mot · GN02A9 · 2000-01-21 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A9av , ()med anledning av prop. 1999/2000:32 Lönebildning för full sysselsättningBehovet av en bättre lönebildningSveriges framtida välstånd och möjligheterna att upprätthålla detrygghetssystem som kännetecknar välfärdssamhället är avhängigt våraföretags möjligheter att konkurrera i en global ekonomi. Inte minst måstelöneutvecklingen i vara i paritet med utvecklingen i viktigakonkurrentländer.Centerpartiet har medverkat till en kraftfull saneringav den svenska ekonomin, både i regeringsställning och som ansvarstagandeoppositionsparti. Genom omfattande ingripanden har grunden lagts för denpositiva ekonomiska utveckling vi nu ser. medverkadeCenterpartiet bl.a. till:- minskade offentliga utgifter av BNP ,- låga marknadsräntor, halverade bostadsräntor,- att ett statligt upplåningsbehov på 230 miljarder förvandlades tillbalans och överskott,- att saneringen åstadkom ett strukturellt överskott i statens finanser(tidigareunderskott , nu överskott på ).En förändrad budgetprocess, som främjar ekonomiskt ansvar i deoffentliga åtagandena, ökade självständighet ochövergången till en låginflationsekonomi är viktiga delar i grunden för enuthållig tillväxt framöver. Avgörande är dock att densvenska ekonomin inte på nytt utsätts för den löne- och inflationsspiralsom tidigare kännetecknat den svenska ekonomin, och som inte varit tillgagn för någon. Ett beslut om inrättandet av ett medlingsinstitut är ettviktigt steg mot en mer ansvarsfull lönebildning, som också kommer attkunna bidra till större reala löneökningar än upplevt på länge.Till grund för propositionen ligger bl.a. två betänkanden från utredningenom ett förstärkt förlikningsmannainstitut. Utredaren föreslog emellertid fleråtgärder än endast inrättandet av ett förbättra makt-balansen på arbetsmarknaden och därmed förutsättningarna för en hållbarlönebildning. Regeringen avstår dock från att föra dessa förslag vidare tillriksdagen, ofta utan andra motiveringar än att man avser att följa utveck-lingen på arbetsmarknaden. Utifrån den beskrivning av problemen med densvenska lönebildningen som regeringen förtjänstfullt gör i propositionentorde det vara rimligt att dra mer långtgående slutsatser.Centerpartiet ställer sig med andra ord bakom beslutet att inrätta ettmedlingsinstitut men menar att ytterligare åtgärder för att förbättra lönebild-ningen i är påkallade.Vad gäller propositionen ställer sig bakom de förslag somförs fram, med undantag för förslaget att göra medlingsinstitutet tillstatistikansvarig myndighet. Som SCB konstaterar i sitt remissyttrande spelarlönestatistiken en stor roll i många ekonomiska och samhälleliga bedöm-ningar. Ett medlingsinstitut kan inte automatiskt antas ha intresse av samtligasidor av lönestatistiken, utan endast av de uppgifter som ligger till grund förinstitutets verksamhet. Det finns därför skäl att även framgent låta SCB varastatistikansvarig myndighet vad avser lönestatistik. bör avslåpropositionen i denna del.Stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretagFyrpartiregeringen införde som en av flera reformer ettförbud mot stridsåtgärder riktade mot enmans- och familjeföretag.Åtgärden var påkallad då flera fackförbund riktat stridsåtgärder motsådana företag för att tvinga dem att teckna kollektivavtal, trots att detsaknas anställda. En av de första åtgärderna den nytillträddasocialdemokratiska regeringen vidtog var att ta initiativ för attupphäva lagen, vilket också skedde 1995. menar att det ärangeläget att värna möjligheten för enmans- och familjeföretag utananställda att faktiskt stå utanför kollektivavtal, som saknar relevans förföretagens verksamhet. Förbudet bör således åter införas i lagen.Utredningen konstaterar att enbart denna åtgärd har en marginell direktinverkan på lönebildningen. De