prop · GN03150 · 2000-01-01 00:00:00 — I de fall denna information inte varit tillräcklig för att t.ex. möjliggöra elimineringar mellan myndigheter har information inhämtats i särskild ordning. 4.2 Olika avgränsningar av begreppet staten och balansräkningarna för staten omfattar myndigheterna, inklusive affärsverken, under och regeringen och de fonder som redovisas av myndigheter. Dessutom ingår försäkringskassorna. Försäkringskassorna är inte statliga myndigheter men betraktas som sådana i detta sammanhang, eftersom de ingår i den statliga redovisningsorganisationen. ingår men däremot inte som har en självständig ställning. En förteckning över myndigheter och fonder redovisas i bilaga 1.5. I nationalräkenskaperna (NR) avgränsas staten annorlunda. Nationalräkenskaperna är en statistisk sammanställning i kontoform över den svenska ekonomin med uppdelning på olika institutionella sektorer och olika slag av inkomster och utgifter. Begrepp, definitioner och klassificeringar följer de rekommendationer som () utfärdat och den förordning som antagits av EU. I NR beräknas bruttonationalprodukten (BNP), det vill säga värdet av den totala produktionen av varor och tjänster i ett land . I nationalräkenskaperna delas den offentliga sektorn in i tre delsektorer; staten, kommunerna och socialförsäkringssektorn. Till staten räknas departementen och till dem hörande myndigheter och inrättningar samt vissa statliga fonder. Dessutom klassas bolag och stiftelser som till finansieras med statliga medel som ingående i den statliga sektorn. Affärsverken hör enligt nationalräkenskapernas avgränsning av staten till näringslivet. Från och med omläggningen 1999 av nationalräkenskaperna, enligt FN- rekommendationerna och EU-förordningen, omfattar socialförsäkringssektorn enbart AP- fonden och . 4.3 Sammanställning av vissa nyckeluppgifter I nedanstående tabell visas ett antal nyckeluppgifter för att åskådliggöra olika inslag i statens finanser. Statens nettoförmögenhet, statsskulden, skatteinbetalningar och transfereringar beskrivs i kommande avsnitt. Tabell 4.1 Nyckeluppgifter i resultat- och balansräk- ningarna Miljarder kronor 1999 1998 1997 1996 1994/95 Statens nettoförmögenh et -1 088 -1 177 -1 058 -1 038 -1 040 Statsskulden 1 370 1 446 1 426 1 408 1 368 Skatter 770 742 676 644 544 Transfereringar och bidrag 607 573 550 545 533 Kostnader för statens egen verksamhet 151 158 150 150 169 Årets resultat (över/under- skott) 55 -32 -25 -45 -189 4.4 Nettoförmögenhetens förändring Statens nettoförmögenhet är lika med skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde. Statsskulden, som i huvudsak motsvarar statsbudgetens ackumulerade underskott, svarar för den övervägande delen av skulderna och därmed den negativa nettoförmögenheten. Förändringen av nettoförmögenheten mellan påverkas därmed i huvudsak av statsskuldens förändring, men även av förändringar i övriga tillgångs- och skuldposter i balansräkningen. Vid utgången av 1999 var nettoförmögenheten -. Det är en förbättring med jämfört med , då nettoförmögenheten var -. Orsaken till förmögenhetens förändring kan sammanfattas enligt nedan: Ökning av tillgångar + 25 Minskning av skulder +94 Ökning av avsättningar - 30 Av skuldminskningen är merparten, , hänförlig till statsskuldens minskning. Övriga minskningar förklaras till stor del av att skuldbytesavtal netto, har minskat (not 43 till balansräkningen), samt av förändring i period- avgränsningsposten upplupna räntekostnader (not 48 till balansräkningen). Ökningen av avsättningarna avser till största delen årets avsättning till premiereserven som var (not 4 till resultaträkningen). Tillgångarna ökade med . Ökningen är fördelad på flertalet tillgångsslag varav de två största är finansiella tillgångar och kortfristiga placeringar . Varulager och periodavgränsningsposter uppvisar mindre minskningar. () har de osäkra studielånefordringarna i balansräkningen i form av konstaterade och befarade förluster skrivits ned med . Den stora ökningen av nedskrivningen är hänförlig till att CSN gjort en utökad förlustbedömning av sådana fordringar som inte hinner bli återbetalda på grund av åldersreglerna för återbetalning. Nedskrivningen av sådana fordringar har gjorts med 1999. 