prop · GO0352 · 2000-12-15 00:00:00 — Vad särskilt gäller polisiära befogenheter finns i lagen bestämmelser om rätt för polisen att under vissa omständigheter inställa och upplösa samt förbjuda allmänna sammankomster och offentliga tillställningar. Polisdatalagen (1998:622), som gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204), reglerar polisens behandling av personuppgifter i polisens verksamhet för att ·förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen och säkerheten, ·övervaka den allmänna ordningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när sådana har inträffat eller ·bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal. I lagen regleras följande register har till ändamål att underlätta spaning i syfte att förebygga och avslöja brott mot rikets säkerhet, underlätta spaning i syfte att bekämpa terrorism och utgöra underlag för registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627). Enligt polisdatalagen skall föra belastnings- och misstankeregister. Dessa register regleras genom lagen (1998:621) om misstankeregister respektive lagen (1998:620) om belastningsregister. Polisregisterlagstiftningen är föremål för översyn och uppföljning av polisdatautredningen. Lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning, som är tidsbegränsad, trädde i kraft . I lagen regleras de brottsutredande myndigheternas möjligheter att använda dolda fjärrmanövrerade övervakningskameror vid förundersökning i brottmål. Reglerna ansluter nära till bestämmelserna om hemlig teleavlyssning. Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrda TV-kameror, andra optiskt-elektroniska instrument eller därmed jämförbara utrustningar används för optisk personövervakning utan att upplysning om övervakningen lämnas. Hemlig kameraövervakning får förekomma endast när det gäller viss allvarligare brottslighet. Vidare måste någon vara skäligen misstänkt för brottet, åtgärden vara av synnerlig vikt för utredningen och skälen för åtgärden uppväga det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse. Slutligen får åtgärden avse endast sådan plats där den misstänkte kan komma att uppehålla sig. Frågor om hemlig kameraövervakning prövas av rätten på ansökan av åklagaren. Efter den senast gjorda förlängningen gäller lagen till utgången av 2001. Lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål Lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål innehåller tilläggs- och undantagsbestämmelser till den grund- läggande regleringen i i fråga om straffprocessuella tvångsmedel. Lagen, som är tidsbegränsad, gäller vid förundersökning om dels allmänfarliga brott, t.ex. sabotage och mordbrand, dels vissa högmålsbrott såsom uppror och olovlig kårverksamhet, dels vissa brott mot rikets säkerhet, t.ex. spioneri. Lagen gäller också försök, förberedelse och stämpling till sådana brott om sådan gärning är straffbar. I förhållande till regleringen i innebär lagen utvidgade möjligheter att använda tvångsmedlen häktning, beslag, kvarhållande av postförsändelse m.m. samt hemlig teleavlyssning och Den innehåller också bestämmelser som innebär Skr. 2000/01:52 att hemlig kameraövervakning kan ske på mindre stränga villkor än vad som följer av den särskilda lagen om sådan övervakning (se ovan). Efter den senast gjorda förlängningen gäller lag till utgången av 2001. Bestämmelser om polisens möjligheter att tillgripa olika typer tvångsmedel finns också i . Dessa bestämmelser berörs dock inte närmare i detta sammanhang. Polisens möjlighet att få bistånd av andra organ m.m. Bistånd från Försvarsmakten; vid sidan av skyldigheten att delta i räddningstjänst får Försvarsmakten enligt förordningen (1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet dessutom åta sig uppgift som främjar staten eller annat allmänt samhällsintresse. Såvitt avser åtagande av uppgifter åt polismyndighet är Försvarsmakten skyldig att se till att myndigheten inte kommer att delta eller ens uppfattas delta i utövning av våld