ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GN02A28 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A28av , ()med anledning av prop. 1999/2000:144 Undantag från turordningenRegeringens proposition 1999/2000:144 "Undantag från turordningen"innehåller förslag om att en arbetsgivare vid uppsägning på grund avarbetsbrist får från turordningen undanta högst två arbetstagare som är avsärskild betydelse för den fortsatta verksamheten. Förslaget gäller för allaarbetsgivare oavsett antalet arbetstagare.Vi motsätter oss denna försämring av arbetsrätten. Varför tar en social-demokratisk regering fram ett förslag om försämring i arbetsrätten trots att viär emot förslaget?Bakgrunden till propositionen är att en riksdagsmajoritet, bestående av deborgerliga partierna och , beslutade att regeringenskulle få i uppgift att komma tillbaka till med ett förslag omundantag i turordningsreglerna.Eftersom är landets högsta politiska beslutande organ måsteregeringen och departementen lägga förslag och verkställa det riksdagenbeslutar om. Vi socialdemokrater vill inte ha denna förändring av lagen omanställningsskydd (LAS), men eftersom regeringen har att rätta sig efterriksdagens majoritet är det regeringens demokratiska skyldighet att åter-komma med det förslag som har beställt.Regeringen har med det förslag som läggs fram gjort ett dåligt förslagmindre dåligt genom att låta det omfatta alla företag oavsett hur mångaanställda man har. Men förslaget är ändå i sin helhet oacceptabelt.Att en arbetsgivare skall få undanta två arbetstagare från turordningsregler-na rubbar den balans mellan arbetsgivarens och arbetstagarens intressen somLAS bygger på. Turordningsreglerna finns för att förhindra godtycke frånarbetsgivarens sida vid uppsägning så att arbetsgivaren inte får välja fritt vemhan skall säga upp. Förändring i lagstiftningen är en felaktig väg.Detta är en fråga som skall lösas avtalsvägen av arbetsmarknadens parter.Det är möjligt att genom kollektivavtal avvika från turordnings-reglerna, och på det sättet är det möjligt att göra en avvägning som för bådasidorna är den bästa lösningen. får vi en lagstiftning som stärkerarbetsgivarens ställning på bekostnad av de anställdas trygghet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1999/2000:144 Undantag frånturordningen.Stockholm den 19 juni 2000Johnny ()()()()()()()()
mot · GN02Fi53 · 2000-06-08 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fi53av , ()med anledning av prop. 1999/2000:107 Avgifterna för insättningsgarantin och investerarskyddet m.m.I propositionen görs en genomgång av reglerna rörande de avgifter ochregler i övrigt som gäller institut som omfattas av insättningsgarantin ochinvesterarskyddet. Regeringen föreslår bland annat att avgifter skallfortsätta att tas ut efter det att de fonderade medlen i insättningsgarantinnår uppsatt målnivå. Vi moderater invänder mot detta.Redan när propositionen om insättningsgarantin antogs uttalades det attavgiftsuttaget inte skulle fortsätta efter det att målnivån för fondmedlen varnådd. Ett fortsatt avgiftsuttag kan inte motiveras utifrån ett försäkrings-mässigt resonemang eftersom fondens storlek i sig kan sägas varaöverdimensionerad i förhållande till den risk som i realiteten existerar.Omfattande förändringar har skett inom den finansiella sektorn i Sverigesedan finanskrisens år. Investeringar för att förbättra den interna kontrollenoch en systematisk hantering av risker, förändrade regleringar och rekom-mendationer beträffande bl a kapitaltäckning, stora exponeringar, risk-hantering, intern kontroll och redovisning har genomförts. De fonderademedlen ger dessutom en god årlig avkastning.Ett fortsatt avgiftsuttag innebär en konkurrensnackdel för svenska banker iförhållande till många utländska banker som inte är ålagda att erlägga mot-svarande avgift. Vi avvisar därför regeringens förslag i denna del. Vi kandock ställa oss bakom regeringens förslag vad avser rätt att ställa avgifter