4.5 Statsskulden Den trend med betydande årliga ökningar av statsskulden bröts . skedde en betydande minskning av statsskulden med , vilket motsvarar av den totala skulden. Till detta bidrog bl.a. en förstärkning av den svenska kronan , vilken påverkade skulden i positiv riktning motsvarande av skuldminskningen. Statsskulden uppgick vid utgången av 1999, enligt den definition som används i årsredovisningen för staten, till . Den statsskuld som redovisar skiljer sig från vad som redovisas i statens årsredovisning på grund av elimineringar som gjorts för främst och eget innehav av statsobligationer. Detta medför att den statsskuld redovisar är ca högre än vad som redovisas här. Se även not 47 till balansräkningen. Tabell 4.2 Statsskuldens utveckling och sammansättning Miljarder kronor 1999 1998 1997 1996 1994/95 Penning- och obligations- marknaden 1 016 1 013 940 894 818 Hushålls- marknaden 63 70 100 116 124 Lån i utländsk valuta 291 363 386 398 426 Summa 1 370 1 446 1 426 1 408 1 368 Statsskuld till bokfört värde inklusive elimineringar i årsredovisningen för staten och exklusive derivatportfölj. Skuld i utländsk valuta omvärderad till bokslutsdagens valutakurser. Minskning av statsskulden med kan förenklat sammanfattas enligt nedan. Minskning av upplåning i svenska kronor, netto - 4 miljarder Minskning av upplåning i utländsk valuta, netto - 69 miljarder Skuldminskning p.g.a. valutakursförändringar - 3 miljarder Statsskuldens nettoförändring 1999 - 76 miljarder (Not 47 till balansräkningen) De svängningar som skett i kronans värde på valutamarknaden har vissa år haft betydande effekter på valutaskuldens, och därmed statsskuldens, storlek. Exempelvis innebar försvagningen av den svenska kronan att överskottet i statens budget på förvandlades till en ökning av statsskulden med totalt . Enligt de känslighetsberäkningar som görs, innebär en procents förändring av kronkursen vid dagens skuldnivå, en effekt med ca på skuldens storlek. Detta är en minskning med jämfört med tidigare beräkningar. Valutaskulden Statsskulden kan delas upp i en kronskuld, dvs. lån i svenska kronor, respektive en valutaskuld. Upplåningen i utländsk valuta sker främst genom publika obligationslån och skuldbytesavtal (s.k. kron/valutaswapar). Enligt tabellen ovan uppgår den direkta kapitalmarknadsupplåningen i utländsk valuta till . I de riktlinjer för statsskuldsförvaltningen som regeringen fastställer, avser upplåningsmandat i utländsk valuta även den valutaexponering som uppnås med derivatinstrument. För att få en rättvisande bild av valutaexponeringen i statsskulden bör därför även de skuldbytesavtal mellan kronor och utländsk valuta och derivatpositioner, som ingåtts i syfte att uppnå avsedd valutafördelning och ränterisk beaktas. Tabell 4.3 Valutaskulden inklusive värdet av derivatportfölj Miljarder kronor 1999 1998 1997 1996 Skuld utländsk valuta exkl. derivatportfölj 291 363 386 398 Skuld utländsk valuta inkl. derivatportfölj 402 459 436 426 Valutaupplåningens andel inklusive värdet av derivatportföljen har varit relativt stabil av den totala statsskulden. Kronskulden Tabell 4.4 Lån i svenska kronor Miljarder kronor 1999 1998 1997 1996 Statsobligationer, nominella 675 682 680 635 Statsobligationer, reala 97 94 91 74 Statsskuldväxlar 244 226 144 180 Kontokrediter/dagslån 0 11 25 5 Penningmarknaden 1 016 1 013 940 894 60 Allemanssparkonto 0 0 29 44 Riksgäldskonto 3 6 7 12 Riksgäldssparkonto 6 5 3 Hushållsmarknaden 63 70 100 116 Summa lån i svenska kronor 1 079 1 083 1 Merparten av upplåningen sker på den institutionella marknaden genom statsobligationer (lån med löptid ) och statsskuldväxlar (lån med löptid i huvudsak ). Tillsammans svarar dessa låneinstrument för . Den dominerande delen av kronskulden utgörs av statsobligationer. Statsskuldväxlarnas