prop · GN0398 · 2000-01-01 00:00:00 — Inom ramen för aktivitetsgarantin kan befintliga arbetsmarknadspolitiska åtgärder användas, men basen i verksamheten består av organiserade jobbsökaraktiviteter. Beslut om deltagande i aktivitetsgarantin får fattas i taget med en genomgång och eventuell revidering av handlingsplanen där emellan. Insatserna skall regelbundet följas upp. Nära samarbete med bemanningsföretag kan bedrivas . Även andra insatser kan utvecklas inom ramen för aktivitetsgarantin, där erfarenheterna från olika projekt riktade till långtidsarbetslösa är möjliga att ta till vara. Den arbetssökande skall aktivt stå till arbetsmarknadens förfogande från den första arbetslösa dagen vilket innebär att hon eller han skall söka arbete samt delta i de åtgärder som arbetsförmedlingen anvisar. Särskilda hänsyn skall tas till olika yrkesgruppers särskilda förutsättningar, detta gäller särskilt kulturarbetare. Utbildningsbidrag lämnas till deltagarna på samma sätt som gäller för inskrivna vid . Ersättning för kringkostnader kan lämnas med högst per person och dag till aktivitetsanordnare. Åtgärden leds av en arbetsgrupp inom AMS, som i samverkan med berörda länsarbetsnämnder har till uppgift att svara för projektens inriktning, lokalisering, metodmässiga utformning etc. och som har ansvar för utvärderingen av verksamheten. AMS har även ansvar för att åtgärderna inom garantin inte leder till inlåsningseffekter eller konkurrenssnedvrider arbetsmarknaden. En aktivitetsgaranti Regeringen anser mot den bakgrund som nämnts att en ny arbetsmarknadspolitisk åtgärd, aktivitetsgarantin, bör tillskapas . Målgrupp Målgruppen för åtgärden skall vara personer som är eller äldre som söker arbete genom den offentliga arbetsförmedlingen och som är eller riskerar att bli långtidsinskrivna. De skall också stå till arbetsmarknadens förfogande. Detta bör gälla oavsett om deras försörjning är arbetslöshetsersättning och/eller socialbidrag. Regeringen betonar vikten av att personer som uppbär socialbidrag av arbetsmarknadsskäl erhåller samma möjligheter att omfattas av aktivitetsgarantin som arbetslösa som uppbär arbetslöshetsersättning. De socialbidragstagare som är aktuella skall vara de som har socialbidrag av arbetsmarknadsskäl. En aktiv samverkan mellan kommunen och arbetsförmedlingen är särskilt angelägen för att arbetslösa socialbidragstagares behov av arbetsmarknadspolitiska insatser skall tillgodoses. Regeringen förutsätter därför att ett formaliserat samråd sker mellan arbetsförmedlingen och om vilka personer som anvisas till aktivitetsgarantin. Arbetsförmedlingsnämnderna har också en viktig roll när det gäller att finna formerna och skapa utrymme för insatser inom ramen för aktivitetsgarantin för dessa personer. AMS kommer att få i uppdrag av regeringen att i samråd med närmare utforma kriterierna för vilka socialbidragstagare som kan placeras i åtgärden. Om förmedlingen gör bedömningen att det finns en risk för långtidsinskrivning och att personens framtida anställbarhet främjas av snabba insatser kan individen komma att omfattas av aktivitetsgarantin från första inskrivningsdagen. AMS kommer också att få i uppdrag att utveckla metoder och insatser inom aktivitetsgarantin. Syfte Aktivitetsgarantin innebär en aktivitet på heltid. Den har fyra syften. För det första skall den ge den arbetslöse en stabil och uthållig aktivitet fram till en anställning på den öppna marknaden, eller som ett steg på vägen till ett sådant arbete, eller en utbildning i det reguljära utbildningssystemet. För det andra skall den bryta rundgången mellan åtgärder och öppen arbetslöshet. Det gör den genom att den arbetslöse erbjuds en heltidsaktivitet, eller en aktivitet den arbetslöse söker arbete. Genom stöd och stimulans motverkas passivisering. Därigenom innebär aktivitetsgarantin en särskilt aktiv arbetsmarknadspolitik som präglas av att den arbetslöse har tätare kontakt med sin arbetsförmedlare och deltar i ett mer sammanhållet program. För det tredje skall