prop · GN03116 · 2000-01-01 00:00:00 — Regeringens proposition 1999/2000:116 Subjektiva rekvisit i vissa straffbestämmelser på sjöfartsområdet Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att det i straffbestämmelser på sjöfartens område uttryckligen skall anges när oaktsamhet skall grunda straffansvar. För- slagen är föranledda av en tidigare ändring i 1 kap. 2 § som i korthet innebär att om inget särskilt är föreskrivet i ett straffstadgande så krävs det att gärningen har begåtts uppsåtligen för att den skall vara brottslig. Vidare föreslås att vissa numera obehövliga bestämmelser skall upphävas och slutligen föreslås en del ändringar av redaktionell och språklig art. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut 3 2 Lagtext 4 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1939:299) om förbud i vissa fall mot överlåtelse eller upplåtelse av far- tyg m.m. 4 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg 7 2.3 Förslag till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) 9 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:126) om åtgärder till skydd för svensk sjöfart 11 2.5 Förslag till lag om ändring i kungörelsen (1952:581) med vissa föreskrifter angående räddning ur sjönöd och avvärjande av sjötrafiken hotande fara m.m. (sjönöds- kungörelse) 12 3 Ärendet och dess beredning 13 4 Införande av uttryckliga krav på subjektiva rekvisit inom specialstraffrätten på sjöfartens område. 14 4.1 Lag (1939:299) om förbud i vissa fall mot överlåtelse eller upplåtelse av fartyg m.m. 14 4.2 Lag (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg 16 4.3 Sjömanslagen (1973:282) 17 4.4 Lag (1985:126) om åtgärder till skydd för svensk sjö- fart 18 4.5 Kungörelsen (1952:581) med vissa föreskrifter angående räddning ur sjönöd och avvärjande av sjö- trafiken hotande fara m.m. (sjönödskungörelse) 19 5 Ikraftträdande 19 6 Ekonomiska konsekvenser 19 Bilaga 1 Förteckning över remissinstanserna 20 Bilaga 2 Promemorians förslag 21 Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 27 Bilaga 4 Lagrådets yttrande 37 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 41 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1939:299) om förbud i vissa fall mot över- låtelse eller upplåtelse av fartyg m.m., 2. lag om ändring i lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg, 3. lag om ändring i sjömanslagen (1973:282), 4. lag om ändring i lagen (1985:126) om åtgärder till skydd för svensk sjöfart, 5. lag om ändring i kungörelsen (1952:581) med vissa föreskrifter angående räddning ur sjönöd och avvärjande av sjötrafiken hotande fara m.m. (sjönödskungörelse). 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1939:299) om förbud i vissa fall mot överlåtelse eller upplåtelse av fartyg m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1939:299) om förbud i vissa fall mot överlåtelse eller upplåtelse av fartyg m.m.1 dels att 7 § skall upphöra att gälla, dels att 2 § 1 mom. samt 5 och 6 §§ skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § 1 mom. Utan tillstånd av Konungen eller den Konungen därtill bemyndigat må ej a) svenskt fartyg eller andel däri överlåtas till utlänning eller till svenskt aktiebolag, vars aktiebrev må ställas till innehavaren, eller vars aktiekapital enligt vad aktie- boken utvisar till mer än en tredje- del är i utländsk ägo; b) teckning av aktie i svenskt aktiebolag, som äger fartyg eller andel däri, verkställas för ut- länning eller svenskt aktiebolag, som avses under a), ej heller överlåtelse av dylik aktie äga rum till utlänning eller till bolag, som sist nämnts; c) svenskt fartyg upplåtas till utlänning genom tidsbefraktning eller till nyttjande, ej heller rätt till tidsbefraktning av svenskt fartyg eller nyttjanderätt därtill överlåtas å utlänning. Utan tillstånd av regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer får inte a) ett svenskt fartyg eller en andel i fartyget överlåtas till en utlänning eller till ett svenskt aktiebolag vars aktiekapital till mer än en tredjedel är i utländsk ägo; b) en aktie i ett svenskt aktie- bolag som äger ett fartyg eller en andel i ett fartyg, tecknas för eller överlåtas till en utlänning eller ett sådant svenskt aktiebolag som avses under a); c) ett svenskt fartyg upplåtas till en utlänning genom tidsbefrakt- ning eller till nyttjande; d) rätt till tidsbefraktning av ett svenskt fartyg eller nyttjanderätt till det överlåtas till en utlänning. 