prop · GN0326 · 2000-01-01 00:00:00 — Om någon döms till fängelse eller om domstol, med tillämpning av 34 kap. 1 § 1 brotts- balken, har förordnat att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, och den dömde med anledning av misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, av minst har varit berövad friheten som anhållen, häktad eller intagen på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning med stöd av 10 § lagen (1991:1137) om rätts- psykiatrisk undersökning, skall tiden för frihetsberövandet, till den del därunder inte skett verkställighet av dom i annat mål, anses som tid under vilken den utdömda påföljden verkställts i anstalt. Om rätten har undanröjt en villkorlig dom eller en skyddstillsyn och i stället dömt till fängelse , skall första stycket tillämpas, i den mån tillgodo- räknande inte skett enligt första stycket eller 33 kap. 6 § tredje stycket , även i fråga om 1. frihetsberövande som föregått den villkorliga domen eller domen på skyddstillsyn, 2. frihetsberövande som föregått dom genom vilken förordnats att den villkorliga domen eller skyddstillsynen skall avse även ytterligare brott samt 3. sådant omhändertagande som avses i 28 kap. 6 b § eller 11 § tredje stycket . 22 § Har domstol enligt 33 kap. 5 och 6 §§ förordnat att fängelse skall anses verkställt till visst antal dagar, skall först beräknas slutdag utan avseende därpå och avdraget beräknas . Detsamma gäller i fråga om tid som enligt 19 § andra stycket skall räknas som tid varunder straffet verkställts. Skall enligt 19 a § eller domstols förordnande enligt 33 kap. 7 § fängelse anses verkställt till visst antal dagar, skall först beräknas slutdag utan av- seende därpå och avdraget beräknas . Detsamma gäller i fråga om tid som enligt 19 § andra stycket skall räknas som tid var- under straffet verkställts. Denna lag träder i kraft . 7 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister Härigenom föreskrivs att 4 kap. 4 § lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 4 kap. 4 § I protokoll över huvudförhand- ling behöver inte antecknas berättelser som lämnas under förhör i bevissyfte. Berättelser som lämnas vid huvudförhandling under förhör i bevissyfte behöver inte antecknas. Denna lag träder i kraft . 8 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 9 § och 16 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 9 kap. 9 § Sekretess gäller hos allmän advokatbyrå i ärende om rättsligt biträde eller rörande förvaltning i konkurs Sekretess gäller hos publicus i verksamhet som enligt lag eller annan författning ankommer på honom och som inte avser uppgift om protest av växel eller check 1. för uppgift som det kan antas att den rättssökande har förutsatt skall bli behandlad förtroligt, 2. för uppgift i övrigt om någons personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att han lider skada eller men om uppgiften röjs. Motsvarande sekretess gäller hos publicus i verksamhet som enligt lag eller annan författning ankommer på honom. Sekretessen gäller inte uppgift om protest av växel eller check. 16 kap. 1 § Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1 8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrande- frihetsgrundlagen. De fall av upp- såtligt åsidosättande av tystnads- plikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihets- grundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1 8 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrande- frihetsgrundlagen. De fall av upp- såtligt åsidosättande av tyst- nadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihets- grundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 8 kap. 4 § första stycket tredje meningen _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ 8 kap. 4 § första stycket andra meningen _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen i 9 kap. 9 § gäller i sin äldre lydelse för uppgifter som hänför sig till tiden före avvecklingen av den allmänna advokatbyrån. 