mot · GO02So358 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So358av , ()Livskvalitet1 SammanfattningMänniskor söker det som ger livet kvalitet. Livskvalitet handlar både omhälsoaspekter, om upplevelser av lycka och om tillfredsställelse med liveti övrigt. Den tar sin utgångspunkt i individens egna upplevelser. Mycketav livskvalitet är hälsorelaterat, men långtifrån allt. Den fysiska miljönsutformning och funktion skapar särskilda förutsättningar förvälbefinnande. På motsvarande sätt bidrar den sociala miljön och dessförmåga att bidra till gemenskap, trygghet och sammanhang, till en godlivskvalitet. Arbetslivets villkor och arbetets utformning har också storbetydelse.Många upplever att tiden är en bristvara. Våra möjligheterna attkommunicera spränger både geografiska och tidsmässiga gränser och ökandemöjligheter accelererar förändringstakten. Vi upplever att tidigare"naturliga" pauser försvunnit eller blivit allt kortare och vi söker därförandrum och stillhet för att vila och hämta ny kraft.Möjligheten att överblicka och kunna påverka, att ha så stor kontroll sommöjligt över sin egen tillvaro, är en förutsättning för välbefinnande ochkreativitet. Förnyelsen av demokratin måste handla om att alla människor skavara delaktiga och ansvariga för gemensamma angelägenheter. Maktfrågornaär en avgörande livskvalitetfråga. Den som lever i en miljö som äröverblickbar och påverkbar har bättre förutsättningar att känna harmoni ochlivskvalitet.Tryggheten är inte enbart en fråga om ekonomisk trygghet utan omfattar ihög grad även miljön i både fysisk och psykisk mening, välbefinnande ochtrivsel - i vardagen och boendet, i barn- och ungdomsåren, i skolan ochutbildningen, i arbetslivet och i ålderdomen. För den enskilde individenhandlar det om livskvalitet. Många känner stor uppgivenhet och upplever attde har starkt begränsade möjligheter att påverka sin livskvalitet.Livskvaliteten är dock avgörande för allas välbefinnande.2 Innehållsförteckning34 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om ökad demokrati och stärkt medborgarmakt för ökadlivskvalitet.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att stärka familjens ställning och ökatsjälvbestämmande för livskvaliteten.23. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om ökad demokrati och inflytande i skolan för ökadlivskvalitet.34. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om decentralisering av makt och inflytande till skolanför ökad livskvalitet.35. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om satsningar på jämställdhets- och samlevnadsfrågorför ökad livskvalitet.36. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om kulturens betydelse för ökad livskvalitet.47. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om idrott och friluftsliv för gemenskap och ökadlivskvalitet.48. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om ökad rättstrygghet för livskvalitet.59. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om valfrihet i boendet för ökad livskvalitet.610. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om en decentraliserad och flexibelarbetsmarknadspolitik för ökad livskvalitet.711. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om arbetsmiljölagstiftningen och betydelsen avsatsningar på rehabilitering för ökad livskvalitet.712. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om betydelsen av att utveckla en decentraliseradmaktstruktur för ökad hälsa och livskvalitet.