ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02A311 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A311av Staaf-Igelström, ()LönebidragFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lönebidragen.MotiveringSituationen på arbetsmarknaden förbättras nu i rask takt ochsnart nås målet om öppet arbetslösa, vilket ärmycket positivt. Tyvärr är dock inte läget påarbetsmarknaden för personer med arbetshandikapp likapositivt. Men vi anser att den ökade medelsanvisningen somregeringen föreslår i budgetpropositionen är ett steg i rättriktning; dock behövs ytterligare steg för att flerarbetshandikappade ska få en rimlig möjlighet till eget arbete.Lönebidrag är en mycket bra arbetsmarknadspolitisk åtgärd för attunderlätta för personer med olika funktionshinder att komma in påarbetsmarknaden, och många samhällsnyttiga arbetsinsatser utförs avlönebidragsanställda. gjordes lönebidraget flexibelt frånatt tidigare ha haft fasta bidragsnivåer, och enligt nu gällande regler skalönebidraget fastställas efter den arbetssökandes behov och förutsättningarmed hänsyn till graden av funktionsnedsättning. I mitten av 1990-taletinfördes en regel som innebar att lönebidrag kan lämnas med ett belopp sommotsvarar högst av lönekostnaden för den anställde, oavsett vemsom var arbetsgivare. infördes ett undantag för den som anställdes iallmännyttiga organisationer, och för dessa personer kan lönebidrag lämnasmed högst av lönekostnaden. Lönebidraget har utvärderats ochvisat sig vara samhällsekonomiskt lönsamt.Det som vi nu möter ute bland anställda med lönebidrag i organisationer,anställda som ofta av arbetslöshet får ett jobb, är oro fördetförhandlingsarbete som pågår mellan och arbetsgivaren för att pressaned nivån på lönebidraget. Ofta uppstår då en situation där arbetsgivarensäger att han/hon inte har råd att ha kvar den anställde utan måste söka bidraghos kommunen eller säga upp den anställde. Flertalet kommuner i landetbrottas fortfarande med ekonomiska problem och går i många fall inte in ochtäcker upp ytterligare stöd för anställda med lönebidrag. Vi anser att man skagå varsamt fram när det gäller att successivt reducera lönebidragen. Det ärbättre att en person med arbetshandikapp har ett arbete än tvingas ut i enarbetslöshet, dessutom är det mer lönsamt ur samhällsekonomisk synpunkt!En annan fråga som ofta tas upp är det så kallade taket på lönebidragen. I dagär den högsta bidragsgrundade månadslönen för personer med lönebidrag13.700 kronor. Denna nivå har varit oförändrad . Ominget görs kommer löneklyftorna att ytterligare öka mellan personer som intehar funktionshinder och personer som har funktionshinder som påverkarproduktionskapaciteten.Lönebidragen är inte enbart ett sätt att ordna jobb för personer medfunktionshinder, utan det kan även innebära att utjämna löneskillnader. Menmed den utveckling som är , dvs. med oförändrad nivå när det gällerbidragsgrundande månadslön, finns det stor risk att löneskillnaderna växeroch ojämlikheten ökar.Stockholm den 27 september 2000Lisbeth Staaf-Igelström (s)()()
mot · GO02A312 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A312av , ()och butiksrånFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att polisen skall ha skyldighet att vid varje butiksrån tillkallaYrkesinspektionen för att gå igenom säkerhetsrutinerna.Skyldighet att tillkallaYrkesinspektionen vidbutiksrånButiksrån har blivit ett allt störreproblem. Ett viktigt verktyg för att förhindra butiksrån ärförebyggande åtgärder i butikerna. samarbetararbetsgivare, fackförbund och polis med förebyggandeåtgärder. Ett gemensamt 13-punktsprogram har tagits framför att öka säkerheten i butikerna. Arbetet går framåt, men detfinns brister i hanteringen av butiksrån som kan undanröjasmed ett politiskt beslut.Butiksrån är både en polisiär fråga och en arbetsmiljöfråga. Rån, hot ochvåld är ett allvarligt