mot · GO02U206 · 2000-10-05 00:00:00 — Ett bristfälligtboende kan, förutom konsekvenserna för den enskilda individen, leda tillsåväl ohälsa som konflikter. Biståndet bör här kunna göra väsentliga insatser,inte minst eftersom vi i har god erfarenhet och kompetens på dessaområden. Vi föreslår därför ytterligare anslag på tillHABITAT.Generellt kan sägas att de brister som kännetecknar många av de sektoreroch verksamheter som berörts i våra resonemang till väsentlig del beror påbristen på kapacitet och kompetens. kan inte i längden hanteramiljö- och utvecklingsproblematiken med hjälp av utländska experter. Därförär stöd till kapacitetsbyggande ett mycket viktigt område i varje program förhållbar utveckling. Det innebär stöd till utvecklandet av miljölagstiftning,tilletablerandet av institutioner för policyutveckling, övervakning och kontrolletc. Andra viktiga områden gäller forskning och utbildning samt stöd tillfolkrörelsearbete.VattenVatten präglar den globala miljön och det är också vattnetsom format planeten. Det dominerande inslaget i livetsmateria är just vatten.Eftersom vatten i själva verket är en förutsättning för vår existens är detviktigt att se till att det inte sinar, slösas bort eller förorenas. Förorenatvattenär ett mycket stort hälsoproblem som för med sig konsekvenser med dödligutgång.Vatten är en källa till liv men också till sjukdom, krig och död. När fleraländer hämtar vatten från samma vattendrag är risken större för konflikter.Det mest kända exemplet är kanske kampen om . Om användermer vatten drabbas och direkt.Men det faktum att flera stater delar på samma vattenhål behöver i och försig inte leda till konflikter. En del länder är mycket medvetna omatt det är viktigt med internationellt samarbete och att det handlar om atthittagemensamma lösningar, om inte annat så för sin egen överlevnads skull.Förutom internationellt samarbete är ett annat mycket bra sätt för att förbättravattensituationen i världen att använda biståndspengar till att öka kunskapenom vatten och höja den hygieniska standarden. Kunskap är viktigt. Det gälleratt vara rädd om det vatten vi har för vi vet med säkerhet att det inte går attfylla på nytt.Sida har arbetat för att förbättra kunskapen om vattenoch höja den hygieniska standarden. Men fortfarande behövs stora insatser.Därför vill avsätta ytterligare tillmiljöbiståndför bland annat vattenfrämjande åtgärder.Sexuell och reproduktivhälsaSverige har goda kunskaper i frågor som rör sexuell ochreproduktiv hälsa. Svenskt bistånd bör ekonomiskt kunnastödja internationella enskilda organisationer som driver braprojekt inom detta område. Vårt bilaterala arbete beträffandebefolkningsfrågan går dock att förbättra. Det är angeläget attsatsningar på frågor som rör sexuell och reproduktiv hälsamedvetet förs in i de bilaterala förhandlingarna så attkonkreta projekt kan sättas igång i programländerna. Dettabör ges regeringen till känna.Vi vet att dessa programländer, som samtliga har en storbefolkningsökning, brottas med mycket stora sociala, ekonomiska och ävenpolitiska problem. Genom ett ökat bilateralt samarbete skulle vi kunna bidramed viktiga insatser. Ett bilateralt samarbete innebär också att svenskbiståndspersonal engageras direkt i arbetet med befolkningsfrågor och därmedökas kunskaperna inom detta område.U-länderna står för en mycket hög andel av kostnaderna för de projektsom rör frågor om sexuell och reproduktiv hälsa. För att nå ut till alla par ibarnafödande ålder måste bidragen från den rika världen fördubblas. Förbland annat detta satsar vi ytterligare till FN:sbefolkningsfond UNFPA.Befolkningsfrågor handlar även om den enskildes möjlighet och rättighetatt styra över sitt liv. Framförallt måste kvinnors rätt till att få makt ochkontroll över sina liv respekteras. Dessa krav att kvinnan själv bestämmeröver sin egen hälsa och bedömer sina egna förutsättningar att ta ansvar försina barn är långt ifrån självklara. Åtskilliga kvinnor hindras dagligenfrån att bidra till den sociala och ekonomiska