mot · GO02K397 · 2000-10-05 00:00:00 — Denna nivå, som befinner sig närmaremedborgarna och borde ha större möjligheter att vinna legitimitet genom attmedborgarna identifierar sig med den, är också tillräckligt stor för att fungerasom en självständig ekonomisk enhet på en global eller storregional arena.De försök som gjorts med en starkare regional nivå i , ,och visar på en väg mot en regionalisering avSverige. Genom att låta folkvalda i regioner ta över befogenheter somtraditionellt har legat på statliga organ, främst länsstyrelserna, ökar dendemokratiska kontrollen över resurser och utvecklingspolitik. Dennautveckling bör också få komma till stånd på andra håll i . Centerpartietanser att de direktvalda regionförsöken skall permanentas efter 2003. Dettabör ges regeringen till känna.När regionaliseringen går vidare måste beslut om regionbildning,innebärande sammanslagning av län eller delningar av län och regioner, tassedan man lyssnat på invånarnas åsikter, t.ex. i en folkomröstning. Det måstesjälvklart finnas en stor acceptans för olika institutionella lösningar och storfrihet för regionerna själva att utforma sina arbetsförhållanden.Det finns många argument för ett ökat regionalt självstyre. Regionalapolitiska organ har ofta de största möjligheterna att åstadkomma dekraftsamlingar som krävs för att skapa tillväxt. Regionalt självstyre blirvidareen tydlig aktör i regionen eftersom det då inte finns några dubbla lojaliteter.Det starkaste argumentet är förstås möjligheten till en ökad demokratieftersom det borde vara en självklarhet att de frågor som hanteras på regionalnivå också beslutas på regional nivå.Från ideologiska utgångspunkt har en av folket valdförsamling alltid ett högre demokratiskt värde än en indirekt vald församling.För är det självklart, att ett utkrävande av politiskt ansvar ärsynonymt med att låta väljaren vara suverän på valdagen. Det är betydligtsvårare att utkräva politiskt ansvar av t ex ett direktvalt regionförbund än avett direktvalt organ. De former för en fördjupad demokratisk förankring av detregionala utvecklingsansvaret, som direktiven för den parlamentariska reg-ionkommittén (PARK) talar om, bör enligt mening förframtiden resultera i direktvalda regionfullmäktigeförsamlingar i alla landetsregioner. I det fortsatta arbetet, för en hög legitimitet och därmed för attkunna ge regionerna ytterligare viktiga uppgifter och ökat självstyre, bör detalltså slås fast att varje region skall ha ett direktvalt högsta beslutandeorgan,ett regionfullmäktige. Detta bör ges regeringen till känna.Det är viktigt att inte blanda ihop regionalisering med geografiskasammanslagningar. Det är också mycket angeläget att regionerna aktivtarbetar med demokrati- och delaktighetsfrågor för att öka engagemanget ochstödet för den regionala politiken. Vad som ovan anförts om regionaliseringenbör ges regeringen till känna.Denna ordning bör också bekräftas genom att grundlagen ses över så attregionfullmäktige kan erkännas. I RF 1:7 stadgas att "i riket finnsprimärkommuner och landstingskommuner. Beslutanderätten i kommunernautövas av valda församlingar." Genom regionaliseringen har de faktiskaförhållandena ändrats, vilket inte återspeglas i RF och vilket får underligaeffekter t.ex. vid val till regionfullmäktige. Regeringen bör inleda en översynav detta förhållande, antingen genom tilläggsdirektiv till den ovan nämndautredningen eller genom en ny utredning, syftande till att i RF och däravberoende lagar bekräfta bildandet av regioner.Även med ett tydligt parlamentariskt mandat måste regionernas kontaktytamot det civila samhället öka. Till viss del försvåras denna kontakt mellan t.ex.arbetsgrupper för EU-projekt och regioner av den ordning som säger attlänsstyrelserna skall samordna EU-projekt. Genom att föra över detta ansvartill regionerna kan kontakten mellan det civila samhället, näringslivet ochregionens politiska nivå stärkas. En sådan ordning skulle också ligga väl ilinje med det ansvar för regional utveckling som överförts till regionerna.Regeringen bör återkomma med förslag om att överlåta ansvaret för EU-stödpå regionerna. Detta bör ges regeringen till känna.13 Rättsstaten utgångspunkterIdén om en rättsstat, som skyddar medborgarna mot övergrepp, är ettfundament för all form av demokrati. Särskilt viktigt är det att skydda motalla former av politiskt motiverat våld. Ett samhälle där människortvingas till tystnad och underkastelse är på god väg att lämna detfundament man står på.Tyvärr har vi i sett alltmer av politiskt våld.Främst har detta märkts genom den framväxande nynazismen och