mot · GO02So359 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So359av , ()Vårdpersonalens sjukfrånvaroFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en åtgärdsplan för att minska vårdpersonalenssjukfrånvaro.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att skapa andrum för utveckling.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om minskad deltidsarbetslöshet.14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att riva revir och utveckla teamarbetet.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utveckling av lagen om offentlig upphandling så att den inteförsvårar "avknoppning".6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utveckla vårdutbildningen.7.1 Yrkande 3 hänvisat till AU.InledningDet finns få sektorer, om ens någon, där personalen är så viktig förverksamheten som inom vården. Enkelt sammanfattat kan man säga attpersonalen är vården. Huvudmannaskap, organisationsformer ochfinansieringsmodeller är viktiga. De är strategiska instrument för att nåmålet: En god vård till alla efter behov. För att detta mål ska nås måstepersonalens situation uppmärksammas och de problem som blir alltmerakuta måste åtgärdas.Att arbeta i vårdenMan behöver inte leta länge innan man ser en mängd varningssignaler närdet gäller tillståndet i vården. Det finns utbredda symtom på ohälsa blandvårdpersonalen.Det handlar om stress, utbrändhet och självmordstankar. Orsakerna kanvara många. En del beror på omorganisationer och nedskärningar med lågbemanning, tidspress och korta vårdtider som följd. ställer patienterav naturliga skäl lika höga krav som tidigare.Sjukfrånvaron har ökat kraftigt. Vid närmare analys har det visat sig att detdessutom tycks finnas ett strukturellt problem som är könsbaserat. Kvinnorhar högre sjukfrånvaro än män. Särskilt markant är detta påuniversitetssjukhusen där kvinnliga läkare har fyra gånger högre frånvaro änsina manliga kollegor. Detta är ett område som måste följas upp och enåtgärdsplan måste upprättas.Många inom vården upplever en press och rädsla för att göra fel. Enkassaexpedit som slår in fel belopp eller en busschaufför som missar enhållplats på grund av stress kan i regel reparera sitt misstag. De marginalernages inte i vården. Att möta svårt sjuka eller döende patienter och att bemötade anhöriga ställer omänskligt höga krav på den som ärvårdansvarig.I sin utbildning får vårdpersonalen mycket värdefull teoretisk och praktiskkunskap. har bland världens bäst utbildade vårdpersonal. Men närman sedan kommer ut som färdigutbildad finns det en uppenbar risk för att dedelar av utbildningen som handlar om etiska riktlinjer står i så bjärt kontrasttill verkligheten att de snarare blir en belastning än en tillgång.Har man som vårdanställd tvingats slå dövörat till när en patient ropar ochhar ont för att man inte har tid att hjälpa till eller om det på grundavlåg bemanning blir standard på avdelningen att en patient får ligga i ennedsölad blöja - då är den höga etiska profil man tillägnat sigunder utbildningen effektivt nermald av en solkig verklighet. Man kan dåfråga sig vad som ska till för att den inre känsligheten ska kunna upprätthållasigen. Så länge stressen är rådande blir det en överlevnadsstrategi för denvårdanställde att låta bli att lyssna och se efter en gång extra. Vad dettainnebär för vårdens innehåll är en viktig fråga att analysera.Vården är en framtidsbranschTrots den allvarliga personalsituationen så är vården som bransch ingenkrissektor, tvärtom. En absolut majoritet av medborgarna ser en välfungerande vård som en självklarhet i ett modernt välfärdssamhälle.Men vi menar att framtiden kan innebära mer än så. Vården har potentialatt flytta fram sina positioner och bli betraktad som en del av den växandetjänstenäringen. Om man förskjuter perspektivet från att betrakta vården somett kostnadsproblem till att istället se den som samhällets största och mesttillväxtkraftiga servicenäring så framstår vårdens framtid som ljus vad gällerstatus och potentiell magnet på kvalificerad personal.Vi lämnar alltmer det gamla industrisamhället bakom oss, det är service-och kunskapsintensiv tjänsteproduktion som kommer att generera tillväxtalltmer. Vi kan konstatera att den enskildes intresse för hälsa ochvälbefinnande är stort, och det finns inga tecken på att det minskar. Snarare ärdet så att en ökande välfärd ger människor större utrymme att efterfråga vårdoch omsorg. Medborgarnas behov och krav kommer att skapa efterfrågan pånya tjänster. "Vård via Internet" är bara ett exempel på detta. Vården är enintensiv kunskapsorganisation och den medicinsk-tekniska utvecklingenflyttar fram gränserna.Det finns med andra ord en mycket spännande utveckling att se fram motinom vårdsektorn, som den ovan beskrivna verkligheten förpersonalen är ett faktum. Bristen på personal och den dåliga arbetsmiljön ärett hot mot vårdens förmåga både på kort och lång sikt.För att komma till rätta med detta behövs det, enkelt sammanfattat, skapasförutsättningar som gör att vården dels kan behålla den personal den redanhar, dels förmår att locka ungdomar att göra vården till sitt livsval.En vision om vården som den godaarbetsplatsenDet är länge sedan unga flickor läste om och sedandrömde om att få bli som hon. Naturligtvis finns samma längtan efter attfå göra gott kvar inom varje människa , men vårt samhälle ser inte utsom . Arbetslivets förutsättningar har ändrats radikalt medanvården fortfarande kännetecknas av gamla stela hierarkier, fyrkantigabeslutsvägar och en i långa stycken omodern struktur.Fortfarande samlas trotjänare på många arbetsplatser en gång och fåren guldklocka för lång och trogen tjänst. En rimlig gissning är att dennatradition antingen kommer att dö ut eller att kraven för att få denna belöningfår sänkas radikalt. Om ett par årtionden är det inte många som kommer att hasamma arbetsgivare . Detta är ett av många inslag i denkunskapsekonomi vi är på väg in i.Det behöver inte vara ett hot mot vårdsektorn att utvecklingen går åt dethållet, om man rätt kan hantera kraven och förutsättningarna på framtidensarbetsmarknad.Om man lyssnar på vad vårdpersonalen säger när den beskriver problemenpå sin arbetsplats så är det vissa saker som ständigt återkommer. Man saknarkompetensutveckling, arbetsmiljön är dålig, det är för lite självbestämmande,lönekuvertet är för tunt.Skapa andrum för utvecklingDet är för det första nödvändigt att det på varje arbetsplats skapas ett"andrum". Fikarum har vi haft länge, rökrummet är på väg ut. är detdags att börja tala om ett andrum istället. Med detta menar vi attvårdpersonalen måste få chans att utvecklas i arbetet. Tid och resursermåste avsättas för eftertanke, handledning och kompetensutveckling. Allamedarbetare i vården borde ha en individuell plan förkompetensutveckling. Detta kostar naturligtvis pengar. Men hur mycketkostar det att kvalificerad personal flyttar till eller går över tillläkemedelsindustrin?Kompetensutveckling kan se olika ut på olika arbetsplatser och måstenaturligtvis vara individanpassad. Idén om kompetenskonto är ett bra sätt attmöta detta behov. Förutom den kompetensutveckling som arbetsgivaren skage sina medarbetare kan parterna i samverkan hitta modeller som gör detmöjligt för arbetstagaren att få mer personligt utformad, självvald utvecklingoch utbildning. Detta är troligen en nödvändighet om vården ska kunnabehålla sina anställda.Det måste också löna sig att gå vidare och utveckla sin kompetens. Det ärtill exempel angeläget att undersköterskornas roll uppvärderas.Kompetenskraven bör ses över och nya karriärvägar erbjudas för att göra ettav vårdens viktigaste yrken mera statusfyllt. Inom regelverket finns möjlighetatt validera den förtrogenhetskunskap som många undersköterskor besitter.Högskolorna borde använda den möjlighet de har att erbjudaerfarna undersköterskor en kortare sjuksköterskeutbildning och därmedvärdesätta förtrogenhetskunskap som en viktig förkunskap.