eller tvång mot den egna befolkningen eller andra civila. Sådan myndighetsutövning är förbehållen polismyndighet. Annat bistånd - lagen (1932:242) om skyldighet i vissa fall att tillhandahålla förnödenheter m.m. för ordningsmaktens behov; enligt lagen om skyldighet i vissa fall att tillhandahålla förnödenheter m.m. för ordningsmaktens behov, får polismyndigheten, om det av särskilda skäl behövs då polisstyrka dras samman för att upprätthålla ordningen, förordna att ägare och innehavare av förnödenheter, transportmedel, rum för personal och annat som är absolut nödvändigt för polisverksamheten, skall vara skyldiga att på begäran tillhandahålla vad som begärs. En förutsättning är att de aktuella resurserna inte går att skaffa fram tillräckligt fort på annat sätt. Full ersättning skall betalas. Bedömning; En preliminär bedömning ger vid handen att gällande lagstiftning är väl avvägd vad gäller polisens möjligheter att förebygga och ingripa mot olika typer av allvarliga händelser. Detta gäller såväl den reglering som styr polisens dagliga arbete som de särskilda bestämmelser som finns för mer extrema situationer, t.ex. dem tvångsmedelslag. Något behov att i detta sammanhang föreslå förändringar synes således inte föreligga. Möjligheten att använda beredskapspoliser redovisas i avsnitt 2.3.4. 2.3.4Behov av övriga åtgärder Vid pågår arbete med att utveckla polisens operativa ledning i samband med särskilda händelser och svåra påfrestningar på samhället i fred. I olika former och på skilda nivåer pågår utbildning som är av betydelse för en effektiv ledning av polisinsatser. Övningsverksamheten bedrivs med inriktning på att befästa färdigheter och utveckla förmågan att hantera särskilda händelser. En möjlig resurs som har tillkommit när det gäller beredskapen för särskilda händelser är möjligheten att använda beredskapspoliser. kan beredskapspoliser som slutit avtal om detta med , efter regeringens medgivande, kallas in till Skr. 2000/01:52 tjänstgöring då samhället har utsatts för eller riskerar att utsättas för särskilt svåra och påfrestande situationer från ordnings- och säkerhetssynpunkt. , , , , i och har gemensamt fått i uppdrag att belysa behovet av och möjligheterna till att samutnyttja sina resurser vid hantering av allvarliga olyckor och särskilda samhälleliga kristillstånd på . Uppdraget skall redovisas . Av stor betydelse för samarbetet vid särskilda händelser är möjligheterna till ett bra radiosamband mellan inblandade myndigheter. Regeringen har därför gett Statskontoret i uppdrag att upphandla ett gemensamt radiokommunikationssystem för all samhällsviktig verksamhet, baserat på s.k. Tetra-standard. Uppdraget skall vara slutfört . 2.3.5Förmågan att klara störningar inom el och IT har Säkerhetspolisen riktat växande uppmärksamhet mot de risker som följer med informationsteknologins genombrott. Utnyttjandet av teknisk sårbarhet för kriminella eller säkerhetshotande syften är inte förbundet med en särskild kategori av hotaktörer. Snarare har tekniken en utjämnande effekt, så att även en ensam individ eller en liten grupp teoretiskt sett kan åstadkomma skador av en omfattning som förut var förbehållen en främmande stat. Informationstekniken och datanäten kan sägas utgöra samhällets nervsystem. Praktiskt taget all samhällsviktig infrastruktur bygger på tillförlitligt IT-stöd. Det gäller telenät, datanät, elförsörjning, vatten- försörjning m.m. Att skydda de samhällsviktiga systemen från tekniska störningar och externa angrepp framstår som en fundamental uppgift för säkerhetsskyddet, i samverkan med andra berörda myndigheter och aktörer. En ansenlig del av Säkerhetspolisens verksamhet både förebyggande säkerhetsskydd och kontraspionage handlar om informationssäkerhet i vid bemärkelse. innebär detta i praktiken ofta IT-säkerhet, eftersom merparten av all sekretessbelagd eller på annat sätt känslig information framställs, lagras och distribueras på elektronisk väg. Det säger sig självt att inte bara