mot · GN02So42 · 2000-04-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So42av , ()med anledning av prop. 1999/2000:79 Från patient till medborgare - en nationell handlingsplan för handikappolitikenInledningCenterpartiet vill bygga ett samhälle för alla, där alla medborgarebehandlas med respekt och ges likvärdiga möjligheter. Människor medfunktionshinder ska kunna verka i samhället som aktiva medborgare. Detvill säga de ska ha möjlighet till arbete, utbildning, en varierande, rikfritid och ha likvärdiga möjligheter att delta i samhällsdebatten som allaandra.Ett pluralistiskt samhälle tar till vara erfarenheter från människor medolika bakgrund och erfarenheter. Politiken måste inriktas på att skapa ettsamhälle för alla, på lika villkor. återstår ett grannlaga arbetemed att ta bort diskriminerande regler och barriärer.Propositionen diskuterar i princip enbart förhållandena för människor medfysiska funktionshinder och hur tillgängligheten ska öka i den fysiska miljön.Centerpartiet vill bestämt hävda att människor bromsas i sina möjligheter attdelta i samhällslivet enligt samma villkor som andra även på grund avfunktionshinder som inte är synliga. Även människor med psykiskafunktionshinder möts med fördomar. Regