mot · GO02Bo3 · 2000-11-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo3av , Bo (m)med anledning av prop. 2000/01:26 Bostadsförsörjningsfrågor m.m.1 SammanfattningRegeringen avser med den föreslagna bostadsförsörjningslagen förtydligakommunernas ansvar för bostadsförsörjningen. Ansvaret ligger på kommunerna och regeringens föreslagna bostadsförsörjningslagkommer inte att leda till att fler personer får bostäder.Vi anser att regeringens återinförande av bostadsförsörjningslagen är ettslag i luften som visar att den är medveten om problemen med bostadsbrist iflera av landets regioner men är oförmögen att föreslå nödvändiga åtgärder.Att återinföra en lag som redan visat sig verkningslös är vare sig ansvarsfullteller kreativt.I propositionen föreslås även att regeringen skall kunna förelägga visskommun att anordna bostadsförmedling vid behov. Lagrådet anseratt detta strider mot den grundlagsstadgade kommunala självstyrelsen. Dennauppfattning har även vi. Statsrådet har avfärdat Lagrådets yttrandesåsom "alltför tunt" och även hänvisat till att motsvarande regler fanns i dengamla bostadsförsörjningslagen. Vi finner regeringens handlande, i dennagrundlagsfråga, beklämmande.I propositionen föreslås rätt för kommunala bostadsförmedlingar att ta utköavgift. Vi anser att alla bostadsförmedlare, kommunala som privata, skallha denna möjlighet för att konkurrensneutralitet skall råda.Regeringens förslag för ökat byggande finner vi otillräckliga och föreslår idenna motion ett antal åtgärder som behöver genomföras för att få i gångbyggandet samt få en större rörlighet i det befintliga beståndet. Exempel påföreslagna åtgärder är förändringar i hyressättningssystemet, sänktfastighetsskatt och förenklingar i plan- och bygglagen.2 Innehållsförteckning34 Förslag till riksdagsbeslut1. avslår regeringens förslag om ny bostadsförsörjningslag ienlighet med vad som anförs i motionen.2. avslår regeringens förslag om kommunalabostadsförsörjningsplaner i enlighet med vad som anförs i motionen.3. avslår regeringens förslag om möjlighet för regeringen attförelägga viss kommun att anordna bostadsförmedling i enlighet med vadsom anförs i motionen.4. beslutar att alla bostadsförmedlare, kommunala som privata,skall ha rätt att ta ut en kö- och förmedlingsavgift i enlighet med vad somanförs i motionen.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om sänkta byggkostnader.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om åtgärder för ett ökat byggande och bättre nyttjande av detbefintliga bostadsbeståndet.7. avslår regeringens förslag att inrätta ett byggkostnadsforum.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om bostadsbyggandet i tillväxtregionerna.5 Bostadsförsörjningslagen - ett slag i luftenRegeringen föreslår i propositionen att det kommunala ansvaret förbostadsförsörjningen skall förtydligas i lag. En kommun skall varaskyldig att planera och anta riktlinjer för bostadsförsörjningen.Regeringens föreslagna bostadsförsörjningslag kommer inte att leda till attfler personer får bostäder. Den kommer inte heller att bidra till en enklare ochsmidigare hantering av bostadsfrågorna utan innebär främst en ökad byråkrati.Vi anser att regeringens återinförande av bostadsförsörjningslagen är ett slag iluften som visar att den är medveten om problemen med bostadsbrist i fleraav landets regioner men är oförmögen att föreslå nödvändiga åtgärder. Attåterinföra en lag som redan visat sig verkningslös är vare sig ansvarsfulltellerkreativt.Kommunen har ansvar för att praktiskt lösa bostadsproblemför människor med sociala problem, handikapp eller för människor som pågrund av sin ålder är i behov av särskilda boendeformer. Socialtjänstlagenlägger det yttersta ansvaret för människors nödvändiga uppehälle påkommunen. Detta är rimligt och påverkas inte av huruvida kommunen ägereller förvaltar bostäder i egen regi, i ett bolag eller genom att kommunen hyrbostäder av en hyresvärd.Genom sitt planmonopol har kommunerna det verktyg som är nödvändigtför att bidra till att goda boendemiljöer skapas. Det kommunala ansvaret påden lokala bostadsmarknaden kan därmed förverkligas. Vi anser attregeringens förslag att tvinga kommunerna att upprättabostadsförsörjningsplaner är en inskränkning i den kommunala självstyrelsenoch ett försök av Socialdemokraterna att styra i kommuner där de själva intefått väljarnas förtroende.6 I kö för en bostadStockholms stads bostadsförmedling har närmare 70 000 personer ibostadskö. 