prop · GN031D2 · 2000-01-01 00:00:00 — brottades den norska ekonomin med låga oljepriser och snabbt stigande lönekostnader. Framtidsutsikterna har dock ljusnat i och med att oljepriset har stigit och att årets avtalsrörelse resulterade i relativt låga löneavtal. 1997 1998 1999 2000 2001 2002 BNP OECD1 2,9 2,3 2,4 2,2 2,1 2,2 KPI OECD1 2,0 1,4 1,4 1,6 1,7 1,8 Timlön, kostnad1 4,5 3,8 3,4 3,2 3,0 3,0 Dollarkurs (SEK)2 7,7 8,0 8,2 7,8 7,2 7,0 TCW-index2 120,5 123,3 124,6 121,9 119,4 118,0 Tysk långränta3 5,7 4,6 4,4 4,9 5,1 5,1 Svensk långränta3 6,6 5,0 4,9 5,4 5,5 5,3 Svensk kortränta4 4,3 4,3 3,2 3,6 4,1 4,4 1 Årlig procentuell förändring, BNP och avser 16 (se kapitel 2) 2 Årsgenomsnitt 3 10-års statsobligation, årsgenomsnitt 4 6-månaders statsskuldsväxel, årsgenomsnitt Källor: , och Räntor, inflation, valutor och löner Den omsvängning som har ägt rum vad gäller de globala tillväxt- och inflationsutsikterna har satt tydliga spår i ränteutvecklingen. Exempelvis har räntan på en 10-årig svensk statsobligation stigit med . Den amerikanska långränteuppgången har varit något större, medan uppgången har varit något mindre i euroområdet. En allmän tendens till minskad statlig upplåning, på grund av bättre offentliga finanser, och växande privat upplåning, har därtill inneburit att ränteskillnaden mellan den privata och den statliga upplåningen har ökat. På den svenska marknaden har växande räntemarginaler medfört att bolåneinstitutens 5-åriga utlåningsränta till hushållen har ökat med till . Det förbättrade konjunkturläget och därmed ett ökat inflationstryck i euroområdet väntas leda till att den () höjer styrräntan. I prognosen antas en höjning och med , vilket implicerar en styrränta på . Sammantaget måste detta betraktas som en ganska måttlig åtstramning. Den svenska penningpolitiken vägleds av ett inflationsmål. Inflationen mätt som förändringen av konsumentprisindex skall uppgå till med ett toleransintervall på +/- . Mot bakgrund av att priserna föll och ett allmänt lågt inflationstryck sänkte sin viktigaste styrränta, den s.k. reporäntan, till . Trots att sysselsättningen och produktionen har ökat snabbt har inte inflationstrycket ökat påtagligt. Den prisuppgång som har kunnat registreras är först och främst hänförlig till höjda priser och skatter på bränslen, tandvårdsreformen och höjningar av vissa administrativt satta priser. Det finns också mycket litet som tyder på att någon betydande uppgång i inflationen är nära förestående det finns inga generella kapacitetsproblem inom industrin eller tjänstenäringarna, löneökningarna i ekonomin är begränsade, kronan väntas appreciera och inflationsförväntningarna ligger på eller under inflationsmålet. Den snabba ökningen av hushållens efterfrågan möjliggör dock en viss höjning av marginalerna i handeln. 1997 1998 1999 2000 2001 2002 KPI, dec dec 1,9 0,6 0,9 1,3 2,0 2,0 UND1X, dec dec 1,8 0,6 1,5 1,1 Disponibel inkomst1,6 1,0 2,9 4,2 2,6 2,3 2,7 Sparkvot (nivå)6 3,5 3,7 4,4 3,9 3,8 4,4 Industriproduktion1 4,9 4,0 3,5 4,5 2,9 2,4 Relativ enhetsarbets- kostnad i industrin1 Sysselsättning2 1,0 1,5 2,7 1,6 0,5 0,3 Öppen arbetslöshet3 8,0 6,5 5,4 4,5 4,2 4,2 Arbetsmarknads- politiska program3 3,5 Handelsbalans4 141 140 146 157 169 183 Bytesbalans5 2,8 1,9 1,4 1,7 2,4 3,0 Offentliga sektorns finansiella sparande5 2,0 1 Årlig procentuell förändring 2 Antal personer, årlig procentuell förändring 3 Andel av arbetskraften 5 Procent av