mot · GO02Ub816 · 2000-10-05 00:00:00 — Efterfrågan på högutbildad arbetskraftinom olika yrken ökar starkt såväl inom näringslivet som inom denoffentliga sektorn.3. Ny kunskap genereras i allt snabbare takt och människorinom såväl näringsliv som samhället i övrigt har ett behov av attåterkomma till universitet och högskolor för att uppdatera sina kunskaperoch ta del av nya metoder och kunskaper. Fortbildning ingår också somviktig del i det livslånga lärande som utgör en tillgång för allt flermänniskor. Den har ett värde i sig som en faktor i ökad livskvalitet. Enannan viktig aspekt på det livslånga lärandet är att människor behöver godkunskap och information för att kunna deltaga fullt ut i den demokratiskaprocessen.4. Utbildningen av forskare inom olika ämnesområdenär en av universitetens och vissa högskolors huvuduppgifter.Forskarutbildningen är naturligtvis också en yrkesutbildning men leder tillmånga arbetsuppgifter i samhället utöver ren forskningsverksamhet.Behovet av forskare i universitetens egen grundforskning är stort liksombehovet av forskare inom näringsliv och den offentliga sektorn.Forskarutbildad personal behövs också inom företag och myndigheter förandra arbetsuppgifter som t ex sakkunniga, utredare och lärare. Det råderstor brist på forskarutbildade inom många sektorer.Målet är att högre utbildning skall vara öppen för allamänniskor. Riksdag och regering har satt det kortsiktigamålet att skall hälften av alla 25-åringar hapåbörjat högre studier. Den sociala snedrekryteringen skallarbetas bort och de ekonomiska hindren i görligaste månundanröjas.Kvaliteten på undervisningen skall vara hög med internationellt hög nivå ispecialkunskaperna. Därtill kommer samhällsutvecklingens ökade krav påförståelse för ämneskunskapens plats i ett bredare perspektiv. Så skall t exkunskap om de ekologiska grundvillkoren för livsbetingelserna på jorden ingåi all utbildning liksom kännedom om de kunskapsteoretiska randvillkoren förkunskapen, dess begränsningar och tidsberoende och den historiskabakgrunden till människans ställning och framtidsperspektiv i detglobaliserade samhället.Universitet och högskolor har ett ansvar för såväl grundforskning somtillämpad forskning. Grundforskningen är deras huvuduppgift och här harstaten det fulla ansvaret för finansieringen. Den fria nyfikenhetsforskningenkan endast garanteras genom att staten tar ansvaret. En grundforskning av högkvalitet är viktig av flera skäl. Egen kunskapsgenerering av kunskap avintresse för landet är i sig betydelsefull för bl a den tillämpade forskningensutveckling inom näringsliv och den offentliga sektorn. Svensk grundforskningöppnar också dörren till all den nya kunskap som växer fram inom deninternationella forskningen. Dessutom är det inom ramen förgrundforskningen vid universitet och högskolor som utbildningen av forskaresker. Grundforskningen utgör därmed basen för tillämpad forskning ocksåvad gäller forskarrekryteringen.Villkoren för svensk grundforskning skall vara generösa och verksamhetenvara öppen men med hårda kvalitetskrav och flexibilitet i organisationen. Dennya organisationen för forskningsfinansiering är ett steg i rätt riktning. Denåterspeglar det övergripande kravet på statligt ansvar för grundforskninggenom att grundforskningen samlas under ett råd, . Deninnebär också en rationalisering av den tillämpade forskningen och enkraftsamling kring det övergripande målet om en utveckling mot ett socialtoch ekologiskt långsiktigt hållbart samhälle genom koncentrationen av denområdesinriktade forskningen till två forskningsråd, ett för sociala frågor ocharbetsliv och ett för miljö, areella näringar och samhällsplanering.Universitet och högskolor skall samverka med det omgivande samhället,den s k tredje uppgiften, vid sidan om utbildning och forskning. Detta arbetesker naturligtvis på initiativ från den enskilda högskolan såväl som frånföretag och myndigheter och får olika utformning beroende på näringslivetsoch den offentliga sektorns profil i