prop · GN03100D1 · 2000-01-01 00:00:00 — I takt med de gradvis förbättrade konjunkturutsikterna och de därmed sammanhörande inflationsriskerna har ECB lagt om penningpolitiken i en något mindre expansiv riktning. Den svenska penningpolitiken vägleds av ett inflationsmål. Tack vare det relativt låga resursutnyttjandet i utgångsläget och förutsatt att löneökningarna begränsas till förväntas den höga tillväxten kunna kombineras med fortsatt måttliga prisökningar. Det mer än fördubblade världmarknadspriset på olja har dock inneburit att inflationstalen ökat. Det direkta bidraget till inflationen enligt KPI av oljeprisuppgången mellan och februari uppgår till . I prognosen antas att oljepriset gradvis sjunker i förhållande till nivåerna under årets inledande månader och ger ett negativt bidrag till inflationen både och . I slutet av innevarande år förutsätts oljepriset ligga på per fat och på per fat. Osäkerheten avseende bedömningen av oljepriset är stor. Riskerna är inte endast kopplade till de direkta effekterna på inflationen utan även till indirekta effekter av stigande oljepriser på produktionskostnader och inflationsförväntningar. Prisutvecklingen och hålls även tillbaka av att kronan antas förstärkas. Apprecieringen förväntas framför allt ske mot dollarn. Kronans kurs mot euron antas ligga kring 8,40 i slutet av detta år och runt 8,70 , vilken innebär en försvagning i förhållande till kursen . Prognosen förutsätter således en gradvis förstärkning av euron mot dollarn. En sådan utveckling ter sig naturlig dels i förhållande till den förutsedda konjunkturutvecklingen i respektive euroområdet, dels med tanke på att den amerikanska ekonomin uppvisar stora underskott i bytesbalansen. Med fallande oljepriser, måttliga löneökningar och en apprecierande krona kommer inflationen att vara låg och . Inflationen enligt mått UND1X som exkluderar räntekostnader för egnahemsägare samt effekterna av förändringar i subventioner och skatter från KPI väntas uppgå till . Bortsett från oljeprisernas och valutakursens tillfälliga effekter på konsumentpriserna är inflationstrycket något högre. Förutsatt att reporäntan höjs till och till bedöms inflationen utvecklas i linje med inflationsmål. 1998 1999 2000 2001 2002 2003 KPI, dec dec 0,6 1,2 1,4 2,3 2,0 2,0 UND1X, dec dec 0,6 1,9 1,2 1,5 Disponibel inkomst1,2 1,2 3,3 5,1 4,5 2,5 3,3 Sparkvot (nivå)2 3,1 2,1 2,5 4,0 4,4 5,4 Industriproduktion1 4,3 4,2 5,8 4,5 2,9 2,8 Relativ enhetsarbets- kostnad i industrin1 Antal sysselsatta1 1,5 2,2 1,7 0,9 0,4 0,4 Öppen arbetslöshet4 6,5 5,6 4,6 3,9 3,9 4,0 Arbetsmarknads- politiska program3 3,1 Sysselsättningsgrad4 74,6 75,9 76,7 77,3 77,3 77,3 Handelsbalans5 135 130 147 174 184 192 Bytesbalans6 2,9 2,5 2,6 3,6 3,8 3,8 Offentligt överskott före beräknings- teknisk överföring6 4,5 Offentligt överskott efter beräknings- teknisk överföring6 2,0 1 Årlig procentuell förändring 2 Utvecklingstalen för påverkas av att fr.o.m. ingår 2003 redovisas utvecklingen inklusive effekter av beräkningsteknisk överföring. 3 Andel av arbetskraften 4 Antalet sysselsatta i åldern 20 , exklusive sysselsatta i arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i denna åldersgrupp. 6 Procent av BNP Källor: , , riksbank och Inflationen mätt med KPI ökar kraftigt på grund av att fastighetsskatten i prognosen antas höjas och taxeringsvärdena justeras i enlighet med nu gällande beslut. Detta höjer inflationen enligt KPI och till viss del även UND1X. Regeringen avser att i budgetpropositionen återkomma med förslag som begränsar ökningen av skatteuttaget. kronor Årlig procentuell volymförändring 1999 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Hushållens konsumtionsutgifter 997 1,7 2,4 4,1 5,0 (4,0) 2,7 2,0 2,0 Offentliga konsumtionsutgifter 533 1,0 2,2 1,8 0,7 (1,2) 0,6 0,4 0,5 Statliga 154 2,7 7,4 1,1 1,0 0,5 0,5 0,5 Kommunala 378 0,2 6,6 2,0 1,3 (1,3) 0,7 0,4 0,6 Fasta bruttoinvesteringar 327 2,2 9,4 8,1 5,0 5,4 3,6 3,0 Näringsliv exkl. bostäder 246 3,2 10,6 7,6 5,8 (5,4) 5,1 2,6 1,7 Bostäder 32 22,3 3,6 18,8 10,5 11,1 12,0 12,0 Myndigheter 49 12,1 7,0 4,7 2,6 ( 0,4) 3,0 2,6 2,7 Lagerinvesteringar1 6 0,5 0,3 0,5 0,0 0,0 0,0 0,0 Export 863 13,0 7,3 5,2 7,6 6,9 5,5 5,3 Import 754 11,8 10,4 5,0 7,2 6,8 5,7 5,4 BNP 1972 2,0 3,0 3,8 3,8 2,9 2,0 2,0 Anm: Utvecklingstalen för påverkas av att fr.o.m. ingår i hushållssektorn. Inom parentes redovisas volymutvecklingen exklusive denna effekt. Se vidare fördjupningsrutan i kapitel 1. 