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om utvecklingen av hälso- och sjukvården för ökadlivskvalitet.14.1 Yrkande 1 hänvisat till KU.2 Yrkande 2 hänvisat till SfU.3 Yrkandena 3-5 hänvisade till UbU.4 Yrkandena 6 och 7 hänvisade till KrU.5 Yrkande 8 hänvisat till JuU.6 Yrkande 9 hänvisat till BoU.7 Yrkandena 10 och 11 hänvisade till AU5 InledningSträvan efter att skapa trygghet för individen har varit en av de starkastedrivkrafterna bakom de många sociala reformer som genomförts i svenskpolitik . har också ett av världens mestomfattande välfärdssystem. Det tryggar en standard som för människor iandra delar av världen är otänkbar och utopisk. Den trygghet somerbjudits medborgarna har emellertid varit den ekonomiska.Sedan några år tillbaka visar det sig att många medborgare anser sigsakna livskvalitet och harmoni i sin tillvaro. Vi har fortfarande en alltförhög arbetslöshet, alltför många som är långtidssjukskrivna,förtidspensionerade pga arbetsskador mm och våra nuvarande system harvisat sig oförmögna att ge ekonomisk grundtrygghet åt alla. Systemenbeskär också i mångt och mycket människors personliga ansvar och denskapar ekonomiska obalanser istället för en solidarisk fördelning avvälfärden.Trots den goda ambitionen att åstadkomma generell välfärd för alla, så harde facto många hamnat utför systemen. Från genomförd forskning kankonstateras, att i de socialförsäkringssystem som bygger på individenstidigare arbetskvalifikationer har marginalgrupperna ökat. Det är varkenrimligt eller rättvist att låta starka intressegruppers rättigheter inkräkta påmöjligheten att tillgodose svagare gruppers lika rättigheter. En fortsattutveckling i denna riktning medför ett generellt minskat välstånd, inte bara föross utan också för kommande generationer.Tryggheten är således inte enbart en fråga om ekonomisk trygghet utanomfattar i hög grad även miljön i både fysisk och psykisk mening, samtvälbefinnande och trivsel - i vardagen och boendet, i barn- och ungdomsåren,i skolan och utbildningen, i arbetslivet och i ålderdomen. För den enskildeindividen handlar det om livskvalitet. Många känner stor uppgivenhet ochupplever att de har starkt begränsade möjligheter att påverka sin livskvalitet.Livskvaliteten är dock avgörande för allas välbefinnande.För är trygghet livskvalitet. Livskvalitet uppfattas olika ochhar ett individuellt värde men generellt gäller för de flesta att om man i sinlivsmiljö känner otrygghet beskärs också livskvaliteten. Globaliseringeninnebär att politiken kan sträva efter att systematiskt anpassaindividen till samhället genom starka centraliserade nationellasamhällssystem. anser att det nationella samhällsarbetet iställetmåste ha ett underifrånperspektiv som måste genomsyra allt samhällsarbete.För att alla medborgare ska ges förutsättningar att känna harmoni i sin vardagmåste vi i högre grad anpassa samhället till individen. Statens åtagandegentemot sina medborgare ska vara att på bästa sätt sörja för de tjänster somär grunden för lika och rättvisa möjligheter för alla.Sverige är ett rikt land med många möjligheter och som boende i landetdelar vi tillsammans drömmar om framtiden. För är pluralismoch mångfald viktigt i samhället. Mångfalden tillsammans med det enskildaengagemanget kan skapa en dynamisk och positiv utveckling. Vi harframtidstro och vi känner stolthet för vårt land. Alla har rätt till skola ochutbildning och vi har en förhållandevis en hög utbildningsnivå jämfört medmånga andra länder i världen. Det råder stor miljömedvetenhet och vårpotential för produktion och export av tjänster och produkter med högmiljöprestanda är stor. kan ta täten i utvecklingen mot ett samhälle ibalans med naturen, där allas rätt till arbete kan tillgodoses, där våra barnfårväxa upp i en trygg miljö och där vi visar varandra respekt och omtanke ilivets alla skeden.Alla människors kraft runt om i landet är den största styrkan. För att alladelar av skall utvecklas och människors idéer förverkligas måste detsom vi har gemensamt - samhället - ge oss en grundläggande service oavsettvar vi bor. Samhället ska garantera alla medborgare hjälp, stöd och skydd iskeden när man inte på egen hand kan klara detta och varje medborgare skaha stort inflytande och valfrihet över sin egen situation. Medborgarna är denfrämsta kraften och humanismen måste genomsyra hela samhället och vi fåraldrig misstro demokratins möjligheter.Centerpartiets politik bygger på övertygelsen att människor vill och förmårta