utvecklingen eftersom deförnekas tillgång till utbildning och hälsovård. De förnekas därmed ocksåmöjligheten att ta aktiv del av det politiska beslutsfattandet och blir bestulnapå sina livschanser.Genom biståndssamarbetet får som givare möjlighet att föra endialog med mottagarländerna om kvinnors rättigheter. Dessa tillfällen måsteutnyttjas. Biståndets ambition bör vara att varje insats föregås av enkonsekvensanalys beträffande kvinnors levnads- och försörjningsvillkor.Vi föreslår att ytterligare satsas på särskildajämställdhetsinsatser.För att nå ut till familjer och enskilda med information om möjligheter attskydda sig mot oönskade graviditeter krävs ökade insatser. Såväl män somkvinnor behöver informationen. Det är dessutom viktigt att preventivmedelfinns tillgängligt. får kvinnor i bästa fall råd av barnmorskor och genombarn- och mödravård. Men för tonåringar och män behövs särskilda insatservia andra kanaler som till exempel genom skolor, universitet, arbetsplatseroch militärförläggningar.HälsaAtt förebygga ohälsa och bekämpa sjukdomar är en viktiguppgift för biståndet. Barnen är bland de mest utsatta förlidanden. Miljontals barn dör på grund av brist påbehandling som kanske skulle kostat några kronor. Barnenmåste ges en särskild uppmärksamhet i biståndspolitiken.Bland de största hälsoproblemen märks infektionsjukdomarna. För attstoppa infektionssjukdomar är en bättre hygien avgörande. Rent vatten ochordnad latrin är kostnadseffektiva och enkla åtgärder. Men detta kan vara ettoöverstigligt hinder t ex för människor på flykt. Kampen motinfektionssjukdomarna försvåras dock inte bara på grund av brist på pengar.Antibiotikaresistens har blivit ett reellt problem.Vissa sjukdomar är på väg att elimineras: polio, spetälska, stelkramp ochvissa masksjukdomar. 8 av 10 barn i världen har vaccinerats mot sexsjukdomar: difteri, mässling, neonatal stelkramp, kikhosta, polio ochtuberkulos. Resurser måste avdelas för utrotning av dessa sjukdomar genomvaccination.Malaria är ett av världens största gissel. bör aktivt stödja WHO ikampen mot denna sjukdom.HIV/AIDS utgör ett särskilt problem, främst för . Det är viktigtatt förebygga AIDS/HIV genom information om spridningssätt ochrekommendation om kondomanvändning. anslår ytterligare 35miljoner kronor till UNAIDS.Även ett ökande tobaksbruk, alkoholkonsumtionen och annatdrogmissbruk utgör stora hälsoproblem för u-landsbefolkningar. böraktivt stödja WHO i dess kamp mot tobaksbruket.Kvinnor dör av farliga och olagliga aborter. Länder där abort är förbjudeteller på annat sätt inskränkt har ett högt antal illegala aborter. WHO haruppskattat att det görs mellan 10 och 20 miljoner illegala aborter i världenårligen. avlider över en halv miljon kvinnor i anslutning tillgraviditet och förlossning. I vissa områden, främst i tredje världen, berornärmare hälften av dessa dödsfall på följderna av illegal och oftast osäkerabort.Ett viktigt mål för att främja kvinnors hälsa i världen är därmed attreducera sjuklighet och dödlighet som beror på abort. Det sker i första handgenom att minska antalet aborter genom upplysning om sex och samlevnad,tillgång till säkra preventivmedel och bra rådgivning. Alla oönskadegraviditeter går emellertid inte att förebygga och därför måste kvinnor hatillgång till enkla, säkra abortmetoder och en effektiv akutvård för att snabbtkunna behandla illegala aborter.Eftersom de största hälsoriskerna förekommer i länder där abort ärförbjuden måste man också arbeta för att legalisera abort och för att värnarätten till abort när den är hotad.Kvinnlig könsstympning förekommer fortfarande i flera . Kvinnligkönsstympning leder till både akut och kroniskt lidande med såväl fysiskasom psykiska skador. Genom att kvinnlig könsstympning också förorsakarkomplicerade förlossningar innebär ingreppet också risker för kommandebarn. WHO, och har vädjat till alla länder och deras ledareatt stödja ansträngningarna att eliminera kvinnlig omskärelse. bör isitt biståndsarbete göra kraftfulla insatser dels