 Resultatbedömning Vid bedömningen av Försvarsmaktens resultat har följande bedömningsgrunder tillämpats: - god: resurserna (kapaciteten) motsvarar eller överstiger behovet och uppgifterna kan lösas, - godtagbar: brister och störningar nedsätter handlingsförmågan men uppgifterna kan i huvudsak lösas, - ej godtagbar: svåra brister vilka leder till att uppgifterna inte kan lösas, - kritiskt: verksamheten är nära sammanbrott. 3.3.1 Resultatbedömning av verksamheten i programmen I bedömningen av programmens resultat har hänsyn tagits till de sänkta beredskapskrav som och regeringen beslutade 1998. Operativa lednings- och underhållsförband Programmets innehåll Programmet innehåller förband med huvudsaklig uppgift att utöva eller möjliggöra operativ ledning och operativ underhållstjänst. I programmet ingår bl.a. högkvarteret, tre militärområdesstaber med stabs- och sambandsförband m.m., tre underhållsregementen, militärområdestransportbataljoner och militärområdessäkerhetskompanier. Resultatbedömning Grundutbildning inom programmet har bl.a. omfattat värnpliktiga till militärpolisenheter, enheter ur militärområdessambandsbataljon och militärområdestransportbataljoner samt enskilda värnpliktiga till militärområdesreparationskompanier, militärområdesförråds- och militärområdesförsörjningskompanier. Nödvändig personalomsättning i ledningsförbanden har skett och huvuddelen av de grundutbildade värnpliktiga vid underhållsförbanden har krigsplacerats vid dessa. Totalt har avgångarna varit låga. Fortsättningsutbildning har skett i liten omfattning och personalutbildning har begränsats till högt prioriterade behov. Jämfört med föregående år har personalutbildningen minskat med . Kunskapsnivån och förmågan att föra förband i fält har därmed sjunkit. Krigsförberedelseverksamheten har genomförts på en låg nivå. En fördelningsstabsövning har genomförts, liksom kris- och krigsspel samt övningar på högre och lägre regional nivå. Den operativa planeringen har vidmakthållits. Verksamheten vid underhållsregementena har i första hand omfattat stöd till förbandsverksamheten, avveckling av krigsmateriel, omstrukturering och omförrådsställning. Integrering och förberedelser för integrering av mark-, sjö- och flygstridskrafternas underhållsorganisationer har genomförts, liksom stora rationaliseringar inom förråds- och verkstadstjänsten. Planering och förberedelser för omförrådsställning till central- och arsenalförråd har påbörjats. En försvarsmaktsgemensam struktur för ledning och samordning av materielavveckling har utarbetats. Omfattande åtgärder har vidtagits för att förhindra intrång i Försvarsmaktens vapen- och mobiliseringsförråd. Ett flertal kontroller avseende vapen- och ammunitionsförvaring har skett. har arbetet med att utöka åtgärderna för att förhindra tillgrepp av stöldbegärliga vapen och ammunitionseffekter inom Försvarsmakten fortsatt. Skärpta regler för hantering, förvaring och transport av vapen och ammunition har fastställts och prov och försök med säkerhetsmateriel har genomförts. Bland materiella förbättringar kan nämnas fasta larm, vapenboxar, patronlägeslås och säkerhetscontainrar. Anskaffningar har i flera fall påbörjats. Regeringen konstaterar att antalet vapenförluster ökat från 18 förkomna eldhandvapen till 1998. De två uppmärksammade stölderna i och svarade för 17 av de 28. En del av dessa vapen har sedermera återfunnits. Antalet förluster vid inbrott hos hemvärnsmän har minskat från 11 vapen till 8 vapen. Regeringen ser allvarligt på alla dessa förluster och står fast vid målsättningen att antalet förluster skall nedbringas till noll. Försvarsmakten skall enligt försvarsbeslut avveckla sitt innehav av truppminor. Avvecklingen sker genom destruktion och skall vara avslutad . pågår destruktion av truppmina 10. avses vidare truppmina 11 samt trampminorna 41 och 49B destrueras. Trådminor är planerade att destrueras . Destrueringen går