mot · GO02Sf605 · 2000-10-05 00:00:00 — Ökatbarnafödande räcker inte för de prognostiserade behoven av arbetskraft idet korta och medellånga perspektivet. Ökad arbetskraftsinvandring är enav de möjliga utvägarna att om ett drygt decennium få balans i dendemografiska utvecklingen, vilket skulle kunna få statsfinanserna att gåihop någorlunda. Åtminstone utan gigantiska tillbakadraganden av viktigaoffentliga åtaganden.Regeringen har aviserat att man i en arbetsgrupp mellan flera departementskall se över frågan om arbetskraftsbrist och eventuell arbetskraftsinvandring.Bland annat vill man titta på utvecklingen med perspektivet av att fler länder iCentral- och blir medlemmar i . Det framstår som väloptimistiskt med tanke på hur utvidgningsprocessen försenats och riskerar attförsenas ytterligare. Dessutom är det inte sannolikt att tillräckligt mångamänniskor från dessa länder, eller något annat EU-land, är beredda att flyttatill om ekonomin fortsätter att utvecklas lika starkt som i flera avde aktuella länderna.Det gäller därför att lyfta blicken. Det kommer inte finnas någon "nu-får-ni-komma-knapp" att trycka på för varje enskild yrkesgrupp den dagenarbetskraftsbristen är akut. egoistiska önskningar utgör inte grundenför världens migrationsströmmar. Därför måste denna process börja . Detfinns ett stort antal fall där personer med arbete utvisas från vårt landtrots att det saknas skäl att tro att det finns inhemsk arbetskraft som pårimligtsätt kan fylla arbetskraftsbehovet. Det är en dålig lösning för alla inblandade.Folkpartiet anser att regeringen bör tillsätta en utredning för att seöver möjligheterna till en modern politik för arbetskraftsinvandring. I dettabör inbegripas möjligheten att på plats i ansöka om arbetstillstånd ochatt ansvaret för arbetstillstånd överflyttas från tillArbetsmarknadsstyrelsen.ViseringspolitikMänniskor som lever i med permanent uppehållstillstånd ochkanske rent av svenskt medborgarskap har rätt att kunna få besök av sinanärmast anhöriga i sitt nya hemland. Att få besök av nära och kära får intevara en ynnest som svenska utlänningsmyndigheter beviljar bara när detinte finns något skäl som talar emot. tvingas många nya svenskaruppleva hur regelmässigt avslår ansökningar ombesöksvisum för anhöriga från vissa länder, bara därför att man inte kanutesluta att någon skulle vilja stanna kvar i efter inresa.Det är inte acceptabelt att människor som inte gjort sig skyldiga till brottinte kan få besök av sina anhöriga i sitt nya hemland. efter järnridånsfall i har murarna blivit mycket högre kring för ärliga ochskötsamma människor. Det finns dessutom anledning att tro att den fördaviseringspolitiken är rent kontraproduktiv. Om den normala viseringspolitikenför släktbesök gjordes enklare, snabbare och mer generös, skulle mångaanhöriga, inte minst åldriga föräldrar, inte se sig nödsakade att sökauppehållstillstånd i . De skulle istället regelbundet kunna besöka sinaanhöriga i deras nya hemland.Så kallade massflyktsituationerEfter massiv kritik från bl a UNHCR, flyktingorganisationerna ochsamtliga partier utom regeringspartiet tvingades regeringen att dratillbaka en proposition om hantering av massflyktsituationer. Folkpartietfann det oacceptabelt att regeringen i förslaget sade sig vara beredd attrucka på den individuella asylprövningen. Förslaget gick ut på attpersoner som i en massflyktsituation tog sig till skulle upp till treår berövas sin rätt att på personliga grunder söka asyl. Vidare kritiseradevi förslaget att berörda personer inte skulle folkbokföras i landet underden tid det tidsbegränsade uppehållstillståndet gällde. I praktiken innebardetta att dessa flyktingar skulle få ett sämre socialt skyddsnät än svenskaroch flyktingar som beviljats asyl.Efter misslyckandet med massflyktförslaget inbjöds samtliga partier ochberörda organisationer till överläggningar om utformandet av ett nytt förslag.På så sätt gav regeringen sken av att man tagit lärdom av sina misslyckandenoch att ett nytt förslag var på väg