återkommande stridsåtgärderna riktade motenmans- och familjeföretag bidrar emellertid till att urholka förtroendet förförhandlingslösningar och en fredlig samverkan på arbetsmarknaden. Som enav flera förtroendeskapande åtgärder kan därför åtgärden ha betydelse förarbetsmarknadens funktionssätt.Det är i och för sig så att, som regeringen konstaterar, det kan vara nog såviktigt att de första som anställs i ett familjeföretag ska kunna omfattas avkollektivavtal . Det finns i den av utredaren föreslagna lagstift-ningen dock ingenting som förhindrar stridsåtgärder som träder i kraftomedelbart då ett företag utvidgar verksamheten och nyanställer. Det ärvidare så att de förbund som ingår i avstår från sådanastridsåtgärder. Ingenting talar för att de organisationer som står utanföravtalet skiljer sig på ett sådant markant sätt från de organisationer som ingåratt motsvarande regelverk är omöjligt att tillämpa.Åtgärder som riktas mot enmans- och familjeföretag kan därmed inte sägasfylla någon annan funktion än att förskjuta maktförhållanden på arbets-marknaden, i detta fall dessutom inom ett område där fackföreningar saknarnågot egentligt intresse, d.v.s. det finns inga anställdas intressen att skydda.Det är därför hög tid att nu återinföra det förbud mot stridsåtgärder riktademot enmans- och familjeföretag som gällde 1994.Då utredningen har belyst frågan och dessutom föreslagit en lagtekniskutformning, med grund i de förarbeten som föregick lagen 1994, bör riks-dagen utan ytterligare beredning kunna besluta om detta. I samband meddetta bör också besluta om ändringar som gör Arbetsdomstolenbehörig att utgöra första instans i konflikter. Vidare bör det vara möjligtatt, som , föreskriva längre gående fredsplikt ellerskadeståndsansvar.ProportionalitetEtt viktigt inslag i lönebildningen är balans mellan arbetsgivar- ocharbetstagarorganisationer. Alltför stora obalanser riskerar att bidra tilluppgörelser, som i andra fall inte skulle vara godtagbara för motparten.På den moderna arbetsmarknaden har arbetstagarnas ställning gentemotarbetsgivarna stärkts, inte minst mot bakgrund av att alltfler arbetstagarehar nyckelpositioner för att verksamheten vid arbetsplatsen ska kunnautföras, och att arbetsgivare på en hårdnande global marknad blir alltmertveksamma att tillgripa stridsåtgärder med de nackdelar detta medför.Genom s.k. nålsticksåtgärder är det möjligt för ett fackförbund att, till småkostnader, åstadkomma stora ekonomiska skador för arbetsgivare eller tredjeman. Till en liten kostnad för de egna medlemmarna och det egna förbundetär det möjligt att vidta åtgärder som får mycket långtgående konsekvenser,om personer i nyckelpositioner tas ut i strejk. Sådana åtgärder innebär att detegna förbundets uthållighet i förhandlingar, och därmed förhandlings-position, förstärks kraftigt.Centerpartiet har tidigare förordat att en proportionalitetsregel införs imedbestämmandelagen. Enligt en sådan bör det råda rimliga proportionermellan kostnaderna för stridsåtgärden och de effekter den kan tänkas uppnå.Rimligen bör en sådan regel också vara förenlig med internationellaåtaganden, inte minst mot bakgrund av att flera andra länder i vårt närområdehar sådana regler. De invändningar som rests mot denna bakgrund tordedärmed vara obefogade. Givetvis bör dock effekten av en proportionalitets-regel följas upp och, om nödvändigt, leda till förändringar.Då utredningen belyst frågan och rekommenderat en proportionalitets-regel, bör utan ytterligare beredning kunna besluta om införandetav en sådan. I samband med detta bör också besluta om ändringarsom gör Arbetsdomstolen behörig att utgöra första instans i konflikter.Vidare bör besluta att det ska vara möjligt att i kollektivavtal göraundantag från regeln.