andel av statsskulden har dock ökat från 1997 till vid utgången av 1999. Den andel av kronskulden som avser upplåning från hushållsmarknaden har minskat. Den väsentligaste förklaringen är att sparformen Allemanssparkonto avskaffades . har vidtaget en rad marknadsvårdande åtgärder i syfte att förbättra den inhemska marknadens funktionssätt. Bl.a. genomförs byten och återköp av nominella statspapper i syfte att minska eventuella likviditetspremier på marknaden. I syfte att ytterligare effektivisera marknaden har , tillsammans med återförsäljarna på marknaden, inlett ett arbete med att skapa en elektronisk plattform för handel med statspapper. Förutom förbättrad likviditet på statspappersmarknaden förväntas också tillgängligheten på statspapper att öka. Statsskulden i relation till bruttonationalprodukten (BNP) En effekt av årets minskning av statsskulden med är att skuldens andel av BNP minskade till enligt redovisning. , , förhöll sig skuldkvoten tämligen stabil . sjönk skuldens andel av BNP till . För en mer långsiktig jämförelse kan nämnas att skuldkvoten 1975 var . Statsskuldens kostnader Målet för statsskuldspolitiken är att statens skuld skall förvaltas så att den långsiktiga kostnaden minimeras, som risken i förvaltningen beaktas. Den övergripande målsättningen konkretiseras genom att regeringen fastställer riktlinjer för statsskuldens förvaltning avseende bl.a amortering i utländsk valuta och den nominella skuldens duration. Inom ramen för riktlinjerna fastställer sedan riktmärkesportföljer för den nominella kronskulden respektive valutaskulden samt svarar för den operativa förvaltningen av skulden. Enligt årsredovisning har de anslagsavräknade utgifterna för hela statsskulden uppgått till , vilket är en minskning med jämfört med året innan. Till en del förklaras utgiftsminskningen av minskade räntekostnader för den lägre skulden. En betydande del av minskningen förklaras emellertid också av positiva effekter av realiserade valuta- och kursförändringar. Det anslagsavräknade beloppet är redovisat enligt utgiftsmässiga principer och är ett netto av både inkomster och utgifter i upplåningsverksamheten. Med detta beräkningssätt har statsskuldens utgifter utvecklats enligt nedan . Miljarder kronor 1999 1998 1997 1996 1995 Statsskuldens netto- utgifter 90 114 99 100 106 I finansiella del i årsredovisningen sker redovisning av räntor enligt kostnadsmässiga principer och dessutom med bruttoredovisning av intäkter och kostnader. Detta ger ett annat utfall än vid utgiftsmässig redovisning. Nedanstående tabell är en sammanfattning av uppgifter från olika noter i årsredovisning med jämförelsetal /95. På grund av omläggningen till kalenderårsredovisning saknas i tabellen. Tabell 4.5 Statsskuldens kostnader Miljoner kronor 1999 1998 1997 1996 1994/95 Räntor på lån i svenska kronor 89 006 104 176 97 399 140 989 104 404 Räntor på lån i utländsk valuta 50 177 60 148 59 Realise- rade valuta- och kursdiffe- renser 3 310 25 352 182 864 17 958 Orealise- rade valutadiffe -renser -3 110 25 730 12 600 533 4 862 Summa kostnader 139 383 215 406 169 211 197 117 176 294 Ränte- intäkter i upplå- ningsverk- samheten 54 706 69 132 54 109 85 938 45 218 Nettokost- nader 84 677 146 274 115 102 111 179 131 076 Övriga orealisera- de valutakursf örändr hänförbara till skuld- skötsel- instrument -4 650 Netto- kostnader efter övrigt 70 544 144 347 114 938 109 543 126 426 Räntor på statskulden avräknas utgifts- och inkomstmässigt mot statsbudgeten, vilket medför att s.k. periodiseringar enligt kostnadsmässig redovisning inte belastar anslaget. Skillnaden mellan statsskuldens nettoutgift på redovisat ovan och nettokostnad på i tabellen, förklaras av att kursdifferenser vid emission, nollkupongräntor och orealiserade valutakursförändringar redovisas på olika sätt på statsbudgeten och i resultaträkningen. Enligt resultaträkningen 1999 är nettokostnaden för statsskulden; räntor, över- och underkurser, valutaförändringar m.m., . I resultaträkningen ingår dock orealiserade valutakursintäkter hänförbara till skuldskötselinstru-ment med . Räntekostnaderna på lån i svensk och utländsk valuta har minskat med ca brutto jämfört med . Den löpande administrationen av upplåningsverksamheten omfattar även en betydande utlåning och även ränteintäkterna i denna del av verksamheten har minskat, med ca . Bortsett från effekter av valuta- och kursförändringar kan därmed statsskuldens direkta räntekostnader sägas ha minskat med netto. 