ansvar såväl för sig själva som för andra. Människans grundläggande frihetatt förverkliga sina drömmar och utveckla sina förutsättningar kan därför inteinskränkas annat än av omsorg om andras lika möjligheter. Medsjälvbestämmande får varje människa makt att påverka de beslut som i sin turpåverkar henne och besluten måste därför fattas så nära varje människa sommöjligt.Trots alla goda ambitioner mår många i välfärdens mycket dåligt.Det själsliga tillståndet "utbrändhet" är en diagnos i tiden, som inte kannegligeras eftersom den speglar en besvärlig livssituation. Utbrändhet är ettkomplext begrepp och vi får inte låta denna diagnos bli en etikett somskymmer de egentliga bakomliggande orsakerna till varför man mår dåligt påsin arbetsplats. Detta ställer nya krav på politiken och på arbetsmarknadensparter att förstå samspelet mellan den enskilde arbetstagaren och arbetsmiljön.När diagnosen utbrändhet och sjukskrivningsperioderna ökar i både antaloch längd är detta ett symtom på att något i grunden är fel. Att må dåligt ochatt vara sjukskriven leder i sin tur ofta till dåligt självförtroende,depressivasymtom och en stark känsla av utanförskap och låg status. Att komma vidarekan vara en mycket lång och mödosam process som sannolikt ser olika ut förvarje enskild eftersom man måste se till hela människans livssituation.Möjligheten att överblicka och kunna påverka, att ha så stor kontroll sommöjligt över sin egen tillvaro är en förutsättning för välbefinnande ochkreativitet. Politikens främsta uppgift måste därför vara att på alla områdenmotverka och förebygga utanförskap, långa sjukskrivningar och utbrändhet.Sveriges ledande stressforskare, , sammanfattar i fem punkterhur det goda arbetet bör vara utformat så att vi undviker stressrelateradesjukdomar: Meningsfullt och utvecklande. Trygghet,tillit, rättvisa, respekt. Lagom medbestämmande, "vardagsmakt". Belöningsom motsvarar den ansträngning man gör.De åtgärder för trygghet, rättvisa och livskvalitet i vidaste bemärkelse somvi tar upp i den här motionen kommer att handla om den yttre och inre miljöni olika avseenden, om barn- och ungdomsåren, i skolan, i boendet, iarbetslivet, och inom vården och omsorgen. Vi eftersträvar enhelhetssyn på medborgaren och samordning av våra gemensamma resurservilket i många fall innebär samordning och samarbete över både myndighets-,departements- och budgetgränser. Vad gäller de konkreta åtgärder somföreslås, så kommer vi i att vidareutveckla våra förslag i särskilda motionerinom varje sakområden.6 Demokrati och medborgarmaktVarje människa måste ha makt att påverka de beslut som påverkar henneoch besluten måste därför fattas så nära varje människa som möjligt.Centerpartiet vill låta människor ta tillbaka den makt som i ett allt merkomplicerat samhälle centraliserats och övertagits av professionellapolitiker, myndigheter och deras tjänstemän, koncerner ochkoncernledningar. Förnyelsen av demokrati måste handla om att allamänniskor ska vara delaktiga och ansvariga för gemensammaangelägenheter. Möjligheten att överblicka och kunna påverka, att ha enså stor kontroll som möjligt över sin egen tillvaro är en förutsättning förvälbefinnande och kreativitet. Vägen dit ligger i att skapa ett utrymme förgemensamt agerande. En konsekvent decentraliseringspolitik tar fasta påatt makten ska flyttas dit den hör hemma - till människor, enskilt och igemenskap.I där effektiviteten varit ledstjärna för ett högre beslutstempo ochmindre eftertanke, samt där ett litet antal experter fått ett allt störreinflytande,har förtroendet för politiken och de förtroendevalda politikerna kraftigturholkats. Allt färre politiker är generalister som behärskar stora delaravsamhällets områden och i detta ligger en stor risk att helheten går förlorad.Många förtroendeuppdrag har försvunnit och endast ettfåtal medborgare säger att de personligen känner eller har kontakt med någonpolitisk förtroendevald. Det är enklare för den enskilde att ta direkt kontaktmed