mot · GO02MJ911 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ911av , ()Jakt och viltvårdFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om viltforskningsråd.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om medel ur jaktvårdsfonden.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om register över jaktkort och jägarexamen.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skyddsjakt på stora rovdjur.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om jakt på säl.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om jakt på skarv.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om jakt i reservat.MotiveringSedan urminnes tider har jakt varit ett självklart och naturligtinslag i vår kultur. Flera breda attitydundersökningar visar attden vilda faunan fortfarande utgör ett av de viktigastenaturvärdena för en stor majoritet av svenska folket, och våraviltstammar utgör en nationell tillgång som är värd allomsorg. Vården av viltstammarna är därför att betrakta somen i vid mening gemensam angelägenhet för landets jägareoch övriga naturvänner vilket återspeglas av bl.a. principenatt ändra tidigare begrepp i lagstiftningen om jaktvård till denbredare och mer positivt laddade benämningen viltvård. Idenna vård är det viktigt att framhålla att jakt och beskattningav viltet är en myckt viktig ingrediens. Således är detangeläget att de tendenser till antijaktrörelser somförekommer i samhället bemöts med en mycket sakliginformation om jaktens betydelse för starka och uthålligaviltstammar.ForskningEn god viltvård förutsätter goda kunskaper om deförhållanden och betingelser som råder i de olika miljöer därviltet har sin hemvist. Viltets hälsotillstånd och hur olikaviltarter påverkas av förändringar i livsmiljön måstefortlöpande följas upp med olika former av forskning ochinventeringar. Detta förhållande var en viktig anledning tillatt beslutade om att den viltforskningsom bedrivs med stöd av allmänna medel skall samordnasunder ansvarsområde. Rätt använd bördenna förändring kunna medföra bättre utnyttjande avbefintliga resurser och därmed i förlängningen bättre och, förviltvården, mer användbara forskningsresultat.Trots att denna samordnade viltforskning i hög grad får anses vara ettallmänt intresse, betalas huvuddelen av de medel som kommer att användasav landets alla jägare gemensamt, genom de årliga avgifter som de måsteerlägga till den centrala viltvårdsfonden. Det är därför ett rimligt krav attlandets jägare, genom sina båda rikstäckande organisationer, skall hafortlöpande insyn och möjlighet att påverka fördelning och användning avdessa fondmedel.Vi föreslår att , som rådgivande och beredande organ,skall ha ett permanent viltforskningsråd med representanter från etableradeforskningsorgan och från jägarorganisationerna. Det är viktigt att ett sådantviltforskningsråd har en bred och djupgående förankring hos landets jägare,som skall svara för huvuddelen av verksamhetens kostnader, och därjämtemedverka med olika former av inventeringar och faktainsamling. Därför anservi moderater att såväl som Jägarnas Riksförbundskall vara representerade i här berörda viltforskningsråd.Det är i sammanhanget viktigt påpeka att de pengar som inflyter genomdet statliga jaktkortet verkligen används i jägarnas intresse. De möjlighetersom aviserades i propositionen Jaktens villkor, att Jordbruksdepartementetskulle ha möjlighet att finansiera sin verksamhet genom dessa medel, avvisarvi bestämt.Register över jaktkortslösareoch jägarexamenDen beslutade om vissa administrativaförändringar av den jaktliga administrationen. Ett av besluteninnefattade att registren över de som löst jaktkort eller avlagtjägarexamen skall överflyttas från Svenska Jägareförbundettill . Som grund för detta beslut låg detförslag som angavs i betänkandet 1999/2000:MJU17 (prop.1999/2000:73).Frågan om de aktuella registrens placering hade tidigare redovisats i betänkande "Jaktens villkor" (SOU 1997:91). som nära nog alla remissinstanser ansåg att de båda registrenskulle överflyttas från till . Skälethärtill var dels att öka säkerheten för att hindra obehöriga att få del avpersonuppgifter om personer som kan förväntas förvara skjutvapen i sinbostad, dels att eliminera problemen av att en enskild intresseorganisationdirekt eller indirekt kan dra nytta av ett i lag påbjudet personregister.Den tydliga skrivningen i prop. 1999/2000:73 om att de både registrenskall överflyttas från till kan intemissförstås. Det förstärks ytterligare genom angivande att kostnaderna föröverflyttningen skall betalas med medel ur viltvårdsfonden (den tidigarejaktvårdsfonden). Därmed borde ingen tveksamhet råda om innebörden avriksdagens beslut i denna del.Vi förutsätter emellertid att när nu dessa register överflyttas tillNaturvårdsverket så får detta inte innebära ökade kostnader för drift ochförande av registren.Skyddsjakt på stora rovdjurStammarna av björn, lo och varg är under kraftig tillväxt iSverige och hela . Enligt Rovdjursutredningensbetänkande "Sammanhållen rovdjurspolitik" (SOU 1999:146)har stammarna av björn och lo redan nått