prop · GN0379 · 2000-01-01 00:00:00 — Om två tredje- delar av de 4 500 bussar som kör i landsbygdstrafik förses med liftar till en kostnad av blir den sammanlagda kostnaden för det ca . Detta bedömer regeringen är fullt möjligt att inom befintliga ekonomiska ramar genomföra , åtminstone vad av- ser bussar i regional trafik. Även tåg och plattformar behöver anpassas. Den lokala och regionala tågtrafiken är dock under snabb omvandling. Nya fordonstyper med bättre tillgänglighet utvecklas och köps in. Det är därför svårt att nu be- räkna behovet av investeringar för ökad tillgänglighet i tågtrafiken. Kostnader tillkommer även för att göra huvuddelen av den interregio- nala trafiken tillgänglig. Sannolikt krävs de största resurserna för åtgärder på färdmedlen, även om behoven är mindre än för bussar och tåg. t.o.m. finns ett statsbidrag på till förfogande för att göra fordon, terminaler m.m. i den lokala och re- gionala kollektivtrafiken mer tillgängliga än vad som krävs enligt gäl- lande föreskrifter. Statsbidraget samfinansieras med trafikhuvudmännen i länen. kommer det att återstå en del brister som behöver åtgär- das, främst på den regionala och interregionala kollektivtrafikens område. Finansiering: Inga nya statliga medel tillförs utöver det statsbidrag som redan finns. Bostadsanpassningsbidrag Ändring av reglerna föreslås med innebörden att vid köp eller byte av bostad skall bidrag kunna lämnas till åtgärder som inte är kostnadskrä- vande även om det inte finns några särskilda skäl för att välja en bostad som kräver anpassning. Kommunerna kompenseras nu för kostnader för bostadsanpassning via det generella statsbidraget till kommunerna. Kostnaden för ändrade regler beräknas till . Finansiering: Inga nya statliga medel tillförs. Alternativ telefoni Förslaget innebär en satsning på ny teknik, varför ytterligare bör tillföras anslaget B6 Ersättning för texttele- foner, utg.omr. Finansiering: Medel som anvisats för särskilda åtgärder inom handi- kappområdet under anslag B2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet, utg.omr. Insatser på kulturområdet bör få disponera ytterligare för genomförande och utvidgning av handlingsprogrammet för ökad tillgänglighet. nyhetsinformation och litteratur (- ) bör få disponera ytterligare för genomförande av projekt för att öka tillgängligheten till littera- tur. Talboks- och (TPB) bör i samma syfte få ett tillskott med . Således bör sammanlagt avsätts för kulturinsatser . Finansiering: Medel som anvisats för särskilda åtgärder inom handi- kappområdet under anslag B2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet, utg.omr. Bättre bemötande - I propositionen föreslås att skall verka för att kommuner och landsting planerar för att tillgodose framtida stöd-, service- och bi- ståndsbehov enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshind- rade (LSS) och socialtjänstlagen (SoL). Vidare föreslås att länsstyrel- sen får förelägga en kommun vid vite att verkställa lagakraftvunna domar som ger den enskilde rätt till viss insats. och länsstyrelserna har tillförts medel för att förstärka och intensi- fiera tillsynen av vården av äldre och funktionshindrade personer. En del av dessa resurser bör kunna användas för att ge länsstyrelserna en mer aktiv roll när det gäller att föregripa s.k. domstolstrots. Därutöver bör ytterligare avsättas som en engångssatsning för att tillgodose länsstyrelsernas behov av kompetens för de nya uppgifterna. - Regeringen föreslår att huvudmännen prövar modeller för klagomåls- hantering som ger den enskilde möjlighet att framföra klagomål, kritik och synpunkter på myndigheters bemötande till ett forum som står utanför berörd myndighets ordinarie organisation. Inga statliga medel tillförs. - utbildningsstöd, Sisus, bör utarbeta och ha ansvar för ett nationellt program för kompetensutveckling som bör ligga till grund för lokala utbildningsinsatser. Dessa genomförs av hu- vudmännen utifrån deras egna förutsättningar. Syftet med utbildningen skall vara att få till stånd en samsyn inom och mellan olika personal- grupper om bemötande, förhållningssätt och ideologin bakom de han- dikappolitiska målen. - Sisus behöver en viss personalförstärkning och vissa administrativa och andra resurser för att genomföra, utveckla och följa upp program- met. Sisus anslag bör därför förstärkas i tilläggsbudgeten för inneva- rande år med fr.o.m. . Ytterligare bör avsättas fr.o.m. . Sisus bör också få tillfälliga medel för kompetensutveckling för att stimulera huvudmännen och handikapporganisationerna att tillsammans ta ini- tiativ till modellprojekt med den föreslagna inriktningen. För detta än- damål beräknas med början . avsätts inom an- slaget A2 utveckling av skolväsende och barnomsorg