tonåriga script-kids, utan också främmande underrättelsetjänster och konkurrerande utländska företag, är intresserade av vad som finns i svenska myndigheters och företags datasystem. Polisväsendet har en relativt hög förmåga att fullfölja sin verksamhet i händelse av allvarliga händelser. Inom ramen för sitt funktionsansvar när det gäller planering inför höjd beredskap har och övriga polismyndigheter bedrivit ett aktivt arbete med att höja förmågan. I den slutrapport till regeringen som gjordes vid övergången bedömde att polisväsendet skulle klara sina IT-beroende system så att verksamheten inte skulle äventyras. Detta gällde även sådana funktioner såsom el och tele. arbetade med en bred samverkan från landets samtliga I detta arbete har vägts in att ordningsstörningar kan få Skr. 2000/01:52 en påtagligt större omfattning med en samtidig störning i någon viktig har avseende utrustning, gått igenom bl.a. följande. ·Tillgång till reservkraft och uthålligheten i utrustning ·Tillgång till alternativa ledningsplatser ·Tillgång till alternativa drivmedelspumpar ·Fastigheter och till dem hörande utrustning ·IT-miljön inom polisen. I drogs den försiktiga slutsatsen gällande polisen att den har förmåga att klara sina uppgifter under ett kortare störningsförlopp. Denna bedömning gäller fortfarande. kommer även fortsättningsvis att arbeta för att hålla en hög förmåga som motsvarar de krav som ställs på verksamheten och de särskilda krav som ställs på en beredskapsmyndighet. 2.3.6Polisens hantering av information vid svåra påfrestningar Vid särskilda händelser går polisorganisationen på ett i förhand bestämt sätt upp i en stab där olika funktioner är definierade och där det finns en särskild funktion för informationsverksamhet. Utformningen av informationsverksamheten följer de råd och rekommendationer som Styrelsen för psykologiskt försvar arbetat fram. Vid sidan av den allmänna informationen kommer polismyndigheterna att ha konkreta informationsuppgifter avseende ·kommunikationsläget, i första hand vad gäller vägtransporter, Målsättningen för polisens informationsverksamhet är att upprätthålla förtroendet för polisens och övriga myndigheters verksamhet, vidmakthålla lugn och ordning i samhället samt att öka kunskaperna om och vaksamheten mot säkerhetshotande verksamhet. Informationsinsatserna skall så långt som möjligt vara samordnade med övriga berörda myndigheter. Informationen skall vara så snabb, korrekt och fullständig som omständigheterna och kraven på sekretess medger. Tyngdpunkten i polisens arbete kommer också under krisartade situationer att ligga på lokal nivå. När det bedöms som lämpligt kommer dock att samordna informationsinsatserna inom polisväsendet. Totalförsvarsresurser skall enligt 2 § lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap bl.a. utformas så att de även kan stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningar på samhället i fred. 3.1Militärt försvar (Försvarsdepartementet) Regeringen redovisade frågor om Försvarsmaktens stöd vid svåra påfrestningar på samhället i fred och vid andra situationer i skrivelsen Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred 1998/99:33). I avsnittet om militärt försvar redogjorde regeringen för det planeringsarbete som Förvarsmakten tillsammans med bl.a. hade genomfört, liksom för den planering Försvarsmakten genomfört för egna möjliga insatser vid svåra påfrestningar på samhället i fred. Försvarsmaktens resurser kan vid svåra påfrestningar komma att utnyttjas för bl.a. ledning, samband, stöd till polisen, transporter, förläggning, sjukvård, el- och vattenförsörjning, räddning och röjning samt infrastrukturarbete som väg- och brobyggen. Regeringen ansåg att Försvarsmaktens redovisning i väsentliga delar kunde ligga till grund för myndighetens fortsatta planering och arbete. skrivelsen framhölls att stödet till samhället vid olika slag av olyckor och andra allvarliga händelser bör ses i ett sammanhang. regleringsbreven har regeringen