mot · GO02U629 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U629av Biörsmark, ()KubaInnehållsförteckningFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att uppmärksamma demokratirörelsen i Kuba.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att stödja oberoende journalister i Kuba.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i högre grad uppmärksamma de politiska fångarna i Kubaoch den bristande respekten för de mänskliga rättigheterna.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om det tilltagande användandet av dödsstraffet och om en vädjantill den kubanska regimen om ett omgående moratorium.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om biståndet till Kuba.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om EU:s Kubapolitik.Demokratirörelsen iKubaFidel regim har kontinuerligt förlorat i legitimitet desenaste åren. finns det enorganiserad demokratirörelse som omfattar politiska partier,människorättsorganisationer, oberoende fackföreningar ochjournalister. Efter påvens besök i interna demokratirörelsen stärkt sina positioner.Organisationerna har växt och konsoliderats. De viktigastepartierna, Partido Solidaridad Democrática, Partido LiberalDemocrático de , Movimiento Socialdemócrata de , har genomförtmedlemsomröstningar till sina styrelser. De oberoendejournalistbyråerna som finns i landet har viatelefon förmedlat åtskilliga artiklar till kolleger i somlagt ut dem på Internet eller sänt dem tillbaka över ön viaRadio Martí.Men eftersom det ständigt är konflikten med som uppmärksammasnär diskuteras i omvärlden har den interna demokratirörelsen inte fåttdet erkännande den är värd. Embargot flyttar fokus från konflikten mellanregimen och den interna oppositionen till konflikten över . Dettahar förstått och utnyttjat konsekvent.USA har börjat lätta på handelsembargot. Flyg till från fler städer än , det humanitära biståndet ökar, livsmedel ochmediciner får säljas av amerikanska företag.Dessvärre har denna öppning inte uppskattats nämnvärt av den kubanskaregimen. har t ex instiftat en lag till försvar av "självständighetoch ekonomi". Straffet för dem som distribuerar eller letar fram informationsom "skulle kunna användas" av de nordamerikanska myndigheterna för atttillämpa sanktionerna i Helms-Burtonlagen har höjts till fängelse.Lagen förbjuder också "innehav eller spridning av subversiv litteratur skapadav " och gör det möjligt att straffa dem som "organiserarmanifestationer som hotar statens säkerhet eller samarbetar direkt eller genomtredje person med radiostationer, tidningar, tidskrifter och annan massmediasom syftar till att destabilisera den kubanska regimen". Lagen gör att allinformation som oppositionen på ön sprider och all verksamhet kan ligga tillgrund för fängslande.Castro har aldrig vågat erkänna den demokratirörelse som sakta men säkertväxer sig allt starkare. Varje gång som demokratirörelsen har försökt att fåtillstånd en dialog med regimen har pekat ut dem som lakejer ochspioner. Varje gång som demokratirörelsen försökt utnyttja sin yttrandefrihetoch demonstrerat för demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna harCastro kvävt protesterna, ofta med våldsamma metoder.Ett exempel på hur hanterar den interna demokratirörelsen i Kubakan hämtas från det s k ibero-amerikanska toppmötet som hölls i islutet av . Mötet samlade flertalet av statschefer samtregeringscheferna från och . Presidenterna från ,och uteblev dock som en protest mot 40-åriga diktatur.Den samlade demokratirörelsen i såg här en fantastisk möjlighet attinför och under mötet uppmärksamma den politiska, sociala och ekonomiskasituationen i landet. Bland annat planerade man att tillsammans författa ettdokument, vilket skulle innefatta frågor om mänskliga rättigheter,utbildningsväsendet, fackföreningar, press- och yttrandefriheten i , somsedan skulle överlämnas till deltagarna vid toppmötet. Enskildaoppositionsorganisationer planerade gatudemonstrationer. Oppositionella iallmänhet, och oberoende journalister i synnerhet, förväntade sig att få träffarepresentanter för utländska massmedier och förmedla sin bild av , somett alternativ till den presenterade under toppmötet. I ett antalpressmeddelanden och kommunikéer vädjade inhemska oppositionellaorganisationer om att de statschefer som kom till skulle solidariserasig med det lidande kubanska folket, och inte med regimen, genom attexempelvis kräva att regimen inför demokratiska val.Castro såg emellertid till att snabbt förhindra oppositionens planer. Underett långt TV- och radioutsänt tal började den kubanske diktatornmed att förtala oppositionen genom att bl a kalla dem för "förrädare" och"betalda USA-agenter". Sedan inleddes en våg av massarresteringar i landetsalla provinser. När sedan oppositionen gav sig ut på gatorna för attdemonstrera grep säkerhetstjänsten in och med våld slog man nerdemonstranterna. Ett hundratal oppositionella och oberoende journalisterhäktades eller sattes i husarrest.Regeringen bör ta tillfället i akt och visa att regims agerandede inte på något sätt kan accepteras. Regeringen har mångagånger fördömt embargo och det är bra. Men regeringen bör medsamma energi även uppmärksamma demokratirörelsen i . Den sökergenom kontakter med utlandet legitimitet och därmed skydd gentemot sinegen regim. Den bör se och erkänna detta behov.Utrikesministern bör i detta syfte besöka för att öppet träffaföreträdare för såväl regimen som för demokratirörelsen. Folkpartietliberalerna har länge krävt en ny