regionen. Här kommer också den nyaFoU-myndigheten för produktutveckling, utveckling avkommunikationssytem m m att kunna bli en viktig utvecklingsfaktor.Universitet och högskolor har också ett ansvar för att information omforskning och forskningsresultat ges till allmänheten. och ettsärskilt organ för information och diskussion av utvecklingen av svenskforskning, , har ett övergripande ansvar för dessa frågor.En förutsättning för att den nya organisationen skall bli framgångsrik är attforskningens frihet värnas, att nödvändiga resursförstärkningar fortsätter iplanerad takt och att forskningen stöds brett och långsiktigt inom de treämnesrådens ansvarsområden (humaniora och samhällsvetenskap, natur- ochteknikvetenskap samt medicin). En koncentration på endast någon avsektorerna skulle innebära att tillgången på kunskap kantrar och att de bredaperspektiv som behövs för en långsiktigt hållbar samhällsutveckling suddasut. Bredd och flexibilitet håller vägen öppen mot långsiktiga mål. Enmångvetenskaplig belysning av sociala frågor och miljöfrågor måsteprioriteras för att strävan mot ett socialt och ekologiskt långsiktigt hållbartsamhälle skall nå framgång.Problem och möjligheterSåväl grundutbildning som forskarutbildning och forskningvid universitet och högskolor har genomgått mycket storaförändringar . Antalet studerande har ökatoch verksamheterna expanderat bl a genom utvecklingen avflera små och medelstora högskolor. Universitet ochhögskolor har fått kraftfullare ledningsorgan och väsentligtökad beslutsrätt i en rad frågor. Möjligheterna förstudentinflytande har genom riksdagsbeslut stärktsavsevärt.De politiska målsättningarna med utbyggnaden har tidigare dominerats avtvå problem: den höga arbetslösheten och bristen på högkvalificeradarbetskraft inom näringslivet. Stora ekonomiska insatser har gjorts för att ökaantalet utbildningsplatser i grundutbildningen och för att utveckla dentillämpade forskningen (inte minst genom inrättande avlöntagarfondsstiftelserna och delfinansiering av olika EU-projekt).Den tidigare förda utbildnings- och forskningspolitiken har lett till fleraproblem. Underdimensioneringen av svensk grundforskning, sedd i relationtill den tillämpade forskningen, har ökat. Den successiva ökningen av antaletstuderande, med mer heterogena och delvis nya studentkategorier, harinneburit att en revolution av grundutbildningen har smugit sig på universitetoch högskolor utan att dessa hunnit ställa om till den nya situationen. Detråder brist på kompetenta lärare, de gamla undervisningsformerna är intelämpliga för de nya arbetsuppgifterna, antagningssystemets ramar harsprängts, administrationen av studiemedel till de studerande har haftsvårigheter att ge god service till de stora studerandegrupperna, etc. Den storasatsningen i form av 68 000 nya utbildningsplatser inom en femårsperiodborde under normala omständigheter ha förberetts bättre. Den snabbautbyggnaden var emellertid en lämplig och brådskande åtgärd i tider av högarbetslöshet. De uppkomna bristerna kan rättas till efter hand. genomfördasatsningar på forskarutbildning och lärarutbildning är steg i rätt riktning ochskall som planerat följas upp med ytterligare förstärkning avforskarutbildning och ett omfattande inre arbete vid universitet och högskolorför rationalisering av verksamheterna och anpassning avundervisningsmetoder till de nya studerandegrupperna. Det behövs ocksåframöver ytterligare förstärkning av grundforskningen innan en lämpligbalans mellan grundforskning och tillämpad forskning nås.Den stela tjänsteorganisationen vid högskolorna bidrar till tröghet i sy-stemet med bland annat låg rörlighet på lärar- och forskartjänster. Att utanlämpliga förberedelser kraftigt bygga ut antalet grundutbildningsplatser ochdärmed språngartat öka antalet lärare innebär en risk för upprepning av 1960-talets misstag; att genomföra en snabb expansion utan tillgång på kompetentpersonal och lämpliga undervisningsformer och sedan permanenta systemet.Om inte universitet och