9 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. Härigenom föreskrivs att 2 och 4 §§ lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m. skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 § En fråga som avses i 1 § prövas, om inte annat följer av 3 §, av tingsrätten efter särskild talan. Om inte annat framgår av denna lag, gäller för sådan talan i tillämpliga delar reglerna i om åtal för brott på vilket inte kan följa svårare straff än böter. En fråga som avses i 1 § prövas, om inte annat följer av 3 §, av tingsrätten efter särskild talan. Om inte annat framgår av denna lag, gäller för sådan talan i tillämpliga delar reglerna i om åtal för brott på vilket inte kan följa svårare straff än böter. Målet får dock avgöras utan huvudför- handling, om en sådan förhandling inte behövs med hänsyn till utredningen i målet och inte heller begärs av någon av parterna. Utfärdas stämning, skall den mot vilken talan riktas föreläggas att inställa sig till huvudförhandling vid påföljd att egendomen annars kan förklaras förverkad. Uteblir han, skall egendomen förklaras förverkad, om det inte framgår att talan är ogrundad. Utfärdas stämning, skall den mot vilken talan riktas föreläggas att inställa sig till huvudförhandling eller yttra sig skriftligen vid påföljd att egendomen annars kan förklaras förverkad. Uteblir han från förhandlingen eller yttrar han sig inte, skall egendomen förklaras förverkad, om det inte framgår att talan är ogrundad. Innan ett mål avgörs utan huvudförhandling, skall parterna ges tillfälle att slutföra sin talan, om det inte är uppenbart obehövligt. 4 § Avser saken förverkande av beslagtagen egendom, får kungörelse- delgivning av beslutet eller stämningen ske enligt de förutsättningar som anges i 15 § delgivningslagen (1970:428). Dessa regler får också tillämpas, om den från vilken förverkande sker är okänd. Om värdet av den beslagtagna egendomen uppskattas till mindre än en tiondel av det basbelopp enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring som gällde då beslaget verkställdes eller om egendomen saknar saluvärde, får delgivning ske genom att beslutet eller stämningen anslås på rättens kansli. Om värdet av den beslagtagna egendomen uppskattas till mindre än en tiondel av det prisbasbelopp enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring som gällde då beslaget verkställdes eller om egendomen saknar saluvärde, får delgivning ske genom att beslutet eller stämningen anslås hos den myndighet som har meddelat beslutet eller utfärdat stämningen. Denna lag träder i kraft . 10 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden Härigenom föreskrivs att 10 kap. 2 § lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 10 kap. 2 § Juryn skall under sin över- läggning ha tillgång till rättens protokoll och de handlingar som har åberopats under huvudförhandlingen. Juryn skall under sin över- läggning ha tillgång till de anteck- ningar och ljudinspelningar som har tillkommit enligt 6 kap. och de hand- lingar som har åberopats under huvudförhandlingen. Juryns prövning skall grundas på vad som har kommit fram vid huvud- förhandlingen inför juryn. Juryns svar skall skriftligen överlämnas till rätten. Denna lag träder i kraft . 11 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 11 § I fråga om beräkning av den tid som verkställigheten skall pågå, skall 19, 21 23 och 25 §§ lagen (1974:202) om beräkning av straff- tid m.m. tillämpas på motsvarande sätt. I fråga om beräkning av den tid som verkställigheten skall pågå, skall 19, 19 a, 21 23 och 25 §§ lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. tillämpas på mot- svarande sätt. Så snart domen på sluten ungdomsvård har börjat verkställas, skall fastställa dagen för verkställighetens slut. Styrelsen skall fastställa en ny sådan slutdag om omständigheterna ger anledning till det. Denna lag träder i kraft . 12 Förslag till lag (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet Härigenom föreskrivs att 7 kap. 10 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 10 § Om målet avgörs utan huvudför- handling i annat fall än som avses i 42 kap. 18 § första stycket 1 4 , skall miljödom- stolen ha den sammansättning som anges i 20 kap. 4 § första stycket . Om målet avgörs utan huvudför- handling i annat fall än som avses i 42 kap. 18 § första stycket 1 5 , skall miljödom- stolen ha den sammansättning som anges i 20 kap. 4 § första stycket . Beträffande förelägganden för parterna att avge skriftligt svaromål eller att inställa sig vid muntlig förberedelse eller vid huvudförhandling och om parts utevaro från ett sådant sammanträde gäller bestämmelser rörande en sak, varom förlikning inte är tillåten. Denna lag träder i kraft . 