sådan storlek att deanses vara långsiktigt säkerställda även ur genetisk synpunkt.Samma förhållande förväntas gälla även för vargen inom deallra närmaste åren.De växande rovdjursstammarna innebär stora problem för befolkningen iområden där de fredade rovdjuren förekommer i allt större antal. Det finnsäven tydliga tecken på att rovdjuren har ett kraftigt avvikandebeteende jämfört med tidigare förhållanden, då de stora rovdjuren förekom istora delar av landet. blir det allt vanligare att både björn och varg, ochäven lodjur, visar allt större oräddhet och uppehåller sig runt gårdar ochbebyggelse där de dödar tamdjur av skilda slag. Situationen börjar alltmerlikna förhållandena i de rovdjurstätaste områdena av ochRyssland, där en omfattande skyddsjakt på björn och varg är nödvändig ibebyggda områden för att över huvud taget kunna bedriva kreatursskötsel.Även befolkningens säkerhet kräver där en generell rätt till skyddsjakt påbjörn.Om skall kunna upprätthålla tidigare uppsatta målsättning om attlångsiktigt hålla livskraftiga stammar av björn, varg och lo, måste reglerna förskyddsjakt och ersättning vid inträffade skador utan dröjsmål få en fullgodutformning och praktisk tillämpning. För oss moderater framstår det som ensjälvklarhet att inga enskilda personer skall särbehandlas med ökande riskerför allvarliga skador och förluster på grund av nationella åtaganden omartskydd. Den enskilde måste i varje situation då han, eller hans tamdjur,angrips av rovdjur ha lagstadgad rätt att skydda sig själv och sin egendom.Om skada ändå uppkommer skall han få ersättning för detta av allmännamedel som avsätts för detta ändamål i tillräcklig omfattning.Flera färska rättsfall visar att nuvarande regler förskyddsjakt inte uppfyller de påtagliga behov som allt oftare uppkommer medde växande stammarna av stora rovdjur i landet. Det finns även exempel påpersoner som blivit allvarligt skadade och invalidiserade av angripandebjörnar, men som inte fått någon statlig ersättning för sina skador ochförluster. Vi moderater har anslutit oss till principen att vi skall hållalivskraftiga stammar av rovdjur i . Som en följd därav ställer visamtidigt oavvisliga krav om ändamålsenliga regler för den enskildes rätt attskydda sig själv och sina tamdjur genom en fungerande skyddsjakt. Ävenfrågan om skadeersättning vid inträffad rovdjursskada måste omgående lösas.Säl och skarvSälstammarna efter Sveriges kuster har ökat mycket kraftigt iantal . Som en direkt följd därav harfiskenäringen drabbats av allt större skador förorsakade avsäl. Särskilt hårt drabbat är det kustnära fisket utefter norraÖstersjökusten. En klar tendens till skadeökning föreliggeräven för andra kustområden.På den finländska sidan av och inom de åländskavattenområdena lämnas tillstånd till skyddsjakt efter säl för att minskaskadenivåerna. Mot bakgrund av att ökningen av antalet sälar inom densvenska delen av och i kustnära områden ökat mycket kraftigt medstora skadeproblem, bör införa motsvarande form avskyddsjakt som redan förekommer i och på Åland.De överväganden som förekommit från svensk sida har inte gettnågra praktiska resultat. Sälskadeproblemen kvarstår och ökar i omfattning.När nu i samband med behandlingen av betänkandet Jaktens villkorhar gjort ett klart uttalande om nödvändigheten av att tillåta jakt på säl,föreslår vi därför att omgående börjar tillämpa sammaskyddsjaktsregler för säl som och redan använder. Därmedökar dessutom förutsättningarna för en nära samverkan på lika villkor för ettgemensamt vårdprogram av sälbestånd.Den enorma ökningen av skarvbestånden utgör ett känt och betydandeproblem såväl för miljön som för fiske och fiskevård. På de platser därfåglarna bildar kolonier förändras landskapet drastiskt. Träden dör och påvissa kobbar, öar och skär är det omöjligt att gå iland på grund av fåglarnasspillning. För yrkesfisket innebär den ökande skarvförekomsten en betydandekonkurrens om tillgången på fisk.Ett stort antal gånger har förslag ställts i riksdag att regeringenmed kraft bör ta itu med en lösning av detta problem, men utan resultat. Viföreslår nu återigen att regeringen vidtar sådana åtgärder att det blir möjligtatt på ett verksamt sätt decimera bestånden av skarv.Jakt i reservatNär markområden tas i anspråk för reservatsbildningar, är detvanligt förekommande att den jakt som tidigare bedrivits därupphör på grund av restriktiva regelverk som fastställs vidreservatsbildningen. Detta är i många fall obefogat då jaktenär en del i den fortlöpande faunavården. Något hinder för attutöva jakt inom reservat föreligger sällan av biologiska skäleller andra skäl. Vad gäller klövviltet kan dessa arter stundomvålla så stora skador att redan detta förhållande ger anledningtill viss beskattning genom jakt. Hjortdjuren betar ofta nervegetationen så hårt att skyddsvärda växtarter hotas och heladen biologiska mångfalden utsätts för allvarlig påverkan.Vi föreslår att uttalar sig för att jakt skall kunna utövas ocksåinom reservat om inte särskilda förhållanden gör detta direkt olämpligt.Stockholm den 3 oktober 2000Ingvar ()()()()()()()()(m)()()()