mot · GO02Ub218 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub218av Tolgfors, ()Nationell krisplan mot våld och mobbningFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skolan skall kunna stänga av våldsbenägna elever somsprider skräck och oro.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av ett regionalt nät av mobbningskonsulenter somskall överföra kunskap och ge skolor hjälp i enskilda mobbningsfall.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om inrättande av särskilda elevskyddsombud.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall kunna vitesbelägga de skolor somunderlåter att ta fram arbetsplaner mot mobbning och kränkandesärbehandling.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bör publicera de skolor som inte fullgörsina skyldigheter i arbetet mot våld och mobbning, i enlighet medskollagen, arbetsmiljölagen och läroplanen.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av utbildning och vidareutbildning av lärare,skolledare och skolans övriga personal.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bör sammanställa och offentliggöra skolors ochkommuners undersökningar om mobbningens och skolvåldets frekvensoch karaktär.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skolor och kommuner löpande skall ges i uppgift attundersöka hur vanligt skolvåld och mobbning är och hur de tar siguttryck.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall publicera och lyfta fram godaexempel på både resultat och metod.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ekonomiska incitament för landets skolor att höjalägstanivån i arbetet mot mobbning bör etableras genom resurstillskottför ambitiösa skolor.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av ett tydligt politiskt ledarskap för att stödja skolansarbete mot mobbning.De allvarliga sociala problemen i skolanställer krav på handlingDen sociala miljön i skolan är så allvarlig att det nu krävs en nationellhandlingsplan för att stoppa våld och mobbning. Enligt en undersökningbland6 600 gymnasieungdomar över hela landet hade blivitutsatta för våld i skolan.100 000 barn och ungdomar - motsvarande en hel årskull - utsätts förmobbning i skolan. Dessutom påverkas tiotusentals föräldrar, syskon ochandra anhöriga svårt när barnen far illa. Mobbningen förgrovas och blirallvarligare till sin karaktär. Mobbningen som företeelse, aktuell lagstiftningoch skolans arbete beskrivs i en särskild motion.Det behövs en plikt för skolor, politiker och kommuner att skapa trygghetför landets barn. Det är inte acceptabelt att staten via skolplikten åläggerbarnoch ungdomar att vistas i en miljö där vi inte kan garantera deras säkerhet.Skolministerns ansvarMobbningen är ett av de allvarligaste hälsoproblemen för barn ochungdomar. Likväl saknas helt politiskt ledarskap för att stoppamobbningen. Det ansvariga statsrådet, skolminister ,har inte tagit några konkreta initiativ alls. Hon är heller inte beredd attgöra det, meddelade hon i ett interpellationssvar i . I ställetväljer hon att gömma sig bakom dagens otillräckliga regelverk.Bilden av en skolminister som inte tar sitt ansvar stärks av att hon nyligensa till TT att det inte finns mycket mer som kan göras på politisk nivå motmobbning. Det visar bara att skolministerns egna idéer är slut. fickhon under en debatt i en lista med 12 punkter som måste vitas föratt skolorna skall kunna komma till rätta med problemen presenterad för sig.Det räcker inte med att som gjort bara läggaansvaret på de enskilda skolorna. Skolorna behöver stöd och ökademöjligheter att agera. Och det är politiska frågor.Det statsråd som har helhetsansvaret för landets skolor kan inte undgåansvar när arbetet för en god social skolmiljö brister.Kan mobbning stoppas av domstolar?Nyligen vann en flicka som mobbats svårt och fått skoltiden förstörd motGrums kommun i . Flickan i har fått efterföljarenär barn som inte fått den hjälp de haft rätt till stämt sina kommuner. AttGrums förlorade och den uppmärksamhet som tvisten gav ökarmedvetenheten om mobbningen i landets skolor och kommuner.Mobbningen måste tas på större allvar.Det är den enskildes rätt att ställa kommunen till svars när deras rättigheterkränks och kommunen inte fullgör sina skyldigheter. Både skollagen ocharbetsmiljölagen gäller i skolan. Liknande brott mot arbetsmiljölagen på"vuxna" arbetsplatser skulle aldrig accepteras.Likväl var en vanlig politisk reaktion när flickan vann i tingsrätten attkritisera att fallet avgjordes där. "Domstolar löser inte mobbningsproblemen",hette det. "Vart skulle det leda om alla stämde kommunerna", sades detockså.Nej, domstolar löser inte mobbningsproblemen, men det faktum attkommunerna nu vet att underlåtenhet att vidta adekvata och tillräckligaåtgärder mot mobbning straffar sig kommer att leda till ökade insatser ochökad medvetenhet