5 §2 Har i strid mot bestämmelserna i 2 § 1 mom. överlåtelse eller upp- låtelse skett, döms överlåtaren eller upplåtaren till böter eller fängelse i högst . Fälles någon, som i strid mot bestämmelserna i 2 § 1 mom. a) eller b) överlåtit egendom, till an- svar enligt första stycket, må dom- stolen, efter ty skäligt finnes, för- klara egendomen förverkad eller, om den ej kan tillrättaskaffas, för- plikta honom att utgiva ersättning för egendomens värde. Den som eljest förbrutit sig som i första stycket sägs må, efter ty skäligt finnes, dömas att utgiva betingat vederlag. Har överlåtelse av aktie för- medlats av någon, som yrkes- mässigt i kommission köper och säljer fondpapper, skall vad i denna paragraf är stadgat om överlåtare äga tillämpning å kommissionären; hava såväl överlåtaren som förvärvaren anlitat kommissionär, skall vad nu sagts gälla den som handlat för förvärvarens räkning. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet överlåter eller upp- låter egendom i strid med be- stämmelserna i 2 § 1 mom. döms till böter eller fängelse i högst . Om någon döms till ansvar en- ligt första stycket för att i strid med 2 § 1 mom. a) eller b) ha överlåtit egendom, får domstolen förklara egendomen förverkad efter vad som kan anses skäligt. Om egen- domen inte finns i behåll, får i stället värdet förklaras förverkat. Domstolen får förplikta den som i annat fall döms enligt första stycket att, efter vad som är skäligt, betala avtalad ersättning till staten. Har överlåtelse av en aktie för- medlats av någon som yrkes- mässigt i kommission köper och säljer fondpapper, skall vad som sägs i denna paragraf om över- låtare i stället tillämpas på kom- missionären, eller om såväl över- låtaren som förvärvaren anlitat kommissionär, skall vad som sagts i stället gälla den som hand- lat för förvärvarens räkning. 6 §3 Har vad i 3 § föreskrivs inte iakttagits vid utfärdande av teck- ningslista, skall stiftare eller, där fråga är om ökning av aktiekapi- tal, ledamot i bolagets styrelse dömas till böter. Har på grund av aktieteckning, som skett i strid mot bestämmel- serna i denna lag, aktiebrev utgetts till utlänning eller bolag, som i 2 § 1 mom. a) är nämnt, skall styrel- seledamot, med vars medgivande brevet utgetts, dömas till böter eller fängelse i högst . Har det som föreskrivs i 3 § uppsåtligen eller av oaktsamhet inte iakttagits vid utfärdande av en teckningslista, skall stiftaren eller, om det rör sig om ökning av aktie- kapital, ledamot i bolagets styrelse dömas till böter. Har på grund av aktieteckning i strid med bestämmelserna i denna lag aktiebrev utgetts till en ut- länning eller till ett sådant bolag som sägs i 2 § 1 mom. a) skall den styrelseledamot, som uppsåtligen eller av oaktsamhet medgett att brevet utgetts, dömas till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg föreskrivs i fråga om lagen (1940:176) med vissa be- stämmelser om fraktfart med svenska fartyg dels att 5 § skall upphöra att gälla, dels att 4 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 §1 Företages med fartyg resa utan tillstånd, då sådant erfordras, eller iakttas inte för tillstånd uppställt villkor, döms befälhavaren till böter eller fängelse i högst . Har någon bjudit, legt, trugat eller eljest uppsåtligen förlett be- fälhavaren till förseelsen eller med råd eller dåd främjat densamma