mot · GO02Ub323 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub323av Attefall, ()Lärlingssystem1 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ett lärlingsprogram inom gymnasieskolans ram.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lärlingsutbildning som arbetsmarknadspolitisk åtgärd.2 InledningBehovet av ett fungerande lärlingssystem är stort. Gymnasieskolan harblivit allt mer anpassad till elever med teoretiska färdigheter vilket har letttill att allt för många ungdomar inte trivs. Skoltrötthet och avhopp är ettuttryck för detta. Skola och samhälle visar inte heller den uppmärksamhetsom är rimligt för de praktiska färdigheterna.Ytterligare bevis på att ett fungerande lärlingssystem är nödvändigt är detfaktum att ungdomsarbetslösheten i är betydligt högre än dengenomsnittliga arbetslösheten. Kraftiga insatser måste vidtas för att minskaungdomars trösklar in i arbetslivet.Många hantverkaryrken håller på att dö ut i och med att de idagverksamma hantverkarna har uppnått pensionsålder och återväxten i dessayrken är liten eller obefintlig. Hantverkaryrken är dessutom en viktig del avvårt kulturarv. Även här kan lärlingsutbildningen vara en lösning.Det finns behov av kompetenta yrkesarbetare på områden som detreguljära utbildningssystemet har svårt att tillgodose. Bristen påyrkeserfarenhet hos ungdomar upplevs som ett stort problem blandarbetsgivare när det gäller rekrytering av ung arbetskraft. De elever som hargått i den skolförlagda yrkesutbildningen saknar i många fall de erfarenheteroch färdigheter som arbetsgivarna efterfrågar.3 Bakgrunden till varför det behövs ett nyttlärlingssystemNär gymnasieskolan var föremål för reformeringsåg man över relationen mellan de yrkesförberedande ochstudieförberedande utbildningarna. Det konstaterades att någon verkligintegrering aldrig kommit till stånd och att de flesta yrkesförberedandeutbildningarna var kortare än de studieförberedande och inte uppfattadessom jämbördiga. Ambitionen att åstadkomma jämställdhet fanns dockfortfarande kvar och förstärktes från arbetsmarknadens sida. Den gamlauppdelningen mellan arbetare och tjänstemän var på väg att upphöra. Detstod klart att framtidens arbetsmarknad kräver personer medkombinationer av praktiskt yrkeskunnande, baskunskaper,kommunikativa färdigheter och kunskaper i såväl allmänna ämnen somyrkesämnen. Så blev gymnasieskolan föremål för den största förändringenav den frivilliga skolan som någonsin gjorts i Sverige.Ett resultat av ansträngningarna blev att alla program gjordes treåriga. Deyrkesförberedande programmen utökades och det som kom att kallaskärnämnen blev gemensamma kurser på alla program, oavsett inriktning. Pådetta sätt skulle alla få grundläggande behörighet till högskolan och statusenpå de yrkesförberedande utbildningarna skulle öka. Gymnasieskolan skulleöverbrygga gränserna mellan samhällsgrupper och yrkesområden.Men i den nya gymnasiereformen gjordes en felbedömning när det gällerambitionen att ge alla teoretiska behörigheter till högskolan. Gymnasieskolani sin nuvarande form stimulerar inte i tillräcklig grad de elever som ärpraktiskt lagda. Dessa elever tappar alltför ofta motivationen och ser inte denpraktiska nyttan av att läsa på ett gymnasium vilket är utformat för att manska läsa vidare på högskola och universitet. Ungdomar med praktiskafärdigheter missgynnas i dagens skolsystem.För att möta de individuella behoven hos eleverna och för att stimuleradem att senare gå över till ett nationellt program eller specialutformatprogram tillskapades det Individuella programmet (IV) parallellt med allaövriga program. Inom detta program finns visst utrymme för en form avlärlingsutbildning.Detta var tanken bakom det individuella programmet, medan