1 Förändring uttryckt i procent av BNP föregående år. Källor: och Finansdepartemente Försörjningsbalansen ökade varuexporten med . Huvuddelen av exportindustrin, däribland den cykliska basindustrin, utvecklades dock svagt. En mycket snabb tillväxt av exporten av teleprodukter bidrog med till varuexportens tillväxt. För stora delar av industrin var exportvolymerna oförändrade eller sjunkande. Omslaget i den internationella konjunkturbilden innebär att exportutsikterna både och måste betecknas som gynnsamma. Teleproduktindustrin förväntas ge tillväxtbidrag som ligger i samma storleksordning som . Därtill torde återhämtningen av den europeiska industrikonjunkturen innebära en ökad efterfrågan på traditionella svenska exportvaror, bland annat investeringsvaror. Även om den förväntade kronförstärkningen i viss utsträckning urholkar konkurrensförmågan bedöms de svenska relativpriserna i utgångsläget vara tillräckligt gynnsamma för att svenska företag skall fortsätta att vinna marknadsandelar. Sammantaget innebär detta att den svenska varuexporten väntas öka och . beräknas därmed ta marknadsandelar. En viktig förklaring till detta är de förväntade fortsatta exportframgångarna inom teleproduktområdet. har exporten från denna sektor vuxit med i genomsnitt . Branschens andel av exporten har ökat från av varuexporten till . Teleproduktindustrins växande betydelse för svensk export samt osäkerheten om utvecklingen inom detta område och branschens konkurrenskraft utgör en betydande risk i prognosen. Efter att ha ökat 1997 och 1998 sjönk varuimporttillväxten till . Detta kan synas vara något förvånande med tanke på att BNP-tillväxten var avsevärt högre 1999 än under de föregående två åren. Förklaringen till detta är att efterfrågekomponenter med högt importinnehåll, exempelvis industrilager och maskininvesteringar, utvecklades svagt 1999. Därtill bidrog en kraftig minskning av importen av datorer. tar importtillväxten fart i takt med att efterfrågans importinnehåll normaliseras i förhållande till 1999. kan vissa bristsituationer inom industrin uppträda. Detta kan leda till att importen växer snabbare än eljest. Den totala varuimporten beräknas uppgå till och till . Tjänstenettot, dvs. skillnaden mellan tjänsteexport och tjänsteimport, gav 1999 ett negativt bidrag på till BNP- tillväxten. Ett negativt bidrag av samma storleksordning väntas även och . Det beror bl.a. på att nettot av den import och export som uppstår i samband med turism och affärsresande under har uppvisat en tydligt negativ trend. Bruttoinvesteringarna väntas fortsätta visa höga tillväxttal . Till följd av att den internationella konjunkturavmattningen drabbade investeringstunga delar av den svenska industrin, var investeringarna oförändrade i denna sektor . väntas industriproduktionen stiga . Den befintliga kapitalstocken bedöms också vara relativt låg i förhållande till produktionen. Industriinvesteringarna bedöms därför öka med . Med sedvanlig eftersläpning i förhållande till en internationell konjunkturuppgång väntas tillväxten i industriinvesteringarna öka ytterligare . Investeringarna i övrigt näringsliv har under uppvisat mycket höga tillväxttal. Den expansiva tjänstesektorn och omställningsarbete inför i bl.a. finanssektorn bidrog till de höga investeringsnivåerna . Det fortsatt goda konjunkturläget i tjänstesektorn och ledande indikatorer tyder på en betydande investeringstillväxt också och . Detta gäller i synnerhet inom fastighetsverksamhet i storstadsregionerna och inom varuhandel. Den