eller har redare eller annan, som i redares ställe haft befattning med fartyget, med vetskap om förseel- sen underlåtit att, såvitt det stått i hans makt, hindra dess utförande, dömes han till straff som i första stycket sägs. Där frakt för godsets fort- skaffande eller ersättning för bog- sering skolat enligt därom träffat avtal tillkomma den brottslige, må domstolen, efter ty skäligt finnes, förplikta honom att utgiva fraktens eller ersättningens belopp. Är den, vilken frakten eller ersättningen skolat tillkomma, ej förfallen till straff efter ty ovan sägs, må han förpliktas att av frakten eller er- sättningen utgiva det belopp, var- till för honom uppkommen vinst å den olovliga åtgärden högst kan skattas. Har uppläggning, avrustning eller avmönstring av fartyg skett i strid mot vad i 3 § är föreskrivet, döms fartygets ägare eller den, som annars äger förfoga över far- tyget, till böter eller fängelse i högst . En befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet utan tillstånd företar en resa med ett fartyg trots att tillstånd krävs eller som upp- såtligen eller av oaktsamhet inte iakttar villkoren för ett sådant till- stånd, döms till böter eller fängelse i högst . Har en redare, eller någon annan som i redarens ställe haft befatt- ning med ett fartyg, känt till en sådan gärning som avses i första stycket men inte förhindrat gär- ningen trots att han haft möjlighet till det, döms han till böter eller fängelse i högst . Om den som gjort sig skyldig till brott enligt första eller andra stycket på grund av avtal har rätt till ersättning för godsbefordran eller bogsering får domstolen, efter vad som kan anses skäligt, förplikta honom att till staten be- tala ett belopp som motsvarar er- sättningen. Har uppsåtligen eller av oakt- samhet uppläggning, avrustning eller avmönstring av fartyg skett i strid med 3 §, döms fartygets ägare eller den som annars har rätt att förfoga över fartyget till böter eller fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . 2.3 Förslag till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) Härigenom föreskrivs att 62 66 §§ sjömanslagen (1973:282) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 62 §1 Till böter döms den som bryter mot 15 § första eller andra stycket, 20 § första stycket, 21 § första stycket jämfört med 22 24 §, 26 § andra stycket, 27 § tredje stycket eller 37 §. Till böter döms befälhavare som bryter mot 45 §. Sker förseelse mot 15 § första eller andra stycket och visar arbetsgivaren att han gjort vad på honom skäligen ankommit för att förhindra förseelsen, är han fri från ansvar. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 15 § första eller andra stycket, 20 § första stycket, 21 § första stycket jämfört med 22 24 §§, 26 § andra stycket, 27 § tredje stycket eller 37 § döms till böter. En befälhavare som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 45 § döms till böter. 63 § Bryter befälhavare mot 37 § första eller andra stycket eller 45 §, dömes sjömannens arbets- givare till böter, om han känt till eller bort känna till förseelsen och ej visar att han gjort vad på ho- nom skäligen ankommit för att för- hindra förseelsen. Åsidosättes 15 § första eller andra stycket, 37 § första eller andra stycket eller 45 § i fråga om arbetstagare som är anställd av annan än redaren, dömes redaren till böter, om han ej visar att han gjort vad på honom skäligen an- kommit för att förhindra förseel- sen. Användes arbetstagare i fartygs- arbete i strid mot 45 §, dömes vårdnadshavaren till böter, om han känt till förseelsen. Bryter en befälhavare mot 37 § första eller andra stycket eller 45 §, döms sjömannens arbets- givare till böter om han uppsåt- ligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad som skä- ligen kunnat krävas av honom för att förhindra förseelsen. Om 15 § första eller andra stycket, 37 § första eller andra stycket eller 45 § åsidosätts i fråga om en arbetstagare som är anställd av annan än redaren, döms redaren till böter, om han uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad som skäligen kunnat krä- vas av honom för att förhindra för- seelsen. Om en arbetstagare används i fartygsarbete i strid med 45 §, döms vårdnadshavaren till böter, om han känt till förseelsen. 