rasistisktvåld. Samhällets reaktion på dessa mörkrets krafter måste vara ytterligt tydlig:Alla former av nazistiskt eller rasistiskt motiverade brott skall dömas särskiltsträngt. Det är viktigt att påföljderna är snabba och stränga, så att budskapetatt samhället aldrig kommer att tolerera sådan verksamhet tydligt går fram.Det är en prioriterad uppgift för hela det demokratiska systemet och främstför de politiska partierna att motverka den framväxande nynazismen genomopinionsbildning och tydligt avståndstagande, men också genomparlamentariskt arbete för att försvåra de nazistiska gruppernas arbete.Mycket av grogrunden för den organiserade rasismen finns i denvardagsrasism som återfinns på många ställen i samhället. Det kan handla omdiskriminering i arbetslivet likaväl som i krogköer. Detta måste bekämpasmed opinionsbildning, men självfallet också genom lagstiftning och striktaretillämpning av den lagstiftning som faktiskt finns. I detta arbete bör ocksåandra åtgärder, som kommunala utskänkningstillstånd, lokalt kunna prövassom instrument.Mycket av den ökande utomparlamentariska aktivismen, både till vänsteroch höger, har i stor utsträckning sin grund i människors känsla avutanförskap, av att inte bli sedda. Det är ingen ursäkt för enskilda illdåd, menvanmakt och utanförskap utgör den mylla, där intolerans och förakt fördemokratin kan gro. För att varaktigt komma till rätta med problemen måsteinsatser för att bekämpa odemokratiska yttringar förenas med insatser för attbryta utanförskapet och vanmakten inom en mängd politiska områden.I det opinionsbildande arbetet har offentliga arbetsgivare ett särskilt ansvarför att förverkliga statens intentioner för integrationsarbetet och fungera somföredömen för andra arbetsgivare. var nästan var fjärde anmälanom etnisk diskriminering riktad mot den offentliga sektorn i någon form. Föratt ändra på situationen bör mångfaldsplaner användas som instrument för attockså öka trycket på andra arbetsgivare att undvika diskriminering. Detta börges regeringen till känna.Centerpartiet vill införa Ungdomsfrid, d.v.s. motverka det utanförskap ochden brist på inflytande som många unga känner. Utifrån detta är detnödvändigt att motverka den diskriminering och kollektiva bestraffning somenskilda näringsidkare och även vissa kommuner gör när alla ungdomarstraffas därför att några har misskött sig, exempelvis när ungdomar utestängsfrån affärer vissa tider eller när utegångsförbud införs för ungdomar. Entillåtande attityd till kollektiv bestraffning underbygger ungas utanförskap.Regeringen bör låta se över åldersgränserna utifrån detta perspektiv, inteminst för att minska det utanförskap som drabbar många ungdomar sedan defyllt 18, men fortfarande inte har tillträde till en mängd offentliga lokaler.Detta bör ges regeringen till känna.14 En stark rättsstatGrunden för en rättsstat är att makten utövas under lagarna. Det är ocksåen viktig demokratisk förutsättning. Rimligen ligger i detta att grundlagarhanteras varsamt och hålls i aktning när andra beslut fattas. Alltsedan deutredningar som föregick regeringsform har frågan omlagprövning, d.v.s. möjligheten att pröva lagar och förordningar medjämna mellanrum, varit föremål för diskussion. Frågan berör förhållandetmellan politiken och grundlagarna, samt mellan juridiken och politiken.Sverige har länge varit en centraliserad enhetsstat, som en av de äldstanationalstaterna i världen. Det har naturligtvis inneburit fördelar, men ocksånackdelar. Den kanske största nackdelen är den homogenitet som uppstår näri princip all makt samlas i folkstyrets högsta representativa organ - riksdagen- med små möjligheter för lägre beslutsnivåer att hävda sig. Andra länder harvalt former där man, förutom grundlagsregleringar, också på nationell nivåhar former som garanterar en vertikal maktdelning, genom t.ex.tvåkammarparlament.14.1 Vertikal maktdelningDen viktigaste uppgiften är att nu se över hur den vertikala maktdelningeni fungerar - mellan stat och kommun, mellan kommun ochenskilda samt mellan stater och överstatliga organisationer.Utgångspunkten för detta måste vara den ambition som präglat idén omdet kommunala självstyret - att makten i huvudsak skall utövas lokalt,nära medborgarna samt hur det lokala inflytandet skall skyddas.I denna anda är det nu värt att tänka tanken hur en grundlag som utgår frånatt makt styrs underifrån skulle kunna se ut. Basen skall vara principen om detkommunala självstyret. Regioner och staten skall endast fatta sådana beslutsom inte kan hanteras på nivå. Ett sådant synsätt innebär också attde lokala och regionala