en tjänsteman för att reda ut problem eller att lämna förslag istället förattgå omvägen via någon politiker. Detta borde mana till eftertanke. Mångaupplever också att deras frihet kraftigt beskärs av politiken. Många får inteekonomin att gå ihop trots heltidsarbete, de som är utan arbete ser intemöjligheterna till ett nytt arbete och innovatörer med företagsidéer känner sighindrade av krångliga regler och svårigheter att kommunicera med olikamyndigheter och tjänstemän.Mer makt åt människor - var för sig eller tillsammans - innebär inte att viger upp den representativa demokratin. Däremot innebär det att lyhördhetenmåste bli större och vi måste skapa utrymme för en dialog mellanförtroendevalda och medborgare. Politiken måste visa förståelse för denvanmakt och känsla av utanförskap som många har inför omöjligheten attpåverka sin egen situation. Vi måste visa på medvetenhet om att det förmånga har blivit den dominerande känslan inför det samhälle de lever i ochatt deras livskvalitet därför försämrats.Länge har demokratin och folkstyret uppfattats av många som ensjälvklarhet, medan andra känner vanmakt inför det politiskasystemet, något som manifesterats i sjunkande valdeltagande, svårigheter förpolitiska partier att rekrytera medlemmar och ökande misstro mot politiker.Förhållandena har uppmärksammats bl.a. genomDemokratiutredningen, i mediadebatten och inom de politiskapartiorganisationerna samt av många fria debattörer som diskuterardemokratin och dess innebörd. Demokratin är inte en självklarhet utan denmåste vinnas och återerövras. Att stärka individen och lämna meramakt åt människorna att bestämma över sin vardag ställer stora krav på enmålmedveten politik. Vi har alla gemensamma grundläggande behov men detinnebär inte att behoven måste tillgodoses på samma sätt för alla, lika lite somen gemensam finansiering av välfärdens trygghetssystem alltid förutsättergemensamma lösningar.Centerpartiet anser att vi kan nå en vitalisering av den representativademokratin genom att stärka medborgarinflytandet, öppna möjligheter för flerförtroendevalda genom en tydlig decentralisering och ett stärkt kommunaltsjälvstyre. Vad som ovan anförts om demokrati och stärkt medborgarmakt förökad livskvalitet bör ges regeringen till känna.7 Familjen, barnen och ungdomenIndividen har behov av både trygghet, bekräftelse och frihet för kunnaförverkliga sina inneboende möjligheter. Tryggheten under barndomen ärofta avgörande för känslan av inre trygghet och därmed för möjlighetenatt ha glädje av frihet och förmåga till självständighet i vuxen ålder. Densociala samvaron ger förankring i tillvaron. Bekräftelsen från andra ochkänslan av att betyda något är viktigt för självrespekt och inre trygghet.Betydelsen av familjerna och de sociala gemenskaperna för individernaslivskvalitet måste uppvärderas.Centerpartiet vill stärka och stödja familjen. För de flesta är familjen dengemenskap som betyder mest för livskvaliteten, för tryggheten och denpersonliga utvecklingen. Familjen är en grupp individer och varje enskildfamilj kan se mycket olika ut. Allt inom familjen är inte alltid gott, däremotärdet alltid gott att stödja familjen och alla familjer är lika mycket värda. Viskauppmuntra familjen och föräldraskapet och ge dem makt och möjligheter attsjälva bestämma över de ekonomiska förutsättningar som samhället ger i detfamiljepolitiska stödet.En ny familjepolitik måste formas utifrån barnens och familjernas behov,och det familjepolitiska stödet måste anpassas efter olika familjerslevnadsvillkor och förhållanden och önskemål. kvinnornas inträdepå arbetsmarknaden har det framhållits att den "dubbelarbetande" kvinnanssituation är rik på stressfaktorer. Mycket har förändrats och förbättrats ochden utbyggda barnomsorgen har gjort det möjligt för kvinnor attförvärvsarbeta, vilket naturligtvis är en bra utveckling. Dock har andrafaktorer tillkommit i takt med samhällsutvecklingen, och egentligen har intedessa kvinnors situation