prop · GN0354 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:54 Effektiv kontroll för att hindra spridning av kärnvapen Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll Genom Fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen har Sve- rige åtagit sig att acceptera kontroller enligt ett särskilt avtal om kontroll av kärnämnen. I denna proposition föreslås att godkänner Sve- riges tillträde till ett tilläggsprotokoll till kontrollavtalet. Svenska bestämmelser om verksamheter som avses i protokollet finns i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen) och i lagen (1998:397) om strategiska produkter. Protokollet innebär ett åtagande att ge () tillträde till platser som pekar ut för kontroll av att det inte förekommer någon odeklarerad verksamhet. Det kan alltså bli fråga om inspektion hos ett rättssubjekt som inte bedriver någon verksamhet som omfattas av kärntekniklagen. Därför föreslås en ny lag, lag om inspektioner enligt internationella avtal om förhindrande av spridning av kärnvapen. Lagen bemyndigar reger- ingen att fatta de beslut som en inspektion kan föranleda. Tillträdet nödvändiggör också vissa ändringar i kärntekniklagen. Detta gäller verksamheter med kärnämnen, verksamheter med kärnteknisk ut- rustning samt forsknings- och utvecklingsverksamheter som har anknyt- ning till kärnämneshantering. Befintliga bestämmelser behöver komplet- teras så att skall kunna uppfylla sina åtaganden om att lämna in- formation till och ge tillträde för inspektioner. Ändringarna innebär att verksamheter som avses i protokollet omfattas av anmäl- ningsplikt samt skyldighet att lämna upplysningar till tillsynsmyndighe- ten och ge den tillträde för kontroll. Sistnämnda skyldigheter föreslås också kunna bli gällande gentemot inspektörer. Lagstiftningen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1 Förslag till lag om inspektioner enligt internationella avtal om förhindrande av spridning av kärnvapen 4 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärn- teknisk verksamhet 5 3 Ärendet och dess beredning 9 4 Bakgrund 9 5 Protokollet om effektiv kontroll för att hindra spridning av kärnvapen 10 5.1 Informationsskyldighet 10 5.2 Tillträde för kontroll 12 5.3 Övriga bestämmelser i protokollet 14 6 tillträde till protokollet 15 7 Den lagtekniska lösningen 15 7.1 Den nya lagen om inspektioner 16 7.2 Ändringarna i kärntekniklagen 23 7.2.1 Kärntekniska verksamheter 25 7.2.2 Forsknings- och utvecklingsverksamheter 26 7.2.3 Kärnteknisk utrustning 29 7.3 Ikraftträdande 32 7.4 Euratoms kontroll 32 7.5 Övrigt 33 8 Konsekvenser 34 9 Författningskommentar 35 9.1 Förslaget till lag om inspektioner enligt internationella avtal om förhindrande av spridning av kärnvapen 35 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärn- teknisk verksamhet 37 Bilaga 1 Tilläggsprotokollet av till avtalet mellan , , , , , , , , , , , , , Europeiska atomenergi- gemenskapen och rörande tillämpningen av artikel III.1 och III.4 i fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen 40 Bilaga 2 Promemorians lagförslag 91 Bilaga 3 Remissinstanserna och remissvaren 95 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 101 Bilaga 5 Lagrådets yttrande 106 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 109 Rättsdatablad 110 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att 1. godkänner tilläggsprotokollet av till avtalet mellan , , , , , , , , , , , , , Europe- iska atomenergigemenskapen och rör- ande tillämpningen av artikel III.1 och III.4 i fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen, 2. antar regeringens förslag till lag om inspektioner enligt internatio- nella avtal om förhindrande av spridning av kärnvapen, 3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om inspektioner enligt internationella avtal om förhindrande av spridning av kärnvapen Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller inspektioner som avses i avtal som har in- gått med för kontroll enligt fördrag om förhindrande av spridning av kärnvapen. Bestämmelserna i denna lag gäller inspektioner som inte kan genomfö- ras med stöd av lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. 