arbetsmiljöproblem för anställda inom handeln. Men närdet sker ett butiksrån finns det inget åliggande för polisen att tillkallaYrkesinspektionen. Det händer ibland, men inte alltid.När det till exempel sker en arbetsolycka vid en byggarbetsplats stängsarbetsplatsen och tillkallas för att kontrollera säkerheten.Detta förfarande borde vara en rutin även vid butiksrån. Polisen bör ha somskyldighet att vid varje butiksrån tillkalla för att gå igenomsäkerhetsrutinerna. Finns det brister i dessa ska de åtgärdas. En sådanrutin skulle på ett kraftfullt sätt stärka det förebyggande arbetet motbutiksrånoch hjälpa till att förhindra sådana från att upprepas.Stockholm den 4 oktober 2000Lena ()()
mot · GO02A4 · 2000-10-04 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A4av , ()med anledning av prop. 1999/2000:139 En rättvisare och tydligare arbetslöshetsförsäkringFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kulturarbetsmarknadens särart.En rättvisare och tydligare arbetslöshets-försäkringKulturarbetarnas speciella situation på arbetsmarknaden belyses mycketväl i propositionen. Att kulturarbetare inte ska behöva byta arbete pågrund av att de ej passar in i gängse arbetsmarknad har ävenkulturminister påtalat i pressmeddelande frånRegeringskansliet.Miljöpartiet är väldigt nöjt med att det framgår att rimlig hänsyn ska tagastill den speciella kulturarbetsmarknaden och utgår från att detta även gälleranställningar med anställningsstöd. Dessa reguljära anställningar utgör förmånga kulturarbetare själva grunden i deras arbetsliv och ska självklart ävenframöver ingå för upparbetande av ett nytt arbetsvillkor. Eftersomkulturarbetsmarknaden ser annorlunda ut, vilket noga framhålls ipropositionen, finns det ju ingen reguljär arbetsmarknad att återgå till.Vi ser fram emot att propositionerna följs upp i närasamarbete med Kulturarbetsdelegationen, så att intentionerna ipropositionerna bättre kan preciseras.Stockholm den 4 oktober 2000Ewa ()
mot · GO02A6 · 2000-10-04 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A6av , ()med anledning av skr. 1999/2000:146 Anställningsformen överenskommen visstidsanställningFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om borttagande avbegränsningsreglerna i anställningsformen överenskommenvisstidsanställning.BakgrundHösten 1996 beslutade att godkänna regeringens förslag om atttillåta en ny form av tidsbegränsad anställning, överenskommenvisstidsanställning. Beslutet innebar att det blev möjligt för enarbetsgivare att anställa en arbetstagare , utan att det krävdesnågra särskilda skäl för tidsbegränsningen.Förslaget om överenskommen visstidsanställning syftade till att underlättanyanställningar. Man ville stimulera arbetsgivarna att anställa, särskilt de småföretagen och de nystartade företagen. I propositionen framhölls att detta varsärskilt viktigt i en uppåtgående konjunktur.I regeringens förslag kringgärdades den nya anställningsformen med ettantal tidsmässiga och antalsmässiga begränsningar. Därför får ett företag inteha fler än fem personer anställda med överenskommenvisstidsanställning. Anställningen får vara högst under entreårsperiod, vilket utsträcks för företag som intehaft några anställda.I samband med riksdagsbehandlingen motsatte vi oss (mot. 1996/97:A2)de olika begränsningsreglerna. Vi ansåg att farhågorna för missbruk av dennya anställningsformen var överdrivna och att det därför saknades skäl för debegränsningar som regeringen föreslog. I en utskottsreservation framhölls attde olika tidsmässiga och antalsmässiga begränsningarna skulle komma attmotverka syftet med den nya anställningsformen, nämligen att underlättanyanställningar.Regeringens skrivelseAv regeringens redovisning i skrivelsen framgår att våra farhågor harbesannats. Den nya anställningsformen har i huvudsak blivit ett fiasko.Den har inte alls fått det genomslag som var tänkt. Nyanställningar