av regeringen föreslagna satsningen på bredband stärker investeringstillväxten ytterligare. Investeringstillväxten i övrigt näringsliv väntas uppgå till och till . Nedgången i investeringstillväxten i övrigt näringsliv skall ses i ljuset av att investeringsvolymerna nu är så höga att även en oförändrad investeringsnivå innebär en avsevärd utbyggnad av kapaciteten. Under föregående år steg bostadsbyggandet jämfört med året innan. Trots att förutsättningarna för en fortsatt kraftig uppgång är goda, i form av t.ex. låga räntor och stark tillväxt i hushållens inkomster, finns det tecken på att återhämtningen går långsamt: antalet påbörjade lägenheter utvecklades svagt under slutet av , orderingången till småhusfabrikanter stagnerade och utbudsrestriktioner i form av brist på planerad tomtmark gör sig gällande i de expansiva storstadsregionerna. Bostadsinvesteringarna förutses stiga med både och . Investeringsvolymen i utgångsläget är dock så låg att tillväxttal i denna storleksordning innebär att bostadsbristen i expansiva områden består. Hushållens konsumtionsutgifter steg 1999 . De faktorer som underbyggde konsumtionsuppgången 1999 sysselsättningstillväxt, snabbt växande disponibelinkomster och en kraftig förmögenhetsuppbyggnad bedöms utgöra viktiga drivkrafter bakom en fortsatt stark tillväxt av hushållens konsumtionsutgifter. Konsumtionen beräknas därför öka med (bortsett från effekten av överföring till hushållssektorn, se fördjupningsrutan i detta kapitel) och med . Till följd av den goda utvecklingen på aktiemarknaderna i och i omvärlden samt stigande småhuspriser, ökade hushållens förmögenhet mycket kraftigt . Den finansiella nettoförmögenheten bedöms ha ökat med , eller med . I prognosen antas att börsutvecklingen nu går in i en lugnare fas med måttligt stigande kurser. Därtill kommer svårigheten att korrekt bedöma den historiska förmögenhetstillväxtens effekter på den framtida konsumtionen. Från teoretiska utgångspunkter kan man hävda att konsumtionsutrymmet har ökat med ett belopp motsvarande den reala avkastning som en förmögenhetsökning i storleksordningen genererar. Till viss del fångas denna ökade avkastning upp i disponibelinkomsterna. är det uppenbart att det finns andra förhållanden som också påverkar konsumtionen, exempelvis hushållens förväntningar om den fortsatta förmögenhetstillväxten, möjligheterna och incitamenten att likvidisera tillgångar, avvikelse i förhållande till hushållens önskade förmögenhetsnivå och det sätt på vilket förmögenhetsuppgången är fördelad mellan hushåll med olika konsumtionsbenägenhet. Eftersom de senaste årens förmögenhetsuppbyggnad är exceptionell i ett historiskt perspektiv är det svårt att på empirisk grund fastställa hur konsumtionen påverkas. I prognosen ligger en tydlig men relativt måttlig förmögenhetseffekt, som grundar sig på ett antagande om ett långsiktigt beteende hos hushållen. 2003 överstiger överskotten i de offentliga finanserna den målsatta nivån om av BNP. Överskotten torde öka hushållens tilltro till svensk ekonomi. Dessutom är det rimligt att anta att hushållen får ta del av detta överskjutande överskott och planerar sin konsumtion därefter (även om det är osäkert i vilken utsträckning och i vilken form överskotten kommer hushållen till godo). Beräkningstekniskt har överskott i de offentliga finanserna utöver av BNP för åren 2001 2003 överförts till hushållen. I tabell 1.3 redovisas således utvecklingen för sparkvot och disponibelinkomst inklusive denna överföring. Sparkvoten bedöms vara lägre än vad som förefaller vara rimligt på medellång sikt. En viktig anledning till att hushållen varken 1999 eller tycks anpassa sitt konsumtionsbeteende så att sparkvoten stiger är den gynnsamma förmögenhetsutvecklingen som dels ökar konsumtionsutrymmet, dels bidrar till lägre disponibelinkomster genom att hushållens reavinstskatter ökar. Själva reavinsten påverkar per definition dock inte den disponibla inkomsten. En utgångspunkt för konsumtions- prognosen