runt om i landet.En rimlig politisk kommentar borde ha varit att det är bedrövligt att detförekommer fall där enskilda människor känner sig tvingade att gå tilldomstol för att få upprättelse och det stöd de har rätt till enligt svensk lag.Systematiska insatser krävsEtt grundläggande problem är att alldeles för få skolor arbetarsystematiskt och genomtänkt för att bekämpa mobbningen. Man saknarrutiner för att finna de drabbade och få en bild av helheten, sägerSkolverket. Det förebyggande tänkandet saknas. Daglig medvetenhetreduceras till enstaka temadagar. Skolan agerar för sent - först närmobbning eller våld redan inträffat. Insatserna kan också vara otydliga.Mycket talar för att det är det systematiska, uthålliga och på förhandgenomtänkta arbetet som ger resultat. En hög lägstanivå i arbetet motmobbning förutsätter också löpande utvärderingar av hur insatserna lyckas.Mobbning förekommer på i det närmaste alla skolor i alla landetskommuner. Politiker och rektorer erkänner dock ogärna att den verksamhetman ansvarar för inte klarar sin uppgift. Mobbning är ett allvarligt problem,men tack och lov inte just här hos oss, kan det heta. Detta förnekande av deegna problemen bidrar till situationens allvar. "De allra flesta av de granskade skolorna förefaller utgå från antagandet attkränkningar nog inte kommer att uppträda mellan människor", enligtSkolverket. Därför har man "varken funnit det angeläget att utveckla den egnakompetensen att iaktta och analysera kränkningar eller att bygga upp alarm-och åtgärdssystem...". Hur är detta möjligt?Det är ovanligt att skolorna följer upp och utvärderar de insatser somverkligen görs. Många skolors arbete mot mobbning är därför rena skott imörkret. Man vet inte hur vanligt mobbning är, man vet inte hur den tar siguttryck och man vet inte om skolans arbete ger resultat. Ungefär en tredjedelav skolorna och hälften av kommunerna har inte ens undersökt hur vanligtmobbning är eller hur den tar sig uttryck.Varken skolor eller kommuner sammanställer arbetet mot mobbning. Hurmånga fall - hur de yttrade sig - vad man gjorde - hur det gick.Höj skolans lägstanivåSkolan måste etablera en betydligt högre lägstanivå i arbetet motmobbning.Förebyggande insatser måste ske löpande och för att skapa ettgott socialt klimat och stor tydlighet om vilka värderingar som skall präglaskolan. Detta kan inte reduceras till särskilda ämnen, på särskilda tider, utanmåste vara ett ansvar för varje vuxen i skolan, varje ämne och varje dag.Alla vuxna i skolan måste engageras för att tillsammans med elever,föräldrar och de vuxna som träffar barnen snabbt kunna upptäckamobbning. När mobbning upptäcks måste skolan veta på förhand hur denskall agera.Det är i huvudsak skolans val vilken metodik man vill använda för att lösaenskilda mobbningssituationer, men min inställning är att berörda föräldraromedelbart bör informeras och involveras i processen.Arbetets resultat måste sedan löpande utvärderas och utvecklas.Medlet för att skapa denna höga lägstanivå är väl utvecklade arbetsplanermot våld, mobbning och kränkande särbehandling. De måste tas fram isamråd med alla skolans medarbetare, men också ihop med elever ochföräldrar. Allt för att skapa tillräckligt god förankring och etableragemensamma förhållningssätt.I grunden gäller dock att framgången i skolans arbete är beroende avkontinuerlig vidareutbildning av skolans medarbetare.En nationell handlingsplan mot mobbningDen nationella handlingsplan mot våld och mobbning som krävs måsteinnehålla direktiv om kompetensutveckling, kontakter med föräldrar ochelever, engagemang av alla vuxna i skolan och ett gemensamtförhållningssätt till våld.De åtgärder som krävs befinner sig på olika nivåer i det politiska systemet.Det krävs såväl riksdagsbeslut som beslut av skolverk, kommunfullmäktigeoch barn- och ungdomsnämnder, kommundelsnämnder, lokala brukarstyrelseroch skolledningar. Ingen kan frånsäga sig ansvar för frågan.Åtgärdslistan skall läsas tillsammans med förslagen, i den ovan nämndamotionen, om mobbningen som företeelse, aktuell lagstiftning och skolansarbete med problemen.12 åtgärder krävs nu omedelbart:1. Skolan skall kunna stänga av våldsbenägna elever som spriderskräck och oro. Det finns en betydande osäkerhet kring detta iskolan . Skollagens och arbetsmiljölagens regler för skolan måsteförtydligas och politiker måste våga ta ansvar för direktiv om hurvåld i skolan skall hanteras. Våld bör polisanmälas.2. Det måste tydliggöras att det är resultatet och inte omfattningenav skolans insatser som räknas. Alltför ofta sägs det att: "Skolanhar ju gjort så mycket" för en utsatt elev. Om mobbningen trots dettainte upphör söks inte sällan orsaken hos den drabbade: "Hon är ju sieller så; han ser ju lite annorlunda ut; eller hans föräldrar är såkonstiga." Många barn tar också på sig skulden för att de behandlasilla, eller