45 av landets 289 kommuner har bostadsbrist och ytterligare25 kommuner har bostadsbrist på centralorten. är, vid enjämförelse för , sämst av länderna i EU när det gällerfärdigställande av nya bostäder.För bostadsrätter och småhus finns en marknad där kundernas efterfråganbestämmer omfattning och inriktning på produktionen och där byggaren tarden största risken.All statistik visar att det med stor övervikt är bostadsrättslägenheter ochsmåhus med äganderätt som byggs. Hyresrätten, som fortfarande produceras iett starkt reglerat system, har minskat stort i antal nyproducerade lägenheterde senaste åren.Resultatet av hyresregleringen och den ekonomiska politik somregeringen för är att det byggs få hyresrätter, att den svarta handeln påhyreskontrakt blomstrar och att köerna för att erhålla ett billigtförstahandskontrakt ringlar allt längre. Situationen på hyresmarknaden iSverige kan med lätthet liknas vid livsmedelssituationen i gamlaSovjetunionen. Subventioner och prisregleringar ledde till brist på livsmedel,långa köer och svart marknad.7 Den kommunala självstyrelsenRegeringsformens portalparagraf, RF 1:1, fastslår att den kommunalasjälvstyrelsen är en av de två grundläggande beståndsdelarna i densvenska demokratin.All offentlig makt i utgår från folket. Den svenska folkstyrelsenbygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Denförverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick ochgenom självstyrelse. (RF 1 kap 1 §)Varken lagtext eller förarbeten stadgar mer precist hur kommunalsjälvstyrelse skall förverkligas. Av förarbetena till 1974 årsgrundlagsreform framgår att lagstiftaren valde och argumenterade för attinte specificera hur den kommunala självstyrelsen skall vara utformad.Enligt förarbetena skall den kommunala självstyrelsen bland annat gesden utformning som tiden medger. När propositionen om en nyregeringsform överlämnades till 1973 uttryckte sig detföredragande socialdemokratiska statsrådet på följande sätt beträffandeRF:s stadgande om den kommunala självstyrelsen:I vårt land präglas förhållandet mellan kommunerna och statsmakternaoch därmed den kommunala självstyrelsen av en helhetssyn. Generelltgäller sålunda att staten och kommunerna samverkar på skilda områdenoch i olika former för att uppnå gemensamma mål. Utgår man från dettasynsätt, är det varken lämpligt eller möjligt att en gång för alla draorubbliga och preciserade gränser i grundlag kring en kommunalsjälvstyrelsesektor. Arbets- och befogenhetsfördelningen mellan stat ochkommun måste i stället i ganska vid omfattning kunna ändras i takt medsamhällsutvecklingen.Att självstyrelse uttryckligen skall fylla en grundläggandefunktion när den svenska demokratin skall realiseras som lageninte preciserar hur detta skall gå till innebär att ett stort ansvar åliggerfrämst regering och riksdag. Lagrådet ger vägledning i fråganom vad den kommunala självstyrelsen skall innefatta. Vi ser för vår delmed stor oro på den tydliga tendensen att regeringen vill kringskäraden kommunala självstyrelsen. I flera fall rör det sig dessutom omaktioner riktade mot kommuner med annan politisk majoritet änregeringens, vilket gör de aktuella inskränkningarna extra allvarliga ochklandervärda.Fördelningen av uppgifter mellan stat och kommun har under årens loppväxlat. Verksamheter har emellertid främst flyttats från statliga tillkommunala organ. I valet mellan statligt och kommunalt ansvar har man förstoch främst valt att bygga ut den kommunala verksamheten.En decentraliserad