givit Försvarsmakten i uppdrag att vidareutveckla sin förmåga i dessa avseenden. behandlade regeringen uppgift att stärka samhället vid svåra påfrestningar i fred i propositionen Det nya försvaret 1999/2000:30). Försvarsmakten skall ha förmåga att samverka med civila myndigheter och ha förmåga att ställa resurser till förfogande. Kraven på förmåga att stärka samhället vid svåra påfrestningar i fred skall inte utgöra utgångspunkt för Försvarsmaktens utformning och omfattning, men beaktas i den operativa och territoriella planeringen. beaktas vid planeringen av övningsverksamhet och när det gäller tillgänglighet till vissa materielslag och förnödenheter. regeringen framhöll att ett effektivt samutnyttjande av resurser med andra myndigheter är viktigt, betonades att samverkansmöjligheter m.m. ställer krav inte bara på Försvarsmakten utan även på de andra I propositionen pekade regeringen också på de typfall för händelser som skulle kunna utvecklas till en svår påfrestning på samhället i fred, se 1996/97:11, bet. 1996/97:FöU5, rskr. 1996/97:203. anförde att Försvarsmakten tillsammans med de myndigheter som är huvudansvariga om sådana händelser skulle inträffa, bör utveckla förmågan att lämna stöd. Detta borde, enligt regeringen, kunna ske genom i första hand en gemensam planering för de identifierade I propositionen redovisade regeringen också de ökade möjligheterna för polisen, och att utnyttja Försvarsmaktens resurser, till följd av en förordningen (1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet. 2000/01:52 Ändringen innebär att Försvarsmaktens materiel och personal skall kunna användas även för uppgifter av transportkaraktär som är nödvändiga för att de tre myndigheterna skall kunna utföra sina uppgifter. godkände regeringens förslag till operativ förmåga för Försvarsmakten när det gäller att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred (prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168). I budgetpropositionen fullföljde regeringen inriktningen från prop. 1999/2000:30 och angav att Försvarsmakten vid sidan om skyldigheten att medverka i räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen (1986:1102), skall bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och därvid kunna samverka med andra myndigheter och ställa resurser till förfogande (prop. 2000/01:1). Regeringen angav vidare att Försvarsmakten tillsammans med de berörda myndigheterna bör fördjupa planeringen för militära stödinsatser vid det tiotal exempel på svåra påfrestningar som prioriterats av statsmakterna. Regeringen har i skilda sammanhang understrukit vikten av ett effektivt utnyttjande av statliga resurser och ett militärt-civilt samarbete så att militära resurser kan användas också för angelägna civila ändamål. Det är därför viktigt att Försvarsmakten med sina personella och materiella resurser kan stödja samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och vid andra allvarliga olyckor och händelser. Försvars- makten har redan utvecklat en väsentlig förmåga i dessa avseenden och myndighetens insatser vid t.ex. större räddningstjänstinsatser är ofta av stor betydelse för hur samhället sammantaget skall bemästra händelsen. Regeringen anser emellertid att denna förmåga bör utvecklas vidare på det sätt som angivits i budgetpropositionen. Detta utvecklingsarbete bör bedrivas i nära samverkan mellan Försvarsmakten och den myndighet som är huvudansvarig om en händelse, som kan utvecklas till en svår påfrestning, inträffar. Regeringen vill framhålla att den huvudansvariga myndigheten har ett stort ansvar att initiera ett sådant samarbete. Regeringen noterar att ett aktivt samarbete har inletts mellan Försvarsmakten och andra myndigheter när det gäller stöd vid allvarliga händelser. träffade Försvarsmakten och en överenskommelse som innebär att institutet i händelse av en kärnenergiolycka med spridning av radioaktiva ämnen kan begära hjälp från Försvarsmakten med flygplan, helikoptrar och en organisation