att läggas till innevarande . Såblirnu inte fallet. Istället framstår det som att regeringen lägger sig platt förEU-kommissionens förslag om hantering av massflyktsituationer när den sägersig vilja invänta förhandlingsresultatet.Bedömning av massflyktsituationerEn fråga som är knepig är hur frågan om massflyktsituation bördefinieras. Är det när massflykten nått ett lands gränser, eller är det dåden uppstår i ursprungslandet? Låt oss problematisera frågeställningengenom att ta flyktingkatastrofen i Kosovo som exempel.Den utdragna konflikten i Kosovo, alltsedan 1989 upphävdeprovinsens autonoma ställning och införde ett allt hårdare polisstyre över denkosovoalbanska majoriteten fram till och med det långakriget , ställde och flyktingpolitik iblixtbelysning. På genomförde Milosevicregimen enfolkfördrivning som drev mer än en halv miljon människor på flykt tillAlbanien och . tvingades ochMakedonien, två fattigaste och mest utsatta stater, ta emot ochhärbärgera flera hundra tusen kosovoalbaner - 15 till 20procent av de båda staternas egna befolkning. Det vore som om på ettpar veckor skulle ta emot 1,5 miljoner asylsökande eller att skulle taemot 12 miljoner asylsökande - och då skulle det ändå röra sig om två avEuropas mest välmående stater. När inströmningen av asylsökande frånBosnien var som störst kom det ca80 000 till och ett par hundra tusen till - !När EU:s flyktingansvariga ministrar, efter att kosovoalbanerna ihundratusental vällt in i och ,samlades för att överlägga om hur skulle kunna bidra till att lätta påbördan, förmådde man sig bara till en samlad utfästelse om att kortfristigtkunna ta emot upp till 80 000 flyktingar. , och var destater som tog emot flest. Trots att efter en kraftansträngningförklarade sig kunna ta emot upp till 5 000 blev det i slutändan bara ca 2 000.Den svenska uttagningsdelegationen från visade sig varabland de mest senfärdiga, när det gäller att välja ut dem som skulle få enfristad i Sverige.I den extremt akuta flyktingsituation som drabbade några av Kosovosgrannstater valde den att avbryta gjorda utfästelser om attta emot flyktingar från andra länder på den s k flyktingkvoten, som omfattarca 1 800 flyktingar . Det är ett lågvattenmärke vad gäller svenskinternationell solidaritet.Några hundratal flyktingar som väntat i flyktingläger på atttill slut få en i fick se denna dröm krossad med hänvisning tillatt tog sin del av gemensamma ansvar för den störstaflyktingkatastrofen sedan . del visade sig vara ca 2000 kosovoalbaner som skulle skickas hem så snart kriget var över. Införstora internationella flyktingkatastrofer bör gjorda åtaganden på den i antalmycket begränsade svenska flyktingkvoten fullföljas.Inför ankomsten av kosovoalbanska flyktingar utnyttjade sig regeringen avbestämmelsen om att kunna utfärda tillfälliga tillstånd i massflyktsituationer.Var det riktigt? svar är tydligt nekande. Visst uppstod massflyktnär flera hundratusen kosovoalbaner tvingades fly sitt hemland på grund avkriget och folkfördrivningen. och övriga undvek dock att"drabbas" av denna massflyktingvåg. Regeringen, som aldrig velat seasylsökande från Kosovo som riktiga flyktingar, gick dessutom ett steglängre, då den i samma andetag inordnade tusentals kosovoalbaner, som redanvistats i utan att ha fått tillstånd, i sammaförordningom tillfälliga tillstånd. Inte ens när folkfördrivning var ett faktumkunde förmå sig att betrakta asylsökande från Kosovo som riktigaflyktingar.Folkpartiet anser att det inte är möjligt att i förväg fastställa en färdigdefinition av vad som skall betraktas som en massflyktsituation. Bedömningbör ske från fall till fall och under inrådan av UNHCR. Principen skall dockalltid vara att asylansökningar skall prövas individuellt för den enskilde påhans eller hennes egna meriter, oavsett om det rör sig om enmassflyktsituation eller inte. Det bör ge regeringen till känna.En undantagsregelFolkpartiet avvisar bestämt tillfälliga uppehållstillstånd som ettregelmässigt inslag i svensk flyktingpolitik. Att