harinte underlättats i någon nämnvärd utsträckning.Av skrivelsen framgår att och Landstingsförbundetanser att anställningsformen är svår att tillämpa just på grund avbegränsningarna. De två förbunden lyfter särskilt fram den antalsmässigabegränsningen (högst fem anställda). har uppfattningen attanställningsformen endast förekommer i en mycket begränsad omfattning.Enligt SAF har anställningsformen betydelse framför allt för de mindreföretagen och den privata sektorn. Ett antal kollektivavtal utgör dock hinderför användning av anställningsformen.Sammanfattningsvis har anställningsformen överenskommenvisstidsanställning fått en helt marginell omfattning på arbetsmarknaden.Samtidigt kvarstår behovet av att underlätta nyanställningar. Begränsningarnai anställningsformen överenskommen visstidsanställning bör därför tas bort.Stockholm den 21 september 2000Mikael ()()()()()()()()()
mot · GO02A601 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A601av , ()Arvoden i statliga styrelserFörslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen återkommer med förslag om generellsänkning av arvoden för uppdrag i statliga styrelser.2. begär att regeringen genomför en översyn av regelverket förarvoden i statliga styrelser i syfte att inom rimlig gräns låta arvodenamotsvara ersättning för förlorad arbetsförtjänst.BakgrundArvoden för uppdrag i statliga styrelser ligger på en förhållandevis högnivå. Inom kommunsektorn ligger arvodena i politiskt sammansattastyrelser och nämnder i många fall på en lägre nivå. Kommuners ochlandstings ansträngda ekonomi ligger bakom den utvecklingen.Uppenbarligen har inte statens, , dåliga ekonomi fått sammagenomslag på arvodesnivåerna. Eftersom det inte finns något egentligtmotiv till dagens relativt höga nivå på styrelsearvodena anser jag att detfinns utrymme för en sänkning. En översyn av statliga arvoden i syfte attåstadkomma en sänkning bör därför göras. Vad som anförts bör riksdagentillkännage för regeringen.Det är dock viktigt att slå fast att alla skall ha möjlighet att ta ettpolitisktuppdrag utan att drabbas av minskad inkomst. Det finns exempel påmotsatsen. En översyn av regelverket i syfte att säkerställa att arvode förstyrelseuppdrag i statliga styrelser inom rimlig gräns skall motsvara ersättningför förlorad arbetsförtjänst, bör göras. Vad som anförts bör riksdagentillkännage för regeringen.Stockholm den 29 september 2000Marie ()
mot · GO02A7 · 2000-10-04 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A7av , Hans (v)med anledning av skr. 1999/2000:146 Anställningsformen överenskommen visstidsanställning1 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att avskaffa anställningsformen överenskommen visstids-anställning (ÖVA).2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om åtgärder mot missbruk av visstidsanställningar.2 Avskaffa överenskommenvisstidsanställningNär regeringen föreslog införandet av en ytterligare form av viss-tidsanställning avvisade förslaget. Det var inte då eller ärinte nu någon brist på människor som lever under osäkra och otryggaanställningsvillkor. Skillnaden mellan tidigare former av tillfälligaanställningsformer och ÖVA är att i ÖVA behövs inga sakliga skäl förinrättandet av en tillfällig anställning. Grunden för att införa ÖVA är attge arbetsgivaren större makt över anställningsformen.Det kan i vissa fall finnas skäl för visstidsanställning. Det kan vara för ettarbete som bara räcker , ett vikariat för en bestämd person, m.m.Vänsterpartiet menar att om visstidsanställning skall förekomma så skall ettsakligt skäl förekomma.Problemet är att det förekommer missbruk av visstidsanställningar.Löntagare erbjuds olika former av visstidsanställningar . Projektföljer på projekt. För löntagaren blir det svårt att planera sitt liv och görainvesteringar eller andra ekonomiska åtaganden. Löntagare vill veta att mankan betala hyran även i framtiden.I regeringens "barnskrivelse" till uppmärksammas det lågafödelsetalet. Undersökningar visar att osäkra ekonomiska framtidsutsikter kangöra att många avstår från att skaffa barn. Låginkomsttagare med osäkraanställningskontrakt utsätts för en extra press även i denna fråga. Att ha barnblir en förmån för familjer med god och säker försörjning.