vad gäller rikligheten av stressfaktorer förändratsnämnvärt . För att motverka stress och pressade situationer,som beskär livskvaliteten, måste vi i första hand ge föräldrarna mera tid ochstort självbestämmande. Detta står i bjärt kontrast till regeringens aviserademaxtaxereform. Vi har inlett ett nytt millennium, och Centerpartietanser att det inte hör hemma i vår moderna tid att staten lägger förslag sominnebär att vi med skattepengar åter centraldirigerar och ytterligare begränsarden enskilda familjens möjligheter att utöva sitt föräldraskap.Familjepolitiken ska gynna jämställdheten mellan män och kvinnor. Barnenfår aldrig ses som ett hinder för kvinnor och män att delta i arbetslivet pålikavillkor. avvisar förslag som hindrar föräldrar att självabestämma hur de vill utnyttja det familjepolitiska stödet eller vilken omsorgde väljer för sina barn.Detta handlar också om att påverka attityder i arbetslivet, ocharbetsgivarnas signaler som uppmuntrar till föräldraledighet har storbetydelse. Det ska vara en merit att ta ut sin föräldraledighet.Barnbidraget är ett rättvist fördelningspolitiskt stöd, och Centerpartietanser inte att grundprinciperna för barnbidraget ska förändras.Barnbidragsreformen är gammal men fortfarande hållbar därför att den utgårlika för alla barn och utan pekpinnar till vårdnadshavaren för fri disposition.Trots detta konsumtionsstöd så har många familjer ändå stora svårigheter attfå sin ekonomi att gå ihop. Trots våra riktade statliga stöd till barnfamiljernahar vi inte lyckats nedbringa andelen ensamförsörjande från detbehovsprövade socialbidraget. Även om transfereringar av olika slag har storbetydelse för barnfamiljer som har de lägsta inkomsterna, visar skillnader idisponibel inkomst och ekonomiska resurser i övrigt på att det stöd som gestill barn och barnfamiljer endast delvis lättar den ekonomiska bördan.Från social forskning vet vi att växte upp till 500 000 barnupp i familjer med knappa ekonomiska resurser. iåldrarna levde i en familj, vars disponibla inkomster inte täckteberäknade levnadsomkostnader för den aktuella familjen. För vart femte barnmed ensamstående föräldrar låg familjens inkomster under denna gräns. Attdessa familjers valfrihet och livskvalitet starkt begränsats är lätt att förstå.Klyftorna mellan barn med ensamstående förälder och barn medsammanboende föräldrar ökar och vi vet väldigt lite om konsekvenserna avdetta.För att inte fastna i bidragsberoende därför att det inte "lönar" sig att ökainkomsten eftersom bidragen då minskar, måste skatterna för låg- ochmedelinkomsttagare sänkas och det övergripande måste vara att minskabidragsberoendet. Det är inte en rimlig politik att många familjer ska varaberoende av och bundna till behovsprövade bidrag. Vad som ovan anförts omatt stärka familjens ställning och om betydelsen av ökat självbestämmande förlivskvaliteten bör ges regeringen till känna.7.1 Skolan - arbetsplatsenKunskap har alltid vara en avgörande maktfråga och den som harkunskaper kan också kräva förändringar och i högre grad än andrapåverka sina levnadsvillkor. Utbildningen är ett av de viktigaste inslagen ien politik för att slå vakt om alla människors lika möjligheter.Investeringar i utbildning på alla nivåer, från förskola till högre utbildningoch forskning, får inte enbart ses ur ett tillväxtorienterat perspektiv utanockså som en investering för den enskilda människan.Centerpartiet vill satsa stort och se till att skolan har tillräckliga resurseroch att alla elever ska ges möjligheter till bra kunskaper. Skolan är inte baraen plats där vi inhämtar kunskaper utan det är också en arbetsplats där vuxnaoch barn tillbringar en stor del av sin tid. För att nå rättvisa och trygghetförungdomarna under utbildningsåren måste vi hitta lösningar i skolan så attvarje elev sätts i centrum och det är för självklart attgrundskolans åtagande mot eleverna inte ska upphöra förrän alla når deuppsatta kunskapsmålen. Ungdomar som inte får tillräckliga