prop · GO034 · 2000-09-26 00:00:00 — De anhöriga som beviljas uppehållstillstånd är make/maka eller sambo, ogifta barn till anknytningspersonen i som är och som är eller har varit hemmavarande, annan nära anhörig som ingått i samma hushåll som anknytningspersonen och de som annars har särskild anknytning till . Ändringen innebar en viss inskränkning i rätten till uppehållstillstånd särskilt för äldre anhöriga. antog regeringen direktiv (dir. 2000:36) till en kommitté som skall utreda utlänningslagens bestämmelser om anhöriginvandring. I direktiven anförs bl.a. att tillräcklig tid nu har förflutit från regeländringen för att det skall göras en utvärdering av de nya reglerna och deras tillämpning. Kommittén skall vidare överväga om den s.k. seriositetsprövningen vid arrangerade äktenskap kan förbättras. Mot bakgrund av den gjorda utvärderingen och med beaktande av rättsutvecklingen inom EU skall kommittén överväga om utlänningslagens nuvarande bestämmelser om anhörigas rätt att bosätta sig i behöver ändras, särskilt med hänsyn till äldre personer med samtliga nära släktingar här i landet, s.k. "sista länken"-fall. Kommittén skall redovisa sitt uppdrag . har på regeringens uppdrag i en rapport redovisat sitt arbete rörande arbetskraftsinvandringen till (UD2000/663/MAP). I rapporten beskrivs regelverket och praxis på Skr. 2000/01:4 området och vilka kriterier som är av betydelse för ärendekategorin. Dessutom redogörs för överväganden liksom den arbetsmarknadsprövning som utförs av arbetsmarknadsverket. I rapporten anges att och inlett en diskussion om framtida möjligheter och problem inom området. Även har inbjudits att deltaga vid överläggningarna. De tre myndigheterna planerar ett gemensamt seminarium . Resultatet av överläggningarna skall skickas till regeringen som ett komplement till . huvudsyfte är att uppnå fri rörlighet för personer mellan deltagande stater. Med fri rörlighet i detta sammanhang avses att ingen personkontroll skall genomföras vid gräns mellan deltagande stater. Samarbetet bygger på ett avtal , som ingicks i staden i , och en tillämpningskonvention . Härutöver finns ett antal tillämpningsföreskrifter. Samarbetet omfattar samtliga EU:s medlemsstater (med undantag för och ) samt och . Operativt deltar tio stater; de nordiska staternas operativa inträde beräknas ske . bygger bl.a. på att deltagande stater harmoniserat sina viseringsbestämmelser och regler för personkontroll vid de yttre gränserna m.m. I samarbetet ingår också ett gemensamt datoriserat informationssystem, (), som innehåller uppgifter om personer som skall nekas inresa, personer som är efterlysta, stulna vapen m.m. pågår ett intensivt arbete i de nordiska staterna för att förbereda det operativa inträdet. Dels skall de nationella regelverken anpassas till , dels skall ett antal praktiska åtgärder vidtas. De nordiska länderna är också föremål för granskning från de andra staterna som på så vis försäkrar sig om att de nordiska staterna lever upp till de krav regelverket ställer. Ett förslag om inrättandet av en europeisk flyktingfond lades fram i Förslaget bygger i huvudsak på de tidigare budgetlinjer som funnits på asylområdet samt på ett tidigare förslag från Europeiska kommissionen 1998. Förslaget behandlar solidaritet och ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna vad avser mottagande, integration och återvandring. Dessa frågor är av fundamental betydelse för många av medlemsstaterna och förhandlingarna är intensiva. förväntas tas tidigast . Frågan om Eurodac, ett för EU gemensamt fingeravtrycksregister, Skr. 2000/01:4 blockerades på grund av en tvist mellan och om hanteringen av . Tvisten löstes slutligen och ärendet har hänskjutits till . Ett yttrande därifrån väntas inkomma . Kommissionen lade ett förslag till direktiv i frågan om tillfälligt skydd. De förslag som presenterats 1997 och 1998 ligger till grund för nuvarande förslag liksom de diskussioner som förts i rådsarbetsgruppen. Det tillrädda franska ordförandeskapet