verklighetenblev en annan. Individuella programmet har blivit symbolen för många av dennya gymnasieskolans problem.En ny studie av skolans utveckling , författad av bl.a.professorerna , visar att bara entredjedel av eleverna på det individuella programmet har lyckats uppnå måletatt söka sig in på något av gymnasieskolans ordinarie program. "IV-elevernakänner inte att de går på någon riktig skola. Många av dem borde hellre gå pånågon lärlingsutbildning", säger till 2 oktober 2000.Elevantalet på det individuella programmet ökar dramatiskt. Hösten 1992var 10 500 elever registrerade på programmet, att jämföra med läsåret1999/2000 då programmet omfattade 16 000 elver, avgymnasieskolans förstaårselever. Statistik visar också att avde elever som 1994 började i årskurs ett på det individuella programmetlämnat gymnasieskolan redan efter ett eller . Bara en fjärdedel aveleverna som började på individuella programmet hade fått ettslutbetyg. Det individuella programmet blev ett av tecknen på att den nyagymnasieskolan inte var till för alla.Frågan måste ställas om dagens gymnasieskola tillgodoser de enskildaelevernas önskemål eller om gymnasieskolan utformats utifrån orealistiskapolitiska föresatser. Uppfyller gymnasieskolan sina åtaganden vad gällerungdomar som efterfrågar en praktisk utbildning? Tillåts överhuvudtagetungdomar att välja ett praktiskt utformat program, där teorin är anpassad efteryrkets krav och inte utifrån det politiska målet att jämlikhet mellan människorhandlar om alla människors behörighet att söka högskola. Det är dags att påallvar sätta den enskildes önskemål i centrum och använda den politiskamakten till att skapa reella alternativ för ungdomar som snabbare vill ut iarbetslivet.För drygt tre år sedan utlovade dåvarande skolministern att det skulleinföras ett lärlingssystem. Förslaget baserades på gymnasieskolans behov aven närmare kontakt med näringslivet. Vad som hänt är att enförsöksverksamhet med lärlingsutbildning genomförts. avlärlingsutbildningen genomfördes i gymnasieskolan. Därefter följde 1-2 årdå utbildningen var förlagd till ett företag. Lärlingsutbildningen gav enfullständig gymnasieutbildning. Lärlingen behöll sin status som elev även påarbetsplatsen. Det innebar att det var skolan som hade det övergripandeansvaret för utbildningen. Någon ersättning till de företag som tog emotlärlingar utgick inte.Försöksverksamheten resulterade emellertid i ett fiasko. Endast drygt 15skolor bedrev lärlingsutbildningar för knappt 150 elever. Trots detta beslutaderiksdagen att förlänga försöket med lärlingsutbildning från höstenår 2000. Detta gjordes dock med en tydlig markering gentemot regeringen attden tidigare försöksverksamheten med lärlingsutbildning inte hade fungerattillfredsställande.Hur samarbetet mellan skola och arbetsliv ska se ut utreds för närvarandeav en särskild utsedd arbetsgrupp med representanter från både skola ocharbetsliv. I uppdraget ligger att föreslå nödvändiga förändringar i regelverkför att en lärlingsutbildning ska kunna införas som ett reguljärt inslag inomgymnasieskolans yrkesutbildningar. Parallellt med detta har en projektgrupp"Kommittén med kvalificerad yrkesutbildning", Ds 2000:33, arbetat. Denblev klar , men för sent för att förslaget skulle få genomslag i ochmed höstterminen 2000.Målgruppen för den kvalificerade yrkesutbildningen (KY) är elever somavslutat sina gymnasiestudier med godkända betyg, d.v.s. ärhögskolebehöriga. Den kvalificerade yrkesutbildningen kommer på detta sättatt fylla stora behov som den utesluter många med önskemål om enyrkesutbildning. Det är noterbart att även denna verksamhet bedrivs somförsök. Till skillnad från lärlingsutbildningen är det dock en omfattandeförsöksverksamhet som säkert