BNP 6 Nytt sparbegrepp, nya beräkningar. Enligt de nya nationalräkenskaperna ingår hushållens nettosparande i avtalspensioner i sparbegreppet. avses värde efter beräkningsteknisk överföring till hushållen. Källor: , , och kronor Årlig procentuell volymförändring 1998 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Hushållens konsumtionsutgifter 951 1,4 1,6 2,4 3,1 3,0 2,2 2,1 Offentliga konsumtionsutgifter 499 0,8 1,0 1,0 1,6 1,0 1,0 0,5 Statliga 147 2,6 2,9 7,1 1,5 0,5 0,5 0,5 Kommunala 352 0,0 0,0 4,9 1,7 1,3 1,1 0,5 Fasta bruttoinvesteringar 296 5,1 2,1 9,2 6,4 5,6 3,6 3,0 Näringsliv exkl. bostäder 227 8,1 3,8 10,9 6,9 5,2 1,8 1,0 Bostäder 24 8,9 25,5 4,9 14,8 14,3 20,0 20,0 Myndigheter 44 8,0 11,9 3,1 0,8 2,4 2,4 0,7 Lagerinvesteringar1 17 1,0 0,5 0,3 0,4 0,1 0,0 0,0 Export 816 3,9 12,7 6,9 5,0 6,7 5,0 5,0 Import 705 2,9 11,7 9,7 3,2 7,1 5,2 5,2 BNP 1873 1,3 1,8 2,6 3,6 3,0 2,2 2,0 1 Förändring uttryckt i procent av BNP föregående år. Inflationen mätt med KPI eller med underliggande mått, UND1X, väntas ligga mellan och . ligger resursutnyttjandet i ekonomin på en högre nivå än , vilket ökar risken för bristsituationer på arbetsmarknaden. I prognosen antas att höjer reporäntan med en knapp procentenhet. Genom denna anpassning av penningpolitiken bedöms inflationen överensstämma med inflationsmålet, dvs. Den svenska kronan antas gradvis stärkas till TCW-index 118 från den aktuella nivån (ca 123), där TCW-index är ett konkurrensvägt växelkursindex. Den väntade kronförstärkningen avspeglar dels den goda utvecklingen av den svenska ekonomin innefattande bl.a. låg inflation och väntade bytesbalansöverskott, dels en antagen depreciering av dollarn i förhållande till främst euron. Den svenska kronan antas fluktuera kring 8,70 mot euron. Enligt den preliminära lönestatistiken, som är behäftad med en viss osäkerhet, steg lönerna 1998 . väntas lönerna stiga . En återhållsam löneutveckling är en central förutsättning för att sysselsättningsuppgången inte skall brytas . I förlängningen är det också en förutsättning för att regeringens sysselsättningsmål skall uppnås. Utvecklingen mot mer koordinerade avtalsförhandlingar, samordnade lönekrav och en fortsatt inriktning mot en friare lönesättning på lokal nivå, bidrar sannolikt till lägre nominella löneökningar. Den låga inflationen och de låga inflationsförväntningarna innebär att det är möjligt att uppnå reallöneökningar även vid relativt låga nominella löneökningar. Detta illustreras inte minst av årets och föregående års starka reallönetillväxt. Mot dessa gynnsamma faktorer skall ställas de risker för bristsituationer och åtföljande problem med löneglidning som uppkommer när arbetskraftsefterfrågan är hög, men ojämnt fördelad mellan regioner och yrkeskategorier. Till grund för prognosen ligger ett antagande om att löneökningarna begränsas till och såväl 2001 som 2002. Försörjningsbalansen Trots det relativt svaga internationella konjunkturläget visade exporten förvånansvärt goda utvecklingstal. Detta förklaras med stora exportframgångar inom tre områden; teleprodukt-, läkemedels- och lastbilsindustrin. industribarometer indikerar ett förbättrat orderläge och en återhämtning framöver i de cykliska branscher som hade en svag tillväxt . Sammantaget beräknas den svenska varuexporten vinna marknadsandelar och öka med 1999. En förbättrad europakonjunktur förutses leda till en god utveckling inom de cykliska branscherna. Till