mot · GO02Ub818 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub818av , ()Humanismens ställning i utbildning och samhälleFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om betydelsen av humanism och humaniora i samhället.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en analys av vikande studeranderekrytering tillspråkutbildningar från grundskola t.o.m. högre utbildning.InledningI den svenska gymnasieskolan försvann hösten ordenhumanist och humanistisk som en beskrivning av innehållet iundervisning och de ämnen man kan välja att studera. Dettaär ingen tillfällighet utan resultatet av en lång tids utveckling,där humaniora har trängts tillbaka alltmer. I gymnasiet kanman studera latinets ställning, som tydligt visar vad som harskett . Latinlinjen, där latinet var obligatoriskt,försvann . Den ersattes av denhumanistiska linjen som senare blev en gren på detsamhällsvetenskapliga programmet, med latin som ett valfrittämne. har orden humanist och humanistisk strukits frånden svenska gymnasieskolan och antalet elever som läserlatin är omkring 2.000 mot ca 2.300 för bara ett par årsedan.Situationen är likartad vid våra universitet och högskolor. Det gäller dåinte enbart latinets ställning utan de humanistiska fakulteterna i stort ochävenden teologiska fakulteten. Vid , där den heltida professors-tjänsten i latin försvann vid höstterminens början , får studenterna igrundutbildningen i historia hålla till godo med i genomsnitt 2,5-3,5 timmarsundervisning och lärarkontakter , vilket givetvis är alldeles för litetoch otänkbart inom andra fakulteter.Utbildningen inom dessa områden (HT, humaniora-teologi) får lägstanslag av alla utan någon egentlig motivering. har området förlorat av anslagen tillgrundutbildningen. Dessa ämnen är också de enda som till och medligger under den nivå som de hade 1993.Betydelsen av humanioraDe frågor som står i centrum för det humanistiska intresset ärde stora för att inte säga eviga frågorna - meningen medlivet, synen på verkligheten, människans roll och så vidare.Även om dessa frågor saknar slutgiltiga svar och inte kanbesvaras vetenskapligt utan blott personligt är de samtidigtfrågor som människor grubblat över i alla tider.Det moderna livet svämmar över av information. Att förvandla mängdenostrukturerad information till kunskap kräver en självständig och kritiskreflektion som bara en humanistisk kultur kan ge. Häri ligger de humanistiskaämnenas nödvändighet. Bindningen för såväl den enskilde som för samhället istort behövs för att försvara kultursamhället.När den negativa utvecklingen för de humanistiska ämnena iutbildningsväsendet påpekas för landets politiska ledning heter det ofta attrepresentanter för humaniora inte är tillräckligt optimistiska eller att manbetraktar sig som offer. Man bemöter sällan kritiken i sak. Diskussionen omhumanioras ställning och berättigande blir därför ganska diffus, ungefär somdebatten om kulturens roll i samhället. Det är därför glädjande att ett antalföreträdare för humaniora, teologi och samhällvetenskap nu tar till orda i denoffentliga debatten, och det är viktigt att politiska beslutsfattare lyssnartillargumenten och inte avfärdar dem enbart som "gnäll över minskade anslag".Det är mycket lättare att argumentera för forskning om elektronik än ommedeltidslatin. Elektroniken kan ge oss nya maskiner i hushållet och i indu-strin medan värdet av kunskaper i klassiska språk som latin ligger på ett annatplan. Nyttan och helst den omedelbara nyttan styr penningflöden och resurseri det moderna samhället. I ett långsiktigt perspektiv undergräver det ett i allaavseenden rikt samhälle.Forskning inom humanioraoch samhällsvetenskapI proposition Forskning och förnyelse 2000/01:3 präglasinnehållet av en alltför nyttoinriktad forskningssyn. För denhumanistiska forskningen innebär detta en besvikelse. Itexten talas om humanioras omistlighet, men de extra pengarsom anslås till humanistisk forskning vid universiteten iUppsala, , , , , ochLuleå utgör sammanlagt endast fram tillår 2003, medan underskottet bara vid Lunds humanistiskafakultet uppgår till 11 miljoner kronor.I forskningspropositionen framhålls humaniora och samhällsvetenskapsom prioriterade områden, men när det gäller medelstilldelning tillforskarskolorna behandlas dessa områden genomgående styvmoderligt.Kalkylerna för forskarskolorna gäller enbart studiestöd ochutbildningskostnader, som är oberoende av kostnader för eventuell dyrbarutrustning. Därför borde de olika områdena behandlas lika i ekonomiskthänseende. Ingenting talar nämligen för att forskarskolor inom humaniora ochsamhällsvetenskap skulle vara billigare än övriga forskarskolor. Omriksdagen ändå beslutar i enlighet med propositionen kommer de berördaforskarskolorna inte att kunna genomföra det beting om en examination på 25doktorander som givit.En följd av den nya doktorandutbildningen är att antalet doktorander inomhumaniora minskat kraftigt. Regeringens vilja att stöpa alla i samma form,oavsett inom vilken fakultet man disputerar, har på kort sikt fått denallvarligakonsekvensen att antalet doktorander i den humanistiska fakulteten harsjunkit