iSverige tvinga flyktingarna tillbaka är både inhumant och ohanterligt.Däremot kan det i vissa situationer av massflykt vara en utväg att efterregeringsbeslut och inrådan av UNHCR bevilja människor från ett visstområde tillfälligt uppehållstillstånd. Det bör då emellertid endast ske, närman inte redan från början kan bedöma att orsakerna till flykten kommeratt bestå under lång tid.Av rättssäkerhetsskäl bör beslut om tillfälligt uppehållstillstånd imassflyktsituation ej ges än . När det för den enskildeskulle innebära ett alltför abrupt avbrott av t ex studier eller när orsakentillmassflykten tycks vara på väg att undanröjas, bör regeringen kunnabesluta om förlängning , dock högst två gånger. Det är dockviktigt att lägga till att i situationer där barn har hunnit rota sig under sintreåriga vistelse, kan det finnas fall där hänsynen till barnen väl kan innebäraatt familjen skall få permanent uppehållstillstånd.Agera nuFolkpartiet liberalerna anser att regeringen bör lägga fram ettnationellt massflyktförslag som värnar den individuella asylrätten. Dettaär ett krav med sin grund i respekt för i första hand individen och i andrahand internationell rätt. I ett läge där EU är i stånd att utveckla sinflyktingpolitik med bland annat gemensamma miniminivåer för asylregleroch handläggningstider är det viktigt att visar upp ledarskap. Idetta läge måste vi slå vakt om varje individs rätt att mötas med respekt.Genèvekonventionen måste värnas från varje form av inskränkning.Sverige och EU måste ta ett gemensamt ansvar för att alla flyktingar gesett människovärdigt mottagande. Den får inte användaEU som argument för att kunna strama åt den svenska asyl- ochflyktingpolitiken.En rättssäker och human asylprocessNuvarande instansordning med som första instans ochUtlänningsnämnden som överprövningsinstans har tjänat ut. De bådamyndigheternas hantering av asylprövningen står som symbol för enutbredd misstro mot hela flyktingpolitiken. Formerna för asylprövning ide båda myndigheterna ger inte längre tillräckligt underlag för detnödvändiga allmänna förtroende som verksamheten förutsätter.Rättssäkerhet och tilltro till asylhanteringen kräver , precis som denparlamentariska kommittén Ny instans- och processordning iutlänningsärenden (NIPU) föreslagit i sitt slutbetänkande Ökadrättssäkerhet i asylärenden (SOU 1999:16), att asylprövningen görs omtill en process under domstolsliknande former, där renodladetvåpartsförhandlingar förs med den asylsökande närvarande.Problem med nuvarande ordningAtt söka asyl är en mänsklig rättighet. För den människa som flyr från sitthemland och söker asyl är beslutet i asylärendet livsavgörande.De senaste åren har det framförts en omfattande kritik motUtlänningsnämnden och för bristande rättssäkerhet iutlänningsärenden, långa handläggningstider, och många av de beslut somfattats har framstått som inhumana och obegripliga för allmänheten. Degrundläggande problemen med nuvarande ordning är att de människor somkommer till och ansöker om asyl inte upplever att de får en rättvisprövning av sin sak, och att denna prövning dessutom tar alltför . Detär därför svårt att få acceptans för de beslut som fattas.Den asylsökande är i huvudsak hänvisad till Migrationsverket ochUtlänningsnämndens skriftliga prövning av sitt ärende. Den enda kontakt somden asylsökande har med under asylprövningen är ettmuntligt förhör. är det ytterst sällsynt med någotannat än ett skriftligt förfarande.Ofta är grunden för avslagsbeslut att den asylsökande inte är trovärdig. Enbefogad fråga att ställa är - hur kan någon bedöma trovärdighet enbart på ettskriftligt material - och särskilt när man inte ens har träffat personen ifråga.Om det finns frågetecken i en asylsökandens ansökning, finns detförmodligen också - i många fall - helt rimliga förklaringar.Om man inte ställer några frågor, får man heller inga svar. Det är därförsom många asylsökanden upplever att det inte fått en rättssäker prövning avsin sak.Internationell och nationell kritikSverige har ådragit sig internationell kritik av bl a mottortyr för att det skulle innebära brott mot FN:s konvention mot tortyr attverkställa beslut fattade av och Utlänningsnämnden.