i lägen då de behållna avgiftsmedlen inteuppgår till av de garanterade insättningarna. Vi biträder ocksåförslaget till ändring i intervallen för de individuella avgifterna.Vi yrkade avslag på den konstruktion för investerarskyddet som riksdagensmajoritet valde. Vi förordade en ordning där de institut som skyddet omfattarsjälva kunde ha administrerat investerarskyddet. Vi har i denna del inteändrat uppfattning. Vi avvisar därför regeringens förslag om att administrationskostnader för investerarskyddet skall fåfördelas lika mellan samtliga institut som tillhör skyddssystemet. Vi menaratt det dessutom är extra olyckligt att avgift också uttages från institut sominte tar emot medel från kunder eller förfogar över kunders finansiellainstrument i samband med att investeringstjänster utförs.Stor enighet rådde vid lagens tillkomst att investerarskyddet i praktikentroligtvis ytterst sällan om ens någonsin kommer att behöva effektueras. Viavvisade därför också varje tanke på en egen fondering för att lägga upp enbuffert för möjliga utbetalningar från investerarskyddet. Detta borderegeringen ha klargjort som sin egen mening.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår regeringens förslag till ändring avinsättningsgarantin vad avser reglerna för avgifter när behållna av-giftsmedel uppgår till målsatt belopp i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att avslår regeringens förslag vad avser investerar-skyddet i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 5 juni 2000Gunnar ()()()()()()Per ()()()()
mot · GN02Ju35 · 2000-06-13 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju35av de , ()med anledning av prop. 1999/2000:124 En ny smugglingslagI propositionen föreslås en ny lag om straff för smuggling.I avsnittet "Vissa åtgärder mot organiserad och annan grov brottslighet"föreslår regeringen att den som döms för grov smuggling skall dömas tillfängelse i lägst och högst . Detta gäller dock inte vid grovsmuggling av narkotika.Jag anser att det lägsta straffet för grov varusmuggling och grov olovligbefattning med smuggelgods skall vara högre än de föreslagna sexmånaderna. En lämplig miniminivå för straffet är fängelse. För grovnarkotikasmuggling skall dock gälla lägst och högst tio år.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att minimistraffet för grov varusmugglingskall vara ,2. att beslutar att minimistraffet för grov olovlig be-fattning med smuggelgods skall vara ett år.Stockholm den 13 juni 2000Marietta de ()
mot · GN02Ju36 · 2000-06-13 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju36av , ()med anledning av prop. 1999/2000:124 En ny smugglingslag m.m.Vänsterpartiet ser med tillfredsställelse på det faktum att man nu settöver smugglingslagstiftningen för att bättre anpassa den till verkligheten.Därmed blir den lättare att tillämpa och lättare för gemene man att förstå.Detta betyder i sig en stärkning av rättssäkerheten. När de inre gränsernaslopas i samband med förverkligande blir det ocksåviktigare att ha en väl genomtänkt smugglingslag eftersom vi befarar attvåra möjligheter att stoppa flödet av illegala varor och produkter kommeratt bli allt mindre.Det finns ett avsnitt i den nya lagstiftningen som vi inte är lika nöjda medoch det gäller tulltjänstemännens rätt till tvångsmedelsanvändning. Lagrådethar i sitt yttrande beskrivit hur de nya bestämmelserna kan tänkas komma ikonflikt med regeringsformens andra kapitel. Regeringen har valt att i sittförslag inte ta hänsyn till detta påpekande. Vi i är fulltmedvetna om att situationer kan uppkomma där det föreligger fara i dröjsmålvarför ett förordande om kroppsvisitation eller husrannsakan inte kan in-hämtas. Dessa situationer täcks dock av de bestämmelser som finns i rätte-gångsbalken. Det finns, som vi ser det, ingen anledning att dessa regler skallgå utöver vad som föreskrivs i . Därför föreslår Vänster-partiet att i 27 § skrivs en hänvisning till 28 kap. så attnärfara i dröjsmål inte föreligger ett förordnande måste inhämtas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt beslutar om sådan ändring i 27 § andra stycket sominnebär att där beskrivna åtgärder endast får vidtas utan förordnandedå fara i dröjsmål föreligger, det vill säga i enlighet med rättegångs-balkens regler.Stockholm den 13 juni 2000Yvonne ()()()()