förvaltning har ansetts vara väsentlig från demokratisksynpunkt. I kommunen är det lättare att hålla fortlöpande kontakter mellanbeslutsfattare och enskilda.Politiska församlingar på lokal nivå utövar demokrati i dess bästa form ioch med att besluten tas så nära folket som möjligt. Den stora fördelen är attde lokala beslutsfattarna har en närmare relation till sina väljare, kan mötadem och uppmärksamma deras önskemål. Med denna kunskap kan lösningarskapas som passar den egna kommunen bäst. Den kommunala självstyrelsenär därmed något som skall värnas och stärkas.8 Framtvingade bostadsförmedlingar i stridmot grundlagenEnligt propositionen skall en kommun vara skyldig att anordnabostadsförmedling om det kan främja bostadsförsörjningen. Regeringenskall kunna förelägga en kommun att fullgöra denna skyldighet.Det är enligt vår mening en grundlagsstridig inskränkning i denkommunala självstyrelsen om regeringen inför en möjlighet att självförelägga viss kommun att anordna bostadsförmedlingar. Denna uppfattninghar även Lagrådet som avstyrkt regeringens förslag. Regeringen ingriper ikommunfullmäktiges beslutanderätt i en konkret fråga rörande kommunensangelägenheter eftersom det är fråga om att ålägga viss kommun att anordnakommunal bostadsförmedling.Lagrådet menar att beslut av kommunfullmäktige kan underkastas en vissstatlig kontroll med tillämpning av kommunalbesvärsinstitutet, men detta kanendast resultera i att ett beslut upphävs. Däremot kan den statliga kontrolleninte ta sig uttryck i förelägganden för kommunen att besluta på ett visst sätteller vidtaga andra åtgärder. Lagrådet menar vidare att den kommunalasjälvstyrelsens innersta kärna måste vara att de folkvalda i form avfullmäktige skall kunna dryfta och besluta i frågor rörande den egnakommunen. Själva principen skulle komma att sättas åsido om regeringen -låt vara såsom i detta fall på ett begränsat område - medgavs rätt att dikterabeslutens innehåll. Lagrådet anser att regeringen bör använda andra medel isitt samarbete med kommuner i frågor om bostadsförsörjningen.Statsrådet har uttalat att han anser att Lagrådets beslutär "lite tunt" och att man ju faktiskt haft en liknande lagstiftningutan att den konstitutionella riktigheten ifrågasattes. Det är nonchalant avregeringen att gå emot Lagrådets yttrande med denna motivering och att denöver huvud taget bortser från Lagrådets yttrande. Kan man kalla fören rättsstat när landets främsta jurister förbigås så lättvindigt? Det är inteförsta och förmodligen inte sista gången en socialistisk regering handlar pådetta sätt vilket gör saken än mer tveksam. Respekten för grundlagurholkas om Lagrådets korta och oerhört klara yttrande avfärdas och förbisessåsom "alltför tunt".Bostadsförsörjningslagen tillkom 1947 med anledning av efterkrigstidensenorma bostadsbrist och behov av att få i gång och styra bostadsbyggandet.Det kan anses som ett särskilt skäl att efter ett krig gå in och reglera ochstyraupp vissa i samhället intressanta och väsentliga delar såsombostadsbyggandet. Men att , som om tiden stått still,nonchalera grundlagen kan inte anses berättigat med motiveringen att lagengällde med samma lydelse förut. Ett samhälle och dess behov av reglerförändras och utvecklas med tiden.9 Kommunala köavgifterRegeringen föreslår i propositionen att en bostadsförmedlingskall kunna ta ut en köavgift av den hyressökande.Köavgiften motiveras med att de kostnader som uppstår skall bäras av debostadssökande själva. Något tak på avgiften sätts inte utan beslutet överlåtstill kommunen enligt principerna om självstyrelse. Vi anser att detär bra att kommunerna kan ta ut köavgift för bostadsförmedling. Troligt är attköerna bättre kommer att spegla det verkliga bostadsbehovet när ettavgiftssystem införs. Vi stöder på denna punkt regeringens förslag.Det finns dock en brist även med detta förslag. Regeringens förslaginnebär att köavgift enbart får uttas av bostadsförmedling i regieller då kommunägt bolag förmedlar bostäder. En privat