följd av den förväntade kronapprecieringen torde svenska exportörers relativpris komma att stiga något . Efter med fördelaktig relativprisutveckling är dock konkurrensläget mycket gott. Den samlade bedömningen är därför att svenska exportörer vinner marknadsandelar även och att exporten stiger med . Importtillväxten har visat mycket tvära kast mellan åren. steg importen med . Under årets inledning har en kraftig avmattning skett och importen väntas stiga med . ökar importtillväxten och beräknas uppgå till . Dessa svängningar kan tyckas vara något märkliga med tanke på att BNP-tillväxten utvecklas relativt jämnt (och faktiskt är högst det år importtillväxten är som svagast). Förklaringen ligger i variationer i bruttonationalproduktens sammansättning mellan åren. växte de delar i ekonomin som hade ett högt importinnehåll snabbt export, lager- och maskinvesteringar. minskar lagerinvesteringarna och exporttillväxten avtar. De exportprodukter som har gått starkt har dessutom ett relativt lågt importinnehåll (exempelvis läkemedel). Nästa års uppgång av importtillväxten innebär en anpassning till en mer långsiktigt normal nivå. Sammantaget innebär export- och importutvecklingen att handelsbalansöverskottet fortsätter att stiga för att uppgå till av BNP. Investeringsklimatet i den svenska ekonomin måste betraktas som mycket gynnsamt. Industriinvesteringarna stimuleras av det låga ränteläget, en starkare europeisk konjunktur och en relativt god vinstnivå. Den positiva utvecklingen av den inhemska ekonomin med en bred sysselsättningsuppgång och en stark utveckling av de disponibla inkomsterna ökar efterfrågan på bostäder och kommersiella lokaler. Investeringstillväxten förutses dock dämpas något i jämförelse med den kraftiga ökningen 1998. Nivån på investeringarna i näringslivet (exkl. bostäder) är dock mycket hög, vilket innebär att redan oförändrade volymer medför en betydande kapacitetsutbyggnad. I industrin var investeringstillväxten stark 1998 som industriproduktionen stagnerade under slutet av året. Detta innebar att resursutnyttjandet föll under årets inledning, vilket ledde till prispress och fallande vinstmarginaler. har det, enligt KI:s konjunkturbarometer, skett en snabb omsvängning i företagens produktionsplaner. Företagen kan därför bibehålla höga investeringsnivå. Ökningen av exporten med åtföljande behov av ny kapacitet inom bl.a. bas- industrin medför att investeringstillväxten återigen tilltar. Investeringarna i övrigt näringsliv ökade mycket kraftigt . De sektorer som i hög grad påverkas av hushållens efterfrågan expanderade som ett antal stora infrastrukturprojekt förstärkte uppgången. En fortsatt stark efterfrågan i hushållssektorn och låga räntor bidrar till höga tillväxttal även . Därtill har pris- och vakansutvecklingen i det kommersiella fastighetsbeståndet skapat goda förutsättningar för nybyggnation. På grund av den höga investeringsnivån i övrigt näringsliv i utgångsläget förväntas en viss avmattning av tillväxten . Efter med mycket lågt bostadsbyggande, på grund av höga realräntor och en anpassning av bostadsbeståndet till en lägre subventionsnivå, finns nu ekonomiska förutsättningar för en återhämtning. Antalet påbörjade bostäder ökade jämfört med året innan. Korttidsindikatorer (exempelvis KI:s barometer) och prisutvecklingen pekar på fortsatt god tillväxt vad gäller småhus. I tillväxtregionerna begränsas dock produktionen på kort sikt av