Även arbetslivets funktionssätt påverkas om människor lever underotrygga förhållanden. Viljan att påverka sina anställningsvillkor och sinarbetsmiljö minskar. Utsatta människor kan inte utnyttja rättigheter som skallkomma alla till del. Otrygga anställningsvillkor gör att människor blir tystareoch inte framför kritik mot dåliga arbetsförhållanden. Osäkra anställnings-villkor tillsammans med urholkad anställningsskyddslag är inte vadmänniskor behöver . Stigande sjuktal visar på behovet av aktivamänniskor som kan vara med och förbättra arbetsmiljö och arbetsvillkor. Ettsjukt arbetsliv med sjuka anställningsvillkor skapar sjuka människor. Dennautveckling måste brytas.I utvärderingen av ÖVA (dnr N2000/97/RS) påvisas också att de tidigareformerna av visstidsanställning är fullt tillräckliga. ÖVA har enbart blivit ensymbol för en ideologisk strömning som önskar mer makt åt arbetsgivarna.ÖVA tillgodoser inget verkligt behov på arbetsmarknaden och bör därföravskaffas. Däremot krävs åtgärder mot missbruk av andra visstidsanställ-ningar.Stockholm den 28 september 2000Hans Andersson ()()Carlinge Wisberg (v)
mot · GO02A701 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A701av , ()MBLFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen beslutar att avskaffa lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet.Motivet för mitt förslagMyndigförklara medborgarna.Stockholm den 27 september 2000Gunnar ()
mot · GO02A702 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A702av , ()Psykologiska tester vid anställningFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att också psykologiska tester uppmärksammas vid översyn avden personliga integriteten i arbetslivet.MotiveringDen enskilde arbetstagarens personliga integritet på arbetsplatsen är enfråga som framför allt diskuteras i samband med drogtester. Många hararbetsuppgifter som innebär ansvar för andra människors säkerhet. Därförär det nödvändigt att drogtester kan genomföras. Det ligger självfalletockså i de anställdas eget intresse.Men det är viktigt att den enskildes integritet garanteras. Detgäller inte bara de som är anställda utan också arbetssökande. De är iunderläge gentemot arbetsgivaren, vilket försvårar ett kritiskt ifrågasättandeav testerna.Regeringen skall göra en översyn av den personliga integriteten iarbetslivet. Översynen skall gälla drogtester men också andra frågor somberör arbetstagares personliga integritet.Det är vid den översynen angeläget att belysa också de allt vanligarepsykologiska testerna. Ofta vet inte ens arbetsgivarna vilka som står bakomtesterna och vilka värderingar som ligger till grund för utvärderingen avtesterna. Trots att den här typen av tester i allra högsta grad berör denenskildes personliga integritet debatteras de nästan inte alls.Regeringen måste därför vid översynen av den personliga integriteten iarbetslivet uppmärksamma också de psykologiska testerna.Stockholm den 25 september 2000Carina ()