2 § Om gör anmälan om en inspek- tion som avses i 1 §, skall regeringen fatta beslut om inspektionens ge- nomförande och närmare ange vilka åtgärder som får vidtas enligt 4 §. Regeringen skall utse en myndighet som vid behov skall närvara vid in- spektionen och bistå en inspektionsgrupp. Om inspektionens omfattning föranleder det, får flera myndigheter utses. Om inspektionen kan komma att röra en enskilds rätt, skall den enskil- de ges tillfälle att yttra sig innan regeringen fattar beslut om inspektio- nens genomförande. Den enskilde behöver dock inte höras, om den tid som står till förfogande inte medger det eller om ett hörande allvarligt skulle försvåra inspektionens genomförande. 3 § En myndighet som regeringen utsett att närvara vid inspektionen får besluta i frågor som avser verkställighet av regeringens beslut. Myndig- heten skall hänskjuta frågor av särskild vikt till regeringen. En enskild har rätt att få en fråga som rör hans rätt hänskjuten till regeringen. 4 § En inspektion får innefatta 1. att en internationell inspektionsgrupp och observatörer tillsammans med representanter för en svensk myndighet ges tillträde till områden, anläggningar eller byggnader, 2. att inspektörer tillåts att ta med sig och använda mätapparatur och annan teknisk utrustning för att mäta strålning eller för att i övrigt samla in och registrera uppgifter, 3. att mätningar utförs, att prover tas och att poster av kärnämne räk- nas, 4. att sigill eller annan identifikationsmärkning eller anordningar place- ras på objekt för att påvisa intrång eller annan manipulation, 5. att dokument som har betydelse för kontrollen granskas, 6. andra tekniskt beprövade åtgärder som är godkända av Internatio- nella atomenergiorganets styrelse, 7. att prover och uppgifter förs ut ur landet för undersökning och ana- lys. En inspektion får inte innefatta tillträde till ett utrymme som utgör nå- gons bostad. 5 § Vid en inspektion får inspektörerna inte vidta åtgärder som äventy- rar säkerheten eller skyddet för människors hälsa eller för miljön. In- spektörerna får inte heller vidta åtgärder som innebär att den verksamhet som bedrivs på platsen hindras, om inte detta är nödvändigt för att uppnå syftet med inspektionen. 6 § Om det behövs för att ett beslut enligt denna lag skall kunna verk- ställas, får regeringen eller en myndighet som avses i 2 § första stycket begära biträde av polismyndigheten. En sådan begäran skall ange vilka åtgärder som behövs. skall lämna det biträde som be- hövs. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:3) om kärnteknisk verk- samhet dels att 2, 17 och 25 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 7 a 7 d §§, och närmast före 7 a § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § I denna lag avses med 1. kärnteknisk anläggning: a. anläggning för utvinning av kärnenergi (kärnkraftsreaktor), b. annan anläggning i vilken en självunderhållande kärnreaktion kan ske, såsom forskningsreaktor, c. anläggning för utvinning, framställning, hantering, bearbetning, för- som avses bli bestående (slutförvaring) eller annan förvaring (lagring) av kärnämne, och d. anläggning för hantering, bearbetning, lagring eller slutförvaring av kärnavfall, 2. kärnämne: a. uran, plutonium eller annat ämne som används eller kan användas för utvinning av kärnenergi (kärnbränsle) eller förening i vilken sådant ämne ingår, b. torium eller annat ämne som är ägnat att omvandlas till kärnbränsle eller förening i vilken sådant ämne ingår, och c. använt kärnbränsle som inte har placerats i slutförvar, 3. kärnavfall: a. använt kärnbränsle som har placerats i slutförvar, b. radioaktivt ämne som har bildats i en kärnteknisk anläggning och som inte har framställts eller tagits ur anläggningen för att användas i un- dervisnings- eller forskningssyfte eller för medicinska, jordbrukstekniska eller kommersiella ändamål, c. material eller annat som har tillhört en kärnteknisk anläggning och blivit radioaktivt förorenat samt inte längre skall användas i en sådan an- läggning, och d. radioaktiva delar av en kärnteknisk anläggning som avvecklas. 