enligt plan och bedöms av inom avsatt tid. Cirka 1 miljon truppminor har avvecklats. Stabssamtal har genomförts med , , , , , , och . Högkvarteret och militärområdesstaberna har svarat för planering och genomförande av respektive medverkat i ett antal övningar med internationellt deltagande: Cooperative Chance, , Cooperative Baltic , Cooperative Bear, Open Spirit, Nordic Peace 98, Cooperative och Baltops 98. Fyra inspektioner (i , , och ) enligt Wiendokumentet 94 har genomförts. Beredskap enligt Försvarsmaktens beredskapsorder har upprätthållits. Driftsättningen av Försvarsmaktens nya operativa ledningssystem har ännu inte kunnat genomföras. Förseningen innebär ökade kostnader och att Försvarsmakten inte har kunnat ersätta det gamla operativa ledningssystemet . Det har förekommit allvarliga brister i . Åtgärder har därför vidtagits från regeringens sida. Försvarsdepartementet har lämnat en särskild redovisning till försvarsutskottet om detta och om läget i projektet. Det är angeläget att Försvarsmakten kommer till en lösning på den uppkomna situationen. Regeringen kommer att även fortsättningsvis följa projektet och de frågor som knyter an till detta. Frågan om vilka konsekvenser förseningarna innebär för Försvarsmaktens operativa förmåga och för annan viktig verksamhet kommer därvid att ägnas särskild uppmärksamhet. Regeringen avser att hålla utskottet informerat också i dessa hänseenden. Årets verksamhet har inneburit att ledningsförbandens förmåga att klara ställda krav har vidmakthållits. Underhållsförbandens förmåga har däremot sjunkit. Grundutbildningen av värnpliktiga har uppnått planerad kvalitetsnivå. Regeringen bedömer läget inom programmet som godtagbart. Fördelningsförband Programmets innehåll Programmet innehåller förband med huvudsaklig uppgift att leda och understödja armébrigadernas strid. I programmet ingår bland annat tre fördelningsstaber med betjäningsförband, tre artilleriregementsstaber med fördelningsartilleribataljoner samt ca 75 fristående bataljoner och ca 115 fristående kompanier innefattande bl.a. jägarförband, luftvärnsförband och fältsjukhus. Resultatbedömning har ca 20 kompanienheter ingående i funktionerna ledning, samband, fältarbeten, artilleri, luftvärn, underrättelser, sjukvård och underhåll utbildats och tillförts krigsorganisationen. Fortsättningsutbildningen har omfattat delar av kompanier eller enskilda specifika befattningar. Samträning av ledningsförbanden inom en arméfördelning har genomförts. Krigsförberedelseverksamheten har varit begränsad. Krigsförbandens materiella status har hållits på en låg nivå. Materielleveranserna har omfattat ammunition till haubits 77, dragbilar till stridsvagnssläp, samt telesystem 9000-materiel. Detta har inneburit en förbättrad förmåga inom lednings- och sambandsområdet samt en ökad eldkraft inom artilleriet. Regeringen bedömer att årets verksamhet har inneburit att huvuddelen av krigsförbandens förmåga att klara ställda krav har vidmakthållits jämfört med vid de enheter där verksamhet genomförts. En genomgående brist är samträning i kompani- och bataljonssystem. Samtliga enheter kan dock efter kompletterande utbildning nå ställda krav på krigsduglighet. Grundutbildningen av de värnpliktiga i förbanden har bedöms i huvudsak ha nått uppsatta kvalitetsmål. Regeringen bedömer läget inom programmet som godtagbart. Försvarsområdesförband Programmets innehåll Programmet innehåller förband med huvudsaklig uppgift att leda territoriell verksamhet, skydda för totalförsvaret viktiga resurser, försvara vissa infallsportar samt leda mobilisering och transporter. I programmet ingår 13 försvarsområdesstaber, förband för stads- och gränsstrid, luftvärns- och ingenjörsförband, hemvärnsförband m.m. Sammanlagt omfattar programmet ca 242 000 personer, varav ca 86 000 i hemvärnet. Resultatbedömning har fem kompanier utbildats. Fortsättningsutbildningen har genomförts i begränsad