mot · GN02N43 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N43av Flyborg, ()med anledning av prop. 1999/2000:134 Ekonomiska förutsättningar för elproduktion från förnybara energikällorRegeringen föreslår ett principiellt ställningstagande till ett framtida stöd-system för s.k. alternativ olönsam energiproduktion. Detta stöd skulle ske iform av en handel med certifikat kombinerat med en skyldighet att inkluderaen viss, sannolikt över tiden stigande del, alternativ producerad el.Det finns ingen anledning att nu ta ställning i denna fråga. Alltför mångafrågor är ännu öppna. Att redan nu ta principiell ställning för ett kvotsystem,som påminner om det gamla inmalningstvånget inom jordbrukspolitiken, ärinte nödvändigt. Att tveksamheter finns framgår av remissvaren. Ettalternativt sätt att gynna energiproduktion som i sig själv inte är lönsamskulle kunna vara att använda samma modell som används för upphandlingav olönsam järnvägstrafik. Detta innebär att staten direkt tar på sig kostna-den. Risken med den modell som tycks föresväva regeringen är att den ledertill att de extra kostnaderna för olönsam energiproduktion övervältras påkonsumenterna utan tillfredsställande information. Detta bör ges regeringentill känna.Regeringen föreslår vidare att det gällande stödet tillsmåskalig elproduktion bör förlängas till utgången av . Folkpartiethar i sitt ställningstagande i näringsutskottet (1999/2000:NU4) i princip tagitställning för att den småskaliga elproduktionen efter utgången av 2000 fåragera på elmarknaden på samma villkor som annan produktion. Regeringensförslag avvisas därför.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att hos regeringen begär utredning av andra metoderatt stödja olönsam energiproduktion, t.ex. genom upphandling påsamma sätt som sker för olönsam järnvägstrafik,2. att avslår regeringens förslag om nytt stöd till små-skalig elproduktion till utgången av år 2002.Stockholm den 29 juni 2000Eva Flyborg (fp)()()
mot · GN02N44 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N44av , Tom (m)med anledning av prop. 1999/2000:140 Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfaldEn fri och öppen konkurrens inom handeln gagnar konsumenterna:Priserna blir lägre och utbudet förbättras. Trots att den svenskakonkurrenslagen nu varit i kraft så domineras livsmedelssektornav samma tre stora block som tidigare.Ingen uppnår visserligen "dominerade ställning" enligt konkurrenslagensdefinition, men eftersom de i stor utsträckning har samma leverantörer blirbegränsningen av utbudet för konsumenten ändå påtaglig.Som exempel kan nämnas dryckessektorn där det vanligen endast finns eneller möjligen två leverantörer i en butik. En imaginär valfrihet skapasvisserligen genom att en och samma leverantör arbetar med flera olika varu-märken, men eftersom alla tre blocken har samma sortiment blir valmöjlig-heten för konsumenten ändå begränsad.Ett annat exempel är mejerisidan där den tidigare geografiska marknads-uppdelning som gjordes i monopolstrukturen fortfarande till stora delargäller.Utvecklingen inom de tre blocken har också varit likartad. Från att ha variten sammanslutning av självständiga butiker har alltfler beslut centraliserats,de enskilda butikernas påverkansmöjligheter har minskat och verksamhetenblir alltmer lik franchising än den ursprungliga idén med en fri samverkan.Centrala beslut fattas om sortiment, priser, annonsering, skyltning m m. Denleverantör som inte får ett centralt leveransavtal utestängs från marknaden.Detta gagnar inte konsumenten.Konkurrensbegränsning genom säljvägran är välkänt och har varit föremålför många