Även i fråga om sjuksköterskornas roll och ansvar behöver framtidensrekryteringsmöjligheter ses över. Yrkesinnehåll, kompetenskrav ochkarriärvägar behöver även här förnyas och utvecklas. För alla yrkesgrupperinom vården bör möjligheter till specialisering öka i syfte att göra vårdyrkenamera attraktiva.Ett viktigt inslag för att stimulera en god utveckling är att det skapas bättreförutsättningar för olika personalgrupper att få ägna sig åt klinisk forskning.Många av de behandlingsinsatser som vi ser som självklara skulle inte haexisterat om inte den kliniska forskningen fått kosta tid och pengar. Vårdenborde lära av andra kunskapsintensiva branscher som t ex telekomsektorn ochanvisa mer resurser till forskning och utveckling. Det är i det sammanhangetnödvändigt att bredda möjligheterna för flera yrkeskategorier i vården att fåspecialisera sig och kombinera forskning och utveckling med det reguljäravårdarbetet.En organisation som bygger på delaktighetVidare måste dagens organisation förnyas. Dagens sjukvård har behov avstor flexibilitet, utöver de bestämmelser som ska tillgodose medicinsksäkerhet. Med ett arbetssätt som innebär att man delegerar ansvar ochbefogenheter långt ut i organisationen kan man få en större känsla förarbete och ökad delaktighet. Personalen måste få påverka strukturer ochorganisation och få använda sin kunskap till att påverka. Det gälleralltifrån flexiblare arbetsvillkor och inflytande över förläggningen av sinarbetstid till större frågor som skapandet av en ny personalroll.Vårdkommissionen slog fast målet att halveradeltidsarbetslösheten inom vården, bland annat för att täcka behovet avpersonal. har bara en marginell minskning skett, och målet om enhalvering från nivån 30 000 deltidsarbetslösa kommer troligeninte att kunna nås.Normalt sett är detta en fråga som ska skötas av arbetsmarknadens parter,men det är uppseendeväckande att det inte har hänt mer i denna fråga. Vi vetatt det finns många vårdanställda som skulle vilja ha heltidstjänst, men somhar förvägrats detta. Trots att det finns ett uppenbart personalbehov. Om detinte blir en förändring till det bättre bör regeringenöverväga vilka åtgärder som måste vidtas för att det ska hända något.Riv revirenVården är som sektor full av gränser och revir. Det är inte konstig medtanke på dess komplexa väv vad gäller organisation och finansiering. mellan politiker, tjänstemän och vårdprofession gynnaringen. Mellan vårdens yrkeskategorier finns det dessutom sedangenerationer en kultur av revirtänkande - mycket mänskligt men ennackdel för den enskilde patienten.Det är dags att lyfta fram teamet som den viktiga beståndsdelen i vården.Läkare, sköterskor, undersköterskor, vårdgymnaster, specialister,läkarsekreterare och så vidare, har alla viktiga funktioner som behövs. Mendet är en oförlåtlig åderlåtning av resurser att lägga tid och energi på attstärkaden ena yrkeskategorin på den andras bekostnad. Istället för att ödsla kraft påett gammaldags hierarkiskt tänkande är det att släppa in nätverkskultureni vården.Att fördjupa reflektionen och arbetet kring begreppet "teamarbete" måstevara en huvuduppgift för vårdens huvudmän. I detta sammanhang ärfunktionen som "lots" en värdefull början, men det räcker inte.Fler vårdgivare - bra för personal ochpatienterFler aktörer inom vårdsektorn ställer ökade krav på en skärptpersonalpolitik. På flera håll i landet öppnas möjlighet till en störremångfald. Det är intressant att märka att kortare beslutsvägar ochsnabbare beslut ökar känslan av delaktighet på ett märkbart sätt. Lönen ärinte i alla lägen det enda som påverkar oss positivt. Vikänsla