utsträckning och omfattat personal i specifika befattningar. Detta har fått negativa konsekvenser för personalens kompetens och förmågan att föra förband i fält. Tre månaders grundutbildning av värnpliktiga för placering i hemvärnet har genomförts och 145 värnpliktiga har fullföljt utbildningen. En översyn av rekryteringen till denna verksamhet görs av pliktutredning (dir. 1997:106 och dir. 1998:49). Krigsförbanden, vars materiella status hållits på en låg nivå, tillförs nu efterhand modern materiel. Vad avser hemvärns- och frivilligutbildningen har av ekonomiska skäl verksamhet ställts in. Grundutbildningen av värnpliktiga har nått uppsatta kvalitetsmål. Regeringens bedömning är att läget inom programmet är godtagbart. Armébrigadförband Programmets innehåll Programmet innehåller förband med huvudsaklig uppgift att föra anfallsstrid. I programmet ingår fyra infanteribrigader, tre norrlandsbrigader samt sex mekaniserade brigader. Resultatbedömning har 40 kompanier och vissa fristående plutoner utbildats. Fortsättningsutbildningen har enbart omfattat specifika befattningar. Grundutbildningsvolymen har varit för liten för att möjliggöra omsättning av samtliga underavdelningar inom brigaderna. Grundutbildningen av värnpliktiga har nått uppsatta kvalitetsmål. Utbildning av krigsförbandens personal har kunnat genomföras på en godtagbar nivå. Utbildningen avseende ett nytt ledningssystem har lett till en ökad kompetens inom funktionerna ledning och samband. Luftvärnsförbanden har inte fullt ut kunnat prioriteras i enlighet med de höga operativa krav som ställs på denna funktion. Den försöksverksamhet som bedrivits vid brigaderna har genomförts med gott resultat. Krigsförberedelseverksamheten har bedrivits på en mycket låg nivå. Mobiliserings- och krigsplanläggningen har legat på en miniminivå. Krigsförbandens materiella status har hållits på en låg nivå. Materieltillförseln har bl.a. omfattat nyanskaffning av granaten STRIX, leveranser av och stridsvagn 121, materiel för utbildningsstöd till stridsvagn 121/122 och sambandssystem TS 9000. Medverkan har skett i de internationella övningarna , Nordic Peace och Combined Endeavour. Regeringens bedömning är att läget inom programmet är godtagbart. lednings- och underhållsförband Programmets innehåll Programmet innehåller förband med uppgift att leda och understödja de krigsförbanden. I programmet ingår bl.a. fyra marinkommandon, ett marindistrikt, en rörlig marin ledningsgrupp och åtta underhållsbataljoner samt fyra . Resultatbedömning Övningen SamMarin 1998 har genomförts under ledning av marinkommando Ost med deltagande från Marincentrum, marinkommando Syd samt andra förband och flygförband. Detta har inneburit att underhållsförbandens och den rörliga underhållsledningens förmåga har utvecklats jämfört med . Grundutbildningen och personalutbildning (nivå- och kompetenshöjande) har genomförts planenligt och till föreliggande kravnivå. Marinkommando Syd har genomfört en omfattande räddningsövning med hemvärnspersonal. Marinkommandona har understött minröjningsoperationerna i samt PFF-övningar. Vidare har Marinkommando Ost deltagit i Nordic Peace 98. Samverkan med civila regionala myndigheter samt kommuner har genomförts planenligt och stöd till det civila samhället har lämnats vid ca 50 tillfällen i samband med bl.a. sjöräddning, räddningstjänst och internationella arrangemang. Marinkommando Väst har bl.a. understött frivilligorganisationer och krisgrupp i samband med brandkatastrofen på i . Regeringen bedömer att krigsförbandens förmåga att klara ställda krav har vidmakthållits avseende ledningsförband och utvecklats avseende underhållsförband. Sammantaget bedömer regeringen att förmågan att klara ställda krav är god. Försvarsmaktens helikopterförband Programmets innehåll Programmet innehåller förband för bl.a. pansarvärn, ubåtsjakt och spaning mot ytmål, flygräddning samt transporter. I