aktivitetsgarantin säkerställa att de arbetslösa aktivt söker arbete även som tillbringas i praktik, utbildning eller anställning med särskilt anställningsstöd. Därigenom motverkas att olika arbetslöshetskulturer utvecklas där upprepade långa perioder av öppen arbetslöshet ses som en naturlig del av livet. Aktivitetsgarantin gör det också möjligt för arbetsförmedlingen att förhindra missbruk av arbetslöshetsförsäkringen genom att de som "pensioneras med a-kassa" tidigt kan erbjudas en heltidsaktivitet. Ett aktivt arbetssökande är också rättvist mot den som har arbete och finansierar arbetslöshetsförsäkringen. Det fjärde syftet med aktivitetsgarantin är att underlätta att utveckla metoder som gör det lättare att aktivera de som drabbas av glesbygdens strukturproblem och de större städernas segregation där utrikes födda har en mycket låg sysselsättningsnivå. Sammantaget bör aktivitetsgarantin leda till att kompetensen hos de arbetslösa hålls uppe och bättre motsvarar arbetsgivarnas krav, att utslagning motverkas och missbruk av försäkringen förhindras. På så sätt kan allas vilja till arbete bättre tillvaratas, flaskhalsar motverkas och tillväxten stimuleras ytterligare. Aktivitetsgarantin skall dock pågå det är arbetsmarknadspolitiskt motiverat. Inom ramen för aktivitetsgarantin skall den individuella handlingsplanen och åtgärderna regelbundet omprövas, dock minst en gång . Aktiviteter Den enskildes medverkan i aktivitetsgarantin skall bygga på den handlingsplan som upprättats i samråd med den arbetslöse. Handlingsplanerna skall även innehålla krav på geografisk och yrkesmässig rörlighet med beaktande av den enskildes sociala situation. Befintliga arbetsmarknadspolitiska åtgärder och Europeiska Socialfondens mål 3 skall utnyttjas inom ramen för ett större sammanhållet program. Erfarenheterna från tidigare projekt riktade mot långtidsarbetslösa skall tas till vara för att utveckla nya insatser för denna grupp inom ramen för aktivitetsgarantin. Grupper om 10 15 arbetssökande skall beredas möjligheter till handledarstödd rehabilitering och/eller kompetensutveckling. Åtgärden skall bedrivas på heltid med kvalificerad personal från arbetsförmedlingar och , eller den arbetslöse söker arbete. Den arbetslöse kan normalt endast lämna garantin genom ett arbete, utbildning eller genom avstängning från åtgärden. Basen i verksamheten skall vara organiserade jobbsökaraktiviteter. De arbetssökande skall i första hand söka arbete på den reguljära arbetsmarknaden. De skall kontinuerligt pröva om de kan få ett reguljärt arbete på arbetsmarknaden med hjälp av arbetsförmedlingen. Detta innebär att arbetsförmedlingen på olika sätt skall bedöma den arbetssökandes möjligheter att skaffa sig ett reguljärt arbete. Även om en anvisning omfattar skall innehållet i aktivitetsgarantin omprövas senast var sjätte månad. Denna omprövning skall ske i samråd med den arbetssökande vid en revidering av handlingsplanen. De arbetssökande skall, från första arbetslösa dagen, aktivt stå till arbetsmarknadens förfogande, dvs. de skall aktivt söka arbete samt delta i de åtgärder som arbetsförmedlingen anvisar. Arbetsförmedlingen är i dessa fall ansvarig för att lämpliga insatser, dvs. själva aktiviteten, kan erbjudas de arbetssökande. Arbetsförmedlingen skall för ändamålet kunna samverka med bl.a. kommuner, grupper av arbetsgivare, bemanningsföretag, ideella och ekonomiska föreningar exempelvis kooperativ. De arbetssökande kan inom ramen för sådana avtal t.ex. ha tillfälliga jobb. Verksamheten skall bedrivas inom ramen för gällande regler.Länsarbetsnämnden skall samråda med den lokala fackliga organisationen innan anvisning sker i de fall verksamheten är förlagd till en arbetsplats. Insatserna skall följas upp regelbundet. Insatser inom aktivitetsgarantin skall delvis ske inom ramen för Europeiska socialfondens mål 3. Särskilt anställningsstöd Regeringen anser att det finns skäl att inom ramen för aktivitetsgarantin ytterligare utvidga anställningsstödet för att underlätta för