presenterade ett diskussionsdokument kring mottagandefrågor. Frågan har börjat dryftas i arbetsgruppen och diskussionen förväntas fortsätta . har till syfte att bestämma vilken medlemsstat som skall ansvara för prövningen av en asylansökan som getts in i en av medlemsstaterna. Som en följd av Amsterdamfördraget, som gör att konventionen skall ersättas av ett gemenskapsrättsligt instrument, presenterade kommissionen ett diskussionpapper och ett frågeformulär rörande utvärderingen av konventionen (SEK(2000)522 7122/00 Asile 14). Medlemsstaternas besvarande av formuläret och följande diskussion kring dokumentet kommer att ligga till grund för det förslag till ovannämnda instrument som kommissionen förväntas lägga fram eller . Förordningen EG 2317/95 om viseringstvång upphävdes av efter att fört talan mot rådet inför domstolen. I domen sades att förordningen skulle ha fortsatt giltighet till dess en ny förordning, efter inhämtande av yttrande från parlamentet, antas av rådet. Arbetet med den nya förordningen har fortsatt . Förordningen skall gälla fastställande av en förteckning över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar EU:s yttre gränser och av en förteckning över de länder vars medborgare är undantagna från detta krav. Gränskontrollfrågor har tidigare behandlats i olika arbetsgrupper, dels inom EU, dels inom ramen för . Med anledning av integrering i EU-arbetet har gränskontrollfrågorna samordnats i en särskild arbetsgrupp under första pelaren. Arbetsgruppen diskuterar bl.a. frågor som rör personkontrollen vid EU:s yttre gränser, utplacering av dokumentrådgivare på flygplatser och utsändande av s.k. sambandsmän till gränskontrollstationer vid EU:s yttre gränser. Gränskontrollfrågor diskuteras även till viss del inom arbetsgruppen CIREFI. Detta gäller bl.a. frågor som rör människosmuggling. Arbetet inom invandringsområdet har uteslutande ägnats åt ett direktiv- förslag från kommissionen som gäller rätten till familjeåterförening. ställer sig positivt till förslaget i dess nuvarande form. Vad gäller förslagets kärna, dvs. det kapitel i vilket det slås fast vilka kategorier av anhöriga som skall omfattas av rätten till återförening, anser det vara välbalanserat. Från svenskt håll har dock framförts synpunkter på enskilda artiklar i förslaget, bl.a. att det inte skall vara möjligt att undanta föräldrar och myndiga barn, som beviljats återförening, rättigheter såsom utbildning och tillträde till arbetsmarknaden. Vidare har påpekat att på ett tydligare sätt bör genomsyra förslaget. Kommissionen kommer att lägga fram ett reviderat förslag som kommer att bygga dels på de synpunkter medlemsstaterna lämnat, dels på yttrande som väntas komma . En målsättning för EU-samarbetet är att uppnå en konsekvent EU-politik för återtagande och återsändande. Instrument som kan användas i detta syfte är bl.a. speciella återtagandeavtal och återtagandeklausuler i andra avtal. Återtagandeavtal reglerar det praktiska förfarandet och ansvaret för personer som inte har rätt att vistas i endera av de avtalsslutande parternas territorium och som skall återtas av den stat där personen är medborgare eller har vistats. har standardklausuler för återtagande använts i s.k. blandade avtal och associeringsavtal mellan EU och annan stat. Dessutom finns ett standardiserat återtagandeavtal som medlemsstaterna kan använda vid bilaterala förhandlingar med tredje länder. Som en följd av Amsterdamfördragets ikraftträdande har EU givits behörighet att ingå återtagandeavtal som blir bindande för medlemsstaterna. Innehåll och utformning av ett sådant gemenskaps- återtagandeavtal har diskuterats liksom utformningen av mandat till kommissionen att förhandla med ett tredje land om ett sådant avtal. Standardklausulerna om återtagande har reviderats med anledning av den kompetens EU tillförts på området genom . Klausulerna skall kunna användas i blandade avtal och associeringsavtal. Ett förslag till intern reglering av återtagandeskyldigheten mellan