kapacitetsrestriktioner både i form av tomtmark och en begynnande brist på byggnadsarbetare. Sammantaget beräknas antalet påbörjade lägenheter stiga från 12 1998 till 15 000 och 17 000 . Den långsiktiga jämviktsnivån beräknas ligga runt 25 000 lägenheter. fanns ett kraftigt missnöje med lagersituationen inom industrin och inom delar av handeln. Konjunkturutsikterna har markant förbättrats, vilket har reducerat behovet av att justera lagren. väntas lagerinvesteringar ge ett tillväxtbidrag motsvarande av BNP. Detta innebär en upprevidering i förhållande till bedömningen i vårpropositionen. Lageranpassningsprocessen förutses därmed vara avslutad detta år. och åren därefter förväntas lagren växa i takt med produktionsökningarna. Lagerbidraget beräknas till av BNP. Hushållens konsumtionsutgifter ökade 1998 . Den snabba sysselsättningstillväxten, en god reallöneutveckling, och de nu föreslagna skattesänkningarna gör att de reala disponibelinkomsterna sammantaget stiger med och . Därtill verkar en rad andra gynnsamma förhållanden till stöd för höga ökningstal; en solid förmögenhetsställning, låga räntor, historiskt hög tillförsikt om utvecklingen av den egna ekonomin, växande optimism om landets ekonomi och utvecklingen på arbetsmarknaden. Under dessa omständigheter bedöms hushållens konsumtionsutgifter växa med 1999 och . beräknas hushållens konsumtion öka med i genomsnitt . överstiger överskotten i de offentliga finanserna den målsatta nivån om av BNP. Det är rimligt att anta att hushållen får ta del av detta överskjutande överskott och att de planerar sin konsumtion därefter (även om det är osäkert i hur stor utsträckning och i vilken form överskotten kommer hushållen tillgodo). Beräkningstekniskt har överskott i de offentliga finanserna utöver av BNP överförts till hushållen. Sparkvoten kommer att ligga på en relativt låg nivå jämfört med tidigare . Detta skall ses mot bakgrund av att hushållen har konsoliderat sina balansräkningar och att den anpassningen nu är avslutad. är sannolikt en viss uppgång i sparkvoten att vänta, men på grund av den gynnsamma förmögenhetsutvecklingen i hushållssektorn , bedöms sparkvoten vara relativt stabil . Den kommunala konsumtionen ökade i volym . Ökningen uppgick till , exkluderat effekten av att betalningarna för läkemedels- subventionerna överfördes från staten till landstingen. Uppgången har fortsatt och för helåret väntas de kommunala konsumtionsutgifterna öka jämfört med . Det finansiella sparandet beräknas bli positivt av underskott. gäller att alla kommuner och landsting ska uppvisa ekonomisk balans, vilket kräver ett positivt finansiellt sparande i sektorn som helhet. Den kraftiga ökningen av sysselsättningen i hela ekonomin medför en stark ökning av den kommunala sektorns skatteintäkter. Detta tillsammans med höjda statsbidrag ger utrymme för en konsumtionsökning med i genomsnitt 2002. Den statliga konsumtionen varierar mellan åren delvis beroende på variationer i försvarets inköp av varaktiga varor. steg den statliga konsumtionen med (exkluderat effekten av att betalningarna för läkemedelssubventionerna överfördes till landstingen). ökade konsumtionen och beräknas ökningen till . förutses en tillväxt på . Tabell 1.4 Bidrag till BNP-tillväxt Procentenheter 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Hushållens konsumtionsutgifter 0,1 Fasta brutto- investeringar 0,5 Lagerinvesteringar 0,5 0,3 0,4 0,1 0,0 0,0 Export 4,8 2,9 2,2 2,9 