Även Kommissionen för mänskliga rättigheter har riktat hårdkritik mot och handläggning avett asylärende.I en forskningsrapport (Diesen m.fl, Bevis 2 Prövning av flyktingärenden,Juridik 1998) konstateras att lika fall inte behandlas lika, vare sighos eller i , och att förutsägbarheten ochdärmed rättssäkerheten blir ytterst begränsad. Enligt forskningsrapportenfinns det få rättsområden som präglas av samma rättsosäkerhet, godtycke, ochbristande likformighet som utlänningsrätten. Den tyngsta kritiken som riktasmot utlänningslagstiftningen är att man från lagstiftarnas sida försöktåstadkomma särlösningar för utlänningsrätten. Istället för att ärendet avgörsav en neutral och opartisk domstol är det nu samma myndighet,, som utreder och prövar den sökandes asylskäl.Enligt forskningsrapporten är den mest angelägna reformen, som kangenomföras på flyktingrättens område, att flytta över prövningen iasylärenden till förvaltningsdomstolarna, dvs. länsrätt och kammarrätt.Avskaffa - på riktigtI Ds 2000:45 föreslår arbetsgruppen en ny processordning medtvåpartsförfarande och större möjligheter för den asylsökande att varamed och yttra sig när besluten fattas, men utlänningsärenden skallfortfarande behandlas av en myndighet, om än i domstolsliknandearbetsformer.Det kan konstateras att förslaget innebär att tvåpartsförfarande införs försti andra instans, den s k utlänningsdomstolen, vilket innebär atthandläggningen hos är oförändrad, och atttvåpartsförfarandet kommer in i ett alltför sent stadium i asylprocessen. Detinnebär att asylsökande fortfarande kan vistas i innan derasärende prövas i ett tvåpartsförfarande.Folkpartiet avvisar förslaget från arbetsgruppen. Vi föreslår störreförändringar än så. Återigen försöker man hitta särlösningar förutlänningsrättens område, och i praktiken är detta endast en fråga om att manbyter skylt på fasaden utanför Utlänningsnämnden.En fullständig tvåpartsprocess i asylärendenFör att komma till rätta med problemen i asylhanteringen krävs att enprocessordning införs som innebär att den asylsökande ochMigrationsverket ställs som parter mot varandra i en muntlig förhandlingenligt normala processprinciper. Den asylsökande får då sin sak prövad aven neutral och opartisk domstol. anser att tyngdpunkten iprocessen skall ligga i länsrätten, vilken skall utgöra första instans.Idag är det samma myndighet (och )som utreder och fattar beslut i asylärenden. Enligt uppfattningskall endast utreda uppehållstillstånds- och medborgar-skapsärenden. I klara bifallsärenden får fatta beslut. I övrigafall skall , när ärendet är färdigutrett, göra en ansökan omavvisning till länsrätten. Vidare skall länsrättens beslut utan krav påprövningstillstånd kunna överklagas till kammarrätten.Enligt vår uppfattning är avsaknaden av ett tvåpartsförfarande och muntligförhandling den största bristen i dagens system. Det är viktigt att denasylsökande får en prövning i tvåpartsförfarande så fort som möjligt. Annarsfinns en uppenbar risk att handläggningen hos endast blir en"transportsträcka" fram till länsrätten.För att säkerställa att ärendena avgörs tillräckligt snabbt hos domstolarnaanser vi dessutom att länsrätterna skall sätta ut målet till förhandling inomsexveckor från den tidpunkt ansökan kommit in till domstolen.Korta handläggningstidernaAtt behöva leva i ovisshet och vänta på ett beslut ärenormt psykiskt påfrestande. Det är ungefär som att leva i ett ständigtvakuum. Vi påstår att på grund av de långa väntetiderna skapas mångagånger humanitära skäl, som inte fanns från början. Det kan till exempelröra sig om psykisk ohälsa, att man gifter sig med en svensk, eller fårbarn med en i bosatt person med permanent uppehållstillstånd.De allra flesta av dem har väntat i på ett beslut frånMigrationsverket och och har de väntat lärtsig svenska, kanske haft olika praktikplatser och