högskolor än en gång skall låsas upp och tappautvecklingspotential så måste rörligheten i systemet öka. Om dagens problemär brist på kompetenta lärare så är morgondagens problem just bristen pårörlighet.Vad gäller innehållet i utbildningarna har regering och riksdag tidigarebetonat näringslivets behov av arbetskraft. Satsningarna på teknisk-naturvetenskaplig utbildning och forskning, medicin, bioteknik och IT ärstora med en rad aktiva stimulansåtgärder. Det finns skäl att inför framtidenbredda analysen av behovet av utbildningar och viktiga forskningsfält. Enomställning mot en ekologiskt och socialt långsiktigt hållbarsamhällsutveckling ställer stora krav på såväl undervisningens innehåll somforskningsinriktningar. Här bör t ex frågor om miljökunskap och kunskap omgrundläggande biologiska livsbetingelser, internationell förankring avämneskunskaper, vetenskapsteoretiska förutsättningar för mänskligt vetandeoch handlande och behovet av tvärvetenskapliga (mångvetenskapliga)utbildningar behandlats än mer ingående och leda till förslag och åtgärder.Vad som behövs för att kvalitetskraven skall kunna uppfyllas är, utöverekonomisk förstärkning när statens ekonomi så tillåter, organisatoriskaförändringar i universitetens och högskolornas verksamhet, fler kompetentalärare och forskare, ökad rörlighet och en god balansering av medel mellantillämpad forskning och grundforskning och forskarutbildning samt en ursamhällets synpunkt bättre styrning av medlen från forskningsstiftelserna (des k löntagarfondsstiftelserna) och EU.Situationen för grundutbildningen vid universitet och högskolor liknar iviss mån den situation som gymnasieskolan befann sig i inför genomförandetav gymnasiereformen . Erfarenheterna från detreformarbetet kan vara till nytta speciellt med tanke på behovet avförändringar av undervisningsmetodiken och den pedagogiska ledningen. Enutökad kunskap om och samverkan med gymnasieskolan är även av andraskäl en viktig del i utvecklingsarbetet inom grundutbildningen vid universitetoch högskolor.Bland de initiativ som tagits för att stärka forskarutbildningen finns ettförslag som regeringen i samverkan med och lagttill om införande av 16 nya forskarskolor. Dessa forskarskolor är ensamarbetsform där ett universitet och flera högskolor gemensamt formar ochdriver en forskarutbildning i ett visst ämne eller ämnesområde. Detta kan, rättskött, innebära en uppsving för framför allt de små och medelstorahögskolorna både vad gäller deltagande i forskarutbildning och vad gällerrekryteringen av nya lärare och forskare. För de studerande innebärforskarskolan en möjlighet till kontakt med fler forskargrupper och en rikareforskningsmiljö. ser forskarskolorna som ett bra första steg ochföreslår att forskarskolorna med tiden internationaliseras så att även utländskauniversitet kan deltaga och samverka. Detta skulle stärka banden mellansvenska forskningsgrupper och motsvarande grupper vid utländska universitetoch för studenterna innebära den stimulerande erfarenhet som det ger att fåarbeta i en forskargrupp vid ett universitet i ett annat land.Detta behov av ökad internationalisering gäller svensk forskarutbildningsom helhet. Forskares verksamhetsfält är i hög grad internationellt. Detvore därför en fördel om studenten redan under forskarutbildningen fickerfarenhet av arbete också i en forskargrupp vid ett utländskt universitet.Miljöpartiet ser en sådan breddning av erfarenheten som önskvärd ochföreslår att möjligheterna att införa ett obligatoriskt erbjudande till varjedoktorand att förlägga minst en termin av forskarutbildningen till eninstitution vid utländskt universitet utreds närmare.Högskolans ledningsorganisationDet är viktigt att universitet och högskolor i takt med densnabba vetenskapliga utvecklingen och förändringarna i denhögre utbildningen också kan anpassa sin verksamhet efternya förhållanden. Det handlar om att skapa möjligheter attstödja sådant som är utvecklingsbart, öppna för nya initiativlikaväl som att avveckla sådant som