4. kärnteknisk utrustning: a. utrustning eller material som särskilt har konstruerats eller ställts i ordning för bearbetning, användning eller framställning av kärnämne, och b. utrustning eller material som kan användas för framställning av kärnladdningar. Den som bedriver en forsknings- eller utvecklingsverksamhet som rör processer eller system i fråga om kärntekniska anläggningar, kärnämnen eller kärnavfall, är skyldig att anmäla detta till den myndighet som regeringen be- stämmer. Första stycket gäller inte teore- tisk eller grundläggande forskning. Det gäller inte heller forskning och utveckling som rör 1. industriell användning av ra- dioisotoper, 2. tillämpningar inom medicin, hydrologi eller lantbruk, 3. hälso- och miljöeffekter, 4. förbättrat underhåll. Den som tillverkar, monterar eller på annat sätt framställer kärntek- nisk utrustning är skyldig att an- mäla detta till den myndighet som regeringen bestämmer. Den som till för in eller från för ut kärnteknisk ut- rustning är skyldig att anmäla detta till den myndighet som rege- ringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten i 7 a 7 c §§. 17 § En tillståndshavare skall på begä- ran av tillsynsmyndigheten 1. lämna myndigheten de upp- lysningar och tillhandahålla de handlingar som behövs för tillsy- nen, och 2. ge myndigheten tillträde till anläggning eller plats där kärntek- nisk verksamhet bedrivs för under- sökningar och provtagningar, i den omfattning som behövs för tillsy- nen. Den som bedriver eller har till- stånd att bedriva en kärnteknisk verksamhet, den som är anmäl- ningsskyldig enligt 7 a 7 c §§ och den som tar befattning med utrust- ning som omfattas av anmälnings- skyldighet enligt 7 c §, skall på be- gäran av tillsynsmyndigheten 1. lämna myndigheten de upp- lysningar och tillhandahålla de handlingar som behövs för tillsy- nen, och 2. ge myndigheten tillträde till anläggning eller plats, där han be- driver verksamhet, för undersök- ningar och provtagningar, i den omfattning som behövs för tillsy- nen. En tillståndshavares skyldigheter enligt första stycket gäller i den utsträckning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer även gentemot den som utsetts som övervakare av att de förpliktelser uppfylls som följer av överenskommelser i syfte att förhindra spridning av kärnvapen. En skyldighet enligt första stycket gäller i den utsträckning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer även gentemot den som utsetts som övervakare av att de förpliktelser uppfylls som följer av överenskommelser i syfte att förhindra spridning av kärnva- pen. skall lämna det biträde som behövs för tillsynen. 25 § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bedriver kärnteknisk verksam- het utan tillstånd enligt 5 § eller 5 a § andra stycket eller bryter mot 6 §, eller 2. åsidosätter villkor eller före- skrifter som meddelats med stöd av denna lag. Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bedriver kärnteknisk verksam- het utan tillstånd enligt 5 § eller 5 a § andra stycket eller bryter mot 6 §, 2. åsidosätter sin anmälnings- skyldighet enligt 7 a 7 c §§, eller 3. åsidosätter villkor eller före- skrifter som meddelats med stöd av denna lag. Den som i övrigt med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot 10 § döms till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 3 Ärendet och dess beredning Ett protokoll undertecknades av de tretton kärnvapen- fria staterna i Europeiska unionen, Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) och (). Syftet med protokollet är att göra system för kontroll av kärnämnen effektivt och mer ändamålsenligt och att därigenom stärka de åtgärder som vidtas för att hindra spridning av kärnvapen. Protokollet återges i bilaga 1. Det är ett tillägg till ett tidigare träffat avtal om kontroll där är avtals- part. bör tillträda protokollet så snart det är möjligt. Inom utarbetades en promemoria, Effektiv kontroll av kärnämnen (Ds 1999:52), med lagförslag som bedömdes nödvändiga för tillträdet av protokollet. Promemorians lagförslag återges i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna finns och en sammanfattning av remissvaren finns i bilaga 3. Remissva- ren finns tillgängliga i (dnr M1999/3851/R). Promemorian lades till grund för ett lagförslag som remitterades till Lagrådet. Lagrådsremissens lagförslag återges i bilaga 4. Lagrådets yttrande återges i bilaga 5. Med anledning av yttrandet har lagförslagen i denna proposition justerats i några avseenden jämfört med lagrådsremissens förslag. Därmed har Lagrådets synpunkter tillgodosetts. Lagrådets yttrande behandlas mer utförligt i avsnitt 7.1. Därutöver har gjorts vissa redaktionella ändringar i lagtexten. 4 Bakgrund Ansträngningarna att hindra spridningen av kärnvapen tog ett viktigt steg framåt när Fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen öppna- des för undertecknande 1968 (Fördrag i , och Washing- ton om förhindrande av spridning av kärnvapen, , SÖ 1970:12). Fördraget, som trädde i kraft , har numera en i det när- maste universell anslutning. De mest betydande undantagen är de tre s.k. tröskelstaterna . Enligt fördraget har kärnvapenstaterna åtagit sig att inte överföra kärn- vapen eller andra kärnladdningar till någon och att inte på något sätt bi- träda, uppmuntra eller förmå kärnvapenfria stater att tillverka eller på an- nat sätt förvärva kärnvapen. De kärnvapenfria staterna har å sin sida åta- git sig att inte förvärva kärnvapen eller andra kärnladdningar. Artikel III i fördraget innebär att varje kärnvapenfri stat skall acceptera kontroll av kärnämnen i den utsträckning som anges i ett särskilt avtal om kontroll av kärnämnen (kontrollavtal) mellan staten och . skall säkerställa att staten efterlever sina åtaganden enligt fördraget. Enligt det kontrollavtal som träffades 1973 mellan de kärnvapenfria staterna i Europeiska unionen, Euratom och är det som utövar kontrollen. är bundet av kontrollavtalet. Upptäckten av hemliga kärnvapenprogram 1992 visade att det fanns brister i möjligheter att kontrollera kärntekniska verksam- heter. Det internationella samfundet uppdrog därför åt att undersö- ka hur kontrollmöjligheterna skulle kunna göras bättre. tog fram en modell för ett tilläggsprotokoll till kontrollavtalen. De stater som har kontrollavtal med har möjlighet att komplettera kontrollavtalet med ett särskilt tilläggsprotokoll enligt modellen. Ett sådant tilläggsprotokoll, fortsättningsvis kallat protokollet, under- tecknades av EU:s tretton kärnvapenfria stater, Euratom och . Särskilda tilläggsprotokoll undertecknades också var för sig av kärnvapenstaterna och samt tillsammans med Euratom och . 5 Protokollet om effektiv kontroll för att hindra spridning av kärnvapen Protokollet har undertecknats av , , , , , , , , , , , , , Euratom och . Det är ett tillägg till ett avtal om kontroll av kärnämnen och avser tillämpningen av artiklarna III.1 och III.4 i fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen (fördraget). Av protokollets ingress framgår att avtalet kommit till i syfte att stärka åtgärderna för att förhindra spridning av kärnvapen. Detta skall ske ge- nom att stärka effektiviteten och förbättra ändamålsenligheten i system för kontroll av kärnämnen. Den kontroll som åsyftas skall, enligt ingressen, inte få hämma det in- ternationella samarbetet om kärnteknikens fredliga användning. I ingres- sen erinras också om att de enskildas rättigheter måste respekteras samt att försiktighetsåtgärder måste vidtas för att skydda kommersiella, teknis- ka och industriella hemligheter och annan konfidentiell information. Protokollet kompletterar kontrollavtalet. Enligt protokollet skall kon- trollavtalet vara tillämpligt i den utsträckning som det inte strider mot be- stämmelserna i protokollet. Protokollets bestämmelser har alltså före- träde framför kontrollavtalets. 