har efter bästa förmågaförsökt anpassa sig till det svenska samhället.Dagens långa handläggningstider måste radikalt förkortas. I mer än 20 århar statsmakterna genom olika åtgärder försökt förkorta handläggningstidernautan påtagligt resultat. Det är därför hög tid att lagstifta omhandläggningstider, vilket bör ge regeringen till känna.Folkpartiet anser att skall ha utrett ärendet och lämnatansökan om avvisning till länsrätten . Länsrätten skall i sintur sätta ut målet till förhandling från den tidpunktMigrationsverkets ansökan kommit in till domstolen. Då kan de flestaasylärenden vara avgjorda inom ett år.Vid slutet av 1999 var den genomsnittsliga vistelsetiden för personerregistrerade i mottagningssystemet . 1999 fanns ca 17.900personer registrerade med en dygnskostnad på ca per person. Omvi skulle få ner handläggningstiderna från 14 månader till t ex 8 månader, bl agenom satsningar på fler asylhandläggare, skulle detta betyda besparingar påflera för staten.Men egentligen handlar detta inte om pengar. Det handlar framför allt omatt bespara människor från onödigt mänskligt lidande. Ingen människa villleva i fullständig ovisshet under flera års tid.Asylansökan i hela SverigeFör närvarande är det inte möjligt att söka asyl norr om . Enasylsökande som kommer till norra och uppsökerMigrationsverkets kontor får inte ens lämna in en asylansökan, utanhänvisas till att omgående resa till kontor i vår uppfattning är inte detta en acceptabel ordning. Det är viktigt atti alla sammanhang se hela . Rimligtvis borde det gå lika bra att taemot asylansökningar, och göra asylutredningen på alla de orter därMigrationsverket har kontor. På så sätt skulle ärendebelastningen påMigrationsverkets asylenheter i storstadsregionerna minska, ochhandläggningstiderna bli kortare.För övrigt är det välbekant att man i storstäderna har svårt att hitta bostäderåt asylsökande och till nyanlända flyktingar. Det är viktigt att hela Sverigeharmöjlighet att ta emot flyktingar och därmed minska segregationen.Orättfärdig asylbehandling och bristandebedömningsunderlagUtlänningsnämnden har blivit uppmärksammad för sinnegativa inställning främst till flyktingar som kommer från . är situationen för homosexuella i allt annat äntrygg. Vi vet också att homosexuella män kan dömas till dödsstraff ochför lesbiska kvinnor är påföljden 120 piskrapp, ett straff som få kanöverleva. Vi vet också att dessa lagar och påföljder fortfarande används.Ändå är det en regel snarare än undantag att flyktingar från utvisas.Samtidigt som ansökningar avslås på löpande band, händer det då och dåatt någon iransk flykting får stanna. Då är det alltid på grund av att derasfall blivit internationellt uppmärksammat och att flyktingen då kan råkailla ut eftersom iranska myndigheter känner till fallet. Godtycklighetentalar sitt mycket tydliga språk.Under sommaren 2000 blev en hemligstämplad rapport, som används avUtlänningsnämnden som bedömningsunderlag för iranska homosexuella,offentlig genom massmedia. Rapporten har tagits fram genom attUtlänningsnämnden gjort en studieresa till , och faktaunderlaget ärframtaget genom uttalanden av några få anonyma personer; ett parbeskickningstjänstemän och en advokat för mänskliga rättigheter. I rapportenpåstås bl a att den iranska regimen inte aktivt förföljer homosexuella och atthomosexualitet är allmänt accepterat. Homosexuella kan leva öppet, sägs det.Eftersom rapportörerna låter uppgiftslämnarna förbli anonyma är detomöjligt att göra en saklig bedömning av de påståenden som förs fram. Detkan dock konstateras att nämnden inte förefaller göra någon värdering avderas beskrivningar i förhållande till vad som är känt omförföljelser och avrättningar av homosexuella.Dessa anonyma uppgiftslämnares omdömen står hur som helst i kontrasttill den iranska strafflagstiftningen och till FN:s och Amnesty Internationalsbedömningar. Enligt artikel 110 i strafflagen är såväl manlig som kvinnlighomosexualitet helt förbjuden. Enligt artikel 114 krävs det fyra manligavittnen