mot · GN02T30 · 2000-06-07 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:T30av Molén, ()med anledning av prop. 1999/2000:117 Lag om kvalificerade elektroniska signaturer m.m.1 InledningI propositionen föreslås en standard för kvalificerade elektroniskasignaturer. Propositionen grundas på och Rådetsdirektiv /93/EG av om ett gemenskapsverk för elektroniskasignaturer.Direktivet har till syfte att underlätta användningen av elektroniska signa-turer och att bidra till deras rättsliga erkännande. Det är tyvärr inte heltoproblematiskt eftersom det sammanblandar regler avseende organisations-form och elektroniska signaturers rättsliga innebörd. Som så ofta annarsblandas viktiga frågor ihop utan att det grundläggande blivit helt klarlagt. Enrimligare utformning av direktivet hade varit att endast låta det reglera denäringsrättsliga frågorna, det vill säga reglerna om CSP-verksamheten.Frågan om signaturernas rättsliga verkan hade för tydlighets skull bäst re-glerats i annan ordning.Det är också tveksamt om direktivets bestämmelser om certifikatens ut-formning kommer att medföra en ökad tillgänglighet. Det finns inga expertersom kan förutspå framtiden inom detta område, och det är därför oro-väckande att regeringen, och direktivet, tycks utgå ifrån att all utveckling ochalternativa lösningar redan föreligger. Det är enligt vår mening viktigt attskapa regler som öppnar och möjliggör i stället för att fokusera på detbefintliga och slå fast slutliga lösningar.Risken är att dessa regler kommer att skapa låsningar i den tekniska ut-vecklingen eftersom regeringen i sitt "teknikneutrala" synsätt låst sig vidbefintliga system i stället för att vara öppen för nya, ännu okända lösningar,genom en teknikoberoende lagstiftning. Regeringen bör därför arbeta för enomförhandling av direktivet.2 Elektroniska signaturer eller kvalificeradeelektroniska signaturer?Lagen skall enligt sin rubrik behandla kvalificerade elektroniskasignaturer. Trots detta finns en rad bestämmelser som handlar om heltandra saker, till exempel 16 §, där behandling av personuppgifteravhandlas.Direktivet syftar till att underlätta användningen av elektroniska signaturersamt bidra till deras rättsliga erkännande. I 1 § i lagförslaget sägs att an-vändningen av elektroniska signaturer ska underlättas.Tyvärr nämns ingenting om att bidra till det rättsliga erkännandet av dessasignaturer. Regeringen anger i propositionen att bestämmelsen i artikel 5 intebehöver införas fullständigt i svensk rätt på grund av principen om den friabevisprövningen. Däremot anser regeringen att det första stycket i artikelnom kvalificerade elektroniska signaturers särställning bör införas. Bestäm-melsen innebär enligt regeringen att de kvalificerade elektroniska signatur-erna alltid måste godtas om det enligt nationell rätt är tillåtet att uppfyllaettformkrav på traditionell underskrift eller dylikt med elektroniska rutiner. Föratt skapa "en gemensam standard" för elektroniska signaturer i Europaföreslås därför en bestämmelse i 17 § som motsvarar artikel 5.1.Den föreslagna lagregleringen leder dock till vissa problem. Syftet medelektroniska signaturer är att de skall kunna ersätta den traditionella namn-teckningen i elektroniska meddelanden över ett öppet nätverk. I direktivetsartikel 5 framhålls såväl de kvalificerade elektroniska signaturerna somövriga elektroniska signaturer, även om de kvalificerade ges en särställning. Ilagförslagets 17 § görs emellertid en markant skillnad mellan kvalificeradeelektroniska signaturer och andra elektroniska signaturer utan att de senareges något erkännande motsvarande det i direktivet. Det stipuleras i proposi-tionstexten att det vid myndighetskontakt skulle krävas kvalificeradelektronisk signatur. Det vore mycket olyckligt om denna dyra