är otidsenligt ellersviktar i kvalitet och har låg utvecklingspotential. Universitetoch högskolor har tidigare haft relativt svagaledningsorganisationer och små möjligheter att utvecklasgenom andra sätt än ren expansion. Genom de nya formernaför ledning vid universitet och högskolor har lärosätenasstyrelser blivit betydligt kraftfullare. Likaså har rektorsrelation till styrelsen förtydligats och åtgärder vidtagits somger universitet och högskolor skarpare verktyg både förbeslutsfattande och verkställande. En av regeringen tillsattutredning har i sitt betänkande påpekat att den förväntadeeffektivitetshöjningen i styrningen av framför allt forskningoch forskarutbildning på många håll har uteblivit. Orsakernatill detta kan bero av en mängd olika faktorer. Uppgiften attleda arbetet vid t ex ett universitet ställer mycket stora kravpå kunskap om de fasta organisationer som sedan lång tidhärskar inom den akademiska världen och den tröghet somdessa har när det gäller rationalisering och förändringar. Detär lätt hänt att ordförande och styrelseledamöter inte harkunnat med kraft fullfölja uppdraget och ge tydliga direktivmed rimliga handlingsmöjligheter för ledningen för dendirekta verksamheten (rektorsämbetet). Det finns såledesredan nu skäl att påtala behovet av att verkställigheten skerenligt intentionerna bakom införandet av den nya lednings-organisationen och överväga om eventuella förändringar skallgöras i styrelsernas sammansättning och uppdrag.Riksdagen har beslutat att kraftigt öka studentinflytandet påverksamhetsplaneringen vid universitet och högskolor. Ett aktivt deltagandeoch egna initativ från studenter är sannolikt en av de viktigasteförutsättningarna för en bra utveckling av den högre utbildningen ochforskningen. Det handlar då inte bara om en bredare studentrepresentation istyrelser och beredande organ utan om att aktivt stödja studenternas egnainitiativ och möjligheter att själva, med hjälp från lärare och forskare, ändraoch utforma kurser, undervisningsformer, val av kurslitteratur, etc. Iregeringens förslag betonades också att universitet och högskolor aktivt skallverka för att ett sådant studentinflytande verkligen kommer till stånd.Flera universitet har redan ökat möjligheterna för studenter att själva aktivtutforma undervisningen. Ett bra exempel är ochUtvecklingsstudier (CEMUS) vid och där planeringav kurser, val av litteratur och lärare leds av studenterna själva. CEMUS harutvecklats till en viktig del av grundutbildningen.Det goda föregångsexemplet CEMUS aktualiserar också ett problem sombör beaktas i takt med att dylika studentinitierade verksamheter växer fram.Även studentinitiativ löper risk att stagnera och gradvis inlemmas i ettstelnande system. Studenterna inom CEMUS har särskilt uppmärksammatdetta problem och har vidtagit flera åtgärder för att behålla en hög aktivitetoch förnyelsepotential. Man har t ex utvecklat egna, rullandeutvärderingsmetoder direkt kopplade till förändringar i planeringen, man hartydliga regler för successiv förnyelse av ledningen och man har påbörjatarbetet med att förstärka undervisningens forskningsanknytning ytterligaregenom planering av egna forskningsprojekt med en inriktning som aktiverarundervisningen och kan utvecklas till en kärna för egen forskning ochforskarutbildning kring för kurserna centrala frågor.I samband med de kontakter som bör tas med styrelserna för universitetoch högskolor med anledning av den genomförda utredningen av dennya ledningsorganisationen vore det lämpligt att också aktualisera frågan ominitiativ för att stimulera studentaktivitet både vad gäller nyastudentinitiativoch utveckling av redan pågående studentinitierade verksamheter.GrundutbildningHögskollärarutbildningGrundutbildningen har tidigare omstrukturerats med i vissaavseenden goda resultat. Ett myller av linjer har reduceratstill en enklare struktur. Bristande överskådlighet är dockfortfarande ett problem liksom svårigheter förtvärvetenskapliga utbildningar över fakultetsgränserna