mot · GO02Ub510 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub510av Beiming, ()En högskola för allaFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av fler högskoleplatser till Stockholmsregionen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av ett långsiktigt program för att minska den socialasnedrekryteringen till högskolan.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ge status som universitet.MotiveringTillgången till högre utbildning blir av allt större betydelse både församhällsutvecklingen och för den enskildes personligautvecklingsmöjligheter. För samhället är investeringar i enskildaskompetens och livslånga lärande avgörande för konkurrenskraften motomvärlden. För en regions utveckling är det ofta avgörande att det erbjudsgoda utbildningsmöjligheter. Vid ett företags val av etableringsort är deten av de avgörande faktorerna.För samhällsekonomi och tillväxt är utbildningsinvesteringar lönsamma.Beräkningar som tidigare gjorts inom visar att en utökning avutbildningskapitalet bör förväntas ge en höjning av BNP meddrygt per capita. (-97. Framtidens arbete ochliv).För den enskilde har en högre utbildning alltid gett ett försteg påarbetsmarknaden, såväl vad gäller möjligheter till arbete som löneutveckling.På framtidens arbets-marknad förstärks utbildningskraven när en allt störreandel av arbetsuppgifterna kräver en allt högre kompetens.Detta gör att högre utbildning inte kan ses som något exklusivt som kanvara förbehållet några få. Tvärtom måste den högre utbildningen vara ennaturlig och integrerad del av ett livslångt lärande och där en ständigkompetensutveckling stärker jämlikhetssträvandena. Utbildning ger ossmöjlighet att utjämna skillnader. Alla bör få delta i det som samhälleterbjuder.Mot den bakgrunden har den högre utbildningen byggts ut, både vad gällerantal platser och sett till geografisk lokalisering. Antalet utbildningsplatserökar med ca 100 000 . Under åren 2001 och 2002byggs högskolan ut med 10 500 platser . Det långsiktiga målet är att 50procent av en årskull skall ha börjat på högskolan . Det finnsnu universitet och högskolor i alla delar av landet och i alla län. Det harbidragit till att fler söker sig till den högre utbildningen och är också ettviktigt regionalpolitiskt instrument.Förr var den högre utbildningen koncentrerad till några fåstorstadsområden. Det gav storstädernas unga bättre möjligheter än derasjämnåriga i andra delar av landet. börjar situationen bli den motsatta. Detinnebär att unga i t.ex. fått alltsvårare att studera vidare efter gymnasieskolan.I är arbetsmarknadens och näringslivets struktursådan att kompetenskraven ökar mycket snabbt i den nya ekonomin. Då är detmycket oroväckande att rekryteringstätheten från gymnasieskolan till högreutbildning i är lägst i hela landet. Jämförs antaletårsstudieplatser per invånare i med andra universitetslänhar huvudstadsområdet bara hälften så stor "högskoletäthet".Stockholmsregionen har under en lång rad år fått en mindre andel av de nyaplatserna på högskolan än vad som motiveras av befolkningsmängden.Ett ytterligare exempel: I regionen bor av befolkningen iåldrarna . Här finns av platserna i högre utbildning. Tillhögskolor i har fördelats totalt 10.803 nya platser 1997-2002.Det motsvarar av de tillkommande platserna . Ifördelningen av de 20.000 nya platserna för tilldelades länetshögskolor . Detta medför att de klyftor som redan finns vidgasytterligare.Vi tycker inte det är en bra utveckling. Det är inte bra ur regionalsynpunkt. Vi riskerar att bygga in nya regionala skillnader mellan olika delarav vårt land. Det är inte bra för tillväxten, vare sig i landet som helhet eller iStockholmsregionen. Många verksamheter här saknar redan tillgång tillutbildad arbetskraft, och prognosen är att situationen kommer att förvärras.Det är inte bra ur rättvisesynpunkt. Möjligheterna till högre utbildning börfördelas så jämnt som möjligt över landet för att bereda alla likvärdigamöjligheter till studier. Speciellt viktigt är detta i områden med mångafamiljer med invandrarbakgrund.Därför måste en större andel av de tillkommande högskoleplatserna skapasi . Den befolkningsökning som är en realitet i regionenmotiverar en tilldelning av ytterligare 12 000 till 23 000 platser fram till år2030. Men det är inte bara mellan regioner som obalanser finns. Också inomregionen varierar utbildningsmöjligheterna, och här syns fortfarande detsociala arvets betydelse i hur ungdomar väljer att studera eller inte.I dag är det t.ex. sex till sju gånger större sannolikhet att ett barn från etttjänstemannahem läser vidare på högskola än vad som är fallet medarbetarbarn. av arbetarnas barn gör detta medan av barnen frånhögre akademikerhem läser vidare. Det riskerar att permanenta klyftorna, ochi takt med de växande kompetenskraven riskerar detta att också vidgautbildningsklyftan mellan regionens invånare.I statistiken bekräftas också att den största andelen av dehögskolestuderande i länet kommer från kommuner med en redan högutbildningsnivå. Ser man t.ex. till andelen med eftergymnasial utbildning påkortare respektive är talen för respektive 9procent, för 13 respektive 10, för 13 respektive 9 medan deför är 20 respektive 28 och för . Detfinns ett stort behov av att i ett långsiktigt inriktat program formulera enstrategi för att ytterligare minska den sociala snedrekryteringen till högreutbildning och undvika att klyftorna mellan människor fördjupas. Det ärsärskilt angeläget i det kunskapssamhälle vi redan nu lever i.Erfarenheter visar tydligt att tillgängligheten till en högskola är avgörandeför möjligheterna att bryta denna regionala obalans som inom sig ocksåinnebär en kraftig social snedrekrytering där klassklyftor permanentas ochförstärks med nya utbildningsklyftor. På i Flemingsberghar man lyckats bryta snedrekryteringen. Av studenterna kommer 40 procentfrån hem där föräldrarna saknar akademisk examen. Vanligtvis brukar siffranligga på . Man har här arbetat mycket konsekvent för attmotarbeta den sociala snedrekryteringen och försökt att locka ungdomar frånstudieovana miljöer.Erfarenheterna från måste tas till vara i arbetet medatt bryta den sociala snedrekryteringen. Det gäller hela landet men är särskiltangeläget i där segregationen är mycket tydlig. Kravenpå andra högskolor och universitet att utveckla sina instrument för en merjämlik rekrytering bör skärpas. Exemplet från visar att det går.För och inte minst för är det viktigt att nuta till vara den drivkraft som finns på . Att utvecklaskolan till universitet är ur detta perspektiv mycket angeläget. Det skulleockså stödja den utvecklingsprocess som pågår i hela Flemingsbergsområdetmed mycket av världsledande forskning inom olika områden och med olikautbildningscentra och förstärka de insatser som görs inom ramen förstorstadssatsningen i området. Den framtida utbyggnaden av högskolan i vårtland bör ske på ett sådant sätt att ungdomars vilja till högre utbildning kanmötas med lika möjligheter i hela landet - ja, äntligen en högskola för alla -verkligen alla!Stockholm den 4 oktober 2000Cinnika Beiming (s)()()()()()()()