för viss provtagning. träffade Försvarsmakten och en överenskommelse för att på den centrala nivån förbereda stöd från Försvarsmakten till elbranschen vid störningar på elsystemet i fred. skall stödja det avropade företaget/samverkansgruppen bl.a. genom att upprätta kontaktvägar på central nivå och kunna förmedla resurslistor och information. Försvars- maktens stöd skall kunna avse bl.a. flyg- och landtransporter av personal och materiel, plogningsresurser samt reservkraftsaggregat. Mot denna bakgrund avser regeringen att i regleringsbrevet för Skr. 2000/01:52 Försvarsmakten lämna fortsatta uppdrag om myndighetens stöd till samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och vid andra händelser. Huvudinriktning skall därvid vara följande. ·Försvarsmakten skall kunna bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred och därvid kunna samverka med civila myndigheter och ställa resurser till förfogande. ·Uppgiften att stödja samhället vid svåra påfrestningar i fred skall beaktas vid den närmare utformningen av försvars- resurserna. Vid militärt och ekonomiskt likvärdiga alternativ skall den lösning väljas där Försvarsmakten bäst kan stödja samhället vid angelägna uppgifter. ·Försvarsmakten och berörda andra myndigheter skall tillsammans fördjupa planeringen för militära stödinsatser vid det tiotal exempel på svåra påfrestningar på samhället i fred som prioriteras av statsmakterna. ·Försvarsmakten skall fortsätta att utveckla sin förmåga att samverka med civila myndigheter och att kunna lämna stöd till samhället inom skilda områden i enlighet med räddnings- tjänstlagen (1986:1102) och förordningen (1986:1111) om militär medverkan i civil verksamhet. Särskild vikt skall därvid läggas vid stöd till räddningstjänsten, sjukvården och polisen. Arbetet skall bedrivas tillsammans med berörda myndigheter. ·Försvarsmakten skall med helikopter upprätthålla beredskap för flyg- och sjöräddning samt regionala och centrala behov enligt särskilda överenskommelser med civila myndigheter. Försvarsmaktens arbete med att utveckla en förmåga att stärka samhället vid svåra påfrestningar på samhället i fred har pågått . För att regeringen skall få underlag för den fortsatta styrningen av Försvarsmaktens åtgärder m.m. bör det göras en lägesavstämning där genomfört arbete, problemområden m.m. belyses i ett samlat samman- hang. Regeringen avser därför att uppdra åt Försvarsmakten att i budgetunderlaget redovisa i huvudsak följande om stöd vid svåra påfrestningar på samhället i fred, ·en lägesredovisning avseende genomfört och pågående arbete, ·inriktningen avseende myndighetens fortsatta arbete och ·identifiering av problemområden med myndigheternas förslag Försvarsmakten skall härvid beakta Sårbarhets- och säkerhetsutred- ningens (Fö 1999:04) arbete. Regeringen informerade i prop. 1999/2000:30 om rege- ringens inriktning för hur förnödenhetsavvecklingen inom Försvars- makten bör genomföras och om regeringens avsikt att se över gällande regler på området och lägga fast en inriktning för det förestående avvecklingsarbetet. Utskottet delade i allt väsentligt regeringens överväganden (bet. 1999/2000:FöU2). Ett av de fyra områden inom vilket regeringen ansåg att överskottsförnödenheter i första hand borde utnyttjas var för att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred. Regeringen har därefter beslutat förordningen (2000:278) om gåvor och överföringar av överskottsmateriel hos Försvarsmakten genom Skr. 2000/01:52 vilken bl.a. andra svenska myndigheter kan få materiellt tillskott. led i avvecklingsarbetet har dessutom på regeringens uppdrag utrett möjligheten att ansvara för bandvagnar från Försvarsmakten som skall kunna användas i samband med räddnings- tjänstinsatser. Uppdraget har redovisats . Regeringen vill avslutningsvis erinra om att regeringen beslutat om direktiv (dir. 2000:87) för en utredning om översyn av Försvarsmaktens stöd till andra myndigheter. Utredningen skall se över bestämmelserna för Försvarsmaktens stöd till samhället i övrigt i fred. I uppdraget ingår bl.a. att föreslå hur lagstiftningen kan ändras så att reglerna bättre stämmer överens med den helhetssyn som regeringen och har gett uttryck för samt hur de blir enklare och mer entydiga. Inriktningen skall vara att öka Försvarsmaktens möjligheter att bistå. 