medlemsstaterna som lagts fram av har diskuterats, liksom frågan om samarbete vid verkställighet som sker med flyg. Dessutom har en harmonisering av arbetet med stöd för frivilligt återvändande föreslagits. CIREA:s (av information och diskussion kring asylfrågor) huvudsakliga syfte är att utgöra en mötesplats inom EU för nationella experter på asylområdet. De experter som träffas i CIREA arbetar med frågor rörande ursprungsländer och har ett särskilt ansvar för att inhämta och använda information om dessa länder, Skr. 2000/01:4 dvs. de länder som asylsökande ursprungligen kommer från. experter som deltar arbetar i vanliga fall inom eller . Från senaste årets agenda för CIREA-möten kan nämnas utbyte av information om mänskliga rättigheter i , och . UNHCR deltar regelmässigt i CIREA:s möten och redovisar såväl muntligt som skriftligt sin syn på det land som är uppe till diskussion samt svarar på frågor. Även mer generella asylrättsliga frågor diskuteras, t.ex. användande av språkanalys i asylprocessen och ensamma asylsökande barns rättsliga ställning. Informationen sprids dels muntligen och dels skriftligen genom dokumentation och rapporter som medlemsstaterna delar med sig av. Det kan handla om ny asyllagstiftning eller praxis i EU- länderna eller en rapport om en utredningsresa till ett land som många asylsökande kommer ifrån. Arbetet i gruppen medför dels att beslutsunderlaget för beslut i utlänningsärenden breddas, dels att harmoniseringsarbetet underlättas genom ett organiserat och kontinuerligt informationsutbyte. Utöver informationsutbyte ingår även i CIREA:s uppdrag att bistå Högnivågruppen för asyl och migration (HLWG) i olika former samt att tillsammans med CIREFI och i samarbete med kommissionen och - ha ett särskilt ansvar för statistikinhämtande inom asyl- och migrationsområdet. Kandidatländerna samt och deltar i CIREA:s möten en gång per ordförandeskap. I en särskild undergrupp till CIREA träffas representanter från överrätter på asylområdet (i motsvarat av ). CIREFI (, reflexion och utbyte i frågor som rör gränspassage och invandring) har som sin främsta uppgift att samla in, utbyta och vidarebefordra information samt att sammanställa dokumentation om alla frågor som rör gränspassage och invandring. Detta utbyte av information sker dels vid arbetsgruppens möten i , dels genom att medlemsstaterna skickar in statistiska uppgifter, i enlighet med antagna definitioner, till kommissionen för sammanställning. En prioriterad fråga för det svenska ordförandeskapet är att förbättra EU:s statistikutbyte (om prioritering under ordförandeskapet se 2.4.11). Frågan om förbättrad jämförbarhet och ökad effektivitet vad gäller statistiken kommer sålunda att stå högt på CIREFI:s dagordning . Ett annat exempel på ämnen som diskuteras i arbetsgruppen är människosmuggling. Arbetsgruppen har även fortlöpande utbyte med kandidatländerna samt med och avseende frågor kring gränskontroll och olaglig invandring m.m. 2.4.9 Högnivågruppen för asyl och migration (HLWG) På nederländskt initiativ inrättade Allmänna rådet en högnivågrupp för asyl och migration i syfte att ena medlemsstaterna kring en "pelaröverskridande strategi". Fokus ligger på ett integrerat Skr. 2000/01:4 arbetssätt och ett helhetsperspektiv där kopplingen mellan utrikes-, bistånds- samt migrationspolitiska åtgärder stärks och kontakter mellan ursprungs-, transit- och mottagarländer utvecklas. utarbetades handlingsplaner för , och närliggande områden, , , och . Samtliga handlingsplaner har godkänts av Allmänna rådet. I handlingsplanerna beskrivs den politiska, ekonomiska, säkerhetsmässiga och sociala situationen i varje land. hade huvudansvaret för handlingsplanen för . Arbetet har koncentrerats kring hur åtgärdspaketen i respektive handlingsplan skall kunna verkställas. En verksamhetsplan över de projekt som kan tänkas genomföras har framarbetats av det portugisiska ordförandeskapet. Syftet med projekten som har identifierats och satts igång är dubbelt. Dels rör det