5.1 Informationsskyldighet Enligt protokollet är staterna och Euratom skyldiga att förse med viss information. Skyldigheten specificeras i artikel 2. Protokollet innebär en ökad informationsskyldighet jämfört med kontrollavtalet. Ansvarsfördelningen mellan Euratom och de enskilda staterna har fastställts av efter förhandlingar mellan EU:s medlemsstater och kommissionen. Den enskilda staten har skyldighet att till lämna en deklaration som innehåller de uppgifter som närmare anges i artikel 2. Forsknings- och utvecklingsverksamheter: Informationsskyldigheten gäller uppgifter om forsknings- och utvecklingsverksamheter (artikel 2 a i). Staten skall lämna en allmän redogörelse för var det bedrivs forsk- nings- och utvecklingsverksamhet som är relaterad till kärnbränslecykeln men som inte innefattar kärnämnen. Detta gäller verksamheter som är fi- nansierade eller står under statens tillsyn. Detta gäller också verksamhe- ter som bedrivs med särskilt tillstånd av staten eller för statens räkning. En informationsskyldighet gäller även forsknings- och utvecklings- verksamheter som inte finansieras eller bedrivs på uppdrag av staten eller med tillstånd av staten eller för dess räkning (artikel 2 b i). Staten har skyldighet att göra varje rimlig ansträngning för att förse med uppgifter om sådana verksamheter som inte innefattar kärnämnen men som rör kärnbränslecykeln. Detta gäller verksamheter som är speciellt in- riktade på anrikning, upparbetning av kärnbränsle eller bearbetning av mellan- eller högaktivt plutoniumhaltigt avfall, höganrikat uran eller uran-233. Om begär det, finns också skyldighet att lämna informa- tion om en verksamhet som pekar ut och som enligt skulle kunna vara funktionsmässigt förknippad med en verksamhet som rör kärnbränslecykeln (artikel 2 b ii). Verksamheter där kärnämnen används: Informationsskyldigheten gäl- ler uppgifter om driftverksamhet där kärnämnen används och som har betydelse för kontrollen av kärnämnen (artikel 2 a ii). Detta gäller an- läggningar där kärnämnen normalt används och verksamheter utanför så- dana anläggningar. skall göra en förteckning över vilka uppgifter som behövs för att stärka effektiviteten och öka ändamålsenligheten i kontrollen. När förteckningen har godkänts av staten, skall staten förse med de uppgifter som omfattas av förteckningen. Byggnader där verksamhet med kärnämnen bedrivs: Till skall lämnas en beskrivning av varje byggnad som finns på de områden där verksamheter med kärnämnen bedrivs (artikel 2 a iii). Information skall lämnas om byggnadernas användning och innehåll. Kartor över de berör- da områdena skall också lämnas. Denna skyldighet gäller både den en- skilda staten och Euratom. Tillverkning av kärnteknisk utrustning m.m: Informationsskyldigheten gäller uppgifter om verksamheter där kärnteknisk utrustning eller icke- nukleärt material tillverkas (artikel 2 a iv). De verksamheter som avses framgår av förteckningen i bilaga I till protokollet. För varje plats där en sådan verksamhet bedrivs skall uppgifter lämnas om verksamhetens om- fattning. Förvaring och vidarebehandling av kärnämnen: Informationsskyldig- heten gäller uppgifter om var man förvarar eller vidarebehandlar mellan- eller högaktivt plutoniumhaltigt avfall, höganrikat uran eller uran-233 där kontroll upphört enligt kontrollavtalet (artikel 2 a viii). Denna skyldighet gäller både den enskilda staten och Euratom. Export