mot · GN02A18 · 2000-04-13 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A18av Narti, ()med anledning av prop. 1999/2000:98 Förnyad arbetsmarknadspolitik för delaktighet och tillväxtRegeringens arbetsmarknadsproposition talar redan i rubriken om enförnyad politik för delaktighet och tillväxt. Efter en läsning undrar manhur mycket förnyelse, delaktighet och tillväxt ryms i denna text. Detkanske djärvaste i skrivelsen består i den ganska skarpa kritik som riktasmot AMV och AMS och i löftet att minska antalet åtgärder och förenklade regler som styr arbetsförmedlingarna. Betydligt mindre förnyelse gåratt finna i den allmänna analysen av arbetslivets strukturer och framförallt i de förslag som vill angripa den långvariga arbetslösheten.Gamla synsättHela detta dokument talar genomgående om arbetslösa som fåranställning eller erbjuds utbildning och praktik och omarbetsmarknadspolitiken som ger människorna kompetens. Individernaoch grupperna presenteras alltså alltid som mer eller mindre passivamottagare av arbetstillfällen och utbildning, åtgärder och kompetens. Deförväntas inte att ta del i utformningen av planer och handlingar de skadelta i, ännu mindre att själva lägga grunden för program som öppnarderas eget inträde i ett aktivt inkomstbringande liv. Textens författareverkar tro på en stor arbetsmarknadspolitisk apparat som frikostigt delarut nya jobb och skänker bort kompetens och kunskap. Alla människorsom drabbas arbetslösheten lever ett svårt liv: att de kan ta initiativ för attförändra sin situation, att de har förmåga att axla ansvaret för vardagen,att de själva kan skapa nya arbetstillfällen genom att finna nya arbetssätteller lansera starka affärsidéer verkar inte ingå i de tänkesätt sominspirerar propositionen. Här upprepas ofta ordet delaktighet, men ordetförblir tomt, utan förankring i konkreta modeller för ett riktigt ömsesidigtsamarbete mellan arbetsförmedlingar och arbetslösa.Inte heller fraserna om de personliga handlingsplanerna som ska frälsafolket från arbetslöshet övertygar. Sådana planer har ingått i denmetodik som arbetsförmedlingarna uppmuntrades följa, men regeringen själverkänner att planerna ofta har varit till intet förpliktigande byråkratiskaprodukter. "I många fall har kvaliteten och delaktigheten i handlingsplanernaifrågasatts." På vilka sätt man nu ska förstärka kvaliteten och den arbets-sökandes delaktighet sägs inte i propositionen.Allt detta leder till en slutsats: propositionen ser inte de arbetslösa somlevande mänskliga varelser med egen vilja och egen energi utan fortsätter -som många andra tidigare författade socialdemokratiska skrivelser - attbeskriva folk utan anställning som en opersonlig massa som statens arbets-marknadspolitik är kallad att "åtgärda". Att delaktighet och tillväxt kan resasig ur sådant tänkande är svårt att begripa.Hela i fast anställning?Hela analysen om arbetslivets utveckling och utformningen av denya förslagen utgår från detta socialdemokratiska synsätt. Denna enligtmin mening felaktiga bild över nutiden förstärks också av det oftaupprepade ordet anställning. Här uttrycks en föreställning om arbetslivetsvillkor som kanske stämde med verkliga förhållanden eller70-talet men som inte har bäring i nutiden, då många nya arbetstillfällentar skepnad av projekt eller uppdrag grundade på flexibla avtal, konsult-eller frilansinsatser. Att tro att ska erbjudabefolkningen några hundratusen nya fasta anställningar av traditionell artär minst sagt överoptimistiskt.Få och förvånande sparsamma uttalanden pekar på värdet av nya företagoch på företagslivets skapande energi. Propositionen nämner hastigt positivaerfarenheter från internationellt och svenskt företagsliv, men strax efteråtnämner man en skrivelse fylld av misstänksamhet mot företagarna: "I enrapport från LO befaras att starta-eget-bidrag kan leda till en ökning avofrivilliga egenföretagare med inkomster och arbetsförhållanden som ärsämre än för de anställda i branschen samt till att lågproduktiva verksamhetersom saknar marknadsutrymme hålls vid liv. "fakta som grund för analys och förslagSöker man förnyelse, delaktighet och tillväxt när det gällerarbetsmarknaden, måste man börja med att realistiskt beskrivaverkligheten. behöver en tydligare statistik överarbetsmarknaden. En publicerad rapport från talarom 1,5 miljoner svenskar som saknar jobb ! Den aktuellapropositionen nämner olika och betydligt lägre siffror. Man diskuterarsituationen för långtidsarbetslösa men utan att inkludera i dessa siffror deförtidspensionärer och socialbidragstagare