mot · GO02K401 · 2000-10-05 00:00:00 — Staten har ett ansvar föratt medborgarna i landet ges en någorlunda likvärdig service tilllikvärdiga kostnader. Det är inte acceptabelt att klyftorna ökar mellanolika delar av landet när det gäller utbudet av vård, omsorg och skola avgod kvalitet. Detta gäller även rätten till en bra bostad. I många fall kanman decentralisera statens, landstingens och kommunernas verksamhetför att åstadkomma en jämnare fördelning av arbete och offentligverksamhet över hela landet.På senare tid har ett antal utförsäljningar av ochlandstingskommunal verksamhet väckt stor uppmärksamhet, särskilt inomStockholms län. Äldreomsorg och sjukvård har mycket stor betydelse förkommunens medborgare. Ett beslut att sälja ut sådan strategisk verksamhet ärav den digniteten att det bör krävas två likalydande beslut av kommunal- ellerlandstingsfullmäktige med val emellan eller kvalificerad majoritet.5.4 Förbättra förtroendevaldas arbetsförhållandenBehovet av att förbättra förtroendevaldas arbetsförhållanden och ökaattraktiviteten i politiskt engagemang är påtaglig. Att arbeta politiskt skases som en värdefull samhällsinsats och inte som ett sätt att göra personlig"karriär" eller fly från ett annat jobb. Därför är det viktigt att ledighet ochersättning för politiska insatser omvärderas, men också uppvärderas.5.5 Medborgarpaneler/arenor och demokratibokslutMedborgarpaneler/arenor är en viktig detalj i ett ökat medborgarintresse.Också "demokratibokslut" där man går igenom vilka möjlighetermedborgarna har haft att ta del av och påverka besluten under processen.Det kan bli ett komplement till den "naturekonomiskaresultatredovisningen" eller "gröna räkenskaper" som flera kommuner nubilägger sina bokslut. Det skulle kunna visa att demokratin inte barafungerar på papperet, genom vårt representativa valsystem, utan ocksåmellan valen och med ett större engagemang från medborgarnas sida.6 Stärk den regionala demokratin6.1 Direktvalda regionfullmäktigeMiljöpartiet förordar ett direktvalt regionfullmäktige, som ska ersättalandstingen, med ett utökat ansvar för länets planerings- ochutvecklingsfrågor. Däremot har vi starkt kritiserat storlänsidén, så somden realiserats i . Om gränserna för det regionalasjälvstyrelseorganets ansvarsområde är andra än länets ska folkom-röstningar hållas i alla kommuner för att inte folkets mening ska förbises(så som skedde vid anslutningen av kommuner till storlänetVästra ). En för stor region med fullmäktige och styrelse, skaparlätt ett demokratiskt underskott, eftersom makten flyttas för långt bortfrån medborgarna. Det är viktigt att de administrativa och politiskagränserna inte överskrider vad människor i gemen känner som naturligsocial, kulturell och språklig hemvist. Vår kritik vad gäller storleken avVästra kvarstår.6.2 Pågående regionförsökDe pågående försöken med regionala självstyrelseorgan i fyra län harännu inte kunnat utvärderas med tillräckligt underlag. Men i början avoktober lämnade sitt betänkande, därförsöksverksamheten föreslås få en fortsättning och en utökning vadgäller antal län . Vi biträder förslaget. I län pågår ettannorlunda försök, nämligen med ett indirekt valt regionförbund utanansvar för t.ex. sjukvårdsfrågorna. Den modellen kan vara acceptabel,men bör ses som en övergångsvariant till det direktvalda fullmäktige såsom det utvecklats i och Landshövdingen överflödig i försökslänenI försökslänen blir uppgift mer renodlat att bevakagenomslaget av de nationella målen. Det regionala utvecklingsansvaretoch uppgiften som företrädare i regionala frågor har lyfts över tillsjälvstyrelseorganet. Landshövdingens roll mister därmed en stor del avsitt innehåll. Med denna förändring - och för att tydliggöraansvarsfördelningen ytterligare - anser vi att landshövdingeämbetet iförsökslänen kan avskaffas. Det kan lämpligen ske när nuvarandeförordnanden går ut. i försökslänen kommer i fortsättningdå att ledas av en tjänsteman (länschef). Förändringen bör kunna innebäraen viss besparing.7 Mediernas inflytandeSvensk demokrati har förändrats. Vi lever inte längre i en partidemokrati,som statsvetare brukar kalla de västeuropeiska demokratierna av för.Det har skett en stor förändring , inte minst under1990-talet. Partiernas medlemstal har sjunkit dramatiskt, medan framförallt massmediernas betydelse har ökat. I medierna skapas vår världsbild.Vi tror inte på någon stor mediekonspiration, men menar att mediernagenom sin makt kontrollerar våra tankar och handlingar.Var får människor egentligen säga sin mening i medierna? har i en artikel för (SOU 1999:126)analyserat hur ett antal av TV:s debatt- och samtalsprogram