beslutsnivåerna bör ha större möjligheter att stärkasjälvstyret. Detta leder också till större möjligheter att hindra ovanifrånkommande påbud. Det är av stor vikt att den vertikala maktdelningen stärks iSverige. Vårt förslag innebär en förstärkning av demokratin. Centerpartietkan inte acceptera en ytterligare försvagning av folkstyret. En ökning ochfördjupning av demokratin är absolut nödvändig för att öka legitimiteten i detdemokratiska styrelseskicket. Detta bör ges regeringen till känna.En tydligare vertikal maktdelning kommer också att innebära endiskussion om den horisontella maktdelningen - var gränserna för detpolitiska beslutsfattandet går, och vilka andra aktörer som skall få fatta debeslut politiken avstår från. Det är ingen lätt diskussion att föra och krävernoggranna överväganden. Kanske den tydligaste och mest kontroversiellafrågan handlar om domstolarnas möjligheter att bortse från lagar som stridermot grundlagar. Av tradition har denna möjlighet varit liten i . Detviktigaste argumentet för en sådan ordning är att man inte skall inskränkafolkrepresentationens beslutandemöjligheter. Å andra sidan innebär det ocksåatt individer får svårt att hävda sina grundlagsfästa rättigheter gentemotlagstiftning som kränker dem.Det svenska medlemskapet i EU har aktualiserat frågan genom mötetmellan två olika rättstraditioner och därför att har mycketstörre möjligheter än svenska domstolar att pröva grundlagsenligheten i dedirektiv som prövas där, men som också får rättslig verkan i . Desvenska domstolarnas nya roll efter EU-medlemskapet innebär ocksåsvårigheter i rättegångar, dels då man inväntar förhandsbesked från , dels har svårt att hävda svenska grundlagar gentemotgemenskapsrätten, på det sätt som t.ex. skett i , därförfattningsdomstolen hävdar att tysk grundlag står över gemenskapsrätten.Centerpartiet eftersträvar därför en rättspolitisk utredning, som bör se överformerna för lagprövning i och hur denna kan stärkas, t.ex. genom attta bort uppenbarhetsrekvisitet eller genom att stärka Lagrådets ställning, samtförhållandet mellan svenska domstolar och EG-rätten. Vi har redan tidigareframfört dessa krav i , men något beslut är ännu inte fattat.14.2 Medborgarnas rättighetslistaCenterpartiet vill vidare pröva, i syfte att stärka den enskilda människanoch de civila organisationernas ställning gentemot det offentliga,möjligheten att inledningsvis gentemot statliga myndigheter ochförvaltning, inrätta en medborgarnas rättighetslista. En sådanrättighetslista bör innehålla krav på att dröjsmål inte får förekomma utangiltiga skäl samt en längsta tid innan medborgaren får svar frånmyndigheten m.m. Den bör också innehålla krav på vänligt och korrektbemötande från myndigheters företrädare. Det bemötande människormöter är avgörande för förtroendet för myndighetsutövandet och för denegna känslan av rättssäkerhet. En rättighetslista skulle kunna bli ett tydligtinstrument för en förstärkt justitieombudsman, som bör ges rättigheter attbeordra disciplinära åtgärder också mot enskilda tjänstemän som brister isin tjänsteutövning. har redan framfört dessa krav iriksdagen, men något beslut är ännu inte fattat.Centerpartiet anser att alla skall behandlas lika inför lagar och regler ochmed beaktande av detta resonemang anser att alla myndigapersoner bör ha rätt att bli prövade som adoptivföräldrar. Det måste dockpoängteras att adoption alltid måste ske med utgångspunkt från barnets bästa.Det är barnets rätt till föräldrar som skall vara styrande för adoption och intevuxnas rätt till ett barn, när lämpligheten att adoptera barn prövas. Detta börges regeringen till känna.Centerpartiet ser mycket allvarligt på de tendenser till att begränsayttrande- och offentlighetsprinciperna som förekommit, vanligen medhänvisning till EU-regler. Både riksdag och regering har vid upprepadetillfällen meddelat att offentlighetsprincipen skall tillämpas fullt ut, oaktatmedlemskapet i EU. förekommer inskränkningar, t.ex. genompersonuppgiftslagen. I samband med att personuppgiftslagen antogs ändradesäven sekretesslagen så att "sekretess gäller för personuppgift, om det kanantas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas i strid medpersonuppgiftslagen" (SekrL 7:16). har svårt att se att dennaparagraf kan tillämpas utan att syftet med att efterfråga handlingen undersöks,liksom identiteten hos den som efterfrågar handlingen. Intentionerna iparagrafen kan således antas stå i strid med den grundlagsfästaoffentlighetsprincipen. bör därmed besluta att sekretesslagens 7kap. 16 § upphävs.Stockholm den 2 oktober 2000Lennart ()()()()()()()()