64 §2 Till böter eller fängelse dömes ledamot av fartygsnämnd, som vid sin med- verkan i nämnden är partisk eller brister i omsorg. Ledamot av fartygsnämnd får ej obehörigen yppa vad han har er- farit i denna egenskap. En ledamot av fartygsnämnden, som vid sin medverkan i nämnden är partisk eller brister i omsorg, döms till böter eller fängelse . En ledamot av fartygsnämnden får inte obehörigen yppa vad han har fått veta i denna egenskap. 65 § Medtager i strid mot 51 § första stycket gods, som kan utsätta fartyget, ombordvarande eller last för äventyr eller vålla oordning ombord, dömes till böter eller fängelse . En som i strid med 51 § första stycket uppsåtligen eller av oaktsamhet tar med sig gods, som kan utsätta fartyget, ombordva- rande eller last för fara eller vålla oordning ombord, döms till böter eller fängelse . 66 § Till böter eller fängelse dömes den som miss- brukar rätten att bruka våld enligt 53 § första stycket eller att taga någon i förvar ombord enligt 54 §. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet missbrukar rätten att bruka våld enligt 53 § första stycket eller att ta någon i förvar ombord enligt 54 §, döms till böter eller fängelse . Denna lag träder i kraft . 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:126) om åtgärder till skydd för svensk sjöfart Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1985:126) om åtgärder till skydd för svensk sjöfart skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3 § Den som bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag döms till böter eller fängelse . Åtal får väckas endast efter förordnande av regeringen. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en före- skrift som har meddelats med stöd av denna lag döms till böter eller fängelse . Åtal får väckas endast efter förordnande av regeringen. Denna lag träder i kraft . 2.5 Förslag till lag om ändring i kungörelsen (1952:581) med vissa föreskrifter angående räddning ur sjönöd och avvärjande av sjötrafiken hotande fara m.m. (sjönödskungörelse) Härigenom föreskrivs att 13 och 14 §§ kungörelsen (1952:581) med vissa föreskrifter angående räddning ur sjönöd och avvärjande av sjö- trafiken hotande fara m.m. (sjönödskungörelse)1 skall upphöra att gälla . 3 Ärendet och dess beredning trädde en ändring av 1 kap. 2 § (BrB) i kraft som innebär att en gärning, om inte annat är föreskrivet, skall anses som brott endast då den begås uppsåtligen (prop. 1993/94:130). gällde bestämmelsen endast gärningar som var beskrivna i men med den nya lydelsen omfattas även specialstraffrätten av 1 kap. 2 § BrB. Detta betyder att för att ett oaktsamt handlande skall bedömas som brottsligt måste detta vara särskilt föreskrivet. Med anledning av ändringen i har det inom Närings- departementet upprättats en promemoria med en översyn av de subjektiva rekvisiten i straffbestämmelserna på sjöfartsom- rådet. I promemorian föreslås att det uttryckligen skall anges när oakt- samhet skall grunda straffansvar. I promemorian föreslås även andra smärre ändringar av huvudsakligen språklig och redaktionell karaktär, men också att vissa föråldrade bestämmelser upphävs. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remissin- stanserna finns i bilaga 1. Promemorian och remissyttrandena finns i ärende N1999/9697/RS. Promemorians lagförslag överensstämmer med de förslag som rege- ringen har remitterat till Lagrådet, utom såvitt avser de lagförslag som redovisas i avsnitt 2.1 2.3. Promemorians förslag till ändringar i dessa lagar finns i bilaga 2. Lagrådet Regeringen har beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har föreslagit ändringar i regeringens förslag avseende 5 och 6 §§ lagen (1939:299) om förbud i vissa fall mot överlåtelse eller upp- låtelse av fartyg m.m., 4 § lagen (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg, 62 och 63 §§ sjömanslagen (1973:282) samt i 14 § sjönödskungörelsen (1952:581). Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Regeringens kommentarer till Lagrådets synpunkter i dessa delar återfinns under motiveringen till respektive lag. Lagrådets granskning har också lett till vissa redaktionella ändringar i lagtexten. Lagrådet har vidare föreslagit att 4 § lagen (1989:532) om tillstånd för anställning på fartyg skall utformas på samma sätt som motsvarande regel i 10 kap. 1 § utlänningslagen (1989:529) som i sin nuvarande lydelse inte kriminaliserar oaktsamma gärningar. Regeringen delar uppfattningen att bestämmelserna i de båda lagarna skall ha samma innehåll och utformning. Regeringen planerar en översyn av utlänningslagen och kommer då att överväga en ändring av straffbestämmelserna i utlänningslagen med innebörd att oaktsamma gärningar straffbeläggs också enligt de reglerna. Översynen av utlänningslagen kommer dock att ske i ett senare sammanhang och regeringen väljer därför att avvakta med den i lagrådsremissen föreslagna ändringen i 4 § lagen om tillstånd för anställning på fartyg så att förslagen kan behandlas i ett sammanhang. Lagrådet har slutligen avstyrkt ändring i lagen (1996:19) om begräns- ning av rätten att bedriva linjesjöfart på bl.a. med motiveringen att lagen har tillkommit efter det att 1 kap. 2 § BrB fick sin nuvarande lydelse och det får därför förutsättas att avsikten varit att endast uppsåt- liga brott skall vara straffbara. Med beaktande av vad Lagrådet anfört avstår regeringen från att lämna något förslag till ändring i lagen om be- gränsning av rätten att bedriva linjesjöfart på . 4 Införande av uttryckliga krav på subjektiva rekvisit inom specialstraffrätten på sjöfartens område. 4.1 Lag (1939:299) om förbud i vissa fall mot överlåtelse eller upplåtelse av fartyg m.m. Regeringens förslag: Uttryckliga krav på vilka subjektiva rekvisit som krävs för att en gärning skall utgöra brott skrivs in i lagtexten. Vidare görs vissa mindre redaktionella ändringar och vissa språk- liga moderniseringar. Slutligen upphävs vissa numera obehövliga be- stämmelser. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker i huvudsak förslagen eller lämnar dem utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Lagen ingår i beredskapslagstift- ningen och skall tillämpas vid krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden. Enligt 2 och 3 §§ är det under sådana förhållanden bl.a. inte tillåtet att utan regeringens tillstånd överlåta eller upplåta svenska fartyg eller andelar av sådana till utlänning eller aktiebolag med utländska ägarintressen av viss storlek. Förarbetena, prop. 1939:286, ger inte någon ledning i frågan om vilket subjektivt rekvisit som är tänkt att gälla för att ett sådant handlande skall vara brottsligt. Lagen är en beredskapslag som skall tillämpas under mycket speciella förhållanden. Mot den bakgrunden ligger det delvis i sakens natur att man ser allvarligt på de förhållanden som regleras. Vid krig och krigsfara är det naturligt att särskilda krav ställs på ett försiktigt agerande även vid enskildas affärsuppgörelser. Kontroller i olika avseenden krävs under sådana förhållanden inom olika områden. Dessa omständigheter talar enligt regeringens bedömning för att avsikten varit att även oaktsamma överträdelser skall vara straffbara. Regeringen föreslår därför att detta skrivs in i lagen. Hovrätten för har föreslagit att tillståndskravet i 2 § 1 mom., för överlåtelse av ett svenskt fartyg till ett svenskt aktiebolag vars aktiebrev får ställas till innehavaren, tas bort. Enligt aktiebolags- lagen (1975:1385) får aktiebrev inte ställas till innehavare. En sådan möjlighet fanns emellertid aktiebolagslag men endast efter medgivande av regeringen eller den myndighet regeringen bestämde. 