prop · GN0360 · 2000-01-01 00:00:00 — I den ständiga syssel- sättningskommittén sker trepartsdiskussioner om sysselsättningen mellan företrädare för arbetsmarknadens parter på nationell nivå, rådet och kommissionen. Den ökade europeiska integrationen och införlivandet av nya aspekter i gemenskapsrätten, särskilt sysselsättningen, har vidgat förhandlingsutrymmet för arbetsmarknadens parter. Mot bakgrund av detta har det funnits ett behov av att reformera den ständiga sysselsätt- ningskommittén. presenterade kommissionen meddelandet "Anpassa och främja den sociala dialogen på gemenskapsnivå", (KOM (1998) 322 slutlig). Kommissionen uttryckte i detta meddelande att den sociala dialogen behöver bli öppnare, starkare, modernare och mer flexibel. Vidare ansågs att den måste göras bättre känd och mer representativ för hela arbetsmarknaden. I meddelandet föreslogs också ett rådsbeslut om ändring av rådets beslut 70/532/EEG om inrättande av den ständiga sysselsätt- ningskommittén. Detta resulterade sedermera i rådets beslut /207/EG av om att reformera den ständiga kommittén för sysselsättning och om att upphäva beslut 70/532/EEG. De nationella arbetsmarknadsparternas roll och deltagande i kommitténs arbete, vilket har lyfts fram av , har beaktats i beslutet. 12.2 Arbetsmarknadsfrågor 12.2.1 Projekt för innovativa insatser på medlemsstaternas arbetsmarknader På initiativ av inrättades vid budgetförfarandet en ny budgetrubrik, kallad B5-500 Projekt för innovativa insatser på medlemsstaternas arbetsmarknader . Målet är att främja förberedande insatser för det tidigarelagda genomförandet av bestämmelserna om sysselsättning i Amsterdamfördraget. presenterade arbetsmarknadsministrarna i , och två pilotprojekt som är inriktade på ungdomar, där långtidsarbetslösa särskilt prioriteras. Projekten som går under benämningen Breaking Barriers och Supporting startade /99 och skall avslutas respektive . Det ena projektet, Breaking Barriers , syftar till att få tillstånd ett utbyte av arbetslösa praktikanter mellan de tre länderna. Praktikperioden föregås av en utbildning i landets språk, kultur och arbetsförhållanden. Det andra projektet, Supporting , är inriktat på arbetslösas möjligheter att bli företagare. Systemen för nyföretagande i de olika länderna kommer att jämföras och jämförelsen att leda fram till en modell för bästa praxis. De arbetslösa som startat eget och ingår i projektet kommer beredas möjlighet att besöka sina motsvarigheter i de övriga länderna. För det svenska genomförandet av Breaking Barriers svarar fr.o.m. Internationella programkontoret för utbildningsområdet (se 23.3) och för genomförandet av Supporting svarar . 12.3 Arbetsmiljö och arbetslivsfrågor 12.3.1 Ändring av arbetsmiljödirektivet om cancerframkallande ämnen Ett första direktiv om ändring av direktivet 90/394/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering av carcinogener i arbetet antogs av rådet 1997. I samband med antagandet av detta uppmanade rådet kommissionen att se över och komma med förslag till ytterligare ändringar av direktivet 90/394/EEG vad avsåg mutagena ämnen, trädamm och motsvarande ämnen. Ett förslag till ett andra ändrings- direktiv lämnades av kommissionen . Rådet antog slutligt ett direktiv om en andra ändring av direktivet om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet (1999/38/EG). Genom ändringen omfattar direktivet även mutagena ämnen samt trädamm från hårda träslag. Även bestämmelserna om vinylklorid har förts in i direktivet. Därigenom har rådets direktiv /610/EEG kunnat upphävas. 