äldre personer som har varit arbetslösa mycket långa perioder att komma in på den reguljära arbetsmarknaden. Det är viktigt att även dessa grupper får del av den konjunkturuppgång nu befinner sig i. Många arbetsgivare är tveksamma till att anställa personer, särskilt äldre, som har varit arbetslösa mycket länge och det är därför extra viktigt att incitament skapas som underlättar för dessa personer att få fotfäste på arbetsmarknaden. Regeringen föreslår därför att ett särskilt anställningsstöd införs för den som fyllt , varit arbetslös eller deltagit i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd och före anvisningen varit anmäld på arbetsförmedlingen och tagit del av aktivitetsgarantin . Stödet bör lämnas av lönekostnaden, dock högst per dag, . Stödet bör kunna utgå till såväl privata som offentliga arbetsgivare. Anställningsskyddslagen Den vars anställning finansieras med det särskilda anställningsstödet skall inte omfattas av lagen (1982:80) om anställningsskydd (anställ- ningsskyddslagen). Regeringen föreslår därför ändringar i lagens tillämpningsområde. Ordet "beredskapsarbete" bör utmönstras ur lagtexten eftersom sådana arbeten inte längre finns. I stället bör från lagens tillämpning undantas också arbetstagare som är anställda med särskilt anställningsstöd. Ändringarna föreslås träda i kraft . Tid i aktivitetsgarantin Den arbetssökande deltar i aktiviteter inom ramen för aktivitetsgarantin tills dess hon eller han har haft ett reguljärt arbete utan att parallellt med arbete ha deltagit i andra aktiviteter inom ramen för aktivitetsgarantin, påbörjat andra studier än arbetsmarknadsutbildning eller själv väljer att lämna de arbetsmarknadspolitiska systemen. Den individuella handlingsplanen och åtgärderna inom ramen för aktivitetsgarantin skall regelbundet omprövas, dock minst en gång . Ersättning Till personer som deltar i aktivitetsgarantin lämnas aktivitetsstöd såvida han eller hon inte har en anställning för vilken det lämnas någon form av anställning med anställningsstöd. Då utgår avtalsenlig lön. Aktivitetsstödet motsvarar den ersättningen den arbetslöse får från arbetslöshetsförsäkringen om den arbetslöse är berättigad till sådan. I annat fall lämnas ett aktivitetsstöd på per dag. I de fall arbetsmarknadspolitiska åtgärder används med en annan ersättningsform än aktivitetsstöd används den ersättningsformen. Till den som organiserar en aktivitet inom ramen för aktivitetsgarantin kan i vissa fall ett bidrag lämnas. Uppföljning Aktivitetsgarantin skall kontinuerligt följas upp och utvärderas. Statistik skall föras på ett sådant sätt att detta är möjligt. AMS kommer att få i uppdrag att utfärda föreskrifter för vad som skall dokumenteras så att detta blir möjligt. 9 Regelförenklingar 9.1 Inledning Det arbetsmarknadspolitiska regelverket har steg för steg gjorts mer överskådligt och lättillgängligt. Strävan har varit i huvudsak att minska antalet åtgärder och att uttrycka bestämmelserna på ett mer kortfattat och lättläst sätt. Som exempel kan nämnas att åtgärderna invandrarpraktik, akademikerpraktik, vidgad arbetsprövning, arbetsprövning inom () och praktikdelen inom ungdomsintroduktion ersattes av åtgärden arbetsplatsintroduktion (API). API och den tidigare åtgärden arbetslivsutveckling (ALU) har därefter ersatts av programmet arbetspraktik, vilket regleras tillsammans med programmen arbetsmarknadsutbildning, datortek, start av näringsverksamhet och yrkesinriktad rehabilitering i en gemensam förordning, förordningen (1998:1784) om arbetsmarknadspolitiska aktiviteter. gäller också ett nytt och enhetligt anställningsstöd som ersatt beredskapsarbeten, rekryteringsstöd och utbildningsvikariat. Dessa ändringar har medfört en icke obetydlig regelförenkling och ökad lättillgänglighet. Men arbetet med förenklingar av det arbetsmarknadspolitiska regelverket måste gå vidare och i budgetpropositionen för (prop. 1999/2000:1) aviserades att det arbetsmarknadspolitiska regelverket skulle reduceras väsentligt samt fokuseras på