är att de realiserade beräkningstekniska överföringarna är så pass stora att sparkvoten ligger högre än . De statliga konsumtionsutgifterna, som svarar för en fjärdedel av statens utgifter, varierar tämligen kraftigt mellan åren bl.a. på grund av försvarsinköp. Dessutom är nationalräkenskapernas preliminära utfall mycket osäkra och genomgår ofta stora revideringar. Den statliga konsumtionen ökade 1999 . beräknas en fortsatt ökning och . De kommunala konsumtionsutgifterna steg i reala termer . Bedömningen av hur kommunsektorns konsumtionsutgifter utvecklas har gjorts utifrån det ekonomiska utrymme som är tillgängligt under förutsättningen att respektive delsektor skall klara balanskravet. Den kraftiga sysselsättningsuppgången i ekonomin leder till ökade skatteintäkter för kommunsektorn. En stark utveckling av skatteinkomster och statsbidrag medger en ökning av kommunsektorns konsumtionsutgifter och , som kommunsektorn som helhet beräknas uppfylla kravet om ekonomisk balans. Om hänsyn tas till överföringen av kyrkan från kommunsektorn till hushållens ideella organisationer blir utvecklingstakten . Konsumtionsutrymmet för kommunsektorn måste 2002 och 2003 anpassas till en svagare utveckling av skatteinkomsterna. Balanskravet bedöms medge en tillväxt av den kommunala konsumtionen på . Tillväxtens och sparandets sammansättning En stark inhemsk efterfrågan i form av snabbt växande konsumtionsutgifter i hushållssektorn och en god investeringstillväxt i övrigt näringsliv gav betydande bidrag till tillväxten 1999. Nettoexportens bidrag stärkte tillväxten . övergår tillväxten till att bli mer exportdriven. Importen bedöms dock stärkas, bland annat till följd av att föregående års lageranpassning reducerade importen. Detta innebär att ökningen av bidraget från nettoexporten i förhållande till 1999 blir relativt blygsam. förutses en viss avmattning av hushållens konsumtionsutgifter, vilken förklarar större delen av minskningen av BNP-tillväxten. Tabell 1.5 Bidrag till BNP-tillväxt, exklusive överföringen av från staten 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Hushållens konsumtionsutgifter 0,1 Fasta brutto- investeringar 0,5 Lagerinvesteringar 0,3 0,5 0,0 0,0 0,0 0,0 Export 3,1 2,3 3,4 3,2 2,6 2,6 Import 3,7 1,9 2,7 2,7 2,3 2,3 Netto utrikeshandel 0,6 0,4 0,6 0,5 0,3 0,3 BNP 3,0 3,8 3,8 2,9 2,0 2,0 Anm: Bidragen för redovisas exklusive effekten av att fr.o.m. ingår i hushållssektorn. Se vidare fördjupningsrutan i kapitel 1. Det finansiella sparandet, vilket i stort överensstämmer med bytesbalansens saldo, väntas visa stora och växande överskott . Till grund för denna utveckling ligger kraftiga överskott i handelsbalansen. väntas handelsbalansöverskottet uppgå till , vilket motsvarar av BNP. Underskotten i tjänstebalansen och kapitalavkastningen reducerar dock bytesbalansöverskottet som beräknas uppgå till av BNP . Även det reala sparandet växer andelsmässigt i förhållande till BNP. Den goda utvecklingen av hushållens konsumtionsutgifter går därför hand i hand med en utveckling där bruttosparande växer som andel av BNP. I tabell 1.6 har hela den beräkningstekniska överföringen lagts på hushållen och därmed stärkt hushållssparandet och i motsvarande grad försvagat sparandet i den offentliga sektorn. Tabell 1.6 Sparandets sammansättning Procent av BNP 1998 1999 2000 2001 2002 2003 Bruttosparande 20,0 18,5 19,6 20,8 21,2 21,5 Realt sparande 16,7 16,9 17,0 17,3 17,5 17,7 Fasta investeringar 15,8 16,6 16,8 17,0 17,2 17,4 Lagerinvesteringar 0,9 0,3 0,3 0,3 0,3 0,3 Finansiellt sparande 3,3 1,6 2,6 3,6 3,8 3,8 Offentlig sektor1 1,9 1,9 2,8 2,0 2,0 2,0 Hushåll1 2,0 1,3 1,8 2,6 2,9 3,5 Företag 0,2 0,6 1,0 0,6 0,9 1,5 1 Efter beräkningsteknisk överföring Källor: och Arbetsmarknaden har sysselsättningen ökat i en mycket snabb takt och totalt sett har ca 150 000 arbetstillfällen tillkommit . Arbetslösheten har fallit och sysselsättningen har stigit i de flesta län. I den privata tjänstesektorn, som utgör av samtliga