12.3.2 Nytt direktiv om arbete i explosiva miljöer antog och rådet, efter förlikning, ett direktiv om minimikrav för förbättring av säkerhet och hälsa för arbetstagare som kan utsättas för fara orsakad av explosiv atmosfär. Direktivet avser arbetsplatser där det kan uppstå en explosionsfarlig blandning av luft och gas, ånga, dimma eller damm. Direktivet är ett särdirektiv enligt artikel 16.1 i rådets direktiv /391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet. 12.3.3 Direktivförslag om minimikrav för säkerhet och hälsa när arbetstagare utsätts för risker till följd av fysikaliska agens Det ursprungliga förslaget till direktiv som omfattade buller, optisk och elektromagnetisk strålning samt vibrationer lades fram av kommissionen 1993. Efter omarbetning skall direktivet enbart innehålla minimikrav på åtgärder för att minska riskerna till följd av vibrationer från handhållna verktyg och maskiner samt från fordon och annan utrustning, som används i arbetet. Förslaget har behandlats i rådsarbetsgruppen för arbetsmarknads- och socialpolitiska frågor vid ett flertal tillfällen och det återstår fortfarande många frågor att diskutera. Den svenska inställningen är positiv till att det som ett första steg tas fram ett direktiv om enbart vibrationer. ställer sig i stort sett positivt till det framlagda förslaget i dess nuvarande utformning. 12.3.4 Ändring av arbetsutrustningsdirektivet Syftet med förslag 89/655/EEG till en andra ändring av direktivet 92/57/EG är att ställa upp särskilda minimikrav på skyddsåtgärder för arbetstagare som använder arbetsutrustning som möjliggör tillträde till och vistelse på arbetsplatser som befinner sig över mark- eller golvplan. Kommissionens förslag till ändringsdirektiv lades fram och förslaget har behandlats i rådsarbetsgruppen för arbetsmarknads- och socialpolitiska frågor . är positivt till förslaget och därmed till en harmonisering inom detta, ur säkerhetssynpunkt, viktiga område. 12.3.5 Arbetstid Kommissionen lade fram fyra förslag till direktiv vad avser arbetstidsreglering för de sektorer och verksamheter som varit undantagna (transportsektorerna och läkare under utbildning) från tillämpningsområdet för direktiv /104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden. Tre av förslagen (förslaget om ändring av arbetstidsdirektivet samt de två förslagen som avser sjöfarten) har behandlats i rådsarbetsgruppen för arbetsmarknads- och socialpolitiska frågor. Ett förslag till direktiv om arbetstid inom vägtransportsektorn för anställda förare och förare som är egenföretagare har behandlats i transportarbetsgruppen (se vidare om arbetet med detta förslag under kapitel 13 Transporter). Förslaget till ändring av arbetstidsdirektivet syftar till att införa minimiregler om arbetstid och vilotid för arbetstagare inom transportsektorerna och för läkare under utbildning. För s.k. icke-mobila arbetstagare skall direktivet gälla i sin helhet men för mobila arbetstagare skall endast vissa bestämmelser vara tillämpliga. De övriga förslagen avser specialbestämmelser för mobila arbetstagare i vägtransportsektorn och sjöfarten (sektorsdirektiv). Ytterligare förslag om sektorsdirektiv planeras av kommissionen. Dessa redovisas i kommissionens meddelande som åtföljer förslagen. Efter en politisk överenskommelse vid rådsmötet antog rådet sin gemensamma ståndpunkt beträffande två av de tre direktiv som hade behandlats i rådsarbetsgruppen. Det gäller förslaget om ändring i arbetstidsdirektivet och förslag till ett direktiv om kontroll av arbetstid i europeiska hamnar. Det tredje direktivet, direktiv /63/EG om genomförande av det avtal om arbetstidens organisation för sjömän som ingåtts av () och in Union (FST) antogs av rådet . har ställt sig bakom det sätt på vilket de undantagna sektorerna och verksamheten skall omfattas av en arbetstidsreglering på EU-nivå. har vidare ställt sig bakom de gemensamma ståndpunkter som antagits . I den gemensamma ståndpunkten när det gäller det s.k. horisontella direktivet (93/104/EG) föreslås att detta direktiv även skall omfatta samtliga transportsektorer utom sjöfarten, som omfattas av det nämnda . Även vissa bestämmelser om fisket föreslås ingå i det horisontella direktivet. 