bostadsförmedlarefår inte ta ut köavgift, och inte heller för det fall att kommunen samarbetarmed en privat bostadsförmedlare får köavgift tas ut.Detta är en konkurrenssnedvridande åtgärd. Privata bostadsförmedlare gesinte samma förutsättningar och möjligheter att verka som de kommunalabostadsförmedlingarna. Motivet är att regeringen vill skydda för oseriösaförmedlare. De oseriösa bostadsförmedlarna har dock redan en marknad attverka på eftersom de tillåts ta ut förskottsavgifter för anvisning av bostäder.Systemet är visserligen uppbyggt så att en bostadssökande skall återfåförskottsbetalningarna om dessa inte leder till en anvisning, men en oseriösförmedlare har ju möjligheten att smita med de bostadssökandes avgifter.Man försvårar således inte för de oseriösa förmedlarna men man försvårarhelt säkert för ärliga och seriösa bostadsförmedlare.Vi anser att regeringens förslag skall utsträckas till att omfatta ävenprivata bostadsförmedlare. Konkurrensneutralitet skall råda mellan offentligoch privat bostadsförmedling.10 Vad har regeringen åstadkommit för attlösa bostadsproblemen?10.1 FastighetsskattenRegeringen menar att en av de åtgärder den vidtagit för att öka byggandetär att genomföra fastighetsskattesänkningar. Detta är en sanning med stormodifikation. Vissa områden i landet där efterfrågan på bostäder är låg fårskattesänkningar medan andra områden där efterfrågan är hög kommer attfå betydande skattehöjningar. Regeringens förslag innebär därför ingenstimulans i de områden där bostäder verkligen efterfrågas. Det räcker intemed att sänka skattesatsen när taxeringsvärdena höjs med enorma belopp.Fastighetsskatten är en orättfärdig skatt som kan komma att driva folkfrån hus och hem.Vi vill, till skillnad från regeringen, successivt avskaffa fastighetsskatten.Fastighetsskatten skall inte få grundas på höjda taxeringsvärden, och i deområden där prisutvecklingen leder till sänkta taxeringsvärden skall de lägrevärdena gälla. Endast halva markvärdet skall utgöra underlag för beräkningav fastighetsskatten och skattesatsen skall vara för småhus och 0,7procent 2001 för att efterhand helt tas bort.10.2 Bostadsdelegationens arbeteRegeringen har med hjälp av Bostadsdelegationens insatser sänkt bostads-överskottet i flera kommuner. har antalet ledigahyreslägenheter sjunkit påtagligt. Detta ses ofta som en indikator på attbostadsmarknaden vänt även för regioner med bostadsöverskott.Problemet med analysen är dock att nedgången i antalet outhyrdalägenheter främst beror på att lägenheter rivs och inte på att flerlägenheter hyrs ut.Det finns områden med en sådan extrem situation att rivning kan vara detenda alternativet, t.ex. en ort där företagsnedläggningar resulterat i att mångamänniskor lämnat bygden. Det finns också orter där man river husen för attkunna hålla hyrorna på det allmänna beståndet uppe, vilket är att helt i onödanfördyra och försvåra för kommunens invånare. Så kan endast den som har enmonopolställning på hyresmarknaden handla.Under 1999 påbörjades rivning av 3 608 lägenheter i flerbostadshus. Dettaär den högsta siffran och innebär en ökning jämförtmed föregående år. Av de rivna lägenheterna 1999 ägdes avkommuner eller kommunägda företag, revs på grund avuthyrningssvårigheter och var byggda efter 1960.10.3 Tillfälliga stimulanserDet nya årtusendets byggande sker i en annorlunda miljö ochsamhällsstruktur . Byggsektorn har ställtsinför stora - och nödvändiga - krav på anpassning till en merkonkurrensutsatt situation. var bostadssektorn en planekonomidär initiativet till bostadsbyggandet kom från det politiska systemet ochdär skattebetalarna stod för hela det ekonomiska risktagandet.Förespråkare för det planekonomiska byggandet menar att dettaåtminstone gav resultat. Resultatet kan dock på ett mycket tydligt sätt sesi många kommuner där man tvingas riva tomma bostadshus. Detsubventionerade och planekonomiska byggandet baserades inte på enreell efterfrågan utan snarare på förhoppningarna att med bostäder kunnalocka