1975:103 med förslag till ny aktiebolagslag framgår att något så- dant medgivande inte lämnats under den äldre aktiebolagslagens giltig- hetstid. Regeringen delar hovrättens bedömning att tillståndskravet i 2 § 1 mom. för överlåtelser till sådana aktiebolag är obehövligt och föreslår att denna bestämmelse tas bort. Enligt nuvarande lydelse av 2 § 1 mom. krävs det också tillstånd för fartygsöverlåtelse till ett svenskt aktiebolag vars aktiekapital, enligt aktieboken, till mer än en tredjedel är i utländsk ägo. Det är osäkert om det är möjligt att ur aktieboken utläsa en aktieägares nationalitet. I s.k. avstämningsbolag är det dessutom möjligt att, i stället för aktie- ägaren, registrera den som för ägarens räkning förvaltar innehavet. Kra- vet på att det utländska ägandet skall framgå av aktieboken synes därför inte ändamålsenligt och regeringen föreslår därför att också det tas bort. Hovrätten för har också anfört att det i promemorian föreslagna straffstadgandet i 5 § första stycket har riktats in på att straff- belägga endast uppsåtliga och oaktsamma förfaranden med avseende på förvärvarens egenskaper och uppger att det kan förekomma fall där en överlåtare förfarit oaktsamt i förhållande till, exempelvis, kravet på till- stånd. Regeringen delar bedömningen att bestämmelsen bör ges en annan formulering som bättre stämmer överens med lagens nuvarande lydelse och detta gäller även 6 § andra stycket. Enligt 5 § andra styckets nu gällande lydelse kan domstolen förplikta den som döms för att ha brutit mot första stycket att, efter vad som är skäligt , utge betingat vederlag. Lagrådet påpekar att det i den föreslagna lydelsen inte finns någon anknytning till det avtalade vederlaget, vilket innebär en skärpning, och förordar att bestämmelsen ges en annan ut- formning. Lagrådet anför vidare att det är oklart om bestämmelserna i paragrafens tredje stycke innebär att såväl överlåtaren som kommissionä- ren kan ställas till ansvar och framhåller att också det andra ledet i tredje stycket är svårtolkat. Lagrådet ifrågasätter om inte syftet med bestämmelsen kan uppnås genom medverkansreglerna i . Regeringen har ändrat bestämmelsens utformning så att den inte innefattar någon skärpning. Vidare har paragrafen förtydligats utifrån Lagrådets påpekanden bl.a så att frågan om medverkansreglernas tillämplighet är aktuell. Regeringen följer också Lagrådets förslag att inte byta ut ordet utgetts mot utlämnats i 6 §. Enligt 7 § skall förverkad egendom tillfalla staten. Eftersom detta framgår redan av 36 kap. 17 § BrB kan 7 § upphävas. Vidare föreslår regeringen vissa redaktionella och språkliga ändringar. 4.2 Lag (1940:176) med vissa bestämmelser om fraktfart med svenska fartyg förslag: Uttryckliga krav på vilka subjektiva rekvisit som krävs för att en gärning skall utgöra brott skrivs in i lagtexten. Regleringen om anstiftan och medhjälp tas bort. Föreskrifterna i 5 § om att böter tillfaller staten upphävs. Vidare görs språkliga justeringar i 4 §. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig har i huvudsak tillstyrkt eller lämnat förslagen utan erinran. Skälen för regeringens förslag: Även denna lag ingår i beredskaps- lagstiftningen och skall tillämpas under krig, krigsfara eller andra utom- ordentliga förhållanden. Enligt 4 § första stycket straffas den befälhavare som vidtar en resa utan tillstånd när sådant erfordras, eller som inte iakttar ett för resan upp- ställt villkor. Med tanke på att lagen är en beredskapslag som skall till- lämpas under mycket speciella förhållanden och av samma skäl som an- förts ovan i avsnitt 4.1 anser regeringen att såväl uppsåtliga som oakt- samma gärningar bör straffbeläggas.