form avelektronisk signatur skulle avkrävas medborgarna i deras dagliga kontaktmed myndigheterna. Det är inte rimligt att ställa krav på dyra lösningar fördet fall att regeringen faktiskt menar att underlätta sådan kontakt. Skallelektroniska signaturers användning främjas så bör myndigheterna inteåläggas att kräva att medborgarna använder en kvalificerad elektronisksignatur vid kontakt.2.1 Vem kan underteckna elektroniskt?I lagförslaget anges att endast fysisk person ska kunna ha en kvalificeradelektronisk signatur. öppnar regeringen möjligheten förjuridiska personer att använda vanliga icke-kvalificerade elektroniskasignaturer, det vill säga för bolagets räkning underteckna medmotsvarigheten till namnteckningar.Det kan mot denna bakgrund ifrågasättas om lagen uppfyller syftet meddirektivet. Då lagens bestämmelse om signaturers rättsverkan endast kon-centreras på kvalificerade elektroniska signaturer finns en risk att andra typerav elektroniska signaturer kommer att behandlas med skepsis i domstolarnaäven om de tekniskt sett är lika bra eller bättre än de kvalificerade signatur-erna. Det är just detta, direktivets artikel 5.2 syftar till att undvika.Propositionens uttalanden riskerar att undergräva de elektroniska signatur-ernas ställning som ersättare av traditionella namnteckningar. Uttalandenainnebär nämligen att elektroniska signaturer kan användas av juridiskapersoner för att signera dokument. Detta bryter med det rättsliga systemet attendast fysiska personer kan underteckna dokument. Juridiska personers firmahar tecknats genom en fysisk persons namnteckning. När regeringennu suddar ut den juridiska gränsen mellan fysisk och juridisk person finns enrisk att de elektroniska signaturerna inte betraktas som en ersättare för dentraditionella namnteckningen och därmed inte vinner status som en namn-teckning. För att undvika detta problem föreslog bland annat Gemenskapenför Elektroniska Affärer () i sitt remissyttrande att man borde skiljamellan fysiska personers elektroniska signaturer och juridiska personersdigitala stämplar. Dessa varianter bygger på samma tekniska process men enskiljelinje skulle kunna få avsevärd betydelse för det allmänna medvetandetpå området. Detta avfärdades av regeringen, som inte såg något behov avnågon formell uppdelning.Den föreslagna lagbestämmelsen kan alltså komma att motverka deträttsliga erkännandet av elektroniska signaturer och följaktligen ocksåanvändningen av dessa. Lagen bör därför ändras så att elektroniskasignaturer förbehålls fysiska personer och att digitala stämplar införs sombegrepp. Detta innebär att man i definitionerna måste ändra även begreppetelektroniska signaturer så att certifikat som tillhör dessa kan signeras med endigital stämpel hos utfärdaren.3 SkadeståndDe uttalanden regeringen gjort i propositionen vad gäller skadestånds-bestämmelsen är inte förenliga med de uttalanden om vad utgivande avsignaturer till allmänheten innebär. I 15 § stadgas att avtalsvillkor tillnackdel i förhållande till skadeståndsbestämmelsen i 14 § för den somförlitar sig på ett certifikat är utan verkan mot denne. I propositionenframhålls två remissinstansers synpunkter att "det bör klargöras omrätten till skadestånd är tvingande eller om certifikatutfärdaren i avtalkan friskriva sig från ansvar i förhållande till sådana personer som ärkunder till certifikatutfärdaren". Regeringen föreslår därför en särskildbestämmelse som "utformas i enlighet med motsvarande bestämmelser ikonsumentlagstiftningen". I specialmotiveringen till 15 § sägs att"[N]ormalt torde det inte finnas något avtalsförhållande mellancertifikatutfärdaren och den som förlitar sig på ett certifikat" men att det"[I] undantagsfall kan ... förekomma att parterna har ett avtal därcertifikatet utgör ett moment".Detta