är uppbyggda.Det är tydligt att det handlar om välregisserade föreställningar och att de"vanliga medborgare" som får komma till tals oftast får det i egenskap av attde råkat ut för något speciellt problem. Situationen är inte bättre på de storatidningarnas debattsidor. Framför allt DN-debatt, men även andra tidningarsdebattsidor, är mycket viktig för hur dagordningen för debatten i samhället serut. Vem är det som har förmågan att synas på dessa sidor? Det är eliten somhåller till på debattsidan. Folket får skriva insändare.De etablerade etermediernas maktelit verkar inte för att "vanligt folk" skafå komma till tals på egna villkor. Till vanligt folk räknas i detta sammanhangfaktiskt också många riksdagsledamöter och kommunpolitiker. Det är enoroande utveckling att en politiker nu måste vara kändis, på samma sätt somjournalister, för att få "utrymme i rutan". Den journalistiska integriteten ärhotad av ägarkoncentration. Det gör att mångfalden av röster, oberoende avägarintressen och kommersiella hänsyn, och allmänhetens möjlighet att fåicke-journalistiskt vinklad direkttillgång till information, är viktigare ännågonsin.7.1 Skapa ett särskilt medieinstitutDemokratiutredningen vill starta fem mångvetenskapligademokratiforskningsprogram där oberoende forskning om folkstyrelsensutveckling och mediernas roll för demokratin behandlas (SOU 2000:1).Vi vill särskilt betona vikten av mer forskning kring medierna ochförhållandet medier och demokrati. Vi menar att det är rimligt att detskapas ett särskilt medieinstitut som får i uppdrag att studera ochstimulera debatten kring frågor som rör relationen politiker ochjournalister, nyhetsbevakning, lobbyisters påverkan på politiker genommedier, hur medier driver kampanjer mot enskilda politiker, partier ellerbeslut, mediakoncentrationen m.m. Institutet bör vara så oberoende sommöjligt och former för finansiering bör skapa ett institut som varken ärberoende av staten eller mediernas aktörer. , knutet tillMitthögskolan, har en god ansats i den riktningen, som kanutvecklas.7.2 MaktkoncentrationenDet råder oenighet kring om mediekoncentrationen har ökat eller minskatunder (SOU 1999:30). Vår uppfattning av mediesituationen äratt den domineras av ett fåtal ägare. Denna koncentration är negativ föryttrandefriheten och ett hot mot demokratin. När ett fåtal ägare kanbestämma vad som ska sändas i radio och TV eller publiceras i tidningartenderar utbudet att gå mot ett förenklat och förytligat synsätt.Mediekoncentrationskommittén lämnade i sitt betänkande Yttrandefrihetenoch konkurrensen, förslag till mediekoncentrationslag m.m. (SOU 1999:30)en rad förslag till åtgärder. Den juridiska situationen på medieområdet ärkomplicerad, inte minst på grund av det starka stöd för yttrandefrihet somfinns i yttrande- och tryckfrihetsgrundlagarna. Kommitténs sammantagnabedömning är att behovet av lagstiftning är så starkt att det talar för engrundlagsförändring. Därefter kan en lagstiftning göras som säkerställerrimliga principer för affärsverksamhet även inom mediesektorn (SOU1999:30s. 18).Regeringen har utrett frågan i sammanlagt , det är att dethänder något. Regeringen bör lämna ett förslag till lag motmediekoncentration. Situationen är allvarlig. Enmediekoncentrationslagstiftning kan förbättra situationen och stärkademokratin.7.3 DistributionsmarknadenTryckfriheten värnas i grundlag, men för att dessa goda principerska kunna omsättas i praktiken, krävs distributionskanaler så att detidningar som trycks också kan nå sina läsare. Vår uppfattning är att detråder allvarliga problem med dessa distributionskanaler i ochatt detta hindrar det fria meningsutbytet. Detta anser vi vara så passallvarligt att det krävs åtgärder från . Vi menar därför attdistributionskanalerna för tidskrifter måste utredas ur etttryckfrihetsperspektiv (se vidare motion,"Tidskriftsdistributionen och hotet mot tryckfriheten", K392).7.4 PersonvalSverige har klarat sig från skandaler när det gäller kampanjbidragtill politiker, mycket säkert beroende på att partiernas verksamhet ihuvudsak finansieras av en blandning av medlemsavgifter ochskattepengar. Men med ett ökat inslag av personval i valsystemet ökarriskerna för missbruk också här.I har vi inte ens de minimibestämmelser om offentlig redovisningoch bidragstak som är gällande i t.ex. . Här råder ännu ett slags naiv tropå att regler är obehövliga eftersom inga större oegentligheter haruppdagats. Ett regelverk behövs. Hur valkampanjerna finansieras är en alltförviktig sak för att överlåtas åt de fria marknadskrafternas spel.Stockholm den 5 oktober 2000Matz ()Per ()()()()()()()()()()()()()()()