4.6 Skatter m.m. I tabell 4.5 redovisas hur inbetalningar av skatter och avgifter utvecklats /95 - 1999. Uppgifter om belopp och om fördelningen mellan juridiska respektive fysiska personer, liksom mellan olika slag av skatter och avgifter, är en sammanställning av uppgifter ur årsredovisningarna för de myndigheter som ansvarar för uppbörd. () svarar för den dominerande delen, , av uppbörden. De redovisade skatteinbetalningarna är inte periodiserade, utan utgör vad som faktiskt inbetalats . Det innebär att beloppen i viss mån inkluderar betalningar som avser . Detta kommenteras ytterligare nedan i anslutning till respektive skatteslag. På grund av omläggning från budgetår till kalenderår 1996 ingår inte perioden 1/7- 31/12 1995, eftersom det är 12-månadersperioder som jämförs. Av avsnittet om skattekontot nedan framgår att kontosystemet medför att det för skatteslagen inkomstskatter, mervärdesskatt och i viss mån arbetsgivaravgifter inte föreligger full jämförbarhet mellan och . Tabell 4.6 Skatteinbetalningar Miljoner kronor 1999 1998 1997 1996 1994/95 Skatter Skatter - Fysis- ka personer 150 617 126 946 111 414 78 557 72 807 Skatter - Juri- diska personer 91 570 87 737 74 588 70 635 59 240 Skatter - Övrigt 4 713 6 407 4 389 10 180 7 497 Betalnings- differenser skattekonto -8 497 15 091 Arbetsgivar- avgifter 248 868 235 575 220 348 213 813 186 842 Mervärdesskatt 162 611 153 251 147 719 151 668 115 282 Skatter på varor och tullavgifter 74 665 74 126 71 755 71 865 69 123 Utjämningsavg. kommuner och landsting 20 525 21 265 23 862 23 773 1) Övrigt 25 086 21 885 22 165 23 616 33 635 Summa skatteinbetalnin gar m.m. 770 158 742 253 676 240 644 107 544 426 1) Utjämningsavgiften till kommuner och landsting ingår 1994/95 i posten Övrigt. Det kassamässiga sätt att redovisa skatteinbetalningar som görs i resultaträkningen avviker på flera punkter från den redovisning av skatteinbetalningar m.m. som görs på statsbudgetens inkomstsida. I den senare sker omföringar och nedbrytning av vissa belopp för att tydligare redovisa hur inbetalningarna fördelar sig mellan vad som är skatt på inkomst, sociala avgifter etc. Den största skillnaden mellan den redovisning som görs i resultaträkningen och den som görs i statsbudgeten, avser inbetalningar av skatter och avgifter från fysiska personer. Utöver statlig skatt på förvärvs- och kapitalinkomster ingår i redovisningen i tabell 4.6 även allmänna egenavgifter, egna företagares egenavgifter, fastighetsskatt och förmögenhetsskatt. Med egna företagare avses enskilda firmor, vilka inte är juridiska personer, samt delägare i handelsbolag. En annan väsentligt skillnad mot statsbudgeten är att i de inbetalningar av arbetsgivaravgifter som RSV redovisar, ingår de avgifter som överförs till pensionssystemet. I statsbudgeten redovisas dessa netto efter avdrag för de utbetalningar som sker till AP-fonden. Det är den huvudsakliga förklaringen till att de totala skatteinbetalningarna , , överstiger de inkomster av skatter m.m. som redovisas i statsbudgeten. Inkomsterna till pensionssystemet i form av avgifter uppgick till . Detta redovisas bland socialavgifter m.m. under huvudrubriken m.m. Därav förs till AP-fonderna och till premiereserven. Beloppet bokförs brutto på inkomsttitel; in och ut. Skillnaden stannar på budgeten motsvarande icke pensionsgrundande avgifter. Vid utbetalning av pensioner rekvirerar från AP-fonden, vilka inte går via statsbudgeten, och finansieras från anslag (folkpensioner och bostadstillägg). Total ersättning vid ålderdom 1999 