synsätt strider emellertid mot den grundläggande förutsättningen förnär ett certifikat skall anses utgivet till allmänheten och för att lagen därmedska vara tillämplig. Regeringen instämmer i t.ex. GEA:s uttalande om att detrör sig om utfärdande till allmänheten "när en certifikatutfärdare erbjuderett certifikat som är avsett att användas vid kommunikation med andra äncertifikatutfärdaren, alltså en tredje part, och det inte föreligger någotkontraktsförhållande mellan utfärdaren och denne tredje part".Utgångspunkten att ett certifikat ska ligga till grund för ett beslut av entredje part med vilken det saknas avtalsförhållande strider alltså mot idén i15 § att det ska föreligga ett avtalsförhållande mellan utfärdaren och tredjepart. I det senare fallet ska alltså inte lagen vara tillämplig. Bestämmelsen i15 § bör därför utgå.4 () föreslås vara tillsynsmyndighet övercertifikatutfärdare.Det tillsynen kommer att gälla är främst att tillse att certifikatutfärdarensledningssystem och anordningar uppfyller ställda krav. Det förutsätts idirektivet att kraven på system och produkter antagligen kommer att baseraspå standarder givna av standardiseringsorganisationer. Dessa standarderkommer troligtvis att ligga till grund för de frivilliga certifieringssystemunder ackreditering som kan förväntas växa fram. I dessa fall kommer avSWEDAC ackrediterade certifieringsorgan att certifiera de certifikatutfärdaresom vill visa att de uppfyller standarderna. Detta innebär en slags kontrollgentemot utfärdarna. Certifieringsorganen kommer därför att ha sak-kompetens och vana av tillsyn.Det finns ett organ som arbetar med de standarder som kommeratt användas vid certifiering, nämligen SWEDAC. Att i stället för attanvända sig av den kompetens SWEDAC besitter och förorda en lösning därPTS blir tillsynsmyndighet innebär extra kostnader för staten. Det voredärför rimligare att utse SWEDAC till tillsynsmyndighet.När det gäller marknadskontroll kan först konstateras att SWEDAC redanidag utövar sådan kontroll inom andra områden på motsvarande villkor. Närdet gäller tillsynen över certifikatutfärdarna bör vidare framhållas attSWEDAC vid sidan av sin ackrediteringsverksamhet har vana ochkompetens avseende regulatoriska uppgifter.PTS ska enligt lagförslaget parallellt med SWEDAC och certifierings-organen bygga upp och upprätthålla kompetens på området. En sådan lösningskulle innebära att en certifikatutfärdare som utövar tillsynspliktig verk-samhet och som vill bli certifierad kan komma att tvingas genomgå dubblakontroller under två parallella kontrollsystem. En sådan ordning kan medföradubbla kostnader i form av eventuella tillsynsavgifter och certifierings-avgifter som certifikatutfärdarna kan få extra administrativakostnader för att hålla reda på två system. Vi saknar en behovs- ochkostnadskonsekvensanalys av förslaget i denna del.5 Hemställan5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om omförhandling av direktivet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om teknikoberoende till skillnad från teknik-neutralitet i arbetssättet,3. att hos regeringen begär förslag till sådan ändringavseende digitala stämplar i enlighet med vad i motionen anförts,4. att hos regeringen begär förslag till sådan ändringavseende juridiska personers möjlighet att använda sig av elektroniskasignaturer i enlighet med vad i motionen anförts,5. att i enlighet med vad i motionen anförts avslårlagförslagets 15 §,6. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring ienlighet med vad i motionen anförts avseende val av tillsyns-myndighet,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovs- och konsekvensanalys i tillsyns-myndighetsfrågan.Stockholm den 7 juni 2000Per-Richard Molén (m)Tom ()()()()()()Per ()()()()(m)()()()()de ()()