juridiska prövningar. Inom handeln har ett nytt sätt att begränsakonkurrensen nu dykt upp, köpvägran. De enskilda handlarna träffar inomsin förening en överenskommelse om att inte köpa från andra leverantörer ände som föreningen beslutat. Eftersom den centrala organisationen har ettdominerande inflytande i föreningarna kommer de också att ha ett avgörandeinflytande på leverantörsvalet. I många fall är leverantörerna närstående tillden centrala organisationen. Föreningsfriheten kommer i konflikt med kon-kurrenslagen och åtgärden kan inte juridiskt prövas. De leverantörer som inteomfattas av det gemensamma beslutet utestängs på ett effektivt sätt frånmarknaden, något som inte gagnar konsumentens valfrihet. Speciellt mindrelokala leverantörer har svårt att göra sig gällande i en sådan upphandling.I samband med att nya regler införs när gruppundantaget upphör börövervägas om inte någon form av köpplikt bör införas för att garantera mark-nadstillträdet för mindre och oberoende leverantörer. Möjligen kan de reglersom gäller för Systembolaget tjäna som förebild.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring av kon-kurrenslagstiftningen i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 15 juni 2000Tom ()
mot · GN02N45 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N45av de , ()med anledning av prop. 1999/2000:140 Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfaldI proposition 1999/2000:140 lämnas förslag till inriktning ochprioriteringar för konkurrenspolitiken. Jag kommer endast att beröraavsnitt 7.6.2 "Detaljhandel".Gruppundantaget för kedjor i detaljhandelnDet framgår av propositionen att gruppundantaget för kedjor idetaljhandeln inte kommer att fortsätta i sin nuvarande form efter den 30juni 2001. Exakt vad som skall ersätta nuvarande gruppundantag är intehelt klart. Man kan läsa sig till att den har för avsiktatt ha det nya EU-gruppundantaget för vertikalt samarbete som förebild.Detsamma tycks gälla för horisontellt samarbete, även om det på dettaområde inte finns några slutliga beslut i EU.För konsumenterna är en fri marknad med konkurrens på lika villkormellan olika aktörer den viktigaste förutsättningen för att det skall finnas ettstort utbud av varor och tjänster att välja mellan - samt låga priser. Det ärdärför viktigt att alla som konkurrerar på en marknad har samma kon-kurrensregler och samma villkor. Så är det inte och det tycks inte bli såframöver heller för enskilda köpmän i samverkan. Det är stora skillnaderberoende på vilken organisationsform som väljs. Helägda kedjor (koncerner)som och berörs inte om gruppundantaget försvinner, efter-som de är helägda och därigenom kan samverka och arbeta med gemensamtsortiments- och prissättningsarbete i sina butiker. Frivilliga kedjor som ICAkan inte göra detta.Det framstår som mycket märkligt att det som är förbjudet samarbete förICA-handlare blir tillåtet om aktiemajoriteten i varje skulle ägasav den centrala . Det gynnar inte konkurrenseneller konsumenterna - tvärtom. Det kan inte vara rimligt att enskilda hand-lare skall tvingas ägna tid och energi åt att organisera sig efterlagstiftningenför att få lika villkor. Om inte lika villkor ges inom livsmedelsbranschenfinns det en stor risk att småhandlare på glesbygden slås ut med allt vad detinnebär av negativa konsekvenser för närservicen och en levande glesbygd.Det borde vara en självklarhet för regeringen att se till att konkurrens inomdetaljhandeln gynnar konsumenterna. Det borde vara lika självklart attlagstiftningen skall ge alla aktörer på en detaljhandelsmarknad sammaförutsättningar och garantera konkurrensneutralitet, oberoende av man väljerorganisationsformen helägda koncerner eller frivilliga kedjor. Regeringenbör därför inför gruppundantagets upphörande beaktabehovet av lika villkor/konkurrensneutralitet inom detaljhandeln.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av konkurrensneutralitet mellan olikaföretagsformer inom detaljhandeln.Stockholm den 28 juni 2000Marietta de ()