mot · GO02A703 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A703av , ()LASFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att 3 § lagen om anställningsskydd bör ändras så att regeln omdubbel anställningstid tas bort.MotiveringI 3 § i lagen om anställningsskydd (1982:80) stipuleras följande särskildabestämmelser om beräkning av anställningstid:Vid tillämpning av 22, 26 och 39 §§ får arbetstagaren tillgodoräkna sigen extra anställningsmånad för varje anställningsmånad somarbetstagaren har påbörjat efter fyllda . Sammanlagt fårarbetstagaren dock tillgodoräkna sig högst 60 sådana extraanställningsmånader.Detta innebär att personer som fyllt 45 får räkna dubbelanställningstid, och kan således med följande avturordningsbestämmelserna komma högre på listan än personer medlängre anställningstid men lägre ålder. Detta är inget annat änåldersdiskriminering. Det finns inget sakligt skäl för att medelålders skaha ett bättre anställningsskydd än de lite yngre.Tvärtom, regeln kan utöver att den sätter yngre personer i ett sämre lägevid neddragningar, bidra till att arbetsgivare drar sig för att nyanställa äldrepersoner.Stockholm den 2 oktober 2000Karin ()
mot · GO02A705 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A705av , ()Ledighet i frivilliga försvarsorganisationerFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om ökademöjligheter till ledighet för verksamma i frivilliga försvarsorganisationer.MotiveringDet svenska försvaret genomgår stora förändringar. Detpåverkar också de frivilliga försvarsorganisationerna. Ett exempel ärRiksförbundet . Utgångspunkten borde rimligtvis varaatt stödet till dem måste öka i den nya situationen med ett kraftigt bantatförsvar. Ett problem är dock svårigheten för dem som är verksamma i defrivilliga försvarsorganisationerna att få ledigt. I det avseendet finns deten markant men svårbegriplig skillnad om man jämför med gruppenvärnpliktiga.Denna skillnad och behovet av ändrade regler har länge påtalats men utanresultat. Inte minst mot bakgrund av de stora förändringarna inom försvaretoch frivilligorganisationernas ökade betydelse är det angeläget att regeringenser över reglerna i syfte att öka möjligheterna till ledighet.Stockholm den 2 oktober 2000Carina ()
mot · GO02A707 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A707av Staaf-Igelström, ()Översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen i syfte att stärkade fackligt förtroendevaldas ställning på arbetsmarknaden.MotiveringFackföreningsrörelsen har sedan sitt bildande arbetat för att förbättraarbetslivets villkor och verkat för en samhällsutveckling på grundval avpolitisk, social och ekonomisk demokrati. Fackföreningsrörelsenkämpade hårt i sin barndom för att vinna erkännande. Den dåvarandelagstiftningen förbjöd inte rätten att bilda fackföreningar menorganisationsrätten fanns i praktiken enbart för dem som var starka nogatt hävda den. Många arbetsgivare vägrade att förhandla medfackföreningarna och de vägrade också att erkänna arbetarnas rätt attorganisera sig. De ville förhandla med arbetarna var för sig och man villeförsvaga den starkt framväxande fackföreningsrörelsen, men slutligeninsåg man att det inte gick att hindra arbetarna från att organisera sig.Under hela 1900-talet har sedan fackföreningsrörelsen och alla dessförtroendevalda verkat för att förbättra arbetslivets villkor, dels genomförhandlingar, avtal och genom facklig-politisk samverkan. , arbetarskyddet, företagshälsovård, allmän sjukförsäkring,pensioner, semestrar, förtroendemannalagen, lagen om anställningsskydd ärnågra av alla förbättringar som har skett.Anledningen till att vi skriver denna motion är att det fortfarande finnsmånga brister i arbetslivet. En brist är att de fackligt förtroendevaldasställning har blivit betydligt svårare och mer utsatt, bland annat genom attarbetsorganisationen har blivit mer slimmad. Detta har i vissa fall inneburitatten del av de människor som tar på sig ett fackligt uppdrag har fått lägrelönepåslag, har svårare att bli befordrade samt har en svagare ställning vidomorganisation på arbetsplatsen.Det är inte rimligt att den arbetstagare som engagerar sig för att förbättravillkoren, för sig och sina kamrater blir bestraffad av arbetsgivaren. Fackligtarbete är lika viktigt som och det är tillsammanssom vi bäst klarar av detta. Det kan t.ex. handla om förbättrad arbetsmiljöeftersom alltfler människor får arbetsskador och blir