13 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:116) om skiljeförfarande Härigenom föreskrivs att 34 § lagen (1998:116) om skiljeförfarande skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 35 § En domstol får skjuta upp ett mål om en skiljedoms ogiltighet eller om upphävande av en skiljedom för att ge skiljemännen tillfälle att återuppta skiljeförfarandet eller vidta någon annan åtgärd som enligt skiljemännens mening undanröjer grunden för ogiltigheten eller upphävandet, 1. om domstolen har funnit att talan i målet skall bifallas och ena parten har begärt uppskov, eller 2. om båda parter har begärt uppskov. Meddelar skiljemännen en ny skiljedom, får en part inom den tid som domstolen bestämmer utan stämningsansökan klandra skiljedomen i den mån det föranleds av det återupptagna förfarandet eller av en ändring av den första skiljedomen. Fortsatt huvudförhandling får oberoende av 43 kap. 11 § andra stycket hållas även om uppskovstiden uppgår . Denna lag träder i kraft . Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: f.d. justitierådet , justitierådet , regeringsrådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i , 4. lag om ändring i , 5. lag om ändring i , 6. lag om ändring i lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m., 7. lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister, 8. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100), 9. lag om ändring i lagen (1986:1009) om förfarandet i vissa fall vid förverkande m.m., 10. lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfri- hetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens område, 11. lag om ändring i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård, 12. lag om ändring i lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, 13. lag om ändring i lagen (1998:116) om skiljeförfarande. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementsrådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i 18 kap. 8 a § Den numera vanliga lagstiftningstekniken med användande av obestämd artikel framför substantiv medför ett behov av att, när en begränsning till enstaka fall verkligen är avsedd, understryka detta i lagtexten. I sista stycket första meningen som visserligen överensstämmer med gällande lydelse finns en bestämmelse om ersättning i mål om betalningsföre- läggande eller handräckning som överlämnats till tingsrätt. Denna bestämmelse skulle bli tydligare, om den gavs följande lydelse: Har ett mål om betalningsföreläggande eller handräckning överlämnats till tingsrätt får, om målet därefter avgörs genom tredskodom mot svaranden, ersättning även avse skälig kostnad för antingen högst en rättegångsskrift eller inställelse vid högst ett sammanträde inför rätten. 36 kap. 24 § I lagrådsremissen föreslås att det skall bli möjligt att förordna en domstolssekreterare eller tingsnotarie att besluta om ersättning av allmänna medel till tolkar, vittnen, målsägande och s.k. medtilltalade. Genomförandet av förslaget skulle i första hand kräva att förordningarna med instruktioner för de allmänna domstolarna erhöll en ny bestämmelse i detta avseende. Det har emellertid också föreslagits att orden av rätten i 36 kap. 24 § sista stycket sista meningen skall ersättas med orden genom rättens försorg . Denna lagändring framstår som överflödig. Oavsett vem som inom domstolen fastställer ersättningen (fullsutten rätt, domstolssekreterare eller tingsnotarie), meddelas beslutet i rättens namn. När använder uttrycket genom rättens försorg avses i allmänhet åtgärder som faktiskt utförs av någon annan, t.ex. delgivning, 33 kap. 2 och 5 §§. 42 kap. 11 § Förslaget innebär att tredskodom kan meddelas mot en kärande som underlåtit att medverka i målet, om han inte senast en viss dag efter föreläggande anger att han vidhåller sin talan. Enligt vad som med hänvisning till bestämmelsen i 33 kap. 2 § RB framhålls i den allmänna motiveringen är det tillräckligt att delgivning sker t.ex. när det enligt domstolens bedömning framstår som särskilt angeläget att få ett bevis om att parten verkligen har fått del av föreläggandet. Av förarbetena till den nämnda bestämmelsen framgår att ett föreläggande enligt 42 kap. 11 § RB för svaranden att avge svaromål vid äventyr av tredskodom är ett sådant fall som kräver (kurs. här) delgivning (prop. 1990/91:11 s. 53). Enligt Lagrådets mening finns det inte någon anledning att i detta hänseende göra någon skillnad mellan olika tredskodomsfall. Även utan särskild föreskrift bör alltså ett tredskodomsföreläggande delges med käranden. Under 44 kap. 9 § förordar Lagrådet ändringar i förevarande paragraf. 