mot · GO02Sk716 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sk716av , ()ReklamskattenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om avskaffadreklamskatt.Avskaffa reklamskattenDe skatter som tas ut i ett demokratiskt samhälle för attfinansiera det allmännas åtaganden bör uppfylla någragrundläggande krav. Viktigast är kanske att de är generella iden meningen att de drabbar alla som agerar på ett visst sätt,ägnar sig åt en viss verksamhet etc. Skatter som slår mer ellermindre godtyckligt uppfattas av allmänheten - på godagrunder - som orättvisa, vilket gör att sådana skatter bidrartill att undergräva skattemoralen och acceptansen förskattesystemet. Skatter bör vidare inte snedvridakonkurrensen, eftersom marknadens funktionsmöjligheterdärmed försämras, vilket i sin förlängning riskerar att leda för samhället som helhet försämrad resursallokering. Förrättssäkerhetens skull bör skatteregler vara tydliga ochförutsebara samt enkla att tillämpa.Reklamskatten, som regleras av lagen (1972:266) om skatt på annonseroch reklam, uppfyller inte ett enda av dessa grundläggande krav. Den är integenerell, den snedvrider konkurrensen och den är svårtillämpad.Detta framförs på ett för reklamskatten förödande sätt i slutbetänkandetfrån reklamskatteutredning, vilket bär den talande titeln (SOU 1997:53). Utredaren går igenom reklamskattelagen ochkonstaterar på punkt efter punkt att den är så undermålig och leder till såoacceptabla konsekvenser att världen bör befrias från dess existens.Utredaren framhåller att reklamskattens själva konstruktion är sådan att detinte är möjligt att förändra lagstiftningen på ett sådant sätt att ettgodtagbartresultat uppnås.... utredningens översyn leder till slutsatsen att reklamskatten inte kanreformeras så att den uppfyller de krav som måste ställas på en skatt. /.../...de justeringar av reklamskattelagen som krävs för att nå målet om engenerell och konkurrensneutral beskattning stöter [antingen] på formellahinder eller medför ingrepp som inte står i rimlig proportion till skattenssyfte och allmänna betydelse (s. 18).Dessa slutsatser bör inte ha kommit som en överraskning förnågon. Redan minoriteten i den utredning som föreslogreklamskattens införande betonade att skatten skulle blisynnerligen krånglig och kostsam att tillämpa, och avstyrktedärför förslaget. Det gjorde även snart sagt samtligaremissinstanser.När det gäller frågan om reklamskattens bristande generalitet ochkonkurrensneutralitet, pekar reklamskatteutredning på ett antalomständigheter som bidrar till detta. Annons i dagspress beskattas med 4procent, medan skattesatsen i övrigt är . Detta är förvisso ettmedvetet ställningstagande från den ursprunglige lagstiftarens sida, i syfte attgynna dagspressen, men med tanke t ex på att dagstidningarnas bilagor alltmer kommit att likna veckopressens publikationer framstår den rådandeordningen som än mer orimlig än den var från början. Det är också värt attkonstatera att fler och fler gratisdistribuerade tidningar med dagspresskvalitetväxer fram. Tidningen i och är måhända det bästaoch mest kända exemplet, men även på andra håll i landet möter traditionelladagstidningar konkurrens av gratisutdelade publikationer av hög klass. Urkonkurrenssynpunkt är det självfallet förkastligt att dessa tidningar inte kantävla på lika villkor med "vanlig" dagspress.Vidare konstaterar utredningen att "efter hand som den tekniskautvecklingen går framåt urholkas reklamskatten allt mer" (s. 37). Dagensreklamskatt träffar inte reklam i radio, TV och på Internet. Inte heller reklamitrycksaker som framställts genom andra tekniker än tryckpress ellerscreenförfarande omfattas. Det innebär att reklam i trycksaker somproducerats genom exempelvis färgkopiatorer och färgplottrar är fria frånskatt. "Den snedvridna konkurrenssituationen är naturligtvis oacceptabel,särskilt från tidningarnas liksom annonsbladens synpunkt" (s. 39).Beträffande de rättssäkerhetsproblem som uppkommer i och med attreklamskattelagen är otydlig och svårtillämpad, har en del av dem åtgärdats ioch med avskaffandet av den reklamskatt som tryckerier tidigare var tvungnaatt betala på reklamtrycksaker (se prop. 1997/98:150 s. 175). Mångabekymmer kvarstår dock, t ex de som beror på att många av lagens begrepp ärbristfälligt definierade och/eller svåra att avgränsa. "Avgränsningssvårigheteruppkommer exempelvis ofta vad gäller begreppen allmän nyhetstidning ochbilaga" (utredningen, s. 40).I proposition 1997/98:150 säger regeringen att också den anser attreklamskatten bör avvecklas. "saknas dock förutsättningar attfinansiera ett totalt avskaffande av reklamskatten" (s. 175). Staten skulle,enligt utredarens bedömning, i det korta perspektivet förlora omkring 700miljoner kronor netto om reklamskatten avskaffades. Å andra sidan skulle deidag skattskyldiga få en betydande administrativ lättnad, somkonkurrensen mellan samtliga reklammedier skulle förbättras. Utredarenmenar att ett avskaffande för dagspressens del i första hand skulle medförasänkta annonspriser och i andra hand sänkta prenumerationspriser.De skattesänkningar vi moderater förespråkar syftar i allmänhet till attförbättra förutsättningarna för arbete och företagande samt till att ge enskildamänniskor större möjligheter att forma sin egen tillvaro efter egna önskemål,men när det gäller reklamskatten är det således andra och - vill vi hävda - änviktigare principer som måste beaktas. Om reklamskattelagen hade föreslagitsidag, hade den kastats i papperskorgen - oavsett detstatsfinansiella läget - eftersom den strider mot grundläggande principer förett rimligt skattesystem.Den fråga man bör ställa sig är om det är värdigt ett rättssamhälle som vårtatt ha en skatt som medför betydande rättsosäkerhet, som är orättvis och somdessutom snedvrider konkurrensen. Det entydiga svaret måste, enligt vårmening, bli nej.Stockholm den 29 september 2000Gunnar ()()