mot · GN02N48 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N48av , Hans (s)med anledning av prop. 1999/2000:140 Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfaldI proposition 1999/2000:140 föreslås ett undantag från konkurrenslagensregler för samarbete mellan taxiföretag eller mellan beställningscentraloch taxiföretag.När det gäller regelverket för taxi finns det två motstridiga samhälls-intressen som inte alltid är så lätta att förena. Å ena sidan finns behovet avenväl fungerande konkurrens på taxiområdet. Där en beställningscentral harmonopol på marknaden finns en uppenbar risk för högre priser och sämreservice för medborgarna.Å andra sidan finns ett behov av starka beställningscentraler som kangarantera en bra taxiservice till medborgarna. Beställningscentralerna måsteha så många anslutna bilar att man klarar av exempelvis tåg- och flyg-taxiverksamheten på ett bra sätt. Därför är det viktigt att konkurrenslageninte tillämpas på ett sådant sätt att beställningscentralerna splittras upp påettsådant sätt att man inte klarar servicen därför att man har för få bilar.En särskild roll spelar beställningscentralen i de trakter, där ortens befolk-ning inte utgör underlag för en taxi. Utan samverkan i form av beställnings-central, måste resenären ringa runt till närliggande orter, kanske miltals bort.Allra mest torde dock de stora kunderna påverkas av förslaget. I största delenav våra kommuner är landsting och kommuner taxis största kunder medsjukresor, skolskjuts, färdtjänst och kompletteringstrafik och utgör i mångafall är av taxiföretagens intäkter. Hur dessa kunder berörs avföreslagen förändring av lagen och hur de ska kunna ge service till sina med-borgare till rimligt pris måste vidare belysas.En förbättrad konkurrens på taxiområdet är angelägen, men en bättre kon-kurrens får inte ske till priset av en försämrad service. Konkurrenslagenmåste därför tillämpas på ett sådant sätt att taxiservicen kan fungera också påmarknader där det krävs betydligt större samverkan än mellan 30 bilar för attkunna upprätthålla en bra taxiservice i hela området. På större orter måsteKonkurrensverket därför tillåta betydligt större beställningscentraler än30 bilar.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tillämpningen av konkurrenslagen.Stockholm den 28 juni 2000Hans Stenberg ()()()
mot · GN02Sf26 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sf26av , ()med anledning av prop. 1999/2000:138 Anpassningar i ålderspensionssystemet , m.m.Höj den skäliga levnadsnivån i SBTP ytterligareI syfte att i viss mån kompensera för sin försämring av läkemedelsförsäk-ringen genomförde regeringen en höjning av det särskildabostadstillägget för pensionärer () med 1,4 procentenheter.Höjningen var tänkt att vara tillfällig och upphöra den 1 december 2000.I propositionen föreslår regeringen nu att höjningen av SBTPpermanentas till av prisbasbeloppet.I vårpropositionen aviserade dock regeringen att den i budgetpropositionentänkte föreslå en höjning av den skäliga levnadsnivån i SBTP till 128 procentav prisbasbeloppet . Det föreliggande förslaget om enpermanentning av SBTB på en nivå som är lägre än den som man avser attföreslå i budgetpropositionen är förvillande. Var anser egentligen regeringenatt den skäliga levnadsnivån i SBTP skall ligga?Vi ansåg regeringens förslag i vårpropositionen för snålt tilltaget och före-slog i vår partimotion med anledning av vårpropositionen att den skäligalevnadsnivån i SBTP skulle höjas till av prisbasbeloppet. Det ären viktig åtgärd för att skydda de allra sämst ställda pensionärerna, vilketoftast är äldre ensamstående kvinnor. Det föreslaget står vi fast vid.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag till ändring av den skäligalevnadsnivån i SBTP till av prisbasbeloppet, i enlighet med vadsom anförts i motionen.Stockholm den 19 juni 2000Margit ()()()()()()()()()