12.3.6 Rådets och medlemsstaternas resolution om informationssamhällets sysselsättningsdimension och sociala dimension antogs en resolution om informationssamhällets sysselsättningsdimension och sociala dimension. I resolutionen uppmanas medlemsstaterna att maximera syssel- sättningspotentialen i informationssamhället såvitt gäller lärande och forskning, arbete, offentliga tjänster samt hållbar utveckling i informationssamhället. Vidare uppmanas medlemsstaterna att bekräfta och ytterligare stärka den sociala sammanhållningen i informations- samhället när det bl.a. gäller långtidsarbetslösa, äldre och andra särskilt utsatta grupper, för att stärka jämställdheten samt ekonomin särskilt för små och medelstora företag. Resolutionen innehåller dessutom en uppmaning till kommissionen att dels gynna den sociala och arbetsmarknadspolitiska dimensionen av IT- samhället, dels öka tillgängligheten till och öppenheten i diverse IT- relaterade tjänster, dels stödja nyskapande och förnyelse inom det femte ramprogrammet för forskning och utveckling, dels i samarbete med högnivågruppen och parterna på europeisk nivå ta fram en rapport om strategier för att skapa sysselsättning i informationssamhället inför Europeiska rådets möte i . Vi är positiva till en resolution i denna fråga och till att IT:s betydelse för sysselsättning och arbetsvillkor m.m. lyfts fram. Utvecklingen av IT- samhället måste vara balanserad. Främjandet av nya arbetssätt och ny arbetsorganisation bör balanseras mot behovet av skydd för såväl hälsa och säkerhet som sysselsättning och socialt skydd som potentialen för ökad tillväxt tas till vara på ett effektivt sätt. Samtliga aspekter bör så långt möjligt beaktas. 12.4 Arbetsrätt 12.4.1 Arbetstagarinflytande i inledde kommissionen ett arbete som syftar till att genomföra de vilande förslagen om olika europeiska associationsformer. Kommissionen tillsatte därför, en expertgrupp som fick i uppdrag att lämna förslag om arbetstagarinflytande som kan leda till att den mångåriga blockeringen av förslagen till europeiska associationsformer (framför allt de s.k. Europabolagen, se avsnitt 7) kan hävas. Gruppen lämnade sin rapport . Davignonrapporten, som den kommit att kallas, diskuterades vid ett par ministermöten . Därefter presenterade det luxemburgska ordförandeskapet ett förslag till ändring av kommissionens ursprungliga förslag om ett direktiv om arbetstagarinflytande i . Detta förslag bygger i stor utsträckning på det gällande direktivet om europeiska företagsråd (94/45/EG). Frågan har behandlats vid ett flertal rådsmöten , 1998 och 1999 och det finska ordförandeskapet har lagt ner stor möda på att försöka lösa frågan. Enighet har dock inte kunnat uppnås. anser att det är angeläget att frågan om arbetstagarinflytande i löses . 12.4.2 Nytt direktiv om ramavtal om visstidsarbete antog rådet direktiv /70/EG om ramavtal om visstids- arbete som ingåtts av arbetsmarknadens parter på gemenskapsnivå, UNICE, CEEP och EFS. Direktivet tillkom med stöd av artikel 139 i Unionsfördraget, som innebär att avtal som ingås mellan parterna på gemenskapsnivå, på gemensam begäran av dessa, skall genomföras genom ett beslut av rådet efter förslag från kommissionen. Direktivet behandlar anställningsvillkor för visstidsanställda. Genom direktivet fastställs allmänna principer och minimikrav för visstidsarbete, däribland principen om icke-diskriminering och likabehandling av visstidsanställda. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv eller senast försäkra sig om att arbetsmarknadens parter genom avtal har vidtagit alla nödvändiga åtgärder. 12.4.3 Åtgärder för att bekämpa diskriminering presenterade kommissionen ett paket av åtgärder för att bekämpa diskriminering. Paketet består av två direktivförslag, ett åtgärdsprogram samt ett meddelande. Ett av direktiven (det s.k. horisontella direktivet) syftar till att förhindra diskriminering i arbetslivet på grund av ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Det andra direktivet (det s.k. etniska direktivet) syftar till att förhindra diskriminering på grund av ras och etniskt ursprung inom även andra områden som t.ex. utbildning. Åtgärdsprogrammet syftar till att komplettera direktiven genom att stödja och komplettera medlemsstaternas arbete med att bekämpa diskriminering. inleddes arbetet med diskriminieringspaketet i rådsarbetsgruppen för arbetsmarknads- och socialpolitiska frågor. ställer sig positivt till förslagen och verkar för att de genomförs. 