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionens förslag att Medlingsinstitutetblir statistikansvarig myndighet,2. att beslutar om en ny 41 b § i lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet med följande lydelse:En arbetstagare får inte vidta eller delta i en stridsåtgärd som har tilländamålatt kollektivavtal skall träffas med ett företag som inte har några arbetstagareeller där bara företagaren eller företagarens familjemedlemmar är arbets-tagare och ensamma ägare. Detsamma gäller när en stridsåtgärd har tilländamål att stödja någon som vill träffa kollektivavtal med ett sådant företagoch som har beslutats i behörig ordning av en arbetstagarorganisation.Stridsåtgärder som har vidtagits i strid mot första stycket är att anse somolovliga. Förändringar i anställnings- eller ägarförhållanden som har inträffatsedan en stridsåtgärd varslats eller inletts skall inte beaktas vid bedömningenav om en stridsåtgärd är att anse som olovlig enligt första stycket.3. att , under förutsättning av bifall till yrkande 2, be-slutar om sådan ändring av 2 kap. 1 § fjärde stycket lagen (1974:371)om rättegången i arbetstvister att Arbetsdomstolen blir behörig att somförsta domstol ta upp och avgöra en tvist om stridsåtgärd som avses i41 b § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet,4. att , under förutsättning av bifall till yrkande 2, be-slutar om sådan ändring av 4 § andra stycket lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet att den 41 b § omfattas av möjlighetenatt i kollektivavtal föreskriva längre gående fredsplikt eller ett längregående skadeståndsansvar,5. att beslutar om en ny 41 c § i lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet med följande lydelse:För stridsåtgärder som vidtas i samband med avtalsförhandlingar mellanparter som är eller brukar vara bundna av kollektivavtal i förhållande tillvarandra skall följande gälla.Om en part har varslat om en stridsåtgärd som är partiell eller på annat sättbegränsad och åtgärden kan förväntas leda till skada eller annan olägenhetsom står i uppenbart missförhållande till åtgärdens omfattning, kan åtgärdenförklaras olovlig.En stridsåtgärd som har varslats som svar på en annan stridsåtgärd kanockså förklaras olovlig, om den är väsentligt mer omfattande än vad som ärrimligt med hänsyn till den åtgärd som orsakat svarsåtgärden.Även en sympatiåtgärd som har varslats till stöd för en part i en tvistmellan parter, som är eller brukar vara bundna av kollektivavtal i förhållandetill varandra kan förklaras olovlig. Det kan ske om den varslade sympati-åtgärden kan förväntas leda till skada eller annan olägenhet som står i ettuppenbart missförhållande till åtgärdens eller primäråtgärdens omfattning.Talan om olovligförklaring enligt andra, tredje och fjärde styckena kanendast föras av den arbetsgivare eller organisation mot vilken åtgärden riktas.Med stöd av bestämmelserna i andra, tredje eller fjärde stycket kan enstridsåtgärd interimistiskt förklaras olovlig för tiden fram till dess ettslutligtavgörande föreligger.Yrkande om olovligförklaring enligt andra, tredje eller fjärde stycket ochyrkande om interimistisk prövning enligt femte stycket skall framställasinom från den dag då varsel lämnades till motparten enligt 45 §första stycket. Försummas det får sådana yrkanden inte framställas.6. att , under förutsättning av bifall till yrkande 5, be-slutar om sådan ändring av 2 kap. 1 § fjärde stycket lagen (1974:371)om rättegången i arbetstvister att Arbetsdomstolen blir behörig att somförsta domstol ta upp och avgöra en tvist om stridsåtgärd som avses i41 c § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet,7. att , under förutsättning av bifall till yrkande 5, be-slutar om sådan ändring av 4 § första stycket lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet att den 41 c § omfattas av möjlighetenatt göra undantag genom kollektivavtal.Stockholm den 21 januari 2000Margareta ()()()()()()