kraftigt.En nyttoaspekt avutbildningen inomhumanioraEn intressant och ofta förbisedd synpunkt är betydelsen av attha en bred kompetens i yrkeslivet. Detta framgår bland annatav rapporten och på ett seminarium hävdade man från att bara tioprocent av civilingenjörerna verkligen utövade någoningenjörskonst. Resten ägande de åt ekonomi, arbetsledning,byråkrati och allt möjligt annat. visar attsamhällsvetare och humanister finns spridda över helaarbetsmarknaden. Nyttoaspekten, som prioriterar studier iteknik och naturvetenskap, talar alltså här i kanske lika storutsträckning för studier i humaniora och samhällsvetenskap.Det kan därför ifrågasättas om staten skall styra med kvoteroch dimensionering och därmed förhindra att studenternaväljer att studera efter eget intresse.Vid en studentafton i gick förre rektorn långt i sin kritik mot regeringens "kortsiktiga kommandon omnedskärningar" att han ansåg att universiteten för att överleva måste, liksomkyrkan, frigöra sig från staten.Vår tids behov avhumanioraDet finns ingen egentlig motsättning mellan teknik ochhumaniora, vilket bland annat styrelsen för humaniora ochteologi vid framhåller i en skrivelse till sinuniversitetsstyrelse . Att påstå att dessa bådaområden tillhör skilda världar visar på ett förlegat synsätt. Iett så teknikdominerat samhälle som vårt behövs i allrahögsta grad det som humaniora representerar, kultur i vidmening, språk, etik, litteratur, konst, musik, religion, historiasamt tänkande och upplevelser av frågor om mening, sanningoch sammanhang. Allt detta ingår på ett nödvändigt sätt imänniskans tillvaro, bygger kulturerna och gör livet värt attleva. Utbildning och forskning inom dessa områden måstedärför få ökat stöd.Ett annat skäl till att just aktualisera betydelsen av humaniora ärde stora förändringar kulturer och samhällen genomgår.Globalisering och mångkulturalitet präglar vår egen tid. Genom kvalificeradutbildning och forskning måste vi följa utvecklingen och det nya samhälletsbehov.Globaliseringen har minst två effekter. Å ena sidan kräver den stor ochständigt ökad kunskap om språk och kultur. Å andra sidan leder den till ökadefterfrågan på kunskap om vad som formar den egna kulturen och identitetenpå nationell, regional och lokal nivå.Det krävs mer än kampanjerRegeringens projekt om Förintelsen byggde på rapporter omatt skolungdomar har en alltför grund kunskap om 1900-taletshistoria. Det fanns t.o.m. exempel på elever som iungdomsskolan inte sade sig ha hört talas om Förintelsen.Liknande uppgifter har senare presenterats när det gällerkommunismens brott mot mänskligheten, vilket kan tyckasminst lika anmärkningsvärt, när dessa brott har begåtts i våregen tid och dessutom i vår egen världsdel.I en PM från , publicerad , sägs att eleverna oftasaknar förmåga till kritisk granskning. Exempelvis US98 (Utvärdering avskolan 1998 avseende läroplanernas mål) visar att de flesta eleverna litaroreflekterat på att den information de tagit fram för att lösa en uppgift ärsann.Lärarna bekräftar också att eleverna har stora brister i att kritiskt granskafaktauppgifter och källor av olika slag. Att arbeta med källkritiska metoder ärbåde komplicerat och tidskrävande och försvåras av att eleverna har en alltsämre läsförståelse och ett krympande ordförråd, vilket lärarna samfälltvittnar om. Att historieämnet kommit i kläm och att källkritiken är "ettbortglömt eller bortprioriterat område" är givetvis allvarligt i ett samhälledärinformationsflödet är ständigt ökande.Det är säkert bra med kampanjer som tillfälligt kan rätta avförsummelser, men vi kan aldrig kompensera bristande kunskaper ihumaniora med kampanjer. Det är därför viktigt att vi ger humaniora enrenässans i skolan, i högskola och universitet och därmed i hela vår samhälle.Ta vara på intresset förhumanioraDen nedprioritering av humanistiska ämnen som skett inomutbildningen motsvarar inte elevers intresse och engagemang.Utbildningar och kurser inom området har många sökanden.Därför är det givetvis olyckligt att resurserna inte medger densatsning på fördjupning och kompetens som det finnsunderlag för. Därtill kommer att utbildningar ger en bredd ikompetensen som gör examinerade väl skickade inom mångaolika sektorer på arbetsmarknaden.Ett särskilt aktuellt bekymmer är det vikande intresset för utbildning ifrämmande språk. I med allt fler internationella kontakter räcker detinte med kunskaper i engelska som många förvillas att tro. Inom näringslivetoch internationellt samarbete av många olika slag är språkkunskaperefterfrågade och viktiga. Risken är att vikande rekrytering till utbildningarnaleder till att vi får svårigheter med språklärarförsörjning, vilketledertill sänkt undervisningskvalitet o.s.v. Det behövs en analys av skälen för desvårigheter som märks vad gäller rekrytering till språkutbildningar. Enuttunning av språkkunskaperna riskerar att bli en hämsko för Sverigeinternationellt. Vi föreslår att regeringen tar initiativ till en utredning vadgäller språkutbildningen från t.o.m. högskolan som en del avarbetet under EU:s och europeiska språkår 2001.Stockholm den 5 oktober 2000Beatrice ()()()Per ()()()()()()