sysselsatta, steg sysselsättningen med hela 110 000 personer . Uppgången i tjänstesektorn var också relativt kraftig i förhållande till ökningen i tjänsteproduktionen. En betydande del av den förväntade sysselsättningsökningen antas även och ske i tjänstesektorn. bedöms produktionen växa något långsammare än 1999, men produktiviteten beräknas utvecklas starkare. Sammantaget innebär detta att sysselsättningstillväxten i tjänstesektorn dämpas. Detta är en viktig förklaring till att även sysselsättningen i ekonomin som helhet ökar något långsammare trots att BNP-tillväxten bedöms bli i stort sett densamma. Den totala sysselsättningsuppgången uppskattas till 106 000 personer och sysselsättningsgraden för personer i reguljär sysselsättning uppgår därmed till . Produktivitetstillväxten i industrin, som uppgick till , förutses stiga till som tillväxttakten för industriproduktionen ökar från till . Den stigande produktivitetstillväxten är delvis av konjunkturell karaktär. Vid en konjunkturuppgång tas ledig kapacitet i anspråk varpå produktiviteten ökar. En betydande del av produktionsökningen väntas ske inom teleproduktsektorn där produktivitetstillväxten är mycket hög. Denna produktion ger ett betydande bidrag till produktivitetstillväxten inom industrin men skapar relativt få nya arbetstillfällen. I hela ekonomin väntas produktiviteten öka och , vilket kan jämföras med förra årets produktivitetstillväxt på . Den öppna arbetslösheten sjönk från till . Arbetskraftsutbudet ökar vanligtvis vid en sysselsättningsuppgång. Tillkommande platser i högskolan och begränsar dock utbudsökningen. Den öppna arbetslösheten förväntas därmed fortsätta att falla i ganska snabb takt och beräknas uppgå till . I en nyligen publicerad proposition (1999/2000:98) föreslår regeringen införandet av ett nytt arbetsmarknadspolitiskt program, aktivitetsgarantin, som skall stärka långtidsarbetslösas möjligheter att komma tillbaka till den reguljära arbetsmarknaden. Denna åtgärd syftar, tillsammans med andra åtgärder föreslagna i denna proposition, till att effektivisera arbetsmarknaden och därigenom minska den öppna arbetslösheten. Den offentliga sektorns finanser uppgick den offentliga sektorns finansiella sparande till eller av BNP. förstärks sparandet till av BNP. Därvid sjunker både inkomster och utgifter som andel av BNP. I budgetpropositionen beräknades överskottet i det finansiella sparandet 2001 ligga marginellt över målet på av BNP. Genom att den ekonomiska tillväxten nu väntas bli starkare, och därigenom skatteinkomsterna högre, än vad som då beräknades har det finansiella sparandet reviderats av BNP (före beräkningsteknisk överföring). fortsätter de offentliga finanserna att förbättras. Detta beror på att utgifterna sjunker som andel av BNP. Överskotten i de offentliga finanserna fortsätter att stiga i förhållande till BNP och beräknas uppgå till och till . Liksom för överförs dock sparandet utöver målet på av BNP beräkningstekniskt till hushållen. Tabell 1.7 De offentliga finanserna Procent av BNP 1999 2000 2001 2002 2003 Inkomster 60,2 58,1 56,7 56,6 56,6 Utgifter 58,4 55,3 53,4 53,1 52,2 Finansiellt sparande före överföring 2,5 Finansiellt sparande efter överföring 2,0 Konsoliderad bruttoskuld efter överföring 47,4 Källor: och Fördelningen av sparandet mellan staten och ålderspensionssystemet påverkas av den finansiella infasningen av det reformerade ålderspensionssystemet. När infasningen är över beräknas sparandet i pensionssystemet, dvs. AP-fonden och premiepensionssystemet, uppgå till av BNP, medan statens finansiella sparande visar ett underskott på av BNP (efter beräkningsteknisk överföring). Det är en följd av att pensionsreformen utgör en mycket stor omfördelning av sparandet från staten till ålderspensionssystemet. Det innebär att mer än hela det finansiella överskottsmålet för den samlade offentliga sektorn används för att bygga upp pensionsfonderna inför den belastning som väntar . Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, definierad enligt de s.k. Maastrichtkriterierna uppgick vid utgången av 1999 till av BNP. Som andel av BNP har den konsoliderade skulden sjunkit . minskar dessutom skulden även nominellt med och väntas understiga av BNP, vilket är referensvärdet för den offentliga skuldsättningen enligt Maastrichtkriterierna. Den kraftiga minskningen beror till stor del på att förväntade försäljningar av statens aktieinnehav förutses användas till amortering av statsskulden. Nettoskulden, som är nettot av den offentliga sektorns samtliga finansiella tillgångar och skulder, sjunker i takt med att den offentliga sektorn visar fortsatta finansiella överskott och till följd av de värdeförändringar som sker på tillgångar och skulder. beräknas nettoskulden vändas till en positiv finansiell ställning. Det innebär att den offentliga sektorns finansiella tillgångar överstiger skulderna. Överföringen av från kommunsektorn till hushållssektorn skildes från staten. I nationalräkenskapstermer innebär detta att kyrkan, som tidigare ingått i kommunsektorn, kommer att ingå i den sektor som benämns hushållens ideella organisationer från och med redovisningen för . (Nationalräkenskaper publiceras .) Hushållens ideella organisationer betraktas bl.a. i konsumtionshänseende som en del av hushållssektorn. Alla effekter av överföringen på nationalräkenskapernas redovisning är ännu inte helt klarlagda, men i denna prognos har förändringen beaktats så långt det varit möjligt med ledning av preliminära uppgifter. Överföringen påverkar inte BNP men har effekter på fördelningen mellan försörjningsbalansens poster. Dessutom påverkas förädlingsvärden och antal arbetade timmar i olika sektorer samt hushållens och den offentliga sektorns finanser. Nedan sammanfattas hur överföringen har behandlats i prognosen. ingår konsumtionsutgifter i hushållens konsumtionsutgifter och inte i de kommunala konsumtionsutgifterna. Kyrkans konsumtionsutgifter uppgick till , vilket motsvarade av kommunernas och av hushållens konsumtionsutgifter . Överflyttningen ger en engångseffekt på tillväxttalen för dessa bägge poster i försörjningsbalansen för . Se tabell 1.4. En del av kyrkornas konsumtionsutgifter som avser vissa prästlöner har hänförts till de statliga konsumtionsutgifterna. I nationalräkenskaperna kommer även denna post att överföras till hushållens konsumtionsutgifter . Denna överföring har inte beaktats i konsumtionsprognoserna för stat och hushåll. När det gäller redovisningen av antalet sysselsatta har inga överföringar från kommunsektorn eller staten till näringslivet gjorts i prognosen eftersom det ännu inte är klart hur överföringen kommer att hanteras i arbetskraftsundersökning. investeringar redovisas som offentliga myndigheters investeringar t.o.m. men därefter som investeringar i övrigt näringsliv, närmare bestämt som investeringar i hushållstjänsteverksamhet. Förändringarna påverkar inte den totala investeringstillväxten för men innebär att tillväxttalet i övrigt näringsliv höjs som det minskar med i de offentliga myndigheterna. Medlemmar i betalar i stället en medlemsavgift. De som inte är medlemmar betalar en obligatorisk begravningsavgift. Kyrkoskattens avskaffande gör att hushållens disponibla inkomst per definition höjs. Både medlemsavgiften i och den obligatoriska begravningsavgiften väntas behandlas på samma sätt som medlemsavgifter i nationalräkenskaperna. Eftersom dessa medlemsavgifter utgör transaktioner inom en och samma sektor registreras de inte som vare sig inkomster eller utgifter för hushållen. Ett antal inkomst- och utgiftsposter för hushållssektorn påverkas (se avsnitt 9.1). Effekten på hushålls- sektorns finansiella sparande och nettosparande väntas inte vara av någon nämnvärd storlek. För den offentliga sektorns finanser innebär omklassificeringen av kyrkan att den offentliga sektorns inkomster, skatter och utgifter reduceras med ca ½ procentenhet av BNP. 2 Internationell utveckling Utsikterna för världsekonomin ter sig ljusa.