mot · GN02Sf27 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sf27av , ()med anledning av prop. 1999/2000:138 Anpassningar i ålderspensionssystemet , m.m.1 Vissa ändringar i lagen om allmän försäkringm.m., inkomstgrundad ålderspension och iinföradelagenI propositionen föreslås bl.a. att bestämmelserna i lagen ominkomstgrundad ålderspension skall träda i kraft först den 1 januari 2003vad gäller personer som är födda eller tidigare. Dessa personer skallfå folk- och tilläggspension enligt äldre bestämmelser i även föråren 2001 och 2002.2 Ändring i lagen om bostadstillägg till pensionärerIdag kompletteras folkpensionen, pensionstillskottet och det särskildagrundavdraget med vissa särskilda folkpensionsförmåner somexempelvis bostadstillägget (BTP). Bostadstillägget förstatligades 1995vilket medförde omfördelningar mellan pensionärerna och medanledning av detta så infördes övergångsbestämmelser som innebar att enkommun med egna medel fick ge kompletterande stöd till pensionärermellan 1995 och 1998 utöver det bostadstillägg som angavs i lagen.I samband med senareläggningen av ubetalningarna av ålderspensionernafrån till föreslog regeringen en förlängning avkommunernas möjlighet att betala ut kompletterande bostadstillägg. Detkompletterande tillägget skulle även kunna betalas ut under 1999 och 2000utöver det statliga.Efter senareläggningen till har man beslutatatt senarelägga utbetalningarna till . Någon förlängning avmöjligheten till ytterligare kompletterande stöd från kommunerna gjordesdock inte. föreslår därför att regeringen återkommermed förslag om att ge kommunerna fortsatt möjlighet att betala utkompletterande bostadstillägg till det statliga bostadstillägget och2002 eller till dess garantipensionen träder i kraft.3 Hemställan3 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt hos regeringen begär förslag, enligt vad i motionenanförts, om fortsatt möjlighet för kommunerna att betala utkompletterande bostadstillägg till det statliga bostadstillägget under2001 och 2002 eller till dess att garantipensionen träder i kraft.Stockholm den 27 juni 2000Ulla ()()()()
mot · GN02Sk32 · 2000-06-13 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Sk32av , ()med anledning av prop. 1999/2000:126 En ny tullagDen utredning som föregick propositionen, , hade ettförslag om möjlighet till dröjsmålstalan. Detta skulle innebära enmöjlighet att under vissa omständigheter föra dröjsmålstalan om inteTullverket fattat beslut i ett liggande ärende inom viss tid.Regeringen valde att inte ta upp denna fråga i den lagrådsremiss somföregick propositionen. Lagrådet kommenterade detta särskilt och anförde attdet är bättre att i författning ange vad som ska gälla ifråga om dröjsmålstalanän att överlåta detta åt praxis. Lagrådet påpekade vidare att dröjsmålstalanfunnits inom det finansiella området . Lagrådet ansåg att det varlämpligt att under det fortsatta lagstiftningsarbetet utarbeta de nödvändigareglerna för tillämpningen av rättsinstitutet dröjsmålstalan.Regeringen lägger inte nu heller något förslag utan pekar i propositionenpå alla de problem som man anser förknippad med frågan. Även om vi kanha viss förståelse för att klarläggande av regler för ett begrepp som dröjs-målstalan lämpligen bör utarbetas i ett vidare sammanhang än i sambandmed en ny tullag anser vi att frågan inte kan nonchaleras på det sättregeringen gör. Ett tydligt regelsystem för vilka möjligheter till dröjsmåls-talan vid myndigheters handläggning som bör föreligga vore av stort värdeinte minst för småföretag vars hela existens kan hänga på ett myndighets-besked. Regeringen säger bara obestämt att den avser återkomma i frågan. Vianser att ett snabbt utredningsarbete bör starta i syfte att ange de regler sombör gälla vid dröjsmålstalan. Detta bör ges regeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna att ett ut-redningsarbete bör starta i syfte att leda till förslag om reglerför dröjsmålstalan vid myndighetshandläggning.Stockholm den 13 juni 2000Johan ()()