ochdelaktighet är i många stycken viktiga komponenter om man ska trivas påsitt jobb. Det är en viktig signal till sjukvårdshuvudmannen i samtal medpersonal att man lyssnar när sådana aspekter på arbetslivet kommer upp.De mätningar som gjorts på hur personalen upplever andra arbetsgivareger vid handen att kortare beslutsvägar som arbetsgivare med färreanställda med naturlighet kan erbjuda skapar en känsla av delaktighet somär mycket positiv för vårdens utveckling.En ökad mångfald av vårdgivare skapar också förutsättningar för bättrelönebildning och fler attraktiva karriärvägar för anställda inom vården. Olikakompetensstegar för olika yrkeskategorier innebär att fler kan avancera utanatt man för den skull behöver bli chef.Dagens utformning av lagen om offentlig upphandling passar utmärkt närdet handlar om skruvar, pennor och liknande ting. När vi kommer tilltjänstesektorn blir det hela mer komplicerat. Det gäller till exempel personalsom vill "knoppa av" och driva verksamhet i egen regi. iKalmar län har haft regeringens uppdrag att komma med förslag i dennafråga, och har man där bett att få bedriva försöksverksamhet medmöjlighet att göra avsteg från lagen om offentlig upphandling näroffentliganställd personal vill pröva att driva verksamhet själva. Det kan dockfinnas problem med gällande EU-direktiv på detta område.Vi anser dock att detta är en fråga som måste belysas och att lagen omoffentlig upphandling måste utvecklas så att lagstiftningen inte är utformad såatt den utgör ett hinder för förverkligandet av goda idéer.Utveckla vårdutbildningenVi vet att det kommer att bli stora pensionsavgångar inomflera yrkeskategorier inom vården . Prognoser för 2010pekar på att 150 000 fler än de som utbildas kommer att behövas.Det är därför nödvändigt att planera för att möta detta behov.Vårdkommissionens förslag att utöka läkarutbildningen med 200 platseroch sjuksköterskeutbildningen med 1 000 platser är ett steg åt rätthåll. Men det räcker inte. Antalet vårdutbildningsplatser är inte tillräckligt,varken för dagens eller morgondagens behov. Regeringen bör därför få iuppdrag att redovisa hur antalet platser inom vårdutbildningen kan öka för attmotsvara behoven.Innehållet i dagens vårdutbildning måste också utvecklas. Det handlarbland annat om att mer resurser måsta avsättas för att ge utbildning imedicinsk-etiska frågor. Denna utbildning måste få högre status för att manska kunna tillmötesgå de ökade kraven.Det bör också finnas möjligheter att få utbildning i entreprenörskap.Framtidens vårdpersonal kommer att ha möjligheten att välja på flerarbetsgivare än bara . Det kommer dessutom att bli allt vanligareatt man "blir sin egen". Detta anser vi är en positiv utveckling. För attunderstödja detta bör det ges möjlighet tillgrundläggande kunskap i entreprenörskap.Genom forskningens fortskridande framsteg vet vi alltmer om miljönspåverkan på vår hälsa och vårt välbefinnande. Men kunskap om allergier ochderas orsakssamband, elöverkänslighet, amalgambesvär, fibromyalgi och såvidare har inte slagit igenom tillräckligt i utbildningen. Det bör därför satsasmer på att utveckla utbildningen i miljömedicin.Vi har många svenskar med invandrarbakgrund. Många har högutbildning, men de har stora problem att ta sig in på den svenskaarbetsmarknaden. Detta gäller även nya svenskar med vårdutbildning.Länsarbetsnämnden i har fått pengar till ett projekt för att genomskräddarsydd utbildning för läkare med utländsk bakgrund skapa möjligheterför dessa att få svensk läkarlegitimation. Tanken bakom detta projekt ärsjälvklart helt riktig. Det finns nu erfarenheter att dra lärdom av ochsatsningarna på att lotsa in vårdutbildade med utländsk bakgrund måsteintensifieras och spridas över hela landet, inte bara vara ett projekt iStockholm.Stockholm den 3 oktober 2000Chatrine ()()()()()()()()()()()()()()()()