kommer att ge det underlag som behövs för attfatta korrekta beslut. Problemet är således inte utbildningen i sig, utan vadsom faller utanför dess ramar.4 Utbildningar som går under begreppetlärlingsutbildningDen svenska yrkesutbildningen bedrivs i olika former och på olika nivåer.Den helt övervägande delen av den gymnasiala yrkesutbildningen sker påde nationella programmen med yrkesämnen. En liten del sker dock påindustrigymnasier och i vad som kallas den gymnasialalärlingsutbildningen. Dessa utbildningar är i den nuvarandegymnasieskolan högskoleförberedande vilket har lett till att de fått ettstort inslag av teori. Därigenom har också en stor del av idén med enpraktiskt orienterad lärlingsutbildning försvunnit.När det gäller lärlingsutbildningen förekommer ett flertal olikabegrepp. Dels den traditionella lärlingsutbildningen som drivs helt i företagetsregi, där en viss del av utbildningen kan ske på branschinstitut. Där ställsingakrav på grundutbildning, annat än grundskolekompetens. Dels dengymnasiala lärlingsutbildningen, där lärlingen är elev igymnasieskolan och läser allmänna ämnen. Yrkesutbildningen sker då i ettföretag.Utöver detta talar man om kvalificerad yrkesutbildning (KY) efteravslutade gymnasiestudier. Inom ramen för denna sker en del avutbildningstiden som "lärande i arbete" på en arbetsplats.5 Ungdomsarbetslöshet och arbetsmarknadDen svenska arbetsmarknaden har genomgått kraftigaförändringar. Arbetslösheten var exceptionellt hög ochnya former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder har introducerats. Trotsen ljusare situation och jämförtmed är problemen fortsatt stora, inte minst förungdomar.Kommunerna har kommit att spela en allt mer aktiv roll inomarbetsmarknadspolitiken, särskilt vad gäller åtgärder som riktas till ungdomar.I anslutning till regeringens proposition 1994/95:218 "En effektivarearbetsmarknadspolitik" förordades ett vidgat kommunalt ansvar för arbetslösaungdomar . Detta utökade ansvar innebar att kommunerna i laggavs möjlighet att, efter avtal med respektive länsarbetsnämnd, från och medden anordna praktik eller annan verksamhet på heltid förarbetslösa ungdomar till och med det år den unge fyller 20 år.Enligt AMS statistik vecka 2000 var 52 000 ungdomar mellan 16 och24 år öppet arbetslösa eller i olika former av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Även om arbetslösheten även i denna åldersgrupp nu sjunker, så ärnivåerna i ett historiskt perspektiv mycket höga. Det är viktigt att ha i åtankeatt till skillnad från i andra länder så räknas inte studerande som står tillarbetsmarknadens förfogande till arbetskraften i den svenska officiellaarbetslöshetsstatistiken. Detta innebär att redovisar en lägrearbetslöshet än om vi skulle tillämpa samma redovisningsprinciper som andraEU-länder.6 Individuella handlingsplanerIndividuella handlings- och utvecklingsplaner för den enskilde individenär viktiga för att åstadkomma bättre matchning mellan individensönskemål och vad som efterfrågas på arbetsmarknaden. Stöd för dettasynsätt finns i en omfattande utvärdering som genomförts av AMS. Demest framgångsrika åtgärderna är de som har utformats med hänsyn tagentill ungdomarnas individuella förmåga, behov och vilja i samspel med detlokala näringslivets behov. Den stora fördelen med reform,utvecklingsgarantin, är att den syftar till att finna lämpliga individuellalösningar.7 Hur ser arbetsmarknaden ut ?Sverige följer i många andra länders fotspår mot ökad rörlighet påarbetsmarknaden. De nya arbetsorganisationerna och inte minstinvesteringarna i ny teknik ställer nya och större krav på arbetskraften vadgäller yrkesutbildning, yrkeskunnande samt ökad flexibilitet. Vidare ställskrav på ökad förmåga till omställning samt bredare befattningsområden.På motsvarande sätt ökar kraven på arbetsgivaren att ta tillvara ochutveckla de anställdas kompetens, engagemang och kreativitet. Det går attskönja en trend både på den inhemska och utländska arbetsmarknaden attallt mer personal anställs eller hyrs in för att klara toppar iarbetsbelastningen. Företagen strävar, mer än tidigare, efter att vara såflexibla som möjligt vad gäller kapacitet och kostnader.Idag är arbetsmarknaden mer komplicerad och ställer andrakompetenskrav, vilka ofta inte kan tillgodoses inom ramen för dentraditionella utbildningen. Många arbetsgivare anser att inskolningen av denunga arbetskraften är alldeles för kostsam. Inskolningen på arbetsplatsen taroftast och innebär omfattande kostnader, ansträngningar ochåtaganden för arbetsgivare vilket gör dem mindre benägna att anställaungdomar.Det är viktigt att undvika centrala generella lösningar för arbetslösaungdomar. I större utsträckning bör individuella lösningar användas för attmöta den moderna arbetsmarknaden. Lärlingsutbildning är en sådan lösning.Ungdomsarbetslösheten är inte bara konjunkturberoende, utan har ocksåstrukturella orsaker. Arbetslösheten minskade inte i samma utsträckningbland ungdomar som i de andra åldersgrupperna vid de senastekonjunktursvängningarna. Vid intervjuer med ungdomar framkommer tydligtoron för att bli arbetslös. Arbetslösheten har varit denviktigaste politiska frågan bland unga.8 Lärlingsutbildning som arbetsmarknads-politisk åtgärdDet existerar inte någon centralt sammanställd information hosArbetsmarknadsstyrelsen (AMS) över lärlingsutbildningar som bedrivs iprojektform runt om i landet. Informationen hos AMS om och var i landetlärlingsutbildning bedrivs, hur den är utformad och vilken omfattning denidag har är bristfällig. En kartläggning över landets lärlingsutbildningar,vilka inryms inom det arbetsmarknadspolitiska området, kräver attkontakt tas med varje länsarbetsnämnd. Det är oroväckande att det inteexisterar en bättre samordning mellan central, regional och kommunalnivå. Det behövs också en bättre samordning mellan kommuner ochmellan länen för att kunna utbyta idéer och erfarenheter.För att kunna få en tillväxt i de traditionella hantverksyrkena och för attsvara upp mot företagens olika behov av yrkeskompetens behövs en mängdolika utbildningsvägar. Därför är det viktigt att det finns ett lärlingssysteminom de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.I har man på ett effektivt sätt byggt upp en lärlingsutbildningsom en form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Satsningen görs som ettsamarbetsprojekt mellan Företagarna i och isamråd med LO-facken i . Medel har erhållits av Europeiskasocialfonden.I bland annat Vaggerydsmodellen använder sig arbetsförmedlingen av enföretagsförlagd arbetsmarknadsutbildning som slagit mycket väl ut. Därförläggs utbildningen till 5-6 olika företag som har ansvar för den praktiskautbildningen. En teoridag ingår och för de elever som behöver detockså svenskundervisning . Denna utbildning har inslag avlärlingsutbildning.9 Vad tycker de unga om lärlingsutbildning?Vid en undersökning som SCB genomförde 1997 med tusen ungdomarframkom bland annat önskemål om en smidigare övergång mellan skolaoch arbetsliv. En gymnasieutbildning ska inte enbart förbereda individentill fortsatta eftergymnasiala studier.I en undersökning, gjord på uppdrag av SAF med etttusental ungdomar mellan , ansåg av de tillfrågade attde inte får en gymnasieutbildning som gör dem väl förberedda för framtiden.Skälen som angavs var bland annat fel val av linje, att utbildningen intesvarade mot näringslivets krav, att den var för allmän och inte tillräckligtyrkesförberedande. Majoriteten, , ville ha en del av