ochskilda vetenskapsområden.I och med att antalet studerande har ökat och kommer att öka ännu mer, såökar behoven av en anpassning av undervisningen till de nya betingelsernamed stora heterogena grupper och nya studerandekategorier. Kraven pålärarnas undervisningsskicklighet ökar och själva undervisningsmetodernamåste anpassas till de enskilda elevernas olika grundförutsättningar.Det är nu dags att även högskollärarna får en professionalitet inomundervisningsområdet. Regeringen har i samverkan med ochVänsterpartiet till lagt ett förslag om en ny lärarutbildning. Dennaskall ledas av en nämnd (motsvarande fakultetsnämnd) för lärande vid varjehögskola och universitet med egen lärarutbildning. Av förslaget framgårockså att synen på läraruppdraget vidgas och inte bara omfattarlärarutbildning för förskola, grundskola och gymnasium. Nämnden kommer iframtiden att få ett bredare verksamhetsfält med forskning, utbildning ochpraktik inom en rad olika arbetsområden som karakteriseras som lärande. Ettnaturligt första steg för en sådan breddning vore inrättande av enlärarutbildning avsedd för blivande lärare inom grundutbildningen inomuniversitet och högskolor. Regeringen har tillsatt en utredning om pedagogiskförnyelse av den högre utbildningen som beräknas lämna sitt betänkande den15 . Det är angeläget att en högskollärarutbildning planerasskyndsamt med beaktande av utredningens resultat. En sådan utbildning börockså kompletteras så att den fyller den lucka i utbildningen av lärareför vuxna utanför universitet och högskolor som finns i dagensutbildningssystem, t ex utbildning av folkhögskollärare, lärare vid komvuxoch lärare inom kommande KY-utbildningar.YrkesutbildningMånga yrkesutbildningar är förlagda till universitet ochhögskolor med motiveringen att utbildningen skall varaforskningsanknuten. För flertalet utbildningar är forsknings-anknytningen en klar fördel och för god kvalitet ochdessutom att utbildningen har goda möjligheter att följa deninom många områden snabba kunskapsutvecklingen. Det äremellertid långt ifrån självklart att detta har gagnat allayrkesutbildningar. Det kan i vissa fall vara så att knytningentill en bransch, myndighet eller företag kan varaav speciell betydelse och motivera en starkare knytning tillaktörer utanför . I detta perspektiv är försöketmed kvalificerad yrkesutbildning, KY-utbildningar, avspeciellt intresse. Försöket har utvärderats och överlagbedömts som lyckat. Dessa utbildningar har genom sinverklighetsanknytning och behovsinriktning inneburit attutbildningarna väl anpassats till sitt syfte med godaanställningsmöjligheter för dem som slutfört utbildningen.Utbildningarna är också en flexibel mellanform avyrkesutbildning som ger utbildning inom ett område där detfinns ett akut rekryteringsbehov utan att utbildningenpermanentas med investeringar i byggnader och utrustningsom långsiktigt kanske inte är motiverade. Ett förslag förformerna för en fortsättning av KY-utbildningen bör tas fram.Behovet av en eftergymnasial yrkesutbildning vid sidan omdem som handhas av universitet ochhögskolor är stort. KY-utbildningen är en bra form. Iförslaget bör också relationen till övriga utbildningar viduniversitet och högskolor klargöras. Det gäller såvälmöjligheterna att få studiemedel, studiemedelstidens längd,tillgodoräknande av poäng för antagning i andra utbildningarinklusive tillgodoräknande av poäng i andra examina. Det ärockså intressant att närmare undersöka möjligheten att inomramen för en framtida KY-utbildning också inlemma eneftergymnasial lärlingsutbildning (se nedan omlärlingsutbildning). En utredning har gjorts och olika förslagremissbehandlas . Den berör dock ej deneftergymnasiala lärlingsutbildningen. föreslår attockså eftergymnasial lärlingsutbildning beaktas i sambandmed planeringen av den fortsatta KY-utbildningen.LärlingsutbildningSom ett led i utvecklingen av verklighetsanknutna,eftergymnasiala yrkesutbildningar med hög kvalitet framstårregeringens förslag i utvecklingsplanen om en