inom utgiftsom- råde 16 Utbildning och universitetsforskning, som utbetalas till Sisus för insatser som omfattar personal inom skolväsende och barnomsorg. - Den socialvetenskapligt inriktade handikappforskningen bör tillföras och . - En försöksverksamhet med brukarstöd till personer med funktionshin- der inleds i handikapporganisationernas regi. Syftet bör vara att pröva olika metoder för hur ett sådant stöd, byggt på egen erfarenhet och brukarvillkor kan utformas, organiseras, administreras och finansieras. Försöksverksamheten beräknas kunna genomföras med stöd av All- männa arvsfonden. - Särskilda arvsfondsmedel beräknas även kunna ställas till handikapp- organisationernas förfogande för kultursatsningar som syftar till att minska fördomar och förbättra kunskapen om funktionshinder. Finansiering: Insatser för bättre bemötande finansieras inom ramen för de medel som anvisats för särskilda åtgärder inom handikappområdet under anslag B2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet, utg.omr. 9, inom ramen för anslaget A2 utveckling av skolväsende och barnomsorg inom utgiftsområde 16 samt genom projektbidrag från Allmänna arvsfonden. Statsbidrag till handikapporganisationer bör anslaget B5 Bidrag till handikapp- och pensio- närsorganisationer, utg.omr. 9, Hälsovård, sjukvård och social omsorg, tillföras avseende . Hela sum- man avser posten Bidrag till handikapporganisationer. bör fördelas för enligt den nya fördelningsmodellen. bör fördelas som ett engångsbelopp till vissa organisationer för att underlätta övergången till nytt fördelningsystem. Regeringen återkommer till detta i tilläggbudget . bör ytterligare tillföras. Det innebär att nivån på anslaget höjs med sammanlagt . Finansiering: Inom ramen för de medel som anvisats för särskilda åt- gärder inom handikappområdet under anslag B2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet, utgiftsområde 9, Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Övriga förslag ger inga ökade kostnader Regeringen bedömer att de övriga förslag som framläggs i propositionen inte kommer att medföra några ökade kostnader. De förslag som förs fram i avsnittet Myndigheternas ansvar och som bl.a. innebär att vissa myndigheter skall ta fram åtgärdsplaner för att göra sin verksamhet till- gänglig för funktionshindrade personer bör hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Ikraftträdande Lagförslagen föreslås träda i kraft . 16 Författningskommentar 16.1 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) 68 § Genom ändringen i paragrafen utökas arbetsuppgifter från att avse bl.a. att främja samverkan på område mellan kommuner och andra samhällsorgan till att också omfatta att verka för att kommunerna planerar för att kunna tillgodose framtida biståndsbehov enligt 6 f §. Paragrafen har utformats i enlighet med vad som anförts i Lagrådets yttrande. 68 a § Paragrafen är ny och ger möjlighet att ingripa med vites- förelägganden mot domstolstrots som gäller bistånd enligt 6 b eller 6 f § i denna lag. Efter Lagrådets yttrande har ett andra stycke lagts till paragra- fen. Regeringen hänvisar också till vad som anförs i författnings- kommentaren till 26 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 74 § I paragrafens första stycke införs en ny bestämmelse om att beslut om avslag på en begäran om vitesföreläggande enligt 68 a § denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I övrigt hänvisas till vad som anförs i författningskommentaren till 27 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Lagändringen beräknas träda i kraft . Det har inte ansetts behövligt med någon övergångsbestämmelse. Härigenom kommer möjligheten för meddela förelägganden att gälla även för domar som meddelats före ikraftträdandet. 16.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade 26 § Genom ändringen i paragrafens andra stycke utökas arbetsuppgifter från att avse endast att ge kommunerna råd i deras verk- samhet till att också omfatta att verka för att kommunerna och lands- tingen planerar för att kunna tillgodose framtida stöd- och servicebehov. 26 a § Paragrafen är ny och ger möjlighet att ingripa med vitesförelägganden mot domstolstrots som gäller insatser enligt 9 § i denna lag. vitesförelägganden skall vara ett påtryck- ningsmedel mot kommuner och landsting som inte följer lagakraftvunna domstolsavgöranden om sådana insatser. Efter Lagrådets yttrande har ett andra stycke lagts till paragrafen varav det framgår att inte får meddela ett vitesföreläggande enligt första stycket om verkställighet av domen redan har sökts enligt utsökningsbalken (1981:774). Vidare tilläggs att ett meddelat vitesföreläggande förfaller om verkställighet söks enligt utsökningsbalken. Andra stycket är till för att undvika parallella förfaranden om samma sak. 27 § I paragrafens första stycke läggs en ny sjunde punkt till. Ett beslut av om avslag på en begäran om vitesföreläggande enligt 26 a § i denna lag får enligt den nya bestämmelsen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Den enskilde får därigenom möjlighet att anföra besvär över ett sådant avslagsbeslut. Lagändringen föreslås träda i kraft . Det har inte ansetts behövligt med någon övergångsbestämmelse. Härigenom kommer möj- ligheten för att meddela förelägganden att gälla även domar som har meddelats före ikraftträdandet. 