till själva akten för att en person skall kunna dömas. Om det inte finnsdet krävs det enligt artikel 117 att man erkänt handlingen fyra gånger. Det ärvanligt förekommande att erkännanden i framtvingas genom tortyr enligtbåde FN och Amnesty. Om det inte finns fyra vittnen eller fyra bekännelserkan domaren, enligt artikel 120, döma enligt sitt "sunda förnuft".Folkpartiet anser att de bedömningsunderlag som används i processenmåste ses över för att säkerställa att underlaget ger en adekvat och sakligbeskrivning av situationen i aktuella länder. Det gäller i synnerhet det faktumatt delar av underlaget inte går att bemöta fullt ut då inte ens den sökandeeller dess ombud kan bryta sekretessen. Detta bör ge regeringen tillkänna.Gömda flyktingarI lever ca 2.000 människor, varav 250 barn, som fåttavvisningsbeslut från , och som lever under jord - påflykt - för att undvika att skickas tillbaka till sina hemländer.Många av de 250 barnen, som lever gömda runt om i , har sombarn ofta gör, lärt sig svenska snabbt, gått i skola och kanske även fåttsvenska kamrater. blir hemlandet alltmer avlägset ochfrämmande. När sedan avvisningsbeslutet kommer - efter en lång väntan -slås hela familjens tillvaro i spillror och för många finns inget annatalternativän att gå under jord.Det finns människor som lever i ständig skräck för att bli upptäckta ochavvisade. Dessa människor lever på flykt undan polisen trots att de inte harbegått något brott och inte är kriminella. De lever helt utan det skyddsnät somvi andra har tillgång till.Mot bakgrund av den bristfälliga ärendehandläggningen hosMigrationsverket och som vi berört anser vi att de somgömt sig efter ett lagakraftvunnet avvisningsbeslut bör beviljasuppehållstillstånd. Vid synnerliga skäl som allvarlig brottslighet skallundantag göras. Denna " legalisering " av familjer och ensamstående somgömmer sig skulle få oskattbara konsekvenser på det humanitära planet, inteminst för de uppskattningsvis 250 barn som berörs. Eftersom vi förutsätter attutlänningsärendena kommer att föras över till förvaltningsdomstolar och etttvåpartsförfarande införas bör rättsäkerheten förbättras så mycket att dettabeslut kan bli en engångsåtgärd. En nödåtgärd för att komma till rätta med enoacceptabel situation.Förebyggande av flykt och återvändandeEn samordnad politik för att bidra till att förebygga och/eller undanröjaorsaker till flykt och påtvingad migration skall vara ett viktigt inslag iSveriges internationella agerande såväl bilateralt som multilateralt. Härbör inte minst olika FN-organ som t ex UNHCR få ett kraftfullt stöd.UNHCR spelar en mycket viktig roll i arbetet med att hjälpa flyktingarrunt om i världen. Dessvärre är det en organisation som har svårt att få dereguljära resurser som arbetet kräver. har i sin motion ominternationell utvecklingspolitik föreslagit ökade svenska anslag tillUNHCR.Det handlar i dessa sammanhang emellertid om utvecklingstendenser påmycket lång sikt, varför sådana insatser inte kan ställas mot en fortsattgenerös mottagning av asylsökande i vårt eget land. u-landsbiståndriktas och skall i hög grad riktas till de fattigaste länderna och endast ilitenutsträckning till de länder, varifrån det stora flertalet asylsökande fråntredjevärlden till kommer.Antalet som söker asyl i är litet i förhållande till det stora antaletflyktingar som finns och även fortsättningsvis kommer att finnas i tredjevärlden. Oavsett om antalet asylsökande i de rika länderna varit stort eller ejhar det alltid varit svårt för de internationella hjälpinsatserna att uppbringatillräckligt ekonomiskt stöd för bistånd till de många flyktingarna i tredjevärlden. Att stärka insatserna för de många flyktingarna som aldrig når länderna i väst får aldrig tas som intäkt för en mer restriktiv asylpolitik ivåra länder. Vad som ovan anförts om att förebygga och/eller undanröjaorsaker till flykt och påtvingad migration bör ge regeringen tillkänna.Stöd i närområdet har således varit alltför eftersatt i internationellflyktingpolitik.