42 kap. 18 § och 47 kap. 21 § I 42 kap.18 § föreslås möjlighet att meddela dom utan huvudförhandling, om kärandens framställning inte innefattar laga skäl för käromålet eller om det annars är uppenbart att detta är ogrundat. I 47 kap. 21 § föreslås motsvarande i fråga om målsägandens framställning och enskilt åtal; vad som i fortsättningen sägs om kärandens framställning och käromålet gäller på motsvarande sätt även sistnämnda bestämmelse. I 42 kap. 5 § och 47 kap. 5 § ges möjligheter att av samma skäl som anges i de föreslagna bestämmelserna meddela dom i målet utan att stämning utfärdas. Det synes direkt olämpligt att rätten i ett senare skede omprövar förutsättningarna för sitt eget beslut att utfärda stämning och så att säga ångrar sig. Svarandens invändningar lär knappast kunna föranleda att kärandens framställning finnes inte innefatta laga skäl för käromålet. Återstår möjligheten att svarandens invändningar kommer käromålet att framstå som uppenbart ogrundat. Det är emellertid svårt att tänka sig några praktiska exempel på detta; däremot kanske svaranden påvisar att kärandens talan skall avvisas på grund av res judicata eller liknande. Under alla förhållanden måste domstolen beakta kravet på rättvis rättegång i artikel 6.1 i . Detta krav får i det enskilda fallet anses ha företräde framför bestämmelser i som skulle leda till motsatt resultat. För övrigt hindrar 2 kap. 23 § regeringsformen lagstiftning som strider mot . Lagrådet vill inte förneka att enstaka fall kan tänkas förekomma där de föreslagna bestämmelserna kan bli tillämpliga utan att det strider mot . Lagrådet vill emellertid av principiella skäl allvar- ligt ifrågasätta om tiden är mogen att införa några nya bestämmelser om måls avgörande utan muntlig förhandling efter den långsamma anpassning som svensk rätt undergått till krav på rättvis rättegång. Vinsten för rättsväsendets effektivitet synes ringa och risken för att en sådan lagstiftning skapar felaktiga föreställningar hos domstolarna kan inte uteslutas. Om förslaget inte vidhålles bortfaller punkten 2 i första stycket av 42 kap. 18 §. Detta föranleder i så fall att föreslagna ändringar i hänvis- ningar till paragrafen skall utgå i andra lagrum. 44 kap. 9 § I första stycket första meningen föreslås att en tredskodom skall vinna laga kraft en månad från den dag, då den meddelats. är utgångspunkten den dag, då tredskodomen delges parten. I motiven till den föreslagna lagändringen klargörs att eventuella risker från rättssäker- hetssynpunkt minimeras genom att domstolens förelägganden och kallelser förses med en upplysning om reglerna om återvinning. En regel om föreläggande för svaranden finns i 42 kap. 11 §, och i ett nytt andra stycke föreslås en regel om föreläggande för käranden. För att kunna utnyttja möjligheten till återvinning måste parten känna till att en tredskodom meddelats mot honom. Om kravet på delgivning av tredskodom borttages, kommer den enda obligatoriska information som delges parten att vara själva föreläggandet. Enligt motiven anser regeringen inte att innehållet i föreläggandena bör regleras i (jfr dock den gällande lydelsen av 42 kap. 11 §). I stället skall det ankomma på att utarbeta förlagor till förelägganden och kallelser. Den föreslagna reformen innebär att föreläggandet i viss mån kommer att fylla tredskodomsdelgivningens nuvarande informationsuppgift. Lagrådet vill i detta sammanhang erinra om att tredskodomen är en påföljd för försummelser i en rättegång och att förutsättningarna för tredskodomens meddelande, i vilka tidpunkten utgör en del, därför måste vara klart preciserade. Beträffande ett föreläggande, där en part sägs riskera att en tredskodom meddelas mot honom utan att parten är kallad till en förhandling, är det ett grundläggande krav att tidpunkten, när detta hot kan komma att verkställas, anges. En uttrycklig regel om att en sådan tidsuppgift skall finnas i ett föreläggande bör införas i 42 kap. 11 §, såväl i första stycket som i det föreslagna andra stycket. Vad gäller förelägganden enligt 42 kap. 12 § får förutsättas att eventuell tredskodom meddelas i anslutning till sammanträdet. En sådan regel som nämnts kan meddelas genom att i vartdera stycket läggs till en ytterligare mening av följande lydelse: I föreläggandet skall också anges den tidpunkt när tredskodom kan komma att meddelas . Normalt bör kunna anges att tredskodom kan komma att meddelas efter tidsfristens utgång. Övergångsbestämmelserna Lagrådet ifrågasätter om inte en övergångsbestämmelse