var . Detta redovisas under huvudrubriken transfereringar. I resultaträkningen nettoredovisas överföringen till AP-fonden med och rekvisitionen från AP-fonden . Endast ett tillskott på från AP-fonden syns. Det redovisas bland intäkter av bidrag. Skattekonto Skattekontosystemet infördes . Innebörden i systemet är bl.a. att skatter och avgifter som tidigare deklarerades och betalades separat, nu hanteras och på ett sammanhållet sätt inom ramen för en enda uppbördsrutin. För skattskyldiga med enbart löneinkomster har skattekontot i normalfallet inte inneburit någon större förändring. De märkbara förändringarna gäller fysiska och juridiska personer som betalar ett eller flera av skatteslagen F-skatt, arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt och innehållna preliminärskatter för anställda. Alla de skatter som debiteras på kontot summeras till en total fordran på den skattskyldige eller skuld i sådana fall den skattskyldige t.ex. har mervärdesskatt att återfå. När betalning sker till skattekontot, avräknas beloppet mot det totala saldot på skattekontot och inte som tidigare mot de enskilda skatteslagen. Det innebär att om en fordran eller skuld uppkommer på kontot till följd av för stora eller för små betalningar så hänförs inte sådana saldon till bestämda skatteslag utan redovisas hos som "betalningsdifferenser". saldon sker successivt när skattedebiteringar sker på kontot eller om återbetalning sker. Som framgår av tabell 4.6 fanns vid utgången av 1998 positiva betalningsdifferenser på totalt . avsåg fysiska personer och avsåg juridiska personer. Fysiska personers betalningsdifferenser utgjordes huvudsakligen av kompletteringsbetalningar avseende . Kompletteringsbetalningar antas även förklara en mindre del av juridiska personers betalningsdifferenser. Av större vikt för att förklara juridiska personers betalningsdifferenser är dock bokförd men ej utbetald negativ mervärdesskatt och att företagen hade månatliga överskott om på skattekontot. Vid utgången av 1999 var den totala betalningsdifferensen -8,. Betalningsdifferensen för fysiska och juridiska personer uppgick till cirka -vardera. Resterande del av den totala betalningsdifferensen utgjordes av restförda skatter. skedde den största delen av kompletteringsbetalningarna avseende . Men debiterades också underuttaget av skatt, dvs. slutlig skatt minus preliminärskatt. De negativa betalningsdifferenserna hos fysiska och juridiska personer beror på utbetalning av överskjutande skatt och att debiterad kvarskatt endast delvis betalades in . För övrigt skall det noteras att de salderade betalningsdifferenserna på totalt drygt -själva verket är ett netto av både positiva och negativa saldon på skattekontona som kan avse alla tre skatteslagen inkomstskatt, mervärdesskatt och arbetsgivaravgifter. Tillsammans med den beskrivna tidigareläggningen av slutavräkning av skatter föreligger därför inte full jämförbarhet eller . Skatt från fysiska personer Skatter från fysiska personer, löntagare eller företagare, har /95 - 1999 ökat från till . ökade inbetalningarna med jämfört med . Det bör noteras att de belopp som redovisas avser de faktiska inbetalningar och de debiteringar av skatter som sker ett visst budgetår, vilket innebär att inbetalda skatter till viss del kan avse ett annat år och förändringar mellan åren innehåller därmed periodiseringseffekter. I den mån betalningsdifferenser på skattekontot avser fysiska personer påverkar även detta jämförbarheten mellan åren. Större periodiseringseffekter har skapats av regelförändringar, som t.ex. en omläggning av systemet för slutavräkning av kommunalskatter 1994/95. Förändringar av det slaget innebär att väsentliga belopp förskjutits mellan åren och en rimlig bedömning är att utvecklingen av skatteintäkterna under femårs- perioden i realiteten varit betydligt mer jämn och kontinuerlig än vad uppgifterna i tabellen ger intryck av. var ökningen av fysiska personers skatteinbetalningar . Enligt RSV:s bedömning är utvecklingen av