3.2Civilt försvar (Försvarsdepartementet och övriga berörda departement) Totalförsvar är enligt lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap den verksamhet som behövs för att förbereda för krig. Totalförsvaret består av militär verksamhet (militärt försvar) och av civil verksamhet (civilt försvar). Civilt försvar är således inte en organisation utan en verksamhet som flera aktörer genomför. Förmågan inom det civila försvaret grundas främst på samhällets inneboende stabilitet och flexibilitet inför skilda slag av störningar. Denna basförmåga kompletteras genom planeringen för det civila försvaret med de särskilda beredskapsåtgärder som vidtas med utgångspunkt i krav som ställs vid i första hand ett väpnat angrepp. De åtgärder som vidtas i syfte att förbättra beredskapen i händelse av krig har i flera fall stor effekt även på beredskapen mot fredstida störningar. Oavsett händelse är det ofta samma typ av åtgärd som krävs. Detta gäller framför allt insatser på energisidan men även inom IT- och teleområdet. Genom att nämnda områden i mycket stor utsträckning utgör en form av grundförmåga för att samhället skall fungera brukar det ofta anges att de är gränssättande faktorer för övrig verksamhet inom civilt försvar. Regeringen har mot bakgrund av detta pekat på vikten av att åtgärder vidtas för att förbättra förmågan inom dessa områden. Genom att det inte är möjligt att få en helt störningsfri elförsörjning har regeringen bl.a. betonat att det är angeläget att funktionsansvariga myndigheter inom det civila försvaret vidtar åtgärder för att minska konsekvenserna vid elbortfall (prop. 1998/99:1). Detta sker bl.a. genom att reservkraft anskaffas. I budgetpropositionen betonar regeringen att funktionsansvariga myndigheter bör intensifiera arbetet med att förbättra IT-säkerhetsarbetet så att den verksamhet myndigheterna är ålagda kan genomföras utan störningar (prop. 2000/01:1). De nämnda åtgärderna, som i grunden riktas mot att förbättra förmågan i händelse av krig och finansieras med riktade medel för detta, kommer även att förbättra förmågan i händelse av en extrem situation i fred. Bidrag till den kommunala beredskapen har lämnat bidrag till reservanordningar för kommunalteknisk försörjning. har bidrag lämnats till omkring 220 kommuner med ca . Totalt har, inklusive kommunernas egna andelar, mer än investerats. Bidrag beviljas normalt av investeringskostnaderna. I vissa fall, då fredsnyttan ansetts dominera, har bidragsandelen reducerats. Totalt har närmare 400 ansökningar beviljats bidrag omfattande sammanlagt ca 465 olika åtgärder. av dessa åtgärder har avsett anskaffning av reservkraft. av beviljade bidrag har avsett åtgärder för att trygga vattenförsörjningen, värmeförsörjningen, försörjningen för prioriterade fastigheter och har avsett blandade projekt. Blandade projekt utgörs av åtgärder där flera olika områden berörs. Det kan handla om mobila reservkraftaggregat som förberett för inkoppling på flera ställen, vattenverk, prioriterade fastigheter m.m. Med prioriterade fastigheter avses för äldre, barnstugor, skolor och tidigare även kommunalhus. För ledning utgår numera bidrag i särskild ordning. För de prioriterade fastigheterna har inkoppling av mobil reservkraft och sektionering av husets elnät förberetts för att kunna hålla igång värmeförsörjning, matlagnings- möjligheter, belysning m.m. vid ett längre elavbrott. I några fall har fast reservkraft installerats. Några fastigheter har också förberetts för inkoppling av mobila vattentankar. Bidragsgivningen har medfört att säkerheten i kommunernas tekniska försörjning, främst VA-försörjningen, avsevärt förbättrats.