12.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 12.5.1 Tydligare mål för jämställdhetssamarbetet Genom Amsterdamfördraget har jämställdhetsfrågorna fått en väsentligt starkare ställning i EG-samarbetet. Jämställdhet mellan kvinnor och män ingår nu i EG-fördraget som ett av de grundläggande målen, något som i hög grad bidragit till. Det har även skrivits in i fördraget att ett jämställdhetsperspektiv skall beaktas och främjas i gemenskapens alla aktiviteter (s.k. mainstreaming). Lönediskrimineringsförbudet i artikel 141 i EG-fördraget har skärpts och omfattar nu också lönediskriminering vid likvärdigt arbete. Vidare har den tidigare fördragstexten byggts ut så att det uttryckligen anges att EG skall fatta beslut för att öka jämställdheten på arbetsmarknaden och säkra att likalöneprincipen iakttas. Det klargörs även att det är tillåtet att använda s.k. positiv särbehandling av det underrepresenterade könet i syfte att åstadkomma jämställdhet i praktiken på arbetsmarknaden. Att den sistnämnda frågan, i vilken särskilt engagerat sig, nu fördragsfästs, innebär att det framöver blir tillåtet för medlemsstaterna att använda positiv särbehandling om de så önskar. skall ta ställning i ett mål som gäller mot läns landsting. Arbetsdom- stolen har ställt frågan huruvida ersättning för obekväm arbetstid och värdet av arbetstidsförkortning skall beaktas vid en lönejämförelse mellan en manlig och en kvinnlig arbetstagare som utför likvärdigt arbete i den mening som avses i artikel 119 i EG-fördraget. Generaladvokaten avgav sitt yttrande . Det tyska ordförandeskapet inbjöd till ett tvådagars informellt ministermöte i för jämställdhetsministrarna. Två teman togs upp New Strategies for Equal Opportunities the och Methods to Combat Violence against Women . I ordförandeskapets slutsatser som ministrarna ställde sig bakom framhålls behovet av att utveckla strategier för att förverkliga målen i Amsterdam- fördraget främst inom följande områden: kvinnor i beslutsfattande kvinnor inom högre utbildning och forskning kvinnor på arbetsmarknaden förena förvärvsarbete och föräldraskap uppmuntra män att ta större ansvar för hem och barn motverka våld mot kvinnor. Det finska ordförandeskapet anordnade en ministerkonferens i om jämställdhet mellan kvinnor och män i sysselsättningspolitiken. Bland annat belystes frågor om integrering av ett jämställdhetsperspektiv i arbetsmarknadspolitiken, den segregerade arbetsmarknaden, kvinnors företagande och skatte-, bidrags- och socialförsäkringssystemens betydelse för kvinnors förvärvsarbete. inbjöd statsminister och jämställd- hetsminister medlemsstater och kandidatländer samt och till en två dagars ministerkonferens i . Konferensen planerades i samråd med ordförandeskapet och var delvis en uppföljning av ministerkonferensen i . behandlades frågan om lika lön och ekonomiskt oberoende en grund för jämställdhet mellan kvinnor och män. ägnades åt aktuella jämställdhetsfrågor i kandidatländerna. Syftet var att klarlägga problemen inom området och belysa de lösningar som finns i de deltagande länderna. 12.5.2 EU-samarbete tog initiativ till en kampanj för nolltolerans av våld mot kvinnor i EU:s medlemsstater. Kampanjen som lanserades av kommissionen skall pågå . En avslutande konferens anordnas i . 