som egentligen är permanentarbetslösa men inte registrerade i AMS tabeller.I detta sammanhang bör jag påpeka att just arbetslöshetsstatistiken reserfrågor som har diskuterats för lite. Svensk Handels rapport är inte denenda undersökning som pekar på massarbetslöshet dold utanför de kändasiffrorna. Andra forskare - bland dem och - harskrivit om detta. I ett av betänkanden (SOU1997:115) tar upp några sådana siffror: "Vi har då funnit attdagens standardkategorier inte längre fungerar så som de varit tänkta. Vi harfunnit omkring en halv miljon människor i utanför arbetskraften,alltså varken i betalda arbeten eller arbetslösa, i en grupp övriga som i storutsträckning är okänd. Dessa människor är betydligt fler än de arbetslösa.Vad gör de? Vad lever de av? Hur ser de på sig själva? Är de nöjda ellerskulle de vilja leva på annat sätt? "Om dessa forskares upptäckter innehåller bara en liten del av sanning, börvi som arbetar politiskt omgående ta itu med det som verkar vara en doldmassarbetslöshet. Identitetslösa enskilda människor eller grupper är inte barasvåra att identifiera, deras människovärde speglas inte i benämningen av enviss social position.Inte heller de effekter som de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har påarbetslivets relationer och förhållanden redovisas klart. Man nämner vissakritiska vetenskapliga rapporter men man skyndar sig att skapa tveksamhetkring dem. De undanträngningseffekter som enligt flera forskare bevisligenoch i stor utsträckning förekommer tas inte med i beräkningen av de nyamodellerna. Enligt forskarna från () betyder varje 100 fall av tillämpade arbetsmarknads-åtgärder en förlust av 65 riktiga jobb. inför statsmakten en ny och i tidenobegränsad arbetsmarknadsåtgärd för långvarigt arbetslösa - aktivitets-garantin - som den under två betalar en stor del av lönen förpersoner : vilka effekter kommer denna armé av mycket billigarbetskraft att ha för relationerna mellan arbetsgivare och arbetssökare?Varför ska en arbetsgivare - i den offentliga sektorn eller i privat näringsliv-anställa till avtalsenlig lön en arbetslös, när precis samma prestation kan bligenomförd gratis eller nästan gratis med hjälp av aktivitetsgaranti ellerförstärkt rekryteringsstöd?Fara för politikerföraktFörutom kontraproduktiva ekonomiska och arbetsmarknadsmässigaeffekter kan de mycket omfattande nya stödformerna ha förödandeeffekter i det politiska livet. Den socialdemokratiska regeringen hävdaralltid och också i denna skrivelse att arbetsrätten inte förändras och att enbortre parentes inte införs i arbetslöshetsförsäkringen men deaktivitetskrav som ställs på de arbetslösa kommer skapa motsättningari detta sammanhang. I praktiken kan de nya kraven leda till ingrep iförsäkringens giltighetstid. Propositionen understryker att "avvisande averbjudande av lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd ska leda tillavstängning från rätten till arbetslöshetsersättning enligt lagen omarbetslöshetsersättning". På ren vardagssvenska betyder detta att allaarbetslösa som av en eller annan anledning inte vill eller kan följa arbets-förmedlingens hänvisningar efter utestängs fråna-kassan. För dem har en arbetslöshetsförsäkring en klar bortre parentes.Folkpartiet liberalerna vill ha en arbetslöshetsförsäkring med bortreparentes. Propositionens nya och otydliga rekommendationer kan läsassom ett bevis på behovet av större öppenhet och klarareställningstaganden i denna fråga. Samma sak kan sägas om det förstärktarekryteringsstödets relation till lönenivåerna. Detta stöd borde intepresenteras som en subvention som täcker av lönekostnaderna.Taket på per arbetsdag gör att en någorlunda anständig lön kräverbetydligt större insatser från arbetsgivaren. Man kan också befara attdesperata arbetslösa accepterar en mycket låg lön med rekryteringsstödbara för att överhuvudtaget få ett betalt arbete. Detta leder till att lön,eventuell a-kassa och framtida pension sänks.En ärlig politik värd förtroende ska i handling bekräfta vad dess ord säger.Den nya arbetsmarknadspolitik som den socialdemokratiska regeringen nuförkunnar drar åt olika hål. Ett sådant förfarande ger lätt näring åtlikgiltighetoch politikerförakt.Invandrarnas massarbetslöshet - en undanträngdfråga?Det som mest förvånar i den aktuella propositionen är avsaknaden av enanalys av det segregerade arbetslivet. Invandrarnas arbetslöshet nämnsupprepade gånger, men inget utrymme ges till en djupare diskussion omden. Varför somalier eller irakier har så svårt att tränga in i detproduktiva