programmet ingår bl.a. en arméflygbataljon, två helikopterdivisioner och sex flygräddningsgrupper. Resultatbedömning har omorganiseringen av helikopterverksamheten slutförts. All helikopter- verksamhet är därmed sammanförd inom ett program. Försvarsmaktens helikopterflottilj är organiserad på Malmen i . omorganiserades också, i enlighet med regeringens och tidigare beslut, de fredstida arméflygbataljonerna, de helikopterdivisionerna och flygräddnings- grupperna till , , och Östgöta helikopterbataljoner. Bataljonerna är lokaliserade till , (,) () respektive (Malmen). Inom helikopterbataljon finns en enhet i (). har brister på teknisk personal och reservdelar minskat helikoptrarnas tillgänglighet. På grund av tekniska problem och en minskad flygtid har vidare flygtidsnormerna för besättningarna till de tunga helikoptrarna inte kunnat hållas. För de markoperativa helikopterförbanden har emellertid samövning med norrlandsförband gett bra resultat. För de sjöoperativa helikopterförbanden har utvecklingen däremot gått i negativ riktning i och med att samövning med förband inte har kunnat genomföras i erforderlig utsträckning. När det gäller förbanden (flygräddningen) har teknikerbristen och vissa materielbrister medfört att flygtidsproduktionen blivit mindre än planerat. Sammantaget har resultatmålen i allt väsentligt uppnåtts. Med utgångspunkt i beslutade beredskapssänkningar uppdrog regeringen regleringsbrev åt Försvarsmakten att minska flygtiden inom programmet med en månad per flygenhet. I delårsrapporten redovisar Försvarsmakten fortsatta problem med helikopter 10-förbanden. Problemen gäller tillgängligheten och bristen på teknisk personal. Regeringen konstaterar att krigsförbandens förmåga att klara ställda krav har sjunkit i förhållande till föregående år. Detta beror huvudsakligen på den låga flygtidstilldelningen, materielbristerna och bristen på samövning. Ett undantag från den negativa trenden utgör dock pansarvärnshelikopterförbanden, vilka har bibehållit förmågan att klara ställda krav. I sammanhanget anmäler Försvarsmakten också att den låga flygtidstilldelningen och materieltillgängligheten har medfört att förmågan hos personalen närmar sig en för flygsäkerheten kritisk nivå. I årsredovisningen anmäler myndigheten att detta förhållande har blivit föremål för särskild uppföljning inom Försvarsmakten. I delårsrapporten redovisar myndigheten att ett åtgärdsprogram har inletts för att höja tillgängligheten hos . Åtgärderna avser bl.a. en översyn av organisation, tillsynstider och dimensionering av reservmateriellagren. Försvarsmakten kan redan konstatera en viss förbättring av läget. Regeringen kommer att följa säkerhetsläget och vaka över att Försvarsmakten, bl.a. genom sin säkerhetsinspektion, vidtar sådana åtgärder att personalens säkerhet inte äventyras. Den tidigare påbörjade pilotutbildningen har fullföljts. Av ekonomiska skäl har däremot den grundläggande utbildningen av piloter fått ställas in, vilket lett till att vakanssituationen inom helikopterverksamheten kvarstår. När det gäller stöd till samhället kan följande anföras. Försvarsmaktens avtal med om sjuktransporter med helikopter har förnyats. Försvarsmakten har vidare avtal med på fem orter om helikopter i beredskap för räddning. Samverkan med civila myndigheter har utvecklats vidare. Detta gäller bl.a. samverkan med polisen i fråga om eftersökning av försvunna personer och att Försvarsmakten tillsammans med har effektiviserat den avtalade räddningsverksamheten. I sammanhanget skall insatserna i samband med brandkatastrofen i framhållas. Samverkan med de civila myndigheterna fungerade då mycket bra i enlighet med nödhelikoptersystemet. Avslutningsvis kan noteras att antalet uppdrag för bl.a. räddning och ambulanstransport med helikopter hade ökat till 680, mot förra årets 243 uppdrag. Sammanfattningsvis konstaterar regeringen att det finns problem inom helikopterförbanden. De