16.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. 6 § Genom ett nytt andra stycke i paragrafen görs det klart att bostadsan- passningsbidrag inte ges för att rusta upp bostäder som inte uppfyller dagens bostadsstandardförhållanden. 8 § Paragrafens nya lydelse innebär endast en redaktionell ändring vad gäller bostadsanpassningsbidrag vid nybyggnad. Vid nybyggnad krävs det fort- farande särskilda skäl för valet av bostad. De särskilda skälen kan variera från kommun till kommun beroende på vilket utbud av lediga bostäder det finns i kommunen. 9 § Paragrafens nya lydelse innebär att det inte längre krävs särskilda skäl för valet av bostad vid köp eller byte av bostad om det bara är fråga om anpassningsåtgärder som inte är kostnadskrävande. Exempel på sådana inte kostnadskrävande åtgärder är borttagning av trösklar och uppsättning av stödhandtag eller blandare till handfat eller vask. Är anpassningsåtgärderna kostnadskrävande krävs det också fortsätt- ningsvis särskilda skäl för valet av bostad vid köp eller byte av bostad. Beträffande särskilda skäl hänvisas vidare till vad som anförts i kom- mentaren till 8 §. Lagändringen föreslås träda i kraft . Det har inte ansetts behövligt med någon övergångsbestämmelse. Härigenom kommer de förändrade reglerna att slå igenom direkt vid ikraftträdandet. I den mån ansökningar om bostadsanpassningsbidrag inte har lett fram till något beslut före kommer de nya reglerna att tillämpas även för dessa äldre ansökningar. Sammanfattning av betänkandet nio vägar att utveckla bemötandet av personer med funktionshinder Jag har haft regeringens uppdrag att kartlägga och analysera frågan om bemötande av personer med funktionshinder (dir. 1997:24). Enligt mina direktiv skall jag bl.a. beskriva funktionshindrade personers erfarenheter av hur de bemöts och behandlas vid kontakter med myndigheter och andra offentliga organ och vilka möjligheter de har att få sina behov till- godosedda. Jag skall också kartlägga och analysera i vilken mån faktorer i verksamheters organisation, ledarskap och struktur samt personalens kompetens kan bidra till förbättrat bemötande och förbättrad kvalitet på insatserna. Jag har låtit människor med erfarenhet av funktionshinder komma till tals. Genom intervjuer, brev, samtal, möten, seminarier och samman- komster med handikapporganisationer, invandrarorganisationer och andra med kunskap om dessa frågor har jag fått en bild av hur människor med funktionshinder anser att de blir bemötta. Jag måste tyvärr konstatera att det finns stora brister i bemötandet av personer med funktionshinder. Många känner sig kränkta, kontrollerade och ifrågasatta. Den upplevelsen går igen i nästan alla berättelser jag fått, och mönstret är detsamma oavsett funktionshinder, livssituation och vil- ket stöd och vilken service och hjälp man söker. Jag är medveten om att det kan komma att göras försök att avfärda den här bilden med argument att urvalet av uppgiftslämnare inte är representativt, eller att jag alltför ensidigt har tagit upp problemen i stället för att peka på möjligheterna. Men jag anser att mönstret i människors berättelser har bekräftats av så många att det är omöjligt att avfärda. På ett tidigt stadium i utredningen stod det klart att bemötandet av en- skilda människor i mycket hög grad präglas av förutsättningar som ska- pats av yttre faktorer. Enskildas värderingar liksom de förväntningar man själv har om vad man har rätt till har naturligtvis betydelse. Men också arbetsförhållanden, otydliga och komplicerade regelsystem som ofta änd- ras, brist på resurser och de värderingsförändringar som kommit i den ekonomiska krisens spår påverkar bemötandet. På det sättet är bemötan- det en politisk fråga och ett uttryck för samhällets kollektiva bemötande. Därför har jag beskrivit bemötandet också utifrån den utgångspunkten. Att förändringar i omvärlden har betydelse för bemötandet bekräftas i en enkätstudie jag låtit göra bland anställda som i sin yrkesverksamhet möter människor med funktionshinder. De känner av besparingar och arbetsgivarens krav på att klara samma uppgifter och med mindre resurser och att det i vissa fall