utbildningenförlagd till en riktig arbetsplats. Hälften av de tillfrågade ville attutbildningenskulle vara förlagd på företagen under hela gymnasietiden.10 Utländska erfarenheter av lärlingsut-bildningLärlingsutbildning är en väl förankrad utbildningsväg i andra europeiskaländer och har fungerat som en effektiv inträdesbiljett för ungdomar påarbetsmarknaden. Lärlingsutbildning är ofta en del av yrkesutbildningen.Därmed fungerar den som ett alternativ till vidareutbildning, eftergenomförd obligatorisk grundutbildning. Vissa länder har framgångsriktkunnat anpassa utbildningen till det egna landets nationellaförutsättningar och där har lärlingsutbildningen blivit ett bra komplementtill den befintliga skolan. Utbildningen har även fungerat som en effektivarbetsmarknadspolitisk åtgärd för att minska ungdomsarbetslösheten.Regelrätta lärlingssystem finns exempelvis i , , Norgeoch och kan användas som goda exempel på hur effektivalärlingsutbildningsprogram kan utformas.11 förslag till en nygymnasial lärlingsutbildningDen nya gymnasieskolan med dess betoning på teoretisk kunskaptillsammans med vissa branschers problem att nyrekrytera har aktualiseratbehovet av ett nytt modernt lärlingssystem. 1987/88 fanns 3 000lärlingselever i gymnasieskolan. finns cirka 150. Siffrorna talar iklarspråk om att dagens lärlingssystem är ett fiasko. Den tillgodoservarken elevernas behov av en relevant yrkesutbildning eller företagensbehov av kvalificerade yrkesarbetare.Skolan saknar på många håll ett tätt samarbete med näringslivet. Företagenmed sin moderna utrustning och sitt uppdaterade kunnande är en nödvändiglänk i arbetet att skapa en modern lärlingsutbildning. Dessa två faktorer låtersig knappast tillskapas inom skolans väggar eller ram. Vi menar att ensamordning av resurserna mellan skola och näringsliv är en förutsättning föratt ska kunna tillgodose såväl elever som näringsliv med enyrkesutbildning värd namnet.11.1 Eget program inom gymnasieskolans ramLärlingsutbildningen bildar ett eget program inom gymnasieskolans ram.Även kommuner som saknar egen gymnasieskola kan arrangera dettaprogram genom att köpa den teoretiska delen hos en grannkommun.11.2 En flexibel utformning med få centrala reglerLärlingsutbildningen kan vara beroende på yrketskaraktär och lärotid samt vidare önskemål om studier på yrkeshögskolaeller universitet/högskola efter avslutad utbildning. En individuellutbildningsplan för varje elev/lärling är viktig och förutsätter en flexibelorganisation och ett minimum av centrala regler.11.3 Arbetslivskompetens i form av en gedigenyrkesutbildningLärlingsutbildningen syftar till att ge arbetslivskompetens i form av engedigen yrkesutbildning. Utbildningen måste inte med nödvändighet gehögskolebehörighet. Om eleven väljer bort högskolebehörigheten blirutbildningstiden kortare. Fullföljd lärlingsutbildning ger dock alltidbehörighet till yrkeshögskola.11.4 Samarbete mellan utbildning och det lokalanäringslivetLärlingsutbildningen ska knytas nära det lokala näringslivet. Skolanplanerar i nära samarbete med det lokala näringslivet för"lärlingsplatserna". Att ungdomar i tidig ålder får fäste på den lokalaarbetsmarknaden ger möjlighet till ett fortsatt boende på orten, vilket gerpositiva regionala konsekvenser.11.5 Praktik varvat med teoriPraktik varvas med teori redan från första terminen. Eleven betraktasdock som elev . Skolan är alltså huvudman förhela utbildningen oavsett förläggningsplats. De teoretiska delarna skaknytas till praktiken i möjligaste mån. Teorin ska ge goda generellabaskunskaper. Fördelningen bör vara av teori respektivepraktik . För att inte splittra praktiktiden ute i företagen är detviktigt att de teoretiska ämnena läses koncentrerat iveckan, eller på annat