behövs även beträffande reglerna om uppehåll i huvudförhandlingen. För enkelhetens skull synes, om huvudförhandlingen påbörjats före ikraftträdandet, äldre rätt böra tillämpas. Lagrådet föreslår därför en ny punkt i övergångs- bestämmelserna av förslagsvis följande lydelse: Har en huvudförhand- ling påbörjats före ikraftträdandet tillämpas i fråga om den förhandlingen 43 kap. 3 och 11 §§ eller 46 kap. 3 och 11 §§ i deras äldre lydelse. Förslaget till lag om ändring i lagen om beräkning av strafftid m.m. Övergångsbestämmelse Om förordnande om avräkning meddelats före ikraftträdandet måste vid beräkning av strafftid äldre bestämmelser tillämpas. Detta bör för tydlighets skull anges. Lagrådet föreslår därför en övergångsbestämmelse av följande lydelse: Om domstol före ikraftträdandet har förordnat att fängelse skall anses verkställt till visst antal dagar, tillämpas 22 § i dess äldre lydelse. Förslaget till lag om ändring i lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård 11 § Paragrafen föreslås ändrad så, att föreskriften att vissa bestämmelser skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga om beräkning av den tid som verkställighet skall pågå utvidgas att omfatta även 19 a § lagen om beräkning av strafftid m.m. Emellertid avser nyssnämnda paragraf inte beräkning av strafftid utan föreslås innehålla de materiella förutsätt- ningarna för avräkning. Det är också svårt att låta ordet motsvarande omfatta även förutsättningen för att avräkning skall ske, när denna enligt nyssnämnda 19 a § är att någon har dömts till fängelse etc. och här är fråga om sluten ungdomsvård. Lagrådet förordar att samma systematik tillämpas som i förslaget till lag om ändring i lagen om beräkning av strafftid m.m. och att hänvisningen till 19 a § placeras i en särskild, ny paragraf, 10 a §, av följande lydelse: Om någon har dömts till sluten ungdomsvård eller om rätten, med tillämpning av 34 kap. 1 § 1 brotts- balken, har förordnat att sådan påföljd skall avse ytterligare brott, skall i fråga om tillgodoräknande av tid för frihetsberövande som verkställighet av påföljden 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. tillämpas på motsvarande sätt. Med har dömts till sluten ungdomsvård får därvid förstås även det fallet att rätten med undanröjande av villkorlig dom eller skyddstillsyn har dömt till sluten ungdomsvård. Genomförs den föreslagna ändringen skall hänvisningen i 33 kap. 7 § till 11 § första stycket förevarande lag i stället avse 10 a §. Vidare behöver 11 § inte ändras medan däremot en ändring krävs i lagförslagets ingress. Övriga lagförslag Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1999/2000:26 Effektivisering av förfarandet i allmän domstol Senaste lydelse av 1 kap. 9 § 1987:747 6 kap. 10 § 1974:573 6 kap. 1 § 1982:1123 6 kap. 11 § 1996:247 6 kap. 2 § 1975:1288 6 kap. 12 § 1996:247 6 kap. 3 § 1969:244 6 kap. 13 § 1996:247 6 kap. 6 § 1999:84 33 kap. 5 § 1996:1624. 6 kap. 9 § 1987:747 Senaste lydelse 1999:791. Senaste lydelse 1994:1034. Senaste lydelse 1999:791. Senaste lydelse 1989:656. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1981:828. Senaste lydelse 1996:1624. Senaste lydelse 1987:1211. Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs. Senaste lydelse 1981:1294. Senaste lydelse 1989:656. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1991:847. Senaste lydelse 1991:847. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1993:348. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1987:747. Senaste lydelse 1994:1034. Senaste lydelse 1994:1034. Senaste lydelse 1998:319. Ändringen innebär att femte stycket upphävs. Senaste lydelse 1998:319. Senaste lydelse 1987:790. Senaste lydelse 1993:201. Senaste lydelse 1998:604. Förutvarande 7 § upphävd genom 1987:761. Senaste lydelse 1988:942. Senaste lydelse 1993:202. Senaste lydelse 1987:683. Senaste lydelse 1994:595. Lydelse enligt prop. 1998/99:38. Senaste lydelse 1994:1422. Senaste lydelse 1994:1422. Senaste lydelse av 1 kap. 9 § 1987:747 6 kap. 9 § 1987:747 33 kap. 5 § 1996:1624 6 kap. 1 § 1982:1123 6 kap. 10 § 1974:573 42 kap. 10 § 1987:747 6 kap. 2 § 1975:1288 6 kap. 11 § 1996:247 47 kap. 10 § 1987:747. 6 kap. 3 § 1969:244 6 kap. 12 § 1996:247 6 kap. 6 § 1987:747 6 kap. 13 § 1996:247 Senaste lydelse 1981:1065. Senaste lydelse 1991:241. Senaste lydelse 1989:656. Ändringen innebär bl.a. att sista stycket upphävs. Senaste lydelse 1981:828. Lydelse enligt SFS 1996:1624.