kan inverka på bemötandet. Många tycker att lagar och regler är otydliga och att politikerna inte ger klara besked om vad som skall gälla. Det finns en otydlighet i det politiska budskapet om hur samhället ser på människor med funktionshinder och hur samhället behandlar och till- fredsställer de behov av stöd, service och tillgänglighet som många män- niskor med funktionshinder har. Klyftan mellan ideal och realiteter i mitt material är uppenbar. När människor upptäcker att lagar och regelverk inte håller vad det lovar känner de sig lurade och förlorar tilltron till samhällets möjligheter att tillvarata sina medborgares behov och intres- sen. Det skapar misstro mot myndigheterna och leder i sin tur till misstro mot politikerna. Klyftan mellan ideal och realiteter visar sig särskilt tydligt i frågan om domstolstrots. Det finns exempel på att huvudmän inte verkställer domar om rätt till insatser eller bistånd enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) eller socialtjänstlagen (SoL). Det är oaccep- tabelt. I praktiken innebär det att enskilda inte får de insatser eller det bistånd som de har rätt till. Frågan har varit aktuell . har flera förslag till lösningar utretts utan att detta lett till några åt- gärder. Jag anser att domstolstrots är en bemötandefråga och tar därför upp den i detta slutbetänkande. Mot bakgrund av det kunskapsunderlag jag nu fått anser jag att den en- skildes ställning måste stärkas i olika avseenden. Det gäller t.ex. rätten till full delaktighet och inflytande, där det bl.a. behövs tydliga politiska markeringar att människor inte får utestängas eller behandlas på ett krän- kande sätt därför att de har ett funktionshinder. Det gäller också att för- bättra bemötandet och attityderna hos anställda och beslutsfattare genom att höja deras kompetens i frågor som rör handikappolitikens mål och syften och i bemötandets etik. Jag har föreslagit nio vägar att utveckla bemötandet. Det är dels förslag som avser att förbättra det kollektiva bemötandet, dels det individuella bemötandet. Tillsammans syftar de till att förändra attityder och bemö- tande, förbättra den enskildes ställning gentemot myndigheter och andra offentliga organ samt göra människor mer rustade att delta i samhällslivet på sina egna villkor. Lagfäst rätten till delaktighet Ett tillägg görs i grundlagens 1 kap. 2 § med den innebörden att det all- männa bör verka för att lagar och föreskrifter utformas så att alla med- borgare kan uppnå full delaktighet och jämlikhet i samhället oberoende av förhållanden som kön, ålder, funktionshinder, ras, sexuell läggning, etnisk, språklig eller religiös tillhörighet. Förslaget är en viljeinriktning och har i första hand en normativ karaktär. Sätt stopp för domstolstrotset Ett nytt sätt att motverka domstolstrots föreslås. Förslaget syftar bl.a. till att förebygga situationer som kan leda till att domar inte kan verkställas. Länsstyrelserna föreslås få ett ökat tillsynsansvar och möjlighet att före- lägga kommuner och landsting att vid vite bygga ut sin service så att den enskilde kan erbjudas den insats hon eller han har rätt till. skall också kunna förelägga kommun eller landsting att i rimlig tid verk- ställa domar som ger enskilda rätt till viss insats. Ett sådant föreläggande skall kunna förses med vite. Skapa klarhet kring "Råd och stöd" Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) är en lag som ger vissa personer med funktionshinder rätt till ett antal i lagen pre- ciserade insatser. En av dessa insatser är rådgivning och annat personligt stöd, råd och stöd. Insatsen har skapat förväntan men också förvirring, både för anställda och för dem som behöver insatsen. Lagstift- ningen är otydlig och det finns delade meningar om vad som skall ingå i råd och stöd och hur gränsdragningen till habilitering och rehabilitering skall dras. Lagstiftningen behöver förtydligas. rätten till tillgänglig samhällsinformation Rätten till anpassad samhällsinformation för personer med funktionshin- der är en demokratifråga. Möjligheterna att få en sådan information på ett tillgängligt sätt är begränsad vilket innebär att många inte kan full- göra sina medborgerliga skyldigheter och rättigheter. Demokratiutred- ningen bör få i uppgift att lämna förslag om hur rätten till anpassad sam- hällsinformation, bl.a. med hjälp av den nya tekniken, kan stärkas. Inför en funktion för hantering av synpunkter och kritik på bemötandet Varje huvudman bör upprätta en oberoende funktion, som är skild från den ordinarie verksamheten, dit enskilda kan vända sig med sina syn- punkter eller sin kritik mot myndighetens bemötande. Syftet med verk- samheten skall vara att på ett objektivt sätt granska och behandla olika synpunkter och kritik på bemötande