livet, hur kommer det sig att högre utbildade invandraresaknar arbete i mycket större utsträckning än svenskar med likvärdigkompetens, varför finns ytterst få utomlandsfödda bland lärare, jurister,veterinärer: dessa frågor ställs inte.Jag tror att en stor del av nutidens svårigheter har byggts upp på en grundav överdriven tilltro till storskalig samhällsplanering. Invandrarnas arbets-löshet började växa under högkonjukturen. Då hade ettsystem för mottagning av nyanlända cementerats - ett system som förstkrävde långa väntetider i flyktingförläggningar och sedan rekommenderadkommunplacering finansierad genom socialbidrag. kunde man påsocialkontor och arbetsförmedlingar träffa tjänstemän som på fullt allvartyckte att av svenskundervisning och liv på olika komvux-kurser varabsolut nödvändiga för "anpassning" till det svenska samhället. Dessapersoner verkade inte förstå att utan inkomstbringande verksamhetdiskvalificerar invandrarna i personalchefers och arbetsgivares ögon. Denfärska svenska arbetslivserfarenheten är ju den högsta meriten för den somsöker jobb. Människor bundna till alla slags introduktionsprogram utankontakt med arbetslivet förlorade enormt mycket på detta.Frågan som de nya förslagen reser är: kan den nya obligatoriska aktivitets-garantin plötsligt och utan särskilda förberedelser ersätta den långa passiviteti vilken många permanent arbetslösa har levt? Att binda ett lågt bidragtill tvångssysslor kan förvärra situationen. Som jag sagt: mångariktiga jobb riskeras när en hel arme av gratis arbetskraft erbjuds till arbets-givarna. Och de personer som strängt kommenderas fram till ett arbete medytterst låg ersättning får anledning att undra vart den svenska respekten förden personliga integriteten har tagit vägen. De etniska relationerna hotas dåatt helt förfalla.Med andra ord: en lösning på arbetslöshetens frågor går inte att finna omman inte radikalt ändrar relationerna mellan politik och de arbetslösa, oavsettde arbetslösas etniska bakgrund. Politiken i sig kan inte kommendera framnya fast anställningar för hundratusen eller ännu fler personer, den kan inteheller skapa nya företag på löpande band. Vad politiken kan göra är attöppna arenor på vilka folk får en chans att experimentera, pröva olikaverksamheter och relationsmönster, i praktiken söka kontakter och metodersom leder till regelbundna inkomster.Arbetslinjen - på vilka villkor?Vi socialliberaler har hävdat att människovärdet kränks för demsom tvingas leva i passivitet. Vi ser det anständigt betalda arbetet som enlevande länk mellan människor, vi betraktar de passiviserandesocialbidragen som en olämplig och kontraproduktiv lösning påförsörjningsfrågan. Men vi är tveksamma gentemot en politik som inågorlunda försiktiga formuleringar förespråkar tvångsarbete. Självklartskulle uppmuntran och lättnader för företagen leda till betydligt bättreresultat, framför allt därför att det är företag som skapar riktiga jobb.Just när denna motion skrivs diskuteras att bristen på arbetskraftunder snar framtid kommer att bli ett allvarligt hot mot samhället och importav arbetskraft förespråkas. Det är viktigt att påpeka att i lever massa högt utbildade invandrare som under mycket långa tider inte harkunnat försörja sig inom det egna yrket. Att nu börja planera eller t o mverkställa import av arbetskraft betyder ett slag rakt i ansiktet på alla dessamänniskor, att definitivt döma dem till kroniskt och förnedrande bidrags-beroende.Med detta vill jag påminna om alla förslag till lättnader och förbättringarför små företag som både vi och andra - t ex Småföretagardelegationen -har lagt fram, förslag som har förblivit obesvarade.Jag vill också påminna om några av mina tidigare förslag: aktivitetscentrasom de arbetslösa själva driver, mikrolån för nya småföretagare utan egetkapital, studiecheck för utbildningar som leder till inträde i arbetslivet,kompetenskonto för socialbidragstagare som tar tidsbegränsade betaldauppdrag och på så sätt kan spara pengar för att skapa en bas för kommandeyrkesliv.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en förnyad och omfattande arbets-löshetsstatistik,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om de arbetslösas rätt och praktiska möjlighet tillegna initiativ och eget ansvar,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om aktivitetscentrum drivna av arbetslösa, ommikrolån, studiecheckar och kompetenskonto för socialbidragstagare,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av lättnader för små företag.Stockholm den 13 april 2000Ana ()