för att förebygga att kvinnoroch flickor utsätts för dessa ingrepp, dels för att skapa vård- ochrehabiliteringsresurser.Folkpartiet anslår ytterligare 30, 30 och till respektiveFN-organ.Jämställdhet mellan kvinnoroch mänDet svenska biståndet bör främja ökad jämställdhet mellankvinnor och män, dels eftersom det är en mänsklig rättighet,dels eftersom kvinnors medverkan behövs för att uppnåutveckling. Biståndet bör genomsyras av ett genusperspektiv.Alla biståndsinsatser bör bygga på en förståelse av mäns ochkvinnors olikartade behov, tillgång till resurser och inflytandei varje specifik situation.Bistånd kan främja jämställdhet genom att undanröja vissa av de praktiskahindren för kvinnors jämlika deltagande i samhällslivet. I första hand handlardet om att ge flickor och kvinnor möjlighet till utbildning, men det kan ävenhandla om exempelvis installation av brunnar samt uppbyggnad av hälsocen-traler.Det pågående arbetet med att inom biståndet verka för ökad jämställdhetmellan kvinnor och män bör intensifieras. Det kan ske genom direkta insatserriktade mot kvinnor i programländerna samt genom ökat kvinnligt deltagandei planering, genomförande och utvärdering av enskilda biståndsinsatser.Inom EU bör vi i enlighet med Amsterdamfördraget verka för att de beslutsom tagits om jämställdhet, framför allt genom EU:s jämställdhetsprogram,verkligen genomförs inom alla verksamhetsområden, och även återspeglas isamarbetet med AVS-länderna genom det nya s k Cotonou-avtalet.Funktionshindrademänniskors delaktighet ochrättigheterUppskattningsvis av världens befolkning har ettfunktionshinder. De flesta av dessa människor bor iutvecklingsländer och i Öst- och Centraleuropa.Funktionshindrade människor tillhör de fattigaste bland defattiga i världen och lever i mycket utsatta situationer. Attvara fattig och funktionshindrad innebär inte enbart avsaknadav nödvändiga resurser för det dagliga uppehället, utbildningoch hälsovård, oftast innebär det också att inte bli sedd somfullvärdig medborgare vad gäller delaktighet i sitt landspolitiska, sociala, kulturella och ekonomiska liv. Därmed ärfunktionshindrade människors marginalisering ochdiskriminering fullkomnad.Svenska Handikapporganisationers Internationella Biståndsförening,, spelar en viktig roll för att utifrån ett funktionshinderperspektiv aktivtbidra i utvecklingssamarbetet. Inom ramen för SHIA bedrivs ettutvecklingssamarbete i partnerskap mellan människor med funktionshinderfrån olika delar av världen. pågår närmare nittio projekt isamarbete med systerorganisationer i , , och Öst-och . Målet med SHIA:s verksamhet är att stärkafunktionshindrade människors arbete för jämlikhet och delaktighet. Genomatt gå samman och bilda egna organisationer kan människor medfunktionshinder göra sina röster hörda och påverka utveckling i sina länder.Glädjande utveckling av funktionshindrade människors levnadsvillkor kaniakttas i en del länder, framförallt lagstiftning som stärker funktionshindradesmöjligheter att åtnjuta sina mänskliga rättigheter. I vissa fall harpartnerskapetinom ramen för SHIA och dess medlemsorganisationer bidragit till dennautveckling. anser att det är mycket viktigt att stödja SHIA i dessarbete med att utveckla och fördjupa samarbete med systerorganisationer runtom i världen.Enskilda organisationerEnskilda människor och enskilda organisationer utgör självabasen för biståndsviljan. Utredningar som gjorts rörandebiståndet visar också att internationellt solidaritetsarbetegenom enskilda organisationer är effektivt och vilar på storerfarenhet. Korta beslutsvägar och obyråkratiskt sätt attarbeta gör att hjälpen genom frivilligorganisationer ärkostnadseffektivt och når fram. Arbetet sker ofta i små lokaltförankrade projekt, med en mycket nära kontakt mellan deengagerade människorna i och derassamarbetspartners i syd eller öst. Andra delar avfolkrörelsebiståndet sker i större skala, speciellt inom deområden där organisationerna har extra stor kompetens, somexempelvis demokratifrågor och speciella