kunskaper igrundskolan har små möjligheter att utbilda sig vidare. Centerpartietaccepterar inte förslagen om att sänka kunskapskraven för dessa elevereftersom vi då indirekt bidrar till att försämra denna grupps livskvalitet i defortsatta levnadsåren. Därför ska skolan fokusera på kunskaperna så att allaungdomar får tillräckliga baskunskaper i viktiga kärnämnen och då blir detoväsentligt att bita sig fast vid just en 9-årig grundskola.Skolan är också en viktig arbetsmiljö som måste fungera i både fysisk ochsocial mening. De senaste årens hårda besparingar inom skolan har i hög gradbidragit till att öka stressen för både de vuxna och för eleverna. Många viktigavuxenpersoner, elevassistenter och personalstödjare har försvunnit ur skolanoch i takt med detta har mobbningsproblemen ökat och personalensstressrelaterade sjukdomar ökat. Många lärare har drabbats av utbrändhet ochmånga elever har svårt att klara sin skolgång av dessa anledningar.Om av dagens lärarkår anser att läraryrket inte är ett attraktivtframtidsyrke så är detta en signal som förpliktigar. Lärarrollen måste värderashögre och lärarnas medbestämmande och inflytande öka. De måste få ökademöjligheter att vara med och bestämma över hur resurserna fördelas och hurderas arbetstid ska utnyttjas. Lärarna måste få vara lärare, och bra pedagogerska undervisa. Situationen att många lärare får agera som kuratorer,psykologer och poliser måste stävjas. Att inrätta karriärvägar och öppnamöjligheter för lärare att vidareutbilda sig till specialister kan på ettkonstruktivt sätt förbättra hela vår utbildning.Centerpartiet anser inte det vara ett konstruktivt förslag att återigencentralisera beslutsfattandet över skolan eftersom den största kraften tillförändringar finns lokalt. De lokala skolledarna, lärarna och eleverna måste fåförtroende att utforma skolans vardag. Vi ska flytta över makten till deenskilda skolorna ända in i klassrummen. är ansvaret för skolansstyrning fördelat på många aktörer. Var och en försöker på bästa sätt att tasittansvar men det saknas oftast en lokal gemensam idé om vart den enskildaskolan är på väg, trots välskrivna skolplaner. Vi anser att det är de som harkunskaperna om skolan som också ska ha makten över resurserna och det ärdags att fullfölja decentraliseringen av skolan, från staten till kommunernaoch till den enskilda skolan. Vad som ovan anförts om decentralisering avmakt och inflytande till skolan för ökad livskvalitet bör ges regeringen tillkänna.7.2 Jämställdhet och samlevnadsfrågorLivskvalitet förutsätter också jämställdhet och trygghet. Jämställdavärderingar börjar i familjen och barn tar efter de vuxnas agerande ochvärderingar. Jämställda föräldrar spelar en avgörande roll för de attityderbarnen kommer att få senare i livet. Inte minst måste mansrollen i hemmetförändras genom ett mer aktivt ansvarstagande för arbetsuppgifter ihemmet och för barnens uppfostran. har medverkat till attdelad vårdnad om gemensamma barn vid en separation nu är huvudregel.Det framstår nu som en angelägen uppgift att i större utsträckning utnyttjasin föräldraledighet och umgås med sina barn. I detta arbete bör ävenkvinnors uppfattning om den egna könsrollen uppmärksammas så attmännen i förhållanden uppmuntras att vara delaktiga.Redan i kontakten med mödravårdscentralerna bör de blivande föräldrarnakomma i kontakt med information om föräldraledighet och vikten av ett delatansvar för barnens uppfostran. Denna upplysning bör följas av ett utåtriktatarbete för att nå ut också till papporna även efter födseln.Det sätt på vilket flickor och pojkar bemöts och bedöms i skolan, och dekrav och förväntningar som ställs på dem, bidrar till att forma vad som ärkvinnligt och manligt. Skolan har ett ansvar för att motverka traditionellakönsmönster. Den ska ge utrymme för eleverna att pröva och utveckla sinförmåga och sina intressen oberoende av könstillhörighet. Tyvärr serverkligheten annorlunda ut.Tonåren är en känslig period i ungdomars liv.