invånare till kommunerna.Regeringens modell att använda subventioner och riktade bidrag för attöka byggandet stimulerar förvisso produktionen, men har som alla mynt enbaksida. Det subventionerade byggandet kommer som regel att innebära attbyggandet inte är relaterat till efterfrågan. Dessutom är subventioner i förstaledet ett incitament för ett ökat byggande men orsakar snedvriden konkurrensoch bidrar till höjda branschpriser. Slutprodukten kan bli lika kostsam för denboende med subventioner som utan.11 Vad avser regeringen att genomföra?Regeringen har i propositionen angett att den avser att vidta ett antalåtgärder med syfte att öka byggandet i landet. Föreslagna åtgärder ärbland andra förenklingar i PBL och ökad konkurrens inom byggsektorn.Detta är åtgärder som behövs, men det är inte tillräckligt för att åtgärdaden uppkomna bostadssituationen på flera av landets orter.Regeringen föreslår också ett byggkostnadsforum där branschen skallkunna diskutera och få råd. Vi tror inte på denna modell. Vi tror inte attBoverket eller andra verk eller myndigheter kan ge branschen någrakonstruktiva råd som skulle resultera i ett billigare och bättre byggande. Detavgörande kostnadsproblemet i svenskt byggande är de höga skatterna iSverige. Enligt en undersökning av Byggindustrier uppgårkostnaden för skatter och avgifter till av byggkostnaden.Byggkostnadsdelegationens utredning kritiserar byggbranschen förineffektivitet och gammalmodighet. Med ledning av detta har regeringendragit upp riktlinjer för en väg till sänkta byggkostnader. EnligtByggkostnadsdelegationen går det att få ned kostnaderna ,byggtiderna med tio till tjugo procent och byggfelen med tjugo procent. Menför det krävs effektivitet, konkurrens och industriellt tänkande.Byggkostnadsdelegationens förslag har mött omfattande kritik. Tankarnapå industriellt byggande för tankarna till miljonprogrammet. Kritikerna menarockså att de svenska byggkostnaderna har stigit mindre än genomsnittet inomEU och att de är bland de lägsta i förhållande till detinhemska prisläget.12 Orsaker till det låga byggandetByggandet är beroende av landets eller regionens ekonomi och tillväxt. lågkonjunktur tenderar byggandet att minska. För att klarabostadsfrågan även i en framtida lågkonjunktur måste den politik sombedrivs vara tillväxtanpassad med åtanken att sämre tider kommer attkomma - förr eller . En nedåtgående konjunktur kommer inte att"snabba upp" byggproduktionen utan fördröjer den ytterligare.Under första halvan av 1990-talet gick genom en djup ekonomiskkris. Krisen slog hårt mot byggandet. Delar man upp den ekonomiskautvecklingen i olika efterfrågekomponenter,framträder en bild av en ekonomi som inte generellt befann sig i en djuprecession. Bortsett från bostadsbyggandet och privat konsumtion stodekonomin i stort sett stilla 1990-1993 för att sedan börja växa markant.Hälften av kronans kraftiga nedgång kan direkt härledas till minskadeleveranser av byggmaterial.Den djupa nedgången i byggandet blev så långvarig attbåde maskinkapacitet och arbetskraft försvann från sektorn. Detta har haft endämpande effekt på byggandet.Det är viktigt att lära av historien. Kollapsen i bostadsbyggandetorsakades i betydande utsträckning av den överbeskattning av investeringar inya bostäder som infördes i och med skattereformen. För att undvika detta iframtiden är det viktigt att driva en politik med lägre, jämna och förutsebaraskatter på byggande och boende.12.1 Skatternas inverkan på byggande och boendeSkattereformen medförde att nya bostäder belastas med både kapital- ochkonsumtionsskatt. Följden av dubbelbeskattningen tillsammans medövriga skatteökningar blev dramatiska. Hyrorna höjdes realt med 40procent 1990-1997 och nyproduktionen utplånades nästan helt.Byggandet drabbas hårt av det höga skattetrycket. har högarbetsbeskattning, höga energiskatter och högsta byggmoms.Byggandet är således ett område som drabbas fullt ut av det högaskattetrycket, vilket är en av orsakerna till det låga