modernlärlingsutbildning som en intressant möjlighet. Miljöpartiethar i olika sammanhang tidigare föreslagit återinrättandet avlärlingsutbildningar. motioner har vi redovisatriktlinjer för en sådan utbildning, utgående från erfarenheterfrån andra länder som länge haft lärlingsutbildningar, t exTyskland, och , men med en anpassning tillden svenska arbetsmarknaden. Den form avlärlingsutbildning som regeringen diskuterat iutvecklingsplanen avser främst gymnasiala lärlings-utbildningar, knutna till gymnasieskolan och med skolan somhuvudman. Detta är en viktig del, men för attlärlingsutbildning skall bli ett kraftfullt instrument i svenskyrkesutbildning måste även de eftergymnasialalärlingsutbildningarna utvecklas. För många utbildningar ärdet då naturligt att huvudansvaret läggs på företag ellerbranschorganisationer, för andra kan utbildningenshuvudman vara en folkhögskola, en högskola, en kommunalförvaltning etc. Erfarenheterna från försöken medkvalificerad yrkesutbildning bör här kunna vara till stor hjälpnär det gäller att finna lämpliga organisationsformer. Det ärockså viktigt att arbetsmarknadens parter stimuleras att aktivtdeltaga och också ta initiativ till utvecklingen av olikalärlingsutbildningar. Det är viktigt att regeringen fortsätter atti initialskedet underlätta samverkan mellan arbetsmarknadensparter i denna fråga.StudiestödDe nya formerna för studiestöd som beslutat ombör kunna ge stora fördelar jämfört med de gamla. De lederinte till en orimlig skuldsättning och amorteringsplanernaborde innebära en bättre fördelning av kostnaderna övertiden. Höjningen av fribeloppet är en viktig förbättring.Miljöpartiet har deltagit i förslagets utformning. Vår visionom införande av studielön är ej möjlig attgenomföra av ekonomiska skäl. En fördel med införande avstudielön skulle vara att studenter därmed kan jämställas medanställda och bli fullt delaktiga i socialförsäkringssystemet.Problemet med att studenter delvis hamnar utanför det socialavälfärdssystemet bör tas upp till närmare utredning (se nedanunder Studiesociala frågor).Studiesociala frågorMiljöpartiet noterar med tillfredsställelse att vårt tidigareförslag om att universitet och högskolor åläggs att tecknapersonskadeförsäkring för sina studenter nu har beslutats avriksdagen. Studenterna står emellertid fortfarande utanförflera av de sociala försäkringar som gäller t ex anställda. Denstudiesociala frågan har inte fått en samlad behandling.Frågan är omfattande och berör studenternas tillgång till detsociala försäkringssystemet i dess helhet; socialbidrag,bostadsbidrag, A-kassa, sjukförsäkring, föräldraförsäkring,etc. Behovet av ekonomisk och social trygghet ser ocksåmycket olika ut för olika studerande. Studenternasstudiesociala rättigheter bör utredas. Detta blir specielltangeläget genom att den påbörjade utvecklingen av detlivslånga lärandet kommer att leda till studentgrupper som iframtiden har en mycket stor variation i ålder,familjesituation, etc.I arbetet på en helhetslösning av den studiesociala frågan måste därför deolika kategoriernas mycket olika behov speciellt uppmärksammas. Detta ärviktigt bl a för att skapa möjligheter för t ex de studerande som kommer frånKunskapslyftets gymnasiestudier att få en bra fortsättning på sin påbörjadeutbildning.Studenternas valmöjligheterMöjligheter att fritt välja ämneskombinationer vidhögskolestudier måste förbättras. Kurserna bör utformas såatt det i större utsträckning än vad som är fallet går attkombinera ämnen från olika fakulteter ochvetenskapsområden, t ex tekniska ämnen med biologi ochpsykologi, kunskapsteori med medicin o s v. Universitetenbör öka samordningen i kursplaneringen och förbättrainformationen till studenterna om olika möjligheter tillämneskombinationer. Universiteten bör också eftersträva entydligare profilering så att landets resurser samlas tillkraftfulla enheter. Kurser inom specialområden bör varaöppna för studerande från andra universitet och högskoloroch en ökad rörlighet hos studenter är viktig.