mot · GO02A704 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A704av , ()Äldre arbetskraftFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om förändringar av lagen om anställningsskydd (LAS) för attminska diskrimineringen av den äldre arbetskraften.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om särskilda skatteregler för den äldre arbetskraftenskompetensutveckling.13.1 Yrkande 2 hänvisat till SkU.Den äldre arbetskraften behövs - ta vara pådenMycket av dagens problem för den äldre arbetskraften skapades av enpolitik som åtminstone nu i efterhand måste betecknas som oklok ochkortsynt.På 1970-talet förvandlades den solidariska lönepolitiken till en s klåglönepolitik. Detta ledde till att låglönegruppernas konkurrenskraft snabbtförsvagades på den svenska arbetsmarknaden. Problemet gjorde sig förstgällande i och främst bland den äldre arbetskraften som hade en lågflyttningsberedskap. För att undvika en ökad öppen arbetslöshet vidtogsåtgärder för att "skydda" den äldre arbetskraften genom att införa de såkallade äldrelagarna. Detta innebar i praktiken att äldre fick uppsägningstidersom sträckte sig . Dessa lagar fick sedan en fortsättning ilagen om anställningsskydd (LAS), där den äldre arbetskraften fick längreuppsägningstider än yngre anställda som arbetstagare med långanställningstid skulle ha förtur vid personalminskningar.Lagar och regleringar motverkar ofta på något det ursprungligasyftet. Så var det också med äldrelagarna/LAS. Den äldre arbetskraften blevallt mindre attraktiv att anställa, som alltfler äldre arbetade ibranscher som var utsatta för betydande strukturrationaliseringar. Dettapåverkade i sin tur hela attityden till äldre, deras kunskaper och synen påderas prestationsförmåga. Anställda som uppnått 50-årsåldern ansågs alltoftare för gamla både för kompetensutveckling, avancemang och nyaanställningar. Att avtalspensionernas konstruktion på tjänstemannaområdetspätt på de nu berörda nackdelarna har ytterligare skadat den äldrearbetskraftens ställning på arbetsmarknaden.Utvecklingen är allvarlig både ur rent mänsklig synpunkt och därför attden utgör ett stort slöseri med mänsklig kompetens. Dessvärre har både defackliga organisationerna och arbetsgivarorganisationerna visat ett bristandeintresse att ändra i det regelverk som skapat den negativa attityden mot äldrearbetskraft. Detta är egentligen förvånande. De stora barnkullarna börjar komma upp i den åldern, då de anses överåriga förarbetsmarknaden och det kommer inte dröja , innan dendemografiska utvecklingen har lett till arbetskraftsbrist. För den äldrearbetskraften skulle det därför behöva finnas möjligheter att kunna avtala bortde hinder som längre uppsägningstider skapar. På kollektivavtalsområdet börockså eftersträvas större flexibilitet som ger ökat manöverutrymme för denäldre arbetskraften. Att motståndet är stort från de organiseradearbetsmarknadsföreträdarnas sida vittnar inte minst det motstånd som entvingande lagstiftning om rätt att kvarstå i arbetet till tycksskapa.Den radikala lösningen på problemet vore givetvis att helt avskaffa de nuberörda reglerna inom LAS. Denna utväg är knappast realistisk.En mer temporär lösning för den äldre arbetskraften, som söker nyaanställningar, vore att ge dem rätt att ingå avtal, där de avstår från nuberördaLAS-regler. Här skulle således den enskilde kunna initiera avsteg från lagenom han/hon och arbetsgivaren är överens vad gäller kortare uppsägningstid.Detta är en rätt för den enskilde anställde och arbetsgivaren och kan intebegränsas av de lokala fackliga organisationerna. Diskrimineringen av denäldre arbetskraften har dessvärre skadat utvecklingen av yrkeskompetensen.För att kompensera de tidigare bristande möjligheterna till vidareutbildningbör förslagsvis kompetenshöjande åtgärder betraktas som en investering ochvara avdragsgill vid beskattningen som kostnad för inkomsters förvärvande.En sådan regel kunde till att börja med nyttjas för arbetstagare föratt utsträckas allt längre ned i åldrarna om resultatet av reformen ger upphovtill effektiv kompetenshöjning.Stockholm den 2 oktober 2000Margit ()