och mera aktiv kurs i försvaret av demänskliga rättigheterna på . Den socialdemokratiska regeringen böranamma detta krav.Oberoende journalisterKuba är ingen demokrati. Landet är fortfarande, efterdet att tog över makten, en av världens hårdastediktaturer. Kontrollapparatens nätverk når överallt, från delokala revolutionskommittéerna, till inrikespolisen,säkerhetspolisen och organ.I blev vi senast påminda om den repressiva kubanska regimen närtre svenska journalister arresterades av den kubanska inrikespolisenefter att ha hållit ett seminarium om press- och yttrandefrihet med oberoendekubanska journalister i . Gripandet av de svenska journalisternaledde till en märklig, om än ingen oväntad, diskussion här i . Politikerpå vänsterkanten samt journalister i vänsterpressen ansåg att de svenskajournalisterna burit sig klantigt åt eftersom de rest in i med turistvisum.De fick därmed skylla sig själva i och med att de som regimen hävdade"brutit mot de kubanska immigrationslagarna". är ingen diktaturpåstods det vidare och de kubanska myndigheterna verkade i princip inte hagjort något fel enligt dem.Visumfrågan är dock ett svepskäl som diktaturen använder sig av för atttrakassera sina egna medborgare och deras besökare. Vi kan inte låta en sådanregim styra den svenska inställningen till de mänskliga fri- och rättigheterna.Den kubanska inställningen till det fria ordet måste tillbakavisas.Enligt Reportrar utan gränser (RSF) är förhållandena för de kubanskaoberoende journalisterna mycket svåra. De utsätts regelbundet förtrakasserier, fängslanden eller fördrivning. har 19 oberoendejournalister flytt från . var det 14, enligt RSF.Att stödja en oberoende press och de oberoende journalisterna i äroerhört viktigt i syfte att främja en demokratisk utveckling i landet. Förjournalisterna är kontakterna med omvärlden dessutom en livförsäkring.Bistånd som främjar fria massmedier, inte minst tidningar och radiostationer,är väsentligt och bör utvecklas. Journalistutbildning är ett av flera exempel.Politiska fångar i rapporterar om hur den kubanskaregimen konsekvent kränker de mänskliga rättigheterna.Dissidenter, däribland journalister, politiska motståndare ochmänniskorättsförsvarare, utsätts för grova trakasserier ochberövas tillfälligt friheten. Hundratals människor sitterfängslade för politiska brott. Förhållandena för dessapersoner i fängelser innebär ofta grym, omänsklig ellerförnedrande behandling. Många utsätts för andra former avhot och trakasserier, bl a vägras de att återvända till Kubaom de lämnar landet.Förtrycket i är målmedvetet, systematiskt och sofistikerat. Denenskildes mänskliga rättigheter kränks . Möjligheten för den enskildeatt utnyttja sin rätt till yttrande- och föreningsfrihet är i det närmasteobefintlig. Den bör i högre grad uppmärksamma depolitiska fångarna och den bristande respekten för de mänskliga rättigheternai Kuba.DödsstraffetÅr 1999 reformerades den kubanska . Ett stortantal narkotikabrott kan numera bestraffas med döden, ochpåföljderna för rån, koppleri, penningtvätt ochmänniskosmuggling har blivit avsevärt hårdare.Sedan skärpningen av straffen för narkotikabrott infördes, har bruket avdödsstraffet ökat. Amnesty rapporterar att minst tretton människor avrättadesförra året och att minst nio människor väntade på att bli avrättade.Rättegångarna i är mycket bristfälliga jämfört med internationellanormer. Många som står åtalade i brottmål har inte alltid tillgång tilljuridiskaombud. Den bör därför uttala sin oro över den tilltagandeanvändningen av dödsstraffet på samt vädja till den kubanska regimenatt den omgående inför ett moratorium på verkställandet av det.Biståndet till KubaRegeringen har öppnat för bistånd till för att påskyndaekonomiska och politiska reformer samt för att främjarespekten för mänskliga rättigheter. Bistånd till dedemokratiskt sinnade krafterna i - i opposition mot detnuvarande förtrycket - bör förmedlas. Regeringen bör göravad den kan för att uppmuntra detta. Från Folkpartietliberalernas sida förutsätter vi dock att eventuellt arbete föratt stärka de demokratiska krafterna i sker genomenskilda organisationer.Vi säger däremot bestämt nej till alla former av bilateralt samarbete medKuba. Den utfasning av det statliga biståndet till som den borgerligaregeringen påbörjade borde ha fullföljts. Det ges felaktiga signaler när nuregeringen ger bilateralt bistånd till , d v s har kubanska myndighetersom motpart. Vi anser också att det strider mot hela intentionen med biståndettill att, som sker, förmedla stöd till genom svenskaorganisationer vars syfte är att stödja regim. Detta bör ges regeringentill känna.EU:s KubapolitikMålet för EU i dess förbindelser med är att uppmuntraen övergångsprocess till pluralistisk demokrati och respektför mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt enhållbar återhämtning och förbättring av det kubanska folketslevnadsstandard. EU ställer hårda krav på förbättringar av demänskliga rättigheterna och den politiska friheten i sinarelationer med Kuba.När den övertar ordförandeskapet i EU börKubafrågan hamna högt upp på den gemensamma utrikes- ochbiståndspolitiska agendan. bör driva på så att EU agerar samfällt ochagerar för en förbättring av de mänskliga rättigheterna i . Inom ramenför EU-samarbetet bör verka för att unionen uttalar öppet stöd tillKubas demokratirörelse samt i kontakterna med den kubanska regimen ställerhårdare krav på genomförande av demokratiska reformer.Stockholm den 4 oktober 2000Karl-Göran Biörsmark (fp)()()