humanitärainsatser.Den solida biståndsvilja som finns bland de människor som arbetar inomolika enskilda organisationer måste tas tillvara och på olika sätt stödjas ochuppmuntras. Utan den långa biståndserfarenhet som finns bland alla dessaenskilda organisationer såsom kyrkor och samfund av olika slag,solidaritetsgrupper, fackföreningar, idrottsföreningar, politiska partier etcskulle det svenska biståndet inte vara så effektivt och så väl förankrat i detsvenska samhället som det är . Folkrörelserna har en central roll när detgäller att mobilisera folkligt stöd för utvecklingsarbete. Informationsarbetethos enskilda organisationer i utgör en allt större del av derasverksamhet. Genom seminarier, debatter, utbyte mellan utvecklingsländernaoch väcker man intresset och ökar medvetenheten hos inte minst denyngre generationen för globala frågor. I dagens kommunikationsvärld är detoerhört viktigt att de fattiga länderna inte isoleras. Folkrörelserna har enviktig roll i det arbetet.De budgetnedskärningar som gjorts av densocialdemokratiska regeringen har drabbat många enskilda organisationerhårt. Att låta utgiftstaket till så stor del drabba biståndet skapar också enryckighet i arbetet som går ut över kvalitén och förstör organisationernasrelationer med sina samarbetspartners i utvecklingsländerna.Folkpartiet föreslår ett ökat anslag till posten enskilda organisationer med250 utöver regeringens förslag.Samspelet mellan bistånds-och flyktingpolitikenBistånds- och flyktingpolitiken bör vara närasammankopplade främst i tre avseenden. För att förebyggaflyktbehov är en ökad satsning på demokratifrämjandeinsatser mest angelägen. I akuta massflyktsituationer krävsomfattande hjälpinsatser i närområdet. Även vid repatrieringoch återuppbyggnad är bistånd av stor betydelse.Vi bör satsa mycket på olika former av humanitärt bistånd såsomkatastrofhjälp och insatser för flyktingar i konflikthärdarnas närhet även i ettläge när resurserna för biståndet totalt sett har krympt. måste även ifortsättningen vara berett att göra mycket omfattande humanitära insatser,antingen tragedierna inträffar på eller på horn.I såväl svensk som internationell debatt har frågan om ettsamband mellan å ena sidan flykting- och migrationsfrågor och å andra sidanbiståndspolitik kommit i fokus. Sambandet torde vara klart i den meningen attett lands ekonomiska och sociala utveckling och kanske framför alltutvecklingsnivå har betydelse för såväl flykting- som migrationsströmmar.Men det är ändå viktigt att skilja på flyktingar och migranter. En flyktingsöker skydd undan förföljelse eller hot. Migrant är den som söker en bättre,tryggare eller rikare, framtid i ett annat land.Biståndspolitiska insatser som främjar ekonomisk och social utvecklingkan långsiktigt minska migrationstrycket. Det gäller både förmågan attförsörja sig och ländernas möjligheter att få kontroll på sinbefolkningsutveckling. Behovet av sådana insatser är mycket stort men verkarfrämst på något . På kortare sikt kan en genomsnittligstandardförbättring i ett u-land enligt olika studier tvärtom stimulera tillmigration.Demokratibistånd torde kunna medverka till att flyktsituationer förmänniskor i tredje världen förhindras. Den satsning på bistånd som främjardemokrati och respekt för mänskliga rättigheter och för minoritetersrättigheter som förordas i denna motion är alltså motiverad även i ettflyktingpolitiskt perspektiv.När flyktsituationer äger rum i större omfattning är behovet avbiståndsinsatser mer uppenbart. I de flesta fall i tredje världen tar flyktingarsin tillflykt till grannländer. Sådana massflyktsituationer ställer oerhörtstoraanspråk på mottagarländerna, som ofta också tillhör gruppen av fattigare . Detta kan dessutom ha en direkt destabiliserande inverkan har en rad långvariga massflyktsituationer kunnat upplösasgenom att människor kunnat återvända till sina hemländer. Såväl det fysiskarepatrieringsarbetet som de enorma insatser för återuppbyggnad som erfordrasför att flyktingarna skall ha något att återvända