och import av kärnteknisk utrustning m.m: Informationsskyl- digheten gäller uppgifter om utrustning och material som förtecknats i bilaga II till protokollet, dvs. uppgifter om kärnreaktorer och tillbehör, om material för sådana reaktorer, om upparbetningsanläggningar och ut- rustning för sådana anläggningar samt om anläggningar och utrustning för tillverkning av bränsleelement, separation av isotoper av uran, om- vandling av uran och framställning av tungt vatten m.m. (artikel 2 a ix). Uppgifter om de nämnda utrustningarna och materialen skall lämnas i samband med faktisk eller planerad export. I sådana fall skall uppgifter lämnas om utrustningens eller materialets beteckning och mängd, avsedd användningsplats i mottagarstaten samt faktiskt eller planerat utförselda- tum. Vid import till gäller en skyldighet att bekräfta motsvarande uppgifter som lämnats av den exporterande staten. Översiktsplaner: Informationsskyldigheten gäller också av myndighe- ter godkända översiktsplaner rörande kärnbränslecykelns utveckling för närmast följande tioårsperiod, inklusive forsknings- och utvecklingsverk- samhet (artikel 2 a x). Urangruvor och anrikningsanläggningar: Euratom har skyldighet att förse med vissa uppgifter om urangruvor och anrikningsanlägg- ningar för uran och torium i de olika staterna samt uppgifter om den samlade årsproduktionen (artikel 2 a v). Råmaterial till kärnämnen: Euratom har skyldighet att förse med vissa uppgifter om sådant råmaterial till kärnämnen som inte uppnått den sammansättning och renhet som krävs för bränsletillverkning eller isotopanrikning (artikel 2 a vi). Det handlar om att redovisa mängder, sammansättning och användningsområden i de enskilda staterna samt ex- port till och import från Euratom-området. Informationsskyldigheten omfattar även material som avses för en icke-nukleär användning, så länge materialet inte föreligger i sin icke-nukleära slutanvändningsform. Kärnämnen: Euratom har skyldighet att förse med uppgifter om mängder, användningsområden och förvaringsplatser för kärnämnen som enligt vissa bestämmelser i kontrollavtalet är undantagna från kontroll (artikel 2 a vii). Detta omfattar även material som ännu inte föreligger i icke-nukleär slutanvändningsform. Tid för redovisning: Bestämmelser om tidsfrister för lämnande av in- formationen till finns i artikel 3. 5.2 Tillträde för kontroll Protokollet utökar möjligheter att verifiera att den information som lämnas av staterna och Euratom är riktig. får inte försöka ve- rifiera uppgifterna på ett mekaniskt eller systematiskt sätt, men skall ha rätt till tillträde till platser enligt vad som anges i artiklarna 4 10. Tillträde till anläggningar där verksamhet bedrivs: Varje stat skall ge tillträde till alla platser inom ett område (artikel 5 a i). Ett område är den yta som i anläggningsbeskrivningen för en anläggning anges av Euratom eller staten enligt det nuvarande kontrollavtalet. Enligt kontroll- avtalet är rätt till tillträde begränsad till de platser som överens- kommits i en anläggningsspecifik bilaga till det avtal som rör kontrollen av respektive anläggning. Protokollet innebär att tillträdesrätten utökas till att gälla hela anläggningen. Rätt till tillträde gäller om bedömer att det är nödvändigt för att förvissa sig om att det inte finns något odeklarerat kärnämne eller någon odeklarerad verksamhet (artikel 4 a i). Tillträde till platser där kärnämnen m.m. finns: skall också ges tillträde till alla platser som avses i artikel 2 a v-viii, dvs. urangruvor och anrikningsanläggningar, platser där råmaterial till kärnämnen finns, plat- ser där kärnämnen förvaras och platser där man förvarar eller vidarebe- handlar mellan- eller högaktivt plutoniumhaltigt avfall, höganrikat uran eller uran-233 (artikel 5 a ii). Protokollet ger tillträdesrätt till platser där kärnämnen finns men som enligt kontrollavtalet är undantagna från kon- troll.