12.5.3 Uppföljning av i gör en uppföljning av i . Uppföljningen har bestått i allmänna diskussioner om åtgärder som medlemsstaterna vidtagit för att genomföra de beslut som fattades i . Under ordförandeskap enades rådet om att ett system med indikatorer och konkreta mål borde införas för uppföljningsarbetet. Det finska ordförandeskapet påbörjade arbetet och utvecklade indikatorer för benchmarking inom området kvinnor i beslutsprocessen . Vid rådets uppföljning av Pekingplanen presenterade ordförandeskapet en rapport med indikatorer och benchmarking inom området kvinnor i beslutsprocessen. Rådet antog rapporten och välkomnade förslaget att de kommande ordförandeskapen skulle utveckla indikatorer för benchmarking inom området kvinnor och ekonomi; i synnerhet att förena förvärvsarbete och föräldraskap . 12.5.4 EU:s handlingsprogram för jämställdhet Det handlingsprogram för lika möjligheter för kvinnor och män (1996 2000) som beslutades om håller nu på att avslutas. Programmet syftar främst till erfarenhetsutbyte, spridande av goda exempel i jämställdhetsarbetet och stöd till projekt. Prioriterade områden är bl.a. jämställdhet på arbetsmarknaden och i ekonomin, könsfördelningen i beslutande församlingar, förenande av yrkes- och familjeliv samt metoder och modeller för att genomsyra alla politikområden med ett jämställdhetsperspektiv. En styrkommitté följer tillämpningen av handlingsprogrammet. I denna ingår representanter från medlems- och EES-ländernas regeringar, och kommissionen är ordförande. Kommittén har bl.a. till uppgift att fatta beslut om vilka samarbetsprojekt mellan medlemsstaterna som skall beviljas medel med anledning av programmet. Ett antal projekt varav tre svenska har beviljats stöd . Flera myndigheter och organisationer har också samverkat i partnerskap med projekt i andra länder. presenterade kommissionen en delrapport över halva programtiden och rådet antog slutsatser om behovet av ett femte jämställd- hetsprogram. 12.6 Social trygghet 12.6.1 Samordning av social trygghet för migrerande arbetstagare För att underlätta den fria rörligheten för personer har EG-regler för samordning av medlemsstaternas sociala trygghetssystem, i huvudsak förordning (EEG) nr 1408/71 om samordning av medlemsstaternas system för social trygghet. Det innebär i stort att en arbetstagare med familj har rätt att ta med sig de sociala förmåner, som intjänats i en medlemsstat i de fall vederbörande flyttar till en annan medlemsstat samt rätt till sociala förmåner i värdlandet. lade kommissionen fram ett förslag om utvidgning av förordningens personkrets till att omfatta alla försäkrade (EGT C 46, 20.2.1992, s. 1). Förslaget har varit föremål för flera överläggningar i rådets arbetsgrupp för sociala frågor, och den ursprungliga dossiern har delats upp i tre delar. antog rådet en utvidgning av förordningen till att omfatta offentliganställda i särskilda system (EGT L 209, 25.6.1998, s. 1), och antog rådet en utvidgning av förordningen till att omfatta studerande (38, s. 1). Den återstående delen av förslaget, som berör övriga försäkrade, kvarstår att behandlas i rådets arbetsgrupp för sociala frågor. Kommissionen lade 1998 fram ett förslag om utvidgning av förordningen till att gälla medborgare i tredje land (EGT C 6, 10.1.1998, s. 15). Förslaget syftar till att utsträcka gemenskapens samordning av systemen för social trygghet för anställda och egenföretagare som är försäkrade i en medlemsstat utan att vara medborgare i någon av gemenskapens medlemsstater. Förslaget diskuteras i rådets arbetsgrupp för sociala frågor. beslutade rådet om tekniska förändringar i förordningen, föranledda av ändringar i medlemsstaternas nationella lagstiftningar om social trygghet. Förändringarna består också i att bestämmelserna om barnpension flyttas till kapitlet om ålderdom och dödsfall i förordningen (EGT L 164, 30.6.99, s. 1). Kommissionen lade ett förslag som innehåller en ny version av förordning 1408/71 (EGT C 38, , s. 10). Avsikten med förslaget är att samordningsreglerna skall moderniseras och förenklas. Arbetet med detta förslag inleddes i slutet av det tyska ordförandeskapet och pågår alltjämt i rådets arbetsgrupp för sociala frågor. har ännu inte yttrat sig i ärendet. 