som kommer fram. Utveckla brukarstödscentra En försöksverksamhet med brukarstöd till personer med funktionshinder bör inledas i handikapporganisationernas regi. Syftet skall vara att pröva hur ett sådant stöd, byggt på egen erfarenhet och brukarvillkor kan ut- formas, organiseras, administreras och finansieras. Öka bemötandekompetensen Ett nationellt kompetensutvecklingsprogram kring frågor som rör bemö- tande av personer med funktionshinder bör utarbetas. Programmet skall ha en klar förankring i de handikappolitiska principerna. Ett kompe- tensutvecklingsråd med företrädare för bl.a. huvudmännen och handi- kapporganisationerna skall knytas till programmet för att skapa en sam- syn i dessa frågor och förankra dem ute på fältet. Stärk handikappforskningen Handikappforskningens status bör höjas och resurserna förstärkas. So- cialvetenskapliga forskningsrådet, SFR, bör få i uppgift att utveckla en långsiktig strategi för hur handikappforskningen skall utvärderas, stimu- leras och utvecklas. Handikapporganisationerna bör få möjligheter att göra insatser som ge- nom humor och satir syftar till att minska fördomar och motverka nega- tiva attityder till personer med funktionshinder. Författningsförslag 1 Förslag till lag om ändring i regeringsformen Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § regeringsformen skall ha följande lydelse Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 2 § Den offentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. Den enskildes personliga ekonomiska och kulturella väl- färd skall vara grundläggande mål för den offentliga verksam- heten. Det skall särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till arbete, bostad och utbild- ning samt att verka för social omsorg och trygghet och för en god levnadsmiljö. Den enskildes personliga ekonomiska och kulturella väl- färd skall vara grundläggande mål för den offentliga verksam- heten. Det skall särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till arbete, bostad och utbild- ning samt att verka för social omsorg och trygghet och för en god levnadsmiljö och för att alla medborgare oavsett kön, ålder, funktionshinder, ras, sex- uell läggning, etnisk, språklig eller religiös tillhörighet skall kunna uppnå full delaktighet och jämlikhet i samhället. Den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd skall vara grundläggande mål för den offentliga verksamheten. Det skall särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt att verka för social omsorg och trygghet och för en god levnads- miljö. Det allmänna skall verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden. Det allmänna skall tillförsäkra män och kvinnor lika rättigheter samt värna den enskildes privatliv och familjeliv. Etniska, språkliga och religiösa minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv bör främjas. Lag (1976:871). 2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade dels att 27 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 26 a § och 26 b §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om finner att en kommun inte fullgör den skyldighet kommunen har att verkställa en dom om rätt till insatser enligt 7 och 9 §§ eller att kommunen för framtiden inte kommer att kunna tillgodose insatser som enskilda kan få rätt till med stöd av 7 och 9 §§, får förelägga kommunen att avhjälpa bristen. I föreläg- gandet får vite utsättas. Vad som sägs om kommun gäller i förekommande fall även landsting. Ett föreläggande enligt 26 a § skall innehålla uppgifter om de åtgärder anser nödvändiga för att den påtalade bristen skall kunna avhjälpas. 27 § Beslut av en sådan nämnd som avses i 22 § eller av läns- styrelsen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol om beslutet avser 1. insatser för en enskild en- ligt 9 §, 2. utbetalning till någon an- nan enligt 11§, 3. återbetalning enligt 12 §, 4. förhandsbesked om rätt till insatser enligt 16 § andra stycket, 5. tillstånd till enskild verk- samhet enligt 23 §, 6. föreläggande eller åter- kallelse av tillstånd enligt 24 §. Beslut av en sådan nämnd som avses i 22 § eller av läns- styrelsen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol om beslutet avser 1. insatser för en enskild en- ligt 9 §, 2. utbetalning till någon an- nan enligt 11§, 3. återbetalning enligt 12 §, 4. förhandsbesked om rätt till insatser enligt 16 § andra stycket, 5. tillstånd till enskild verk- samhet enligt 23 §, 6. föreläggande eller åter- kallelse av tillstånd enligt 24 § eller 7. föreläggande enligt 26 a §. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut i frågor som avses i första stycket gäller . Länsrätten eller kammarrätten får dock förordna att dess beslut skall gälla först sedan det vunnit laga kraft.