sig om att EU:s medlemsstater på ett bättre sätt skall hantera migrationsfrågorna genom att man har en bättre kunskap om och också kan påverka situationen i migranternas ursprungsländer. Dels vill EU- länderna ha en bättre dialog med de länder som genererar många flyktingar och migranter och med deras grannländer. Verksamhetsplanen utgör grunden för den rapport som skall läggas fram vid i om hur handlingsplanerna genomförts. Vid i erhöll högnivå- gruppen mandat att utveckla samarbetet till att omfatta utarbetande av ytterligare handlingsplaner. Från svensk sida anses det värdefullt att skapa länkar mellan migrations- och asylpolitiken till andra politikområden och att få en helhetsbild av migrationsfrågorna. Det är också viktigt att EU söker vägar att förbättra situationen i ursprungsländerna genom olika projekt och åtgärder. Det kan röra sig om diplomatiska insatser för konfliktlösning, förbättrad migrationspolitik i transitländer, utbildning, informationskampanjer om barnets bästa eller program där människor som återvänder till sina ursprungsländer får stöd att klara sin försörjning. kommer att arbeta aktivt med Högnivågruppen för asyl och migration under ordförandeskapet i EU . Genom antagande av en gemensam åtgärd inrättade rådet en kollektiv grupp för utvärdering av kandidatländerna på området för rättsliga och inrikes frågor. Den kollektiva utvärderingsgruppen utarbetar rapporter om kandidat- länderna på det rättsliga- och inrikespolitiska området. Huvudsyftet med rapporterna är dels att utvärdera det formella och rättsliga genomförandet av på området, dels att utvärdera den nuvarande praktiska tillämpningen i det aktuella kandidatlandet. Rapporterna omfattar således analyser av de konkreta effekterna på myndigheters och institutioners uppbyggnad och resurser. Kollektiva utvärderingsgruppens länderrapporter utgör en del av Skr. 2000/01:4 underlaget för utvidgningsförhandlingarna. och slutfört länderrapporter rörande , , , , och . Inför ordförandeskap i skall såväl sakfrågor som frågor av mer praktisk natur förberedas. De sakfrågor som kommer att vara aktuella styrs till största del av för området redan fastlagda ramar. Dessa ramar bygger på Amsterdamfördraget, handlingsplanen från i 1998, slutsatserna från Europeiska rådets möte i och kommissionens resultattavla (score board) . kommer att fästa särskild vikt vid villkoren för mottagande av asylsökande och då i synnerhet för utsatta grupper som barn samt kvinnor som utsatts för sexuellt kränkande behandling. Vidare skall arbeta för fastställande av enhetliga miniminormer dels när det gäller reglerna för när flyktingstatus skall beviljas, dels när det gäller asylprocedurer. anser dessutom att olaglig invandring och människosmuggling skall bekämpas, främst genom preventivt arbete. Åtgärder mot smugglarna får dock inte medföra att offren drabbas ytterligare, den ovillkorliga rätten att söka asyl får aldrig sättas ur spel. För att nå resultat inom detta område är det också angeläget att skapa en övergripande strategi för att i ökad omfattning integrera invandrings- och asylfrågorna i alla samt i dess yttre förbindelser och att föra högnivågruppens arbete vidare. Tredjelandsmedborgares integration och rättigheter skall vidare ges särskild prioritet. önskar även förbättra informations- och statistikutbytet inom EU. kommer , tillsammans med , att ansvara för det informella ministerråd för rättsliga och inrikes frågor som skall hållas i den 8 . Ett seminarium, Barn i krig och på flykt ett barnrättsperspektiv i flykting- och biståndspolitiken, anordnas i . Det kommer att samla experter från EU:s medlemsländer samt representanter från FN-organ och enskilda organisationer. Seminariet skall fokusera på barnets rättigheter när det gäller EU:s samarbete inom humanitär biståndspolitik, internationellt utvecklingssamarbete och migrationspolitik. och samarbete i flyktingfrågor UNHCR (FN:s flyktingkommissarie) som inrättades , har ett grundläggande mandat att utifrån flyktingkonvention