lönesumman den huvudsakliga förklaringen till ökningen. Lönesumman är i sin tur beroende av förändringar av den allmänna lönenivån och sysselsättningen. Skatt från juridiska personer som redovisas har skatter från juridiska personer ökat från 1994/95 till 1999. Arbetsgivaravgifter Arbetsgivaravgifterna har ökat med från till . Ökningen uppgick till . Ökningen är i huvudsak, liksom för fysiska personers skatter, hänförlig till en större total lönesumma i landet. Mervärdesskatt Mervärdesskatteinbetalningarna har ökat med /95 - 1999. I likhet med vad som gäller fysiska personers skatter förklaras de svängningar som skett i förändringarna mellan till viss del av regelförändringar. Dessa har inneburit ändrade tidpunkter för betalning av skatten liksom nya regler för uppbörd bl.a. i samband med EU- inträdet 1995. Förändringarna innebär att utvecklingen av mervärdesskattebetalningarna kan bedömas i realiteten ha varit mer kontinuerlig än vad tabellen ger intryck av. redovisas en ökning av inbetalningar av mervärdesskatt med jämfört med . Det bör dock noteras att betalningsdifferenser på skattekontot kan avse mervärdesskatt. Någon exakt jämförbarhet föreligger därför inte mellan 1999 och . RSV redovisar i sin årsredovisning en större ökning av mervärdesskatten än vad som anges ovan. Detta beror dock på att ett antal större råoljeimportörer som tidigare erlagt mervärdesskatten till numera betalar till RSV. andel av inbetalda mervärdesskattmedel har därmed minskat i motsvarande mån. Övriga skatter på varor och tjänster samt tullavgifter /95 - ökade inbetalningarna avseende övriga skatter på varor och tjänster samt tullavgifter med . var den totala ökningen för dessa övriga skatter totalt endast . Mellan vissa skatteslag har dock förändringar inträffat. Inbetalningarna av alkoholskatt liksom energi- och miljöskatter har ökat som reklam- och tobaksskatteinbetalningarna minskat. Utjämningsavgifter för kommuner och landsting De utjämningsavgifter som vissa kommuner och landsting erlägger, och som redovisas av RSV, motsvaras av utbetalningar av bidrag med ungefär samma belopp till kommuner som är berättigade till sådana bidrag. Utbetalningarna redovisas i statens resultaträkning som transfereringar tillsammans med de generella stadsbidrag som utbetalas till kommuner och landsting. Dessa utbetalningar kommenteras i avsnitt 4.7. Övrigt Det största enskilda beloppet i posten är inlevererade överskott från som ingår med . Därutöver innehåller posten stämpel- och egendomsskatter m.m. Obetalda skatter och avgifter har den beloppsmässiga volymen av sådana obetalda fordringar som lämnat till () för indrivning legat i storleksordningen . Efter betalningar och återkallanden har den slutliga, årliga s.k. uppbördsförlusten stannat vid . Detta motsvarar av den årliga totala uppbörden. var uppbördsförlusten eller av uppbörden. Det nominella värdet av ackumulerade utestående fordringar som skatteförvaltningen överlämnat till KFM för indrivning, och som inte är preskriberade, uppgick vid utgången av 1999 till enligt RSV:s årsredo-visning. Därutöver har obetalda fordringar på ca preskriberats. Preskriptionen sker inom posten Skatter i resultaträkningen. Preskription sker normalt men tiden kan förlängas om vissa förutsättningar är uppfyllda. En stor del av fordringarna avser gäldenärer som försatts i konkurs eller där konkursförfarande pågår. Efter utredning har RSV bedömt det verkliga värdet av fordringarna till , vilket är den fordran RSV redovisar i balansräkningen. Av kvarvarande ackumulerade fordringar på beräknas därmed utgöra definitiva förluster. Kvarvarande värdet på fordran, är lika som föregående år. 4.7 Transfereringar Tabell 4.7 Transfereringar och bidrag Miljoner kronor 1999 1998 1997 1996 1994/95 Social- försäkring 308 254 293 197 284 449 289 176 299 978 Arbets- marknad 69 292 70 114 75 877 72 506 80 258 Bistånd och invandring 14 844 14 173 14 408 14 168 20 366 Övrigt 214 179 195 076 175 330 169 207 132 138 Summa 606 569 572 560 550 064 545 057 532 560