beror bl.a. på materielbrister, brist på tekniker och piloter samt otillräcklig flygtid. Likaså påverkar utebliven samövning ett antal förbands förmåga i negativ riktning. Krigsdugligheten är för flera förband otillräcklig. Regeringen anser att de brister inom väsentliga personalkategorier som redovisats är allvarliga. Teknikerbristerna avser inte bara detta program. Regeringen behandlar teknikerfrågan samlat under program 9. Flygvapnets lednings- och underhållsförband. har Försvarsmakten i uppdrag att fortsätta de påbörjade och planerade åtgärderna för att komma till rätta med bl.a. pilotbristerna. Försvarsmakten skall redovisa uppdraget i årsredovisningen för . Trots bristerna bedömer regeringen läget inom programmet som godtagbart. Stridsfartygsförband Programmets innehåll Programmet innehåller förband med huvudsaklig uppgift att övervaka och bekämpa mål på och under havsytan. I programmet ingår bl.a. två ytstridsflottiljer med sex korvetter, sex robotbåtar och tolv patrullbåtarsamt tre minkrigsavdelningar med bl.a. sju minröjningsfartyg av typ Landsort, fyra minröjningsfartyg av typ och två minfartyg. Dessutom ingår en ubåtsflottilj med nio ubåtar, varav två i materielberedskap samt ett ubåtsräddningsfartyg. Resultatbedömning Regeringen konstaterar att stridsfartygsförbanden har slutfört utbildningen av besättningar med godkänt resultat och att förbandsutbildningen av besparingsskäl har avslutats än föregående år. Vidare har ytstridsförbanden övat mer i den egna regionen, vilket minskat antalet samövningar. Detta har medfört vissa besparingar men också minskad kompetens för främst befälet. Stridsfartygsförbanden har haft problem med att bibehålla nödvändigt antal officerare. Ubåtsjaktutbildningen har genomförts med låg ambitionsnivå. Minkrigsförbanden har prioriterat sin verksamhet mot förmåga att söka efter, lokalisera, identifiera och oskadliggöra föremål på havsbottnen. Tre minröjningsinsatser har genomförts i . Förmågan att minera har nedprioriterats. Örlogsskolorna har genomfört värnpliktsutbildning i en delvis ny organisation och har fått ta emot fler värnpliktiga än planerat. Detta tillsammans med vissa vakanser har medfört att några yrkesutbildningar har fått ställas in. har avslutat utbildningsexpeditionen med gott resultat. Vissa åtgärder har vidtagits med för att öka fartygets interoperabilitet. fartygsförband har deltagit i ett flertal PFF- övningar. Örlogsbesök har ägt rum i bl.a. Baltijsk och . Första ubåtsflottiljen har genomfört ubåtsräddningsövning med samt ett örlogsbesök i . Som ett led i att utveckla ett ubåtsräddningsavtal med , genomfördes en svensk ubåtsräddningsövning i med polska observatörer. På materielsidan kan bl.a. nämnas att modifiering av lätt torped 45 har slutförts och vapenmodifieringar på ubåt av typ genomförts. Det nya ubåtssystemet av typ har haft tekniska problem. Dessa har dock åtgärdats och ubåtssystemet har levererats till Försvarsmakten . Dessutom har minröjningsfartyg av typ levererats. Regeringen bedömer att krigsförbandens förmåga att klara ställda krav i stort har vidmakthållits. Förmågan till ubåtsjakt har minskat men är i förhållande till ställda krav godtagbar. Förmågan till minröjning och deltagande i internationella insatser har ökat och är enligt regeringens bedömning god. Program 8.Kustförsvarsförband Programmets innehåll Programmet innehåller förband med huvudsaklig uppgift att försvara s.k. infallsportar, basområden och skärgårdsområden. I programmet ingår bland annat fyra marinregementen, en rörlig kustartilleribrigadledning, sex kustförsvarsförband, sex amfibiebataljoner, tre kustartilleribataljoner och ett tungt kustrobotbatteri. Resultatbedömning Regeringen konstaterar att kustförsvarsförbanden av besparingsskäl har slutfört utbildning av förband än normalt. Värnpliktsutbildningen har genomförts med gott resultat bl.a. tack vare de värnpliktigas höga motivation.