mot · GO02Ju213 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju213av Marcelind, ()Polisen inför 2000-talet1 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en ny polishögskola.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att antalet närpoliser bör vara en per 1 000 invånare.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om polisens arbetssituation.2 Polisen inför 2000-taletEnligt prognos över personallägets utveckling till år2003 beräknas antalet poliser minska med ytterligare 500 om inteintagningen av elever till ökar väsentligt. Denförhållandevis höga medelåldern och pensionsavgångar framöver bidrartill att behovet av nyrekrytering är mycket stort. Det går inte attexakt ange hur många poliser som är i tjänst, hur många som ärsjukskrivna eller hur många som är kommenderade till annantjänstgöring. Polisen håller dock på att bygga upp ett centralt system överanställda.I det budgetunderlag som lämnade till regeringen införvårbudgeten angav man att antalet poliser behöver öka från 16 200 till 19 000för att klara de mål som statsmakterna ställt upp. Regeringen gav polisen ettnettotillskott på . Enligt räckerdetta endast till att kompensera statens löneavtal. Enligt uppgift behöverRikspolisstyrelsen för att kunna utföra sitt uppdrag. Ibudgetpropositionen skriver regeringen att "trots stora ansträngningar desenaste åren för att anpassa polisens verksamhet till de ekonomiskaförutsättningarna, är polisens ekonomiska situation alltjämt bekymmersam".Det är positivt att regeringen ökar resurserna till polisen men vi anser inteattdet är tillräckligt.Krisen inom polisen är uppenbar och har så varit . Bådepå landsbygden och i storstäderna saknas resurser. Denna urholkning avrättsväsendet har bland annat lett till en utveckling på ochnationell nivå som kräver en samlad nationell debatt. Råder det ett slagsundantagstillstånd när agerande av offentliga instanser inte föregås avdemokratiska beslut utan tvingas fram på grund av rådande krissituationer?Kommuner anlitar vaktbolag för att skydda medborgarna. Resurserna finnsinte men uppgiften måste utföras, vem är då ytterst ansvarig? Dåvarandejustitieminister uppmanade polisen att "jobba på kredit".Planering och långsiktig strategi raseras. Detta kan inte vara en ansvarsfullpolitik och måste regeringen inse konsekvenserna av de besparingar somgjorts inom rättsväsendet. Den demokratiska processen är hotad.Kristdemokraterna ställde en fråga till dåvarande justitieminister om vilka åtgärder justitieministern avsåg att vidta förattklargöra för polisstyrelserna hur rationaliseringsarbetet kan genomförassamtidigt som verksamhetsmålen uppnås. Hon svarade då att vi har ettfungerande styrsystem som ger myndigheterna den ledning som de behöverför planeringen av sin verksamhet. I en mål- och resultatstyrd verksamhet skadet finnas utrymme för myndigheterna att anpassa verksamheten ochrationaliseringsarbetet efter de lokala förutsättningarna. Ett intressantpåpekande mot bakgrund av att målen som preciseras av ärutvecklade inom ramen för budgetprocessen vilka då slutligen påverkas av deresurser som ställs till polisdistriktens förfogande. Det ankommer påregeringen att till landets polismyndigheter fördela medel som anvisas förpolisväsendet. Detta sker via . Men om inteRikspolisstyrelsen har tillräckligt med resurser att fördela vilket är falletidag,går det inte att leva upp till verksamhetsmålen. Den lokala myndigheten skaanpassa verksamheten och rationaliseringsarbetet efter de lokalaförutsättningarna. Det som sker är att verksamheten måste anpassas efterbudgeten vilket innebär att stora delar av landet står utan polis kvälls- ochnattetid. I vissa fall finns en ensam polis i tjänst som ska fungera somutryckningspolis. Dennes arbete anpassas efter verkligheten och hjälp vid ettingripande från närmaste utryckningspolis kan därför dröja eller ivissa fall längre.3 PolisutbildningDen nya grundutbildningen för poliser påbörjades . I denförsta kursomgången antogs 68 elever och börjadeytterligare 185 elever. En ökning av antalet aspiranter är nödvändig för attlångsiktigt säkerställa en godtagbar personalförsörjning, förbättraåldersstrukturen och höja kompetensen. Enligt behövsen rekrytering på 600-650 studerande om antalet poliser intedrastiskt ska minska ytterligare.Vi anser att rekryteringen måste öka i snabbare takt. Den nyapolishögskolan i måste kompletteras med ytterligare en skolageografiskt så förlagd att unga från olika delar av landet söker tillpolishögskolan.4 NärpolisreformenPolisen har genomgått många omorganisationer. Det vore fel att rivaupp närpolisverksamheten. Närpolisreformen är en utmärkt tanke sombehöver få tid och resurser att utvecklas. Vad vi som politiker kan göra äratt reagera över den nonchalans med vilken regeringen behandlar