mot · GO02So355 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So355av , ()Rätt till teckenspråkstolk m.m.Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om möjlighet till auktorisering för teckenspråkstolkar.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att rätten till tolk för döva, dövblinda och hörselskadade skallfastställas i lag.3.1 Yrkande 1 hänvisat till NU.Rätt till tolkEtt viktigt steg för att skapa ett tillgängligt samhälle för dedöva och gravt hörselskadade är att ge dem en laglig rätt tillteckenspråkstolk. Det är viktigt att även de som har doldafunktionshinder får en sådan hjälp att samhället blirtillgängligt för dem.Tidigare har inte tiden ansetts vara mogen för att tolkservicen skulle finnasi en rättighetslag eftersom bristen på tolkar då var stor. I takt med antalet tolkar som utbildar sig, anser vi att behovet avtolk måste kunna tillgodoses.Fast behovet är stort och det nu finns ett ökat antal tolkar, kommer detalarmerande signaler om att det inte finns tjänster för nyutbildade tolkar.Samtidigt kommer det information om att allt fler döva inte får tolk när debehöver det och att det inte beror på tolkbrist utan på att tolk för döva inteärprioriterat när landstingen har det ekonomiskt ansträngt. Vi anser att tiden numåste vara mogen för att införa en rättighetslag som garanterar rätten till tolkför döva, dövblinda och hörselskadade och föreslår att regeringen återkommermed ett sådant förslag.AuktoriseradeteckenspråkstolkarVarför finns ingen auktorisation av teckenspråkstolkar?I finns en auktorisation av tolkar i talade språk,Kammarkollegiet är utfärdande myndighet.Teckenspråket har alltsedan 1981 status som officiellt erkänt modersmål iSverige (se prop. 1980/81:100 bil. 12, UbU 1980/81:25 och riksdagsskrivelse1980/81:332) och är därför jämställt med andra modersmål i vilkatolkauktorisation är möjlig. Forskning om teckenspråket harfunnits och 1990 inrättades en professur iteckenspråk vid , där såväl hörande som döva forskarefinns. Det råder alltså ingen tvekan om att teckenspråket är ett eget, själv-ständigt språk.1989 års handikapputredning hade i sitt delbetänkande En väg tilldelaktighet och inflytande: tolk för döva, dövblinda, vuxendöva,hörselskadade och talskadade (SOU 1991:97) ett konkret förslag till ändring iförordningen 1985:613, som skulle möjliggöra auktorisation av tolkar även idet svenska teckenspråket, "Tolkar och översättare får auktoriseras enligtdenna förordning. Auktorisationen får avse ett eller flera främmande språkoch det svenska teckenspråket." En ändring av förordningen skulle också göradet möjligt för auktoriserade teckenspråkstolkar att få bevis om "speciellkompetens" som dövblindtolk. Ändringsförslaget motiverades med attbrukarna av teckenspråkstolkar och olika myndigheter efterfrågatnågon form av bevis på tolkens kompetens.Enligt vore det av stort värde om någon formav auktorisation av tolkarna kunde komma till stånd och utgöra denefterfrågade kvalitetsgarantin som kan tillförsäkra brukarna trygghet. Fråganom auktorisation har också stor betydelse för tolkarna själva som ett sätt attvärna om yrkesetiken och respekten för den kompetens som tolkyrket kräver.I proposition 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindradeinstämmer man i utredningens förslag om behovet av en auktorisation, menmenar att formerna för auktorisation behöver beredas ytterligare. Från olikahåll har behovet påtalats av att förverkliga tolkutredningens förslag. , dåalltfler döva använder teckenspråkstolk i alltfler sammanhang, ställs ocksåkrav på en kvalitetsgaranti i form av en auktorisation. Kammarkollegiet kaninte utfärda en auktorisation för teckenspråkstolkar så länge förordningen inteär ändrad.Det finns uppenbarligen svårigheter att urskilja tolkars kompetens,och en modell för att komma till rätta med det problemet skulle kunna varamöjligheten till auktorisation för teckentolkar.Stockholm den 2 oktober 2000Thomas ()()