2,3 2,3 Import 3,8 3,4 1,2 2,7 2,0 2,1 Netto utrikeshandel 1,0 0,5 0,9 0,3 0,2 0,3 BNP 1,8 2,6 3,6 3,0 2,2 2,0 Källor: och Tillväxtens och sparandets sammansättning gav den inhemska efterfrågan ett ansenligt bidrag till tillväxten. Denna utveckling väntas fortsätta (se tabell 1.4). Bidraget från hushållens konsumtionsutgifter ligger och kring . Lägg därtill att bruttoinvesteringarna ger bidrag kring . Årets stora bidrag från utrikeshandelsnettot om förefaller stämma illa överens med årets exportavmattning. Förklaringen ligger i att det är de snabba i importen som slår igenom i utrikeshandelsnettot. Årets bidrag från exporten sjunker dock i förhållande till 1998 för att sedan återigen stiga . Det finansiella sparandet, vilket i stort överensstämmer med bytesbalansens saldo, väntas visa växande överskott. från den reala sidan av ekonomin är de växande överskotten i handelsbalansen en viktig förklaring till den positiva utvecklingen av det finansiella sparandet. sjunker dock överskottet i det finansiella sparandet trots att handelsbalansöverskottet ökar. En viktig förklaring bakom detta är att årets fusioner och försäljningar av svenska företag till utlandet innebär att de vinster som tidigare tillgodoräknades det svenska finansiella sparandet nu tillgodoräknas det land där företaget har sin nya juridiska hemvist. från den finansiella sidan av ekonomin är det i hushålls- och den offentliga sektorn som sparandet stiger. Företagssektorn har ett negativt sparande som ytterligare försämras på grund av ovan nämnda bokföringsmässiga effekt. Det reala sparandet, främst i form av fasta investeringar, ökar svagt som andel av BNP. Tabell 1.5 Sparandets sammansättning Procent av BNP 1997 1998 1999 2000 2001 2002 Bruttosparande 18,2 19,0 18,0 18,9 19,7 20,4 Realt sparande 15,5 16,7 16,8 17,2 17,3 17,4 Fasta investeringar 14,8 15,8 16,3 16,7 16,8 16,9 Lagerinvesteringar 0,6 0,9 0,5 0,5 0,5 0,5 Finansiellt sparande 2,7 2,3 1,2 1,7 2,4 3,0 Offentlig sektor 1,8 2,3 1,7 2,1 2,0 2,0 Hushåll 2,5 2,4 2,7 2,4 2,3 2,6 Företag 2,0 2,4 3,2 2,8 1,9 1,6 Källor: och Arbetsmarknaden En av drivkrafterna bakom den starka konjunkturen är en mycket positiv sysselsättningsutveckling. förutses sysselsättningen stiga och . över de två åren handlar det om ca 170 000 fler arbetstillfällen. En stor del av sysselsättningsuppgången kan hänföras till den privata tjänstesektorn, men även den kommunala sysselsättningen växer snabbt. Sysselsättningsgraden för personer i reguljär sysselsättning beräknas uppgå till , vilket kan jämföras . Produktivitetstillväxten bedöms uppgå till . Detta är i förhållande till en mycket låg siffra, särskilt med beaktande av att tillväxten beräknas till . Den viktigaste förklaringen till den svaga produktivitetstillväxten är att produktionen och sysselsättningsuppgången har varit särskilt stark inom de sektorer som har en lägre produktivitetstillväxt än genomsnittet i ekonomin. Därtill finns ett antal tekniska förklaringar; att antalet arbetade dagar är fler än , vilket inte ger upphov till en motsvarande produktionsuppgång, och att arbetsmarknadspolitiska program utanför arbetskraften har dragits ned. Till detta kan läggas de statistiska problem som är förknippade med att mäta produktivitetstillväxten i ekonomin (t.ex. inom delar av tjänstesektorn). förutses en normalisering av produktivitetstillväxten i och med att efterfrågan i högre grad än antas riktas mot verksamheter med en