arbetsmarknadspolitikens huvuduppgifter. Regelverket skall säkerställa konkurrensneutralitet samt minimera undanträngnings- och inlåsningseffekter. Regeringen anförde vidare att det trots de regelförändringar som genomförts återstod ett stort antal arbetsmarknadspolitiska åtgärder med olika inriktning, målgrupper, stödnivåer och stödperioder. Det hade dessutom tillkommit en rad förslag om regeländringar i det omfattande arbete som gjorts av länen i samband med utarbetandet av de regionala tillväxtavtalen. Regeringen aviserade vidare i budgetpropositionen att arbetsmarknadspolitiken i högre grad skall styras genom att riksdag och regering anger prioriteringar och tydliga och uppföljningsbara mål. Detta inte minst mot bakgrund av den omfattande projekt- och försöksverksamhet som pågått inom det arbetsmarknadspolitiska området . Reglerna för de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, som föreslogs benämnas arbetsmarknadspolitiska program, borde utformas så att de blir enkla och överblickbara samt anpassningsbara utifrån den enskildes behov och de lokala förutsättningarna. De skall dessutom utformas så att de utvecklar möjligheterna till samverkan med andra aktörer såsom arbetsgivare, arbetsmarknadens parter, , kommuner och utbildningsväsendet. Det nya regelsystemet bör vara så utformat att regering och riksdag kan besluta om nya satsningar eller en förändrad inriktning av insatserna utan att nya regelsystem och ny administration behöver byggas upp. Förenklingen av regelsystemen skulle bygga på följande principer: - Antalet program (åtgärder) bör reduceras väsentligt, - Program med i princip samma syfte bör föras samman, - Inom varje enskilt program bör det finnas enhetliga, enkla, tydliga och transparenta regler. Undantag och särregler bör undvikas, - Vikten av en väl utformad redovisning av hur medlen använts och vad de lett till betonas, - Otraditionella insatser bör ingå i ett nytt särskilt program; projekt. Regeringen kommer att reglera de övergripande principerna i förordningen om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Övriga regler kommer att finnas i ett fåtal förordningar. 9.2 De arbetsmarknadspolitiska programmen Regeringens bedömning: De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör indelas i sju olika arbetsmarknadspolitiska program. Dessa program bör vara arbetsmarknadsutbildning, arbetspraktik, anställningsstöd, utvecklingsgaranti, start av näringsverksamhet, projekt med arbetsmarknadspolitisk inriktning samt särskilda insatser för arbetshandikappade. Åtgärder inom de olika programmen bör kunna kombineras för att uppnå önskad effekt, dvs. att deltagare snabbare kommer i arbete. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen menar att det är av stor vikt att en kontinuerlig prövning av det arbetsmarknadspolitiska regelverket sker så att åtgärderna får avsedd effekt. Arbetsmarknadens förändrade krav på kompetens i samband med att sammansättningen av de arbetslösa varierar gör det nödvändigt att ha arbetsmarknadspolitiska åtgärder som svarar upp till de behov som uppstår. Detta gör att utgångspunkten för regeringens arbete, gällande regelförenklingar inom arbetsmarknadspolitikens område, fokuseras på att de insatser som skall finnas är så effektiva och rättvisa som möjligt. Reglerna skall klara av de förändringar som ständigt sker på arbetsmarknaden som de skall kunna tillämpas med hänsyn till den enskildes behov. Regeringen anser vidare att det är viktigt att de arbetsmarknadspolitiska programmen i högre grad skall kunna kombineras med varandra för att på detta sätt kunna användas på ett effektivt sätt. Program Exempel på insatser Anställningsstöd Anställningsstöd och stöd till utbildning på ett företag Utvecklingsgaranti Aktivitetsgaranti och ungdomsgaranti Start av näringsverksamhet Start av näringsverksamhet Projekt med arbetsmarknads- Datortek, Kommunalt ungdomsprogram politisk inriktning och projekt Särskilda insatser för personer med arbetshandikapp Lönebidrag, skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare och merkostnader för t.ex. arbetsbiträde, arbetshjälpmedel och särskilt stöd vid start av näringsverksamhet Av tabellen framgår programmen och exempel på insatser under programmen. Flera insatser kan tillkomma och de exemplifierade insatserna kan komma att inordnas under andra program. Regeringen har successivt minskat antalet program och förenklat regelverket kring dessa. 