och tilläggsprotokoll verka för skydd åt personer som på grund av fruktan för förföljelse flytt från sitt hemland. En viktig del av UNHCR:s skyddsarbete är att se till att flyktingar får nödhjälp såsom livsmedel och bostad. En annan viktig del i UNHCR:s verksamhet är utvecklingen av den internationella flyktingrätten. kommer detta att ske i anslutning till att 50-åriga existens uppmärk- sammas, medan 50-årsjubileet av UNHCR:s tillkomst innevarande år särskilt inriktas på att öka stödet till flyktingarna genom att lyfta fram deras egna resurser. UNHCR har en stark inriktning i sitt arbete på att söka främja och skapa förutsättningar för återvändande av flyktingar till deras hemländer eller finna andra varaktiga lösningar. Denna prioritering stöds av . spelar en aktiv roll inom UNHCR:s styrelsearbete bl.a. i den reformering som skett och sker inom organisationen. Detta arbete syftar till att effektivisera verksamheten samt möjliggöra prioriteringar alltefter skiftande omvärldsförändringar. Som ett resultat av erfarenheterna av insatserna under Kosovokrisen håller UNHCR på att förstärka sin beredskap för liknande akutinsatser och samverkan med andra organisationer och aktörer. UNHCR finansieras nästan helt genom frivilliga bidrag. placerade sig på femte plats bland UNHCR:s bidragsgivare . UNRWA (för palestinaflyktingar) inledde sin verksamhet och har till uppgift att bistå palestinska flyktingar som lämnade sina hem i samband med den arabisk-israeliska konflikten . Därtill bistås palestinier som flydde krig mellan och grannländerna. bistår UNRWA ca 3,5 miljoner flyktingar. är en av UNRWA:s största bidragsgivare. IOM () är en mellanstatlig organisation med fokus på migrationsfrågor. Organisationen bildades för att ta hand om de migrationsströmmar som uppstått i efter . IOM:s huvudsakliga verksamhet består av att organisera transporter för flyktingar eller internflyktingar och därtill anknytande insatser (humanitära migrationsprogram), att förflytta kvalificerad arbetskraft för att befrämja ekonomisk, social och kulturell utveckling i mottagarländerna (migrationsprogram för utveckling), att ge råd till regeringar i migrationsfrågor samt att fungera som diskussionsforum för Organisationen bedriver på uppdrag migrations- Skr. 2000/01:4 relaterade projekt som anpassas till ländernas och migranternas behov. har haft nära samarbete med IOM och medlemskapet ger möjlighet att ta aktiv del i organisationens olika verksamheter och använda sig av dess tjänster. svarade IOM för transporterna till av personer inom ramen för den humanitära evakueringen av skyddsbehövande från f.d. jugoslaviska republiken samt senare under detta år och för återresor till . Bland andra aktuella insatser kan nämnas IOM:s uppdrag för de nordiska länderna i deras påbörjade projekt för att underlätta för äldre bosnier att återvända till ursprungslandet. IOM skall bl.a. i verka för att återvändarna kan få del av den sociala servicen i vistelsekommunerna. CAHAR (on the Legal Aspects of Territorial Asylum, Refugees and Stateless Persons) är juridiska expertkommitté för asyl- och migrationsrättsliga frågor och lyder direkt under . CAHAR har främst till uppgift att på direkt uppdrag från arbeta fram förslag till rekommendationer på migrationsområdet. CAHAR har också egen initiativvrätt inom asyl- och migrationsområdet. utvidgning mot öst och de nya medlemsländernas problem påverkar CAHAR:s arbete väsentligt. Av särskild betydelse är här CAHAR:s möjlighet att med som grund, utreda medlemsländernas behov av likformig lagstiftning på asyl- och migrationsområdet samt bringa denna lagstiftning i överensstämmelse med andra internationella flyktingrättsliga principer och principerna för de mänskliga rättigheterna. Efter att ha ingått i innehar 2 000 och framåt ordförandeskapet i CAHAR. utarbetade CAHAR två rekommendationer. Den första gällde återvändande av asylsökande som fått avslagsbeslut och den andra behandlade familjeåterförening för flyktingar och andra personer