bättre produktivitetstillväxt än genomsnittet (exempelvis industriproduktion). En annan möjlig utveckling är att efterfrågan nu trendmässigt riktar sig mot lågproduktiv verksamhet och att den låga produktivitetstillväxten till viss del kommer att bli bestående. Fallande relativpriser för varor och tjänster från högproduktiva sektorer motverkar dock en sådan utveckling. Den goda sysselsättningsutvecklingen har medfört att fler personer sökt sig till arbetsmarknaden. Det fortsatt förbättrade arbetsmarknadsläget innebär att arbetsutbudet ökar också . Ökningen av arbetsutbudet hålls dock tillbaka bl.a. genom att antalet platser i regeringens utbildningssatsning utökas. Sammantaget väntas utvecklingen av sysselsättning och arbetskraftsutbud leda till att den öppna arbetslösheten fortsätter att sjunka till . bedöms den svenska ekonomin växa med , vilket motsvarar den uppskattade långsiktiga tillväxtakten. Den öppna arbetslösheten kommer därför att ligga kvar på ungefär samma nivå som , dvs. Osäkerheten är dock mycket stor. Det kan inte uteslutas att det finns lediga resurser som gör det möjligt för svensk ekonomi att växa snabbare än utan att inflationen ökar. I ett sådant scenario kan den öppna arbetslösheten fortsätta att falla (se avsnitt 1.3). Men det är också möjligt att det finns en mer allmän brist på arbetskraft i vissa regioner och brist på arbetskraft med den efterfrågade utbildningsnivån. Den brist på arbetskraft som till följd av den mycket snabba sysselsättningstillväxten kan ha uppstått behöver emellertid inte vara bestående. Regeringens utbildningssatsningar syftar just till att på öka utbudet av utbildad arbetskraft och därmed bidra till att målet om i sysselsättningsgrad uppnås . Den offentliga sektorns finanser uppgick den offentliga sektorns finansiella sparande till eller av BNP, enligt redovisningen i nationalräkenskaperna. Av detta överskott beror emellertid ca eller av BNP på en bokföringsmässig effekt av att AP- fondens innehav av fastigheter överfördes till bolagsform. Överföringen tillgodoräknas det finansiella sparandet eftersom aktier, i motsats till fastigheter, räknas som finansiella tillgångar i nationalräkenskaperna. Tabell 1.6 De offentliga finanserna Procent av BNP 1998 1999 2000 2001 2002 Inkomster 60,7 59,2 58,3 57,0 56,5 Utgifter 58,4 57,5 56,2 55,0 53,6 Finansiellt sparande före överföring 0,9 Finansiellt sparande efter överföring 2,0 Konsoliderad brutto- skuld efter överföring 52,0 Källor: och beräknas det finansiella sparandet uppgå till eller av BNP. Det är en förbättring efter hänsyn tagits till den bokföringsmässiga effekten av bolagiseringen av AP-fondens fastigheter . Både inkomster och utgifter sjunker som andel av BNP. I vårpropositionen beräknades överskottet i det finansiella sparandet år av BNP, vilket också är det målsatta överskottet. Genom att den ekonomiska tillväxten nu väntas bli betydligt bättre och skatteinkomsterna högre än vad som då beräknades har det uppstått ett utrymme för de nu föreslagna skattesänkningarna. och uppgår sedan sparandet till av BNP respektive av BNP. 2002 fortsätter minskningen av inkomster och utgifter som andel av BNP. Ränteutgifterna sjunker även nominellt till följd av amorteringarna av statsskulden. Även inkomsterna av räntor och utdelningar faller eftersom de finansiella tillgångarna minskar, främst genom AP-fondens överföringar till staten (se kapitel 11), men också på grund av försäljningar