till kräver storabiståndsinsatser.En samordnad politik för att bidra till att förebygga och/eller undanröjaorsaker till flykt och påtvingad migration skall vara ett viktigt inslag iSveriges internationella agerande såväl bilateralt som multilateralt. Här börinte minst olika FN-organ som t ex UNHCR få ett kraftfullt stöd. UNHCRspelar en mycket viktig roll i arbetet med att hjälpa flyktingar runt om ivärlden. Dessvärre är det en organisation som har svårt att få de reguljäraresurser som arbetet kräver. Vi föreslår en höjning av UNHCR:s anslag iförhållande till regeringens förslag med 30 miljoner kronor.EU och u-ländernaSom ett av de rikaste områdena på vårt klot har ettansvar för att minska klyftorna mellan rika och fattiga. EUbör fördjupa sitt samarbete med länder i , ochLatinamerika för att främja en demokratisk, ekonomisk ochsocial utveckling för människorna där. Den viktigasteutvecklingshjälpen är frihandel. bör gå i spetsen ikampen för global frihandel.Vi känner oss starkt kritiska till det arbete som sker inom EU gentemottredje världen. Det förefaller inte alltid vara utvecklingsambitionerna som styrutan ofta lyser andra, exempelvis koloniala eller ekonomiska, intressenigenom. De mänskliga rättigheterna måste bli en viktig del inom EU:sutvecklingspolitik. EU:s utvecklingspolitik måste också präglas av högrekompetens och en större närvaro i de länder man samarbetar med.Unionen bör inte minst eftersträva nära och förtroendefulla relationer tillden muslimska världen. är , på grund av invandringen, en storreligion också i och eftersom vår världsdel gränsar till muslimskaområden i och är det i hög grad ett europeiskt intresseatt ha så goda förbindelser som möjligt med länderna där. Sannolikt är ensnabbare demokratisk och ekonomisk utveckling i dessa områden den bästavägen att hejda utvecklingen mot ökad fundamentalism.Genom inträde i EU har vi fått en god möjlighet att påverka en avde allra största biståndsgivarna i världen. EU-samarbetet erbjuder storamöjligheter att åstadkomma konkreta resultat vad gäller globaltutvecklingssamarbete. Huvuddelen av biståndssamarbetet bör dock även iframtiden omfattas av närhetsprincipen och beslutas och administreras av deenskilda medlemsländerna själva.I juni i år undertecknades det nya partnerskapsavtalet - det s k - mellan EU, medlemsstaterna och de 71 AVS-länderna i ,och . Avtalet kommer att ersätta ,som reglerat samarbetet . Trots EU:s handelsavtalmed AVS-länderna, som ger dem tullfrihet på många varor, tillämpar ävenEU handelshinder för teko- och jordbruksprodukter. EU har också möjlighetatt begränsa importen då ett medlemsland bedömer det som ett hot. Detta ären paradox som måste göra sitt bästa för att bekämpa. Det är just dåu-ländernas varor kan konkurrera som deras tillträde till marknaden ärnödvändigt. bör verka för att EU driver på så att världens tekokvoterförsvinner samt går ett steg längre och möjligt avskaffar kvoternainom tekoområdet.Över hälften av EU:s budget används till jordbruksstöd, somjordbrukssektorn är väl skyddad från konkurrens från utländska importörer.Detta får en mycket snedvridande effekt i världsekonomin. Speciellt allvarligtär detta för utvecklingsländerna. Jordbruket är nämligen ett område där kan bli konkurrenskraftiga gentemot i-världen. EU:s gemensammajordbrukspolitik sätter här upp stora hinder, bland annat genom att dettajordbruk subventioneras. måste, även av detta skäl, verka för enreformering av den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta är speciellt viktigtdå man inom WTO har påbörjat en diskussion om en ökad liberalisering påjordbruksområdet. Då får inte EU vara den som bromsar för att till varje prisförsvara sitt eget jordbruk. måste också gå i täten i kampen för attEU-ländernas tullar och även kvoter inom jordbruksområdet försvinner.Sverige bör med kraft driva dessa frågor inom det nya Cotonou-avtalet.Ett annat problem för utvecklingsländerna är EU:s regel om att minst 55procent av en varas värde skall härstamma från ursprungslandet. Dettaförhindrar