polisensbehov och i förlängningen också den enskilde medborgarens behov.Staten har ett ansvar som inte kan delegeras i rättssamhället. Trots detfinns det allvarliga brister. Bilden av ett rättssamhälle i kris ståroemotsagd. Medborgarnas förtroende minskar för som går.Det är medborgarna som ska sätta gränser för vad som är acceptablabesparingar i samhället, prioriteringar gjorda från centralt håll. Bekämpningav brott är huvuduppgiften för den lokalt förankrade polisen som måste gesresurser att kunna bedriva en fungerande verksamhet.Närpolisreformen infördes efter ett riksdagsbeslut. Närpolisreformenbyggde på goda intentioner och många gick in i den nya organisationen medglädje och förväntan. har flertalet tappat den gnistan.Istället kan vi konstatera att närpolisen knappt har någon tid att arbetaförebyggande. Arbetstiden går åt till utryckningsverksamhet och får man tidöver måste man försöka minska utredningshögen.Antalet närpolisområden i landet har minskat med en fjärdedel mellan åren1966 och 1999. Enligt BRÅ, , har närpolisområdenaskurits ned från 480 till 360 . finns en närpolis per1 400 innevånare. anser att ett rimligt mål inom denärmaste åren borde vara att det ska finnas en närpolis per 1 000 innevånare.5 Arbetssituationen inom polisenMånga inom poliskåren är långtidssjukskrivna. Polisarbetet är slitsamt,personalpolicyn är otillräcklig och rehabiliteringsinsatserna minimala.Åldersstrukturen inom polisen gör att alltfler inte kan arbeta medutryckningstjänst och medborgaren står då utan polis. Ibudgetpropositionen skriver regeringen att många myndigheter satsar påatt förbättra sin kompetens genom att anställa analytiker, statistiker ochandra experter. Kompetensen ska höjas och det anser vi är bra. Men det ärviktigt att det finns kompetenta rehabiliterare som kan stötta och hjälpadem som går långtidssjukskrivna så att dessa kan återkomma i arbete.Vid besök hos olika närpolisverksamheter i landet kan man bara konstateraatt många polischefer har gett upp. Skrämmande exempel finns på hur detsom var själva kärnan i närpolisreformen, det förebyggande polisarbetet, heltkommit bort. Ett polisdistrikt berättar; av dygnets ska 8 gå tillutryckningsverksamhet och 16 till närpolisverksamhet. Men de 8 timmarnautryckningsverksamhet är ju fördelade på hela dygnets alla timmar, därmedstyckas den så kallade närpolisverksamheten sönder och blir en halvtimmahär och där. Ambitionen att närpolisverksamheten ska uppgåtill av verksamheten uppnås aldrig. Alltför ofta snyggas siffrornatill genom att slå ihop utryckningspolis med närpolis. Ett annat polisdistriktberättar att innan reformen kom var de ganska bra på att vara ute blandbefolkningen. De hade ungdomslag, fotpatruller etc. men allt det försvann närpolisen skulle omorganisera sig som resurserna minskade. EnligtRikspolisstyrelsen har det varit nödvändigt att minska närpolisens verksamhetför att klara av det som brukar betecknas som måsteverksamhet, nämligen ihuvudsak ingripandeverksamheten.I budgetpropositionen 2001 skriver regeringen att "mycket tyder på attpolisen i närpolisområdena, där det problemorienterade arbetet förstintroducerades, kommit att arbeta alltmer händelsestyrt. Det innebär attutvecklingen går i fel riktning. Det är inte heller tillfredsställande attingripandeverksamheten i betydande utsträckning förblivit opåverkad av deåtgärder som vidtagits för att problemorientera verksamheten." Det äruppenbart att resursbrist har lett till att införandet av det problemorienteradearbetssättet inte fått genomslag. Det vill vi kristdemokrater ändra på.Alla beslutsfattare som studerat närpolisverksamhet från andra ländermåste inse att i inledningsfasen kostar närpolisverksamhet mycket pengar,vinsterna kommer . Detta har helt och hållit förbisetts. Vikristdemokrater anser att statusen och utvecklingen på närpolisarbetet måstehöjas. Ambitionen måste vara att få en fungerande polisverksamhet som harresurser till sitt förfogande så att de kan arbeta med det som är polisenshuvuduppgifter; att förebygga brott, upprätthålla ordning samt utreda ochbeivra brott.6 Motverka vardagsbrottsligheten och ökatilltron till rättsväsendetAlla är överens om att all brottslighet, inklusive vardagsbrottsligheten,måste bekämpas. Till vardagsbrottslighet brukar räknas bostadsinbrott,cykelstölder, bilstölder, klotter och skadegörelse m m. När anmälningarav detta slag kommer in till polisen skrivs en anmälan förförsäkringsbolagets räkning, sedan avskrivs ärendet. Detta är mycketolyckligt och på så sätt förlorar allmänheten förtroendet för polis ochrättsväsende.Kommuner som och hyr in vaktbolag. Bevakning,konsulttjänster och säkerhetsutrustning omsätter omkring 12,5 miljarderkronor . De uppgifter som polisen inte hinner utföra får vaktbolagen taöver. Inbrotten i har