9.3 En ny lag om arbetsmarknadspolitiska program och följdändringar i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Regeringens förslag: En ny lag lagen om arbetsmarknadspolitiska program införs . Den ersätter lagen (1995:706) om kommuners ansvar för ungdomar, lagen (1997:1268) om kommuners ansvar för ungdomar mellan och lagen (1998:1781) om arbetsmarknadspolitiska aktiviteter som upphör att gälla . Förslagen om nya program föranleder också ändringar i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Lagändringarna bör gälla . Skälen för regeringens förslag: De arbetsmarknadspolitiska programmen har stöd i tre lagar. Det är lagen (1995:706) om kommuners ansvar för ungdomar, lagen (1997:1268) om kommuners ansvar för ungdomar mellan och lagen (1998:1781) om arbetsmarknadspolitiska aktiviteter. Som ett led i regelförenklingsarbetet bör de tre lagarna slås samman till en lag, en ny lag om arbetsmarknadspolitiska program. Lagen skall liksom de lagar den ersätter innehålla bestämmelser om framför allt kommunala förhållanden och om att den som tar del av programmen i allmänhet inte är att betrakta som arbetstagare men att vissa regler i arbetsmiljölagen (1977:1160) ändå skall gälla. Ingen ändring i sak är avsedd i förhållande till de lagar som finns . De tre lagar som finns bör upphävas och den nya lagen bör träda i kraft . Med anledning av den nya regleringen kring de arbetsmarknadspolitiska programmen, bör följdändringar göras i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Ändringar bör göras i 14, 16, 17 och 19 §§ om prövning av arbetsvillkoret, ramtidens beräkning och återkvalificering samt i 30 och 46 §§. Enligt nu gällande lydelse av 19 § är arbete som finansierats med stöd av anställningsstöd återkvalificerande. Denna ordning bör bestå som huvudregel, men genom ett tillägg anges att arbete med särskilt anställningsstöd inte skall vara återkvalificerande. Lagändringarna bör träda i kraft . 9.4 Tid i aktivitet Regeringens förslag: De arbetsmarknadspolitiska aktiviteterna där aktivitetsstöd lämnas, skall pågå under längst . Endast vid särskilda skäl skall aktiviteterna kunna pågå . Aktivitetsgarantin skall dock pågå det är arbetsmarknads-politiskt motiverat. Inom ramen för aktivitetsgarantin skall den individu-ella handlingsplanen och åtgärderna regelbundet omprövas, dock minst en gång . Aktivitetsstöd lämnas förutom för de aktiviteter som omfattas också till den som hos arbetsförmedlingen tar del av heltidsaktiviteter i form av vägledning samt aktiviteter inom ramen för arbetslivsinriktad rehabilitering. Förslaget träder i kraft . Skälen för regeringens förslag: I dagens regelverk finns olika tidsgränser och möjligheter till undantag från tidsgränser. Undantagen har tillkommit för att möjliggöra att de grupper som regering och riksdag prioriterar skall kunna ta del av längre åtgärdstider i de fall det varit motiverat. Arbetspraktik kan pågå . För invandrare och arbetshandikappade kan dock praktiken förlängas . Vid start av näringsverksamhet får bidrag lämnas . Om särskilda skäl finns kan dock bidraget beviljas under ytterligare högst 6 månader. Vid arbetsmarknadsutbildning finns ingen tidsgräns för tiden i åtgärd. Regeringens arbete med det nya arbetsmarknadspolitiska regelverket har haft som utgångspunkt att öka förutsättningarna för att de arbetsmarknadspolitiska programmen på bästa sätt skall kunna bidra till att öka den arbetslöses möjligheter att åter få ett reguljärt arbete. Ytterligare en utgångspunkt i regelförenklingsarbetet är att skapa enhetliga regler för de arbetsmarknadspolitiska