att utvecklingsländerna med sin billiga arbetskraft blir attraktivaför s k ihopsättnings-industrier. Det försvårar också tillverkning av en radprodukter då ofta är beroende av komponent-import. För att geutvecklingsländerna en chans att finna en väg bort från biståndsberoendemåste handeln uppmuntras. EU bör se över regeln om ursprungsland.En oroande hög andel av EU:s bistånd är livsmedelsbistånd. Syftet har oftavarit att bli av med EU:s eget livsmedelsöverskott. Effekten för mottagarna ärdock förödande eftersom det riskerar att slå ut deras egna jordbruk. Biståndethar minskat men det bör upphöra helt och endast tillämpas vid krissituationer.EU-biståndet har också kritiserats för en alltför ogenomtränglig byråkrati.Denna leder till att utbetalningar försenas, vilket försvårargenomförandet av biståndsinsatser. bör verka för att EU:s bistånd iökad utsträckning sker i form av programstöd istället för projektstöd.Stödet till länderna i är mycket viktigt och det ärbra att EU satsar en stor andel av biståndet på det. De nya demokratierna iEuropas närhet är värda allt stöd, men är behovet fortfarandeoerhört stort i andra världsdelar. liberalerna känner sympati förEU:s starka betoning av demokrati i sin biståndsgivning. kan hamycket att lära av EU inom detta område. Men vi känner också en oro för attde fattigaste länderna blir allt mindre attraktiva för biståndsinsatser frånEU:ssida. EU kan här hämta inspiration från fattigdomsinriktade bistånd.Regeringen bör verka för att en balans mellan AVS-staterna samt de nyademokratierna i upprätthålls i EU:s biståndsgivning.Sverige bör inom EU, såsom i alla andra internationella sammanhang,verka för att medlemsländerna i sina nationella budgetar fullföljer FN:srekommendation om att av BNI skall avsättas till bistånd.Folkpartiet liberalerna anser även att kontoret som hanterar EU:skatastrofbistånd, ECHO, bör läggas i Sverige.Bistånd till ÖsteuropaSveriges samarbete med länderna i Central- och Östeuropahandlar, som liberalerna framhållit,inte om samma saker som samarbetet med länderna i tredjevärlden. Det grundläggande i Öst- och är attbryta den förlamning som decenniers kommunistiskt styreinneburit och återknyta band mellan olika delar sombrutits mot medborgarnas vilja.Det viktigaste är att länderna i Öst- och så fullständigt sommöjligt kommer med i det demokratiska olika institutioner och inte-greras i det normala ekonomiska utbytet mellan olika europeiska länder. EUbör vara öppet för alla demokratiska länder som helt eller delvis ligger iEuropa. Även om det kan ta innan länder som , ochVitryssland är fullvärdiga medlemmar är det viktigt att denna princip, med singrund i , hålls levande.Samarbete och bistånd i många former kommer att vara nödvändigt underlång tid framåt, i första hand för att möjliggöra en snar integrering avländernai Öst- och i det europeiska samarbetet. vill viuttrycka vår oro för att det bilaterala såväl som det multilaterala biståndettilldessa länder i allt för hög utsträckning används till att finansieraanpassningentill gemenskapens aki, på bekostnad av insatser till att förbättra ländernassociala sektor. För länder som står på tröskeln till EU bör biståndet ersättasavannat mellanstatligt samarbete.Budgetpropositionen,enprocentsmålet,begränsningsbelopp m.m.De socialdemokratiska regeringar som suttit harskurit i det svenska biståndet mer än någon tidigare regeringgjort. Stödpartierna och har inteförmått att nämnvärt förändra den bilden. De förbättringarsom drivits igenom har senare stoppats avbegränsningsbelopp som regeringen utfärdat. Det har skapaten svår situation för främst Sida men även för enskildaorganisationer. Det enda påtagliga resultatet är att det ibudgeten utlovas en substantiell höjning , alltså efternästa val. "Gärna solidaritet, men inte nu", är parollen.Det är viktigt att slå fast att regeringens nedskärningar inombiståndspolitiken inte har kunnat motiveras med uteblivna resultat. Tvärtom.Biståndet har i hög grad bidragit till positiva resultat.