kränks. Därför måste det slås fast att mobbning aldrig ärden drabbades fel! Skulden ligger alltid på den som mobbar andraoch på de vuxna som låter det ske. "Rektor är ansvarig för skolansresultat", skriver och vidare att "Kommunen är skyldig attskapa förutsättningar för att kraven uppfylls."3. Bygg upp ett regionalt nät av mobbningskonsulenter för attöverföra kunskap och ge hjälp i enskilda fall. Det kan hanteras avSkolverket och finansieras exempelvis genom ett nytt anslag. Dettabör uppmärksammas i kommande års budgetarbete.4. Inrätta särskilda elevskyddsombud som skall kunna krävaåtgärder och ytterst stänga skolan när arbetet inte fungerar.Eleverna ser och upplever mer mobbning än skolan ser. avbarnen i en BO-undersökning sa att det pågår mobbning som lärarnainte vet om. Skolan måste bli bättre på att lyssna på varningssignaler.Ungdomar som tidigare mobbat eller mobbats bör anlitas för att resarunt i skolorna och berätta om sin tidigare situation.5. De av skolorna som saknar de obligatoriskaarbetsplanerna mot våld och mobbning skall ochovillkorligen utveckla sådana. skall kunnavitesbelägga de skolor som missköter detta. är många av deexisterande arbetsplanerna någon sida långa och ger ingen som helstvägledning i arbetet. Kvaliteten på planerna måste stärkas. De skallinnehålla både förebyggande, krishanterande och utvärderandeelement. Planerna uppdateras alltför sällan. Arbetsplanerna förankrasheller inte bland lärare, elever och föräldrar. Det hör till undantagenatt så sker. Att planerna ofta är innehållslösa gör att ord och handlinginte stämmer överens. "Elevernas väl och ve tenderar därmed attlämnas åt godtycke i stället för att bli resultatet av ett systematisktarbete för att nå mål", skriver . Fundera på den meningen!6. bör publicera de skolor som missköter sig. Detbehövs dessutom ökade sanktionsmöjligheter mot de skolor ochkommuner som framhärdar i att bryta mot de bestämmelser somfinns, t.ex. genom förtydligat tjänsteansvar.7. Ledarskapet i skolorna måste stärkas. Alla vuxna måste etableraett gemensamt förhållningssätt. Skolan behöver klara politiskadirektiv om arbetet mot mobbning. Rektorer behöver genomvidareutbildning ges kunskap och stöd för att hantera problemen.8. Utbildningen och vidareutbildningen av lärare, skolledare ochövrig personal måste förbättras. Särskilda projektpengar förutbildning bör anslås. Detta bör uppmärksammas i kommande årsbudgetarbeten. Hela skolans personal skall involveras inätverksbyggande för att upptäcka och åtgärda mobbning.9. Löpande undersökningar i skolor och kommuner om hur vanligtmobbning är och vilka uttryck den tar sig måste genomföras.Skolor och kommuner skall ges i uppgift att löpande undersöka hurvanligt skolvåld och mobbning är och hur de tar sig uttryck.Undersökningsresultaten skall sammanställas och offentliggöras avSkolverket.10. Kommuner och skolor måste lära av framgångsexemplen. Detkrävs att ett erfarenhetsutbyte etableras inom kommuner, län ochriket. bör publicera och lyfta fram goda exempelvad gäller både resultat och metod.11. Skolans samarbete med föräldrar, elever, fritidsledare ochidrottsföreningar måste stärkas. "Det är inte ovanligt att målsmänoch elever har en annan uppfattning än skolan om huruvida en elev ärutsatt för mobbning, en motsättning som kan förvärra situationen förden utsatte", säger . Det kan t.o.m. bli värre än så, attkonflikter uppstår mellan skolan och engagerade föräldrar när dekräver hjälp för sina barn. Skolans arbete mot mobbning börjar ihemmen.12. Premiera de framgångsrika skolorna. I ett system med nationellskolpeng kan extra pengar utgå till skolor som gör ett bra jobb.Omvänt gäller att skolor som inte uppfyller kraven trots varningarskall kunna förlora delar av sina resurser. I kvalitetsgranskningen avskolan bör dess arbete mot mobbning vara en central del.En fråga om ledarskapPolitik är inte bara regler och styrning. Politik handlar också om att utövaledarskap. Skolministern borde i stället för att gömma sig bakom formaliata sitt ansvar och visa ledarskap. Hon borde stötta de skolledare sompolisanmäler våld och införa tydliga ordningsregler. Hon borde stötta delärare som har att hantera mobbningsproblem i vardagen och som oftakänner osäkerhet om hur de ska arbeta eftersom de inte får någonuppbackning, vare sig från skolledning eller från ansvariga politiker.Det är inte så att allt som kan göras redan är gjort på politisk nivå. Tvärtomhar arbetet bara börjat. När 100 000 barn far illa kan politikern knappast lutasig tillbaka. Är det rätt som skolministern sagt i media att problemet består iatt skolorna inte fullgör sitt ansvar är det politikerns uppgift att se till attskolan tar ansvar. Är det dessutom så att ytterligare åtgärder krävs är detpolitikerns skyldighet att ta initiativ till sådana.Stockholm den 22 september 2000Sten Tolgfors (m)