programmen. Regeringen föreslår därför att en enhetlig tidsgräns införs för de aktiviteter där aktivitetsstöd lämnas. Förslaget innebär att aktiviteten skall kunna utgå under längst , vilket är den norm som gäller även i dagens regelverk. Därefter är det endast om särskilda skäl föreligger som aktiviteten kan pågå . Regeringens förslag innebär alltså att arbetsmarknadspolitiska aktiviteter endast vid särskilda skäl skall kunna pågå . Regeringens avsikt med detta förslag är att förenkla regelverket och skapa en ökad flexibilitet. Avsikten är inte att den genomsnittliga tiden i arbetsmarknadspolitiska aktiviteter skall öka. Den praxis som finns vad gäller skäl till förlängning av tid i vissa åtgärder samt hur som beviljas vissa prioriterade grupper - t.ex. arbetshandikappade och invandrare - bör utgöra ett riktmärke för vad som skall kunna anses som lämpligt i det nya regelverket. Detta gäller också vid den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen där det även framöver skall vara möjligt att deltaga i utbildningar som pågår . Det är viktigt att framhålla att inom de grupper som regeringen och prioriterar finns både arbetslösa med svårigheter att få ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden och arbetslösa vilka har goda möjligheter att snabbt få ett reguljärt arbete. Särskilda skäl kan t.ex. föreligga för arbetslösa inom de prioriterade grupperna som har en svag ställning på arbetsmarknaden och har behov av särskilda insatser. Den förlängda tiden i åtgärd ska bedömas kunna stärka deras ställning på arbetsmarknaden och därmed öka deras möjligheter att återkomma till den reguljära arbetsmarknaden. 9.5 Åtgärden utbildningsstöd upphör Regeringens förslag: Den arbetsmarknadspolitiska åtgärden utbildningsstöd upphör . Skälen för regeringens förslag: finns två former av stöd till arbetsgivare som utbildar sina anställda; bidrag till utbildning i företag och utbildningsstöd. Utbildning i företag innebär att en arbetsgivare kan få bidrag om den av arbetsmarknadspolitiska skäl anordnar utbildning för sina anställda. Bidragsbeloppet är högst , dock högst per deltagare. För att förhindra uppsägningar inom den offentliga sektorn har AMV lämnat bidrag med per individ som deltar i utbildning. Utbildningsstöd kan ges för en viss utbildning som arbetsgivaren bekostar för en arbetstagare om arbetsgivaren anställer en ersättare med anställningsstöd. Arbetsgivare kan få utbildningsstöd med högst , dock högst per anställd. Regeringen menar att bidrag till utbildning i ett företag och utbildningsstöd i stora delar liknar varandra och har i samband med översynen av regelverket funnit att utbildningsstödet bör avvecklas . Det är även viktigt att stimulera arbetsgivare till kompetensutveckling av sina anställda. Regeringen menar att bidrag till utbildning i företag fortsättningsvis bör ha denna uppgift och att stödet skall kunna användas som delfinansiering inom det nationella programmet för Europeiska socialfondens Mål 3. Stödet skall också kunna användas för att finansiera IT-utbildning för anställda inom offentlig sektor, framför allt riktad till kvinnor. 9.6 Stöd till hjälpmedel på arbetsplatsen m.m. för personer med arbetshandikapp Regeringens bedömning: Beteckningarna för de arbetsmarknadspolitiska insatserna för personer med arbetshandikapp kommer att ändras så att insatsernas innebörd blir tydligare. Beslut om stöd till hjälpmedel på arbetsplatsen, personligt biträde och särskilt stöd vid start av näringsverksamhet (näringshjälp) får inte längre överklagas till regeringen. Regeringens förslag: Stöd till hjälpmedel på arbetsplatsen m.m. skall avse personer med arbetshandikapp. Stöd till hjälpmedel på arbetsplatsen till företagare och fria yrkesutövare skall lämnas enligt samma villkor som gäller för anställda. Möjligheterna till stöd för reparationer av hjälpmedel utvidgas. Stöd till personligt biträde skall kunna lämnas vid samtliga arbetsmarknadspolitiska program. En person i behov av en SIUS- konsulent kan få sådant stöd .