härmed sjunkit , en glädjande siffra ochen lönsam verksamhet både för vaktbolagen och kommunerna. Ännu längregår den enskilda medborgaren som inte har råd med bevakningsbolag. Härerbjöds inga alternativ; polisen kan inte skydda hans egendom, kostnaden förvaktbolagets tjänster blir alltför hög. Näringsidkaren skjuter inbrottstjuven ibenet. Gärningsman blir brottsoffer. Brottsoffret blir gärningsmannen somhyllas för sina insatser. Allmänhetens tilltro till rättssamhället får åter igen enallvarlig knäck.7 Närpolisverksamheten i StockholmI höst kommer enligt uppgift flera av närpolisstationerna i attslås samman för att spara pengar. Försäkringsbolag och ordningsvakterkommer att ta över en del av polisens arbetsuppgifter . Dånärpolisreformen trädde i kraft i hade man 60 närpolisdistrikt.Idag är det 57. Av1 700 tänkta närpoliser finns det i praktiken 600. Trots extra tillskottpå går back med cirka 70miljoner kronor enligt uppgift. Enligt polisförbundets ordförande iStockholms län, , har samhället blivit lurat pånärpolisreformen och det ansvaret lägger han på Justitiedepartementet.Rikspolischef får i , frågan vadproblemorienterat arbetssätt innebär? Rikspolischefen svarar: "Att man frigörsig från ärendefixering och att arbetet inriktas på att komma åt orsaker tillvarför brott begås. Det problemorienterade arbetet innebär att polisen handlarproaktivt och sätter upp långsiktiga mål för verksamheten." Tyvärr harnedskärningar lett till att detta arbetssätt inte varit möjligt. Det är hög tidattskapa förutsättningar för polisen att kunna arbeta på det sätt Rikspolischefenbeskrev. Det går inte att sopa bort brottsligheten genom att skapa en nyorganisation, det erfordras resurser.Regeringen påpekar i budgetpropositionen för , att detproblemorienterade arbetet måste utökas. Men hur ska detta kunnagenomföras i verkligheten? Regeringen skrev i budgetpropositionen hösten1999 att "arbetet med att anpassa polisens arbetstider till verksamhetensbehov är viktigt för det problemorienterade arbetet. Ett instrument för ensådan anpassning är s.k. periodplanering". konstaterade man att detenbart är av närpoliserna som periodplanerar arbetstiden. Övrigahinner inte göra detta. I budgetpropositionen står det att RPS menaratt "periodplanering, rätt använd, erbjuder en för alla parter förmånligflexibilitet och är ett nödvändigt inslag i det problemorienterade arbetet". ViKristdemokrater hävdar att detta är omöjligt utan ytterligare resurser, bättrestyrning av den genomsnittsliga veckoarbetstiden och förbättrade instrumentför verksamhetsbedömningar.Polisens arbetstider och vilka arbetsuppgifter som ska prioriteras måsteockså få en bra lösning. I en skrivelse från regeringen beskrivs vadde civilanställda ska arbeta med. Problemet är att fler civilanställda behövsför att få ut poliserna i operativt arbete. Facklig personal inom polisenhävdaratt man omgående skulle kunna få 700 poliser i operativt arbete ute på gatoroch torg genom att ta in civilanställd personal. Varför görs inte detta?Följande scenario är en del av vardagen: en läkare begär handräckning fören person med psykiska besvär. Beslut om husrannsakan fattas, hämtningsker, transport till läkare, skydd under läkarundersökning, transport till ettannat sjukhus, och över fem timmars arbete. har ingenpolis funnits att tillgå i det närpolisområde där denna patrullerande bil skullevara. Noterbart är också de transporter som polisen får göra frånavgiftningsenheten på sjukhuset till olika behandlingshem med långa restider.Statistik visar att enbart i har en nästan fyrdubbling avbegärda handräckningar skett . Vi behöver fler polisermen vi behöver också genomlysa vilka arbetsuppgifter polisen ska arbeta medoch därför välkomnar vi den utredning som på initiativ av Kristdemokraternafått majoritet i att utveckla vad polisen enligt lag ska arbeta med.I rationaliseringsivern har man dragit in på arrestantvakter. När någonalkohol- eller drogpåverkad tas in på de mindre polisstationerna blir konse-kvensen att två poliser måste köra långa sträckor för att den intagne skakomma till arresten . Två poliser som ska genomförautryckningstjänst på orten är borta för att lämna denberusade till närmaste arrest. I detta sammanhang bör även nämnas denmycket ansvarsfyllda uppgift som vakthavande befäl har i frågan. Då denberusade/påverkade personen tagits in av de tjänstgörande poliserna skavakthavande befäl via telefonsamtal göra bedömning, efter polismännensbeskrivning, om personen ska tas om hand. Detta kan inte vara ett acceptabeltförfarande. Om det går så bra för som regeringen framhåller bordedet finnas ekonomiska resurser att rusta upp rättsväsendet och återskaparättstryggheten för samhällsmedborgarna.Stockholm den 26 september 2000Ragnwi Marcelind (kd)()()()()()von der Esch (kd)()()()()