prop · GN0345 · 2000-01-01 00:00:00 — Av bestäm- melserna i 24 kap. tillämpas endast 1 § tredje stycket, 4 § första och andra styckena, 5 § första stycket, 6 § första och tredje styckena, 7 § första stycket, 8 § andra och tredje styckena, 9 17 §§, 20 § första stycket 2, 22 § första stycket och 24 §. En ny förhandling om häktning skall, om den dömde begär det, hållas senast efter det att en sådan begäran har kommit in till rätten. En förhandling behöver dock inte hållas tidigare än från det att beslut i häktningsfrågan senast meddelats. Om det finns skäl att anhålla eller häkta den dömde enligt 25 c § men syftet därmed kan uppnås genom reseförbud eller anmälningsskyldighet, får sådant tvångsmedel beslutas. För det gäller vad som föreskrivs i rätte- gångsbalken om brottmål. Vad som där sägs om offentlig försvarare skall gälla offentligt biträde i den mån annat inte följer av 25 f §. Av bestäm- melserna i 25 kap. tillämpas endast 1 § tredje stycket, 2-5 §§, 7 § första och andra styckena och 9 §. Beslut om tvångsmedel gäller till dess att ärendet om överförande av verkställighet har avgjorts eller, om framställningen bifalls, till dess att påföljden har börjat verkställas i , om beslutet inte hävs dessför- innan. Åklagaren eller rätten skall häva ett beslut om anhållande, häktning, rese- förbud eller anmälningsskyldighet, om inte en framställning om överför- ande av verkställighet görs från det att den dömde an- hölls eller häktades eller beslut om reseförbud eller an- mälningsskyldighet meddelades. Åklagaren eller rätten skall också häva ett beslut om anhållande eller häktning senast när det finns skäl att anta att den sammanlagda tid som den dömde har varit berövad friheten här i landet med stöd av 25 c § och i den andra staten uppgår till den tid som den dömde skulle ha varit berö- vad friheten för det fall verkställighet av påföljden hade skett i den andra staten. Regeringen får vid prövningen av en framställning om överförande av verkställighet häva ett beslut som meddelats enligt 25 c eller 25 d §. Även chefen för får i brådskande fall häva ett sådant beslut. I 27 § finns bestämmelser om att offentligt biträde i vissa fall skall för- ordnas för den som åtgärden avser. I remissen föreslås tillägg av ett nytt andra stycke, enligt vilket och beslut enligt första stycket överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Det nya andra stycket innebär ett undantag från huvudregeln i 41 § om att de nämnda myndigheternas beslut enligt lagen överklagas till regeringen. Vid lagrådsföredragningen har upplysts att avsikten med tillägget till 27 § är att alla frågor rörande offentligt biträde, inbegripet frågor om ersätt- ning till denne, skall prövas av allmän förvaltningsdomstol och inte av regeringen. Enligt Lagrådets mening kommer inte detta till klart uttryck i den föreslagna lagtexten, eftersom första stycket, vartill hänvisas, endast anger när offentligt biträde skall förordnas. Det andra stycket bör därför ges en utformning som klargör att regeln inte endast omfattar frågor om förordnande av biträde (jfr 1 § och 7 § första stycket lagen om offentligt biträde). Vidare saknas anledning att i andra stycket ange beslut av Kri- minalvårdsstyrelsen och , eftersom det framgår av 26 § att det är dessa myndigheter som handlägger ärenden av nu aktuellt slag. Lagrådet förordar med hänvisning till det anförda att det nya andra stycket utformas enligt följande. Beslut om offentligt biträde eller om ersättning till denne överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Förslaget till lag om ändring i lagen om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. Bestämmelserna i 5 a 5 c §§ bör utformas på motsvarande sätt som 25 b 25 e §§ internationella verkställighetslagen och därför ges följande lydelse. Om den dömde genom att fly till försöker att helt eller delvis undandra sig verkställighet av ett frihetsstraff och fallet kan föranleda en framställning om överförande av verkställighet, får den dömde, på begä- ran av behörig myndighet i , , eller , häktas om det finns risk för att han avviker eller på något annat sätt undandrar sig verkställigheten av påföljden. Beslut om häktning kan meddelas även efter det att framställningen om överförande av verkställighet har gjorts eller beviljats. Beträffande häktning och anhållande gäller vad som föreskrivs i rätte- gångsbalken om brottmål. Vad som där sägs om offentlig försvarare skall gälla offentligt biträde i den mån annat inte följer av 36 §. Av bestäm- melserna i 24 kap. tillämpas endast 1 § tredje stycket, 4 § första och andra styckena, 5 § första stycket, 6 § första och tredje styckena, 7 § första stycket, 8 § andra och tredje styckena, 9 17 §§, 20 § första stycket 2, 22 § första stycket och 24 §. En ny förhandling om häktning skall, om den dömde begär det, hållas senast efter det att en sådan begäran har kommit in till rätten. En förhandling behöver dock inte hållas tidigare än från det att beslut i häktningsfrågan senast meddelats. Om det finns skäl att anhålla eller häkta den dömde enligt 5 a § men syftet därmed kan uppnås genom reseförbud eller anmälningsskyldighet, får sådant tvångsmedel beslutas. För det gäller vad som föreskrivs i om brottmål. Vad som där sägs om offentlig försvarare skall gälla offentligt biträde i den mån annat inte följer av 36 §. Av be- stämmelserna i 25 kap. tillämpas endast 1 § tredje stycket, 2-5 §§, 7 § första och andra styckena och 9 §. Beslut om tvångsmedel gäller till dess att ärendet om överförande av verkställighet har avgjorts eller, om framställningen bifalls, till dess att påföljden har börjat verkställas i , om beslutet inte hävs dessför- innan. Åklagaren eller rätten skall häva ett beslut om anhållande, häktning, rese- förbud eller anmälningsskyldighet, om inte en framställning om överför- ande av verkställighet görs från det att den dömde an- hölls eller häktades eller beslut om reseförbud eller an- mälningsskyldighet meddelades. Åklagaren eller rätten skall också häva ett beslut om anhållande eller häktning senast när det finns skäl att anta att den sammanlagda tid som den dömde har varit berövad friheten här i landet med stöd av 5 a § och i den andra staten uppgår till den tid som den dömde skulle ha varit berö- vad friheten för det fall verkställighet av påföljden hade skett i den andra staten. Den tid som den dömde har varit berövad friheten enligt 5 a § skall enligt bestämmelserna i 19 a § lagen (1974:202) om beräkning av strafftid av- räknas från det straff som skall verkställas. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 1999/2000:45 Överförande av straffverkställighet utan den dömdes samtycke Senaste lydelse 1984:876. Senaste lydelse 1991:1144. Senaste lydelse 1984:876. Senaste lydelse 1984:876. Senaste lydelse 1984:876. Senaste lydelse 1993:205. Senaste lydelse 1996:1636. Senaste lydelse 1984:876. Senaste lydelse 1996:1636. Senaste lydelse 1984:876. Senaste lydelse 1996:1631. Senaste lydelse 1984:876 Senaste lydelse 1991:1144 Senaste lydelse 1984:876 Senaste lydelse 1984:876 Senaste lydelse 1984:876 Senaste lydelse 1993:205 Senaste lydelse 1996:1636 Senaste lydelse 1984:876 Senaste lydelse 1996:1636 Senaste lydelse 1984:876 Lydelse enligt prop. 1999/2000:26 Effektivisering av förfarandet i allmän lydelse 1996:1631 1999/2000:45 Bilaga 1 1999/2000:45 Bilaga 2 1999/2000:45 Bilaga 3 1999/2000:45 Bilaga 4 1999/2000:45 Bilaga 5 1999/2000:45 Bilaga 6 1999/2000:45 Bilaga 7