lämpligt sätt.Skolan svarar för handledning till kontaktpersonerna på företagen. Fördetta måste skolan avsätta erforderliga personella resurser. Samarbete byggsupp och utformas flexibelt efter lokala förutsättningar och strategier. Genomatt praktiken börjar så tidigt ger det stora möjligheter för eleven att bedömaom det valda yrket är det rätta.Företagen bör få ersättning från skolan för utbildning/handledning.Företagen bör även få ersättning för de kostnader de åsamkas för nyttjande avmaskiner, produktionsbortfall, material och så vidare. Detta är mycket viktigtför att också små företag ska kunna ta emot lärlingar. En ersättning på /månad torde vara rimlig. Företagen ska sträva efter att ge så "bred"yrkeskompetens som möjligt till eleven. Företaget ska inte tvingas anställaeleven/lärlingen vid avslutad utbildning.11.6 LärlingsavtalEleven/lärlingen får en viss ersättning från företaget enligt "lärlingsavtal"i relation till den insats som görs i produktionen, förslagsvis från och medandra året.11.7 Yrkesprov som leder till en examenUtbildningen avslutas med ett yrkesprov och leder till en yrkesexamen.Alla elever med avslutad utbildning ska ha behörighet till fortsattyrkesutbildning på yrkeshögskola. Förslag om yrkeshögskola presenterasi en särskild motion.12 förslag till lärlings-utbildning som arbetsmarknadspolitisk åtgärdDet behövs en mängd olika utbildningsvägar för att svara mot företagensolika behov av yrkeskompetens.Med en väl fungerande lärlingsutbildning inom gymnasieskolans ramkommer behovet att minska av lärlingsutbildning somarbetsmarknadspolitisk åtgärd. finns det dock behov avlärlingsutbildning som en effektiv arbetsmarknadspolitisk åtgärd.12.1 En yrkeskompetens som leder till arbeteLärlingsutbildning som arbetsmarknadspolitisk åtgärd ska ge en gedigenyrkeskompetens som leder till arbete, antingen genom anställning ellergenom att starta eget.12.2 Anlagstest och motivationsprövningLärlingen får göra anlagstest och motivationsprövning innan utbildningenpåbörjas.12.3 Utbildning i nära samarbete med det lokalanäringslivetLärlingsutbildningen ska ske i nära samarbete med det lokala näringslivet.Ett visst mått av flexibilitet måste även byggas in i läroplanerna. Det börges utrymme för utbildningsalternativ som uppfyller regionala och lokalaönskemål eller behov. Utbildningen är mestadels förlagd till ett företag.Skriftlig överenskommelse träffas mellan skolan och företagen.12.4 Avtal i samarbete mellan arbetsförmedling,arbetsgivare och berörda fackförbundAvtal beträffande lärlingslön, försäkringsfrågor med mera träffas isamarbete mellan arbetsförmedling, arbetsgivare och berört fackförbund.12.5 Uppföljning och avstämningKontinuerlig uppföljning görs. bör en avstämning ske förvarje elev där det bedöms om utbildningen ska fortsätta.12.6 Utbildningens längdUtbildningen ska utformas mycket individinriktat och kan följaktligen taolika . Ett tak bör dock sättas för utbildningstiden på förslagsvis 3år. Undantag kan dock göras när utbildning utformas för att kvalificera tillfortsatta studier.12.7 Ersättning till företagenFöretagen bör få ersättning från arbetsförmedlingenför utbildning/handledning samt för de kostnader de åsamkas förnyttjande av maskiner, produktionsbortfall, material osv. Detta ärväsentligt för att också små företag ska kunna ta emot lärlingar.Ersättningens nivå bör ligga på /månad.12.8 Kvalitetssäkring och yrkesbevisVi anser att utbildningen ska kvalitetssäkras, gärna med yrkesexamenefter branschens önskemål. Utbildningen avslutas med ettgesällprov/yrkesprov. Yrkesbevis ska utfärdas. Alla elever med avslutadlärlingsutbildning har behörighet till fortsatt yrkesutbildning påyrkeshögskola.Stockholm den 4 oktober 2000Stefan Attefall (kd)()()()()()()()