12.6.2 Förstärkt samarbete för att modernisera social trygghet Kommissionen presenterade ett meddelande om en gemensam strategi för att modernisera social trygghet (KOM (1999) 347 slutlig). Meddelandet debatterades vid social- och arbetsmarknadsministerrådet . Med utgångspunkt i kommissionens meddelande och den debatt som fördes vid ministerrådet , utarbetade det finska ordförandeskapet ett förslag till rådsslutsatser om ett förstärkt samarbete mellan medlemsstaterna för att modernisera social trygghet. Samråd med ägde rum inför rådsmötet . Rådet antog slutsatser som syftar till att förstärka det redan existerande samarbetet mellan medlemsstaterna genom att skapa ett mer strukturerat och regelbundet utbyte av information och erfarenheter när det gäller social trygghet. betonas att organisering och finansiering av social trygghet är ett nationellt ansvar. En högnivågrupp bildades under rådet för att driva arbetet. Samarbetet skall koncentreras kring fyra gemensamma mål: att göra det lönsamt att arbeta och att arbete skall ge en säker inkomst att göra pensionerna säkra och pensionssystemen hållbara att främja social integration att garantera en hållbar hälso- och sjukvård av hög kvalitet. 12.6.3 Meddelande om kompletterande pensionsskydd årsbok om EU (avsnitt 12.6.2) angavs att rådet antog ett direktiv om skydd av kompletterande pensionsrättigheter för anställda och egenföretagare som flyttar inom Europeiska gemenskapen. Kommissionen har publicerat meddelandet Att skapa en inre marknad för kompletterande pensionsskydd (KOM (1999) 134 slutlig). I meddelandet analyseras vissa av de frågor som behandlades i direktivet . Kommissionen konstaterar i meddelandet att det saknas ett regelsystem som samordnar pensionssystemen inom det kompletterande pensionsskyddet för migrerande arbetstagare. För att underlätta diskussionen av de problem detta kan innebära har kommissionen beslutat att inrätta ett pensionsforum som skall bestå av representanter för medlemsstaterna, pensionsfonderna och arbets- marknadens parter (angående tjänstepensioner, se även avsnitt 10.1.3). 12.6.4 Meddelande om ett för alla åldrar har konsekvenserna av åldrande befolkning uppmärksammats. Kommissionen har i meddelandet Mot ett för alla åldrar Att främja välfärd och solidaritet mellan generationerna (KOM (1999) 221 slutlig), redogjort för konsekvenserna av befolkningens åldrande med utgångspunkt från sysselsättningsfrågor, social trygghet, hälsovård och socialtjänst. Meddelandet utgör kommissionens bidrag till FN:s internationella år för äldre och syftar till att stimulera debatten mellan och med medlemsstaterna. I anslutning till meddelandet hölls en konferens i den 15 . Vid social- och arbetsmarknadsministerrådet presenterades ett s.k diskrimineringspaket (se avsnitt 12.4.3) med förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av ålder. 12.7 Etableringsrätt och erkännande av kompetensbevis Inom gemenskapen finns ett antal direktiv som syftar till att uppnå fri rörlighet för arbetstagare, etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster. Huvuddelen av direktiven omfattar särskilda yrkesområden och innebär en harmonisering av lagstiftningen. De senare direktiven är antagna med hänsyn till subsidiaritetsprincipen och är mer generella till sin karaktär. Syftet med dessa direktiv är att undanröja de hinder för den fria rörligheten för personer som medlemsstaternas olika krav på kompetensbevis för utövande av en viss yrkesverksamhet utgör. Den form av hinder som dessa personer kan möta är att ett annat land har särskilda restriktioner för ett visst yrke som innebär att yrkesutövaren måste ha ett särskilt nationellt behörighets- eller kompetensbevis. 12.7.1 Etableringsrätt för advokater och rådet har antagit ett direktiv (98/5/EG) som ytterligare skall underlätta för advokater att bedriva verksamhet i andra medlemsstater än den medlemsstat där de auktoriserats.