byggandet. Dessutom ärboendet beskattat genom fastighetsskatten. Fastighetsskatten vekar som enpunktskatt som fördyrar konsumtion. Den tränger undan och minskarutrymmet för annan konsumtion. För många läggs utöver detta ännu enskattebörda genom förmögenhetsskatten.12.2 SkatteutjämningssystemetEn kommuns ekonomi kan via skatteutjämningssystemet påverkas av nyttbostadsbyggande på flera sätt. Om en kommun eller annan byggherrefärdigställer nya lägenheter och de som flyttar till lägenheterna har högreinkomster än genomsnittet i kommunen kommer ekonomin inom ramenför utjämningssystemet att påverkas negativt. Dessutom tillkommer enmängd olika kostnader i och med byggandet. Det kan behövasinvesteringar i kommunala serviceområden. Med ökad befolkningkommer också ökade kostnader för exempelvis omsorg, vård ochutbildning.En del av de ökade kostnaderna tas om hand av kostnadsutjämningen,men det finns många situationer där kommunen får ett negativt resultat. Omexempelvis de nya lägenheterna i en kommun befolkas av många barnfamiljerkan detta leda till behov av investeringar i fler skolor och daghem. Omkostnaderna för varje barn blir större än genomsnittet i landet kommer denökade kostnaden inte att kompenseras fullt ut inomkostnadsutjämningssystemets ramar. Kommunen påverkas även i detta fallnegativt av ett ökat byggande.12.3 Plan- och byggprocessenI dag kan en detaljplan överklagas i tre instanser. Mycket fåöverklaganden vinner gehör, men ärendena fördröjs kraftigt. Därefter kansjälva bygglovet överklagas i ända upp till fyra instanser. Med dagenslagstiftning kan således plan- och byggprocessen fördröjas medhöga kostnader som följd.Det är också svårt att i de heta regionerna finna mark som lämpar sig förbostadsområden. Många gamla industritomter är förorenade och kräverkostsam marksanering för att bli aktuella som bostadsområden. De boende istorstäder vill behålla grönområden och parker vilket leder till svårigheter attanvisa sådan mark. Nya bostadsområden kräver omfattande infrastrukturellasatsningar och utbyggnad av service. Här bidrarskatteutjämningssystemet till att hindra vidare utbyggnad.Mångfald i upplåtelseformer leder till valfrihet för individen. En lag sommöjliggör tredimensionell fastighetsbildning och ägarlägenheter böromedelbart införas. Ägarlägenheter innebär att människor ges möjligheten attsjälva äga en lägenhet på samma sätt som en villaägare äger sitt hus. Meddagens regler kan man äga bostäder som sitter ihop på längden - radhus -men inte bostäder som sitter ihop på höjden i flerfamiljshus. För attmöjliggöra ägarlägenheter måste dagens fastighetsbildningsbegrepp ändras. måste en enskild fastighet stå på jord. Vårt förslag innebär att en enskildfastighet kan skapas ovanpå en redan befintlig, tredimensionellfastighetsbildning.Regeringen ställer sig i propositionen positiv till införandet avtredimensionell fastighetsbildning, vilket är en framgång för de borgerligapartierna som länge drivit denna fråga. Enligt utredningen omtredimensionellt fastighetsutnyttjande skall det inte vara möjligt att bilda ensärskild fastighet av en enskild bostadslägenhet. Betänkandet, som harremissbehandlats, har i huvudsak mottagits positivt av regeringen. Omregeringen vill ha ett ökat byggande bör man tillåta ägarlägenhetensom upplåtelseform.Utgångspunkten för moderat bostadspolitik är att människor själva skallkunna välja den bostad de önskar. Bostadsmarknaden skall styras avmänniskors efterfrågan och fria val, inte av regleringar och politiska elleradministrativa beslut. Goda möjligheter att påverka det egna boendet är enförutsättning för ett självständigt liv. De som vill äga och ta ansvar för sinbostad skall ha möjligheten att göra det. I det egna ägandet ligger såvältrygghet som inflytande.12.4 En marknad för hyresrättenDet svenska hyressättningssystemet kallas bruksvärdessystemet. Ibegreppet bruksvärde ligger att man vid hyressättningen skall ta hänsyntill brukarnas, det vill säga de boendes, preferenser och fria val.