sjukskrivna. Utifrån dettaanser vi att skyddsombudens ställning måste stärkas så att det viktigaförebyggande arbetsmiljöarbetet sätts i fokus. Skyddsombuden måste kunnafå möjligheter att jobba än mer aktivt för en bättre arbetsmiljö och därmedminskat antal arbetsskador. Fackligt arbete är viktigt på olika områden för attvi ska kunna behålla och utveckla bra villkor i arbetslivet och därför är detangeläget att stärka demokratin på detta område. Likaså måste de individuellafri- och rättigheterna på arbetsplatsen hävdas och detta inbegriper ettförstärktåsiktsskydd, yttrandefrihetsskydd och integritetsskydd. Den arbetsrättsligalagstiftningen bör ses över i syfte att tillvarata och stärka fackligaförtroendemäns ställning på arbetsmarknaden.Stockholm den 2 oktober 2000Lisbeth Staaf-Igelström (s)()
mot · GO02A709 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A709av Strömbom, (-m)SemesterlönFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att minska arbetsgivarens ansvar för semesterlönvid arbetstagarens frånvaro.MotiveringEnligt semesterlagen (1977:480) är viss frånvaro från arbetet s.k.semesterlönegrundande frånvaro. Detta gäller bl.a. vid frånvaro på grundav sjukdom (dock under ett s.k. semesterår),föräldraledighet eller vissa former av studier. Innebörden är attarbetsgivaren ska betala semesterlön även för frånvaroperioden, trots attarbetstagaren inte uppbär någon lön - förutom sjuklön ivissa fall - utan i regel får ersättning från eller frånnågon annan offentlig enhet.Detta kan leda till betydande kostnader för arbetsgivaren. Ett exempel ärnär arbetstagare får ledigt för att bedriva studier i det s.k. Kunskapslyftet.Sådana studier bedrivs med stöd av s.k. särskilt studiebidrag och är därmedsemesterlönegrundande enligt semesterlagen. För att sådant bidrag ska betalasut krävs emellertid att arbetsgivaren anställer någon annan som ersätter densom studerar. Både den som studerar och dennes vikarie har då enligtsemesterlagen rätt till semesterlön . Arbetsgivaren får alltsåbära dubbla semesterlönekostnader för den aktuella tiden.En sådan ordning är alltför betungande, inte minst för mindre företag. Enrimligare ordning vore att det organ som betalar ut en ersättning också skabetala ut semesterlön. Så bör till exempel ansvara försemesterlön för den period då arbetstagaren har fått sjukpenning.Arbetsgivaren bör rimligen inte vara skyldig att betala ersättning då någonarbetsprestation inte utförts. Denna princip gäller i de flesta fall mellanarbetstagare och arbetsgivare. Det finns dock undantag, bland annatarbetsgivarens ansvar för sjuklön enligt lagen (1991:1047) om sjuklön.Om lagstiftaren anser att arbetstagaren ska tjäna in semesterlön ocksåunder perioder av frånvaro - för att han eller hon ska få möjlighet till betaldsemesterledighet trots bortavaro - så bör kostnaderna för detta stanna på detoffentliga som har betalt ut ersättning under perioden.En motion med denna innebörd har tidigare förelagts . I sambandmed detta uttalade arbetsmarknadsutskottet (1999/2000:AU5) att frånvarosom ger rätt till vuxenstudiestöd är semesterlönegrundande därför att det haren koppling till arbetslivet. Detsamma borde gälla särskilt studiestöd, ansågutskottet, som därför avstyrkte motionen.Det kan emellertid ifrågasättas om studier av det aktuella slaget verkligenhar en tydlig koppling till arbetslivet. I många fall avser studierna ämnen somhelt saknar koppling till arbetstagarens anställning. Studieprogram av dettaslag syftar ofta till att höja den allmänna kunskapsnivån och i vissa fall tillattfungera som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Det är inte rimligt attkostnaderna för detta ska bäras av arbetsgivaren. Effekterna av programmenär främst samhällsekonomiska och därmed bör också kostnaderna förexempelvis semesterlön bäras av det offentliga.Stockholm den 29 september 2000Inger Strömbom (kd)()()()()