av statliga bolag. Inkomsterna från dessa försäljningar inräknas per definition inte i det finansiella sparandet. Däremot reduceras den offentliga skulden och ränteutgifterna när försäljningsinkomsterna används till amorteringar av statsskulden. Det finansiella sparandet överträffar målet om ett överskott på av BNP med . Detta överskjutande överskott antas i föreliggande kalkyl beräkningstekniskt tillföras hushållssektorn så att budgetmålet för den offentliga sektorn uppnås exakt. Finanspolitiken har och en stimulerande effekt på ekonomin, enligt de beräkningar som redovisas i kapitel 11. Det kan ses mot bakgrund av den kraftiga åtstramningen som skedde 1998, då konsolideringsprogrammet bidrog till att vända ett underskott på av BNP 1994 till ett överskott 1998. Fortsatta överskott enligt budgetmålet på av BNP beräknas innebära att finanspolitiken får en milt kontraktiv inriktning dessa år. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld definieras enligt de s.k. Maastrichtkriterierna som det nominella värdet av samtliga skulder minskat med den offentliga sektorns innehav av egna skulder. För svenska förhållanden innebär definitionen att statens och den kommunala sektorns skulder på kreditmarknaden minskas med AP-fondens innehav av statliga och kommunala skulder. Som andel av BNP har den konsoliderade skulden sjunkit och uppgick vid utgången av 1998 till av BNP. minskar den även nominellt och beräknas understiga av BNP . Nettoskulden, som är nettot av den offentliga sektorns samtliga finansiella tillgångar och skulder, sjunker i takt med de finansiella överskotten och de värdeförändringar som sker på tillgångar och skulder. beräknas nettoskulden understiga av BNP. 1.3 Alternativa medelfristiga beräkningar BNP-tillväxten beräknas bli hög och . Den öppna arbetslösheten faller därmed ytterligare och uppgår till , mätt som årsgenomsnitt. I kalkyl 1 antas, som redovisats i tabellerna ovan, BNP-tillväxten närma sig en långsiktigt normal tillväxttakt på . Kalkyl 1 beskriver en ekonomi där resursutnyttjandet når det läge där inflationen närmar sig inflationsmål på och där arbetslösheten inte längre sjunker. Tillväxten bestäms då dels av den långsiktiga produktivitetstillväxten på , dels av befolkningsökningen på ca 0,. Utbudsrestriktioner på arbetsmarknadssidan begränsar således BNP-tillväxten. Den öppna arbetslösheten kommer därför att ligga kvar på ungefär samma nivå som under slutet av , dvs. Osäkerheten om i vilken omfattning det finns lediga resurser kvar i ekonomin är dock mycket stor. Det finns få klara belägg för flaskhalsar på såväl arbetsmarknads- som på produktionssidan. Såväl löne- som prisutveckling är också stabil. Överhettning råder dock inom ADB-verksamheten men i denna sektor förutses efterfrågan mattas av . I andra sektorer finns tecken på vissa tidiga bristsituationer . Det gäller bland annat för byggverksamheten i tillväxtregionerna, liksom för tekniska konsulter, medan bristen på arbetskraft i industrin och i varuhandeln är små. Arbetslösheten är låg bland högre utbildade medan den är hög bland de med lägre utbildning. De regionala skillnaderna är också stora med påfallande låg arbetslöshet i vissa tillväxtområden medan den är hög i andra regioner. De här uppräknade förhållandena tyder på att svensk ekonomi närmar sig ett fullt resursutnyttjande vilket skulle innebära att arbetslösheten kommer att ligga på för svenska förhållanden relativt höga .