i behov av internationellt skydd. Inom (Organization for Economic Co-operation and Development) finns en arbetsgrupp för migrationsfrågor, Working Party on Migration. Gruppen rapporterar direkt till . har sedan starten deltagit aktivt i arbetet. syfte är att analysera sambandet mellan migration och den ekonomiska En aktuell fråga som studerats under senare tid har varit kopplingen mellan migration, ekonomisk utveckling och regional integration. Därvidlag har (frihandelssamarbetet mellan , och ), samt EU:s relation till Maghrebregionen behandlats. Ett annat tema har varit frågan om integration av utlandsfödda arbetstagare på arbetsmarknaden, särskilt Skr. 2000/01:4 yngre personer, i . Effekterna av de senaste årens förändrade migration för berörda arbetsmarknader och för den sociala utvecklingen i ut- och invandringsländerna har uppmärksammats. En annan aktuell fråga som kommer att studeras är kopplingen mellan demografisk förändring och åldrande befolkningar i och migrationens roll på arbetsmarknaden. pågår inom ram ett viktigt arbete med att i en årlig rapport sammanställa och analysera migrationspolitik och migrationsdata från medlemsländerna, den s.k. . Rapporten har en ställning som ett av de viktigaste referensverken inom området. De nordiska regeringarna bedriver sitt samarbete i asyl- och migrationsfrågor i en grupp benämnd NSHF (de nordiska regeringarnas samrådsgrupp på hög nivå för flyktingfrågor). har varit ordförande. Det första mötet i samrådsgruppen koncentrerades på Kosovo och evakuering av flyktingar till de nordiska länderna. har ytterligare två möten hållits. Till dessa har även representanter för UNHCR och för IOM varit inbjudna. Nordiskt ministerråd har haft en representant närvarande. Under det norska ordförandeskapet hölls även ett speciellt ministermöte. Vid detta möte i gav ministrarna sitt stöd för att genomföra ett gemensamt nordiskt projekt för återvändande av äldre till Bosnien. Ministrarna underströk vikten av projektet i relation till FN:s äldreår 1999. Arbetet i NSHF bedrivs dels genom ordinarie möten dels genom ad hoc tillsatta arbetsgrupper som behandlar speciella frågeställningar, som sedan behandlas i NSHF. är ordförande i gruppen . Bland de frågor som har varit aktuella kan nämnas Kosovo, återvändande/återtagande och integrationsfrågor. Inom ramen för de särskilda arbetsgrupperna har man utbytt information och diskuterat frågeställningar kring verkställighet och ingående av särskilda återtagandeavtal. Gemensamma EU- och Schengenrelaterade frågor har behandlats i en särskild arbetsgrupp, framför allt de nordiska ländernas planering inför det operativa medlemskapet inom . Den särskilda arbetsgruppen för reformsamarbete med de baltiska staterna har erhållit utvidgat mandat till att även omfatta , och . Slutligen har även ett expertmöte hållits kring frågor som rör ensamma minderåriga asylsökande. Utlänningsmyndigheternas motsvarighet till samrådsgruppen, nordiska utlänningsutskottet, har haft två samrådsmöten där representanter för berörda myndigheter deltagit. Utskottet har primärt ansvar för övervakningen av hur den nordiska passkontroll- överenskommelsen tillämpas. Den information som utbyts vid mötena rör bl.a. förestående ändringar i ländernas viseringspolitik. Övrigt internationellt migrationspolitiskt samarbete IGC (Inter-Governmental Consultations on Aylum, Migration and Refugee Policies in Europe, North and ) är en samman- slutning av 16 europeiska länder (samtliga EU-stater exklusive , , och ) samt , och . innehar ordförandeskapet vilket utövas i mycket nära samarbete med sekretariatet, som har sitt säte i . IGC är ett högst informellt forum som tillkommit i syfte att ge de stater som väljer att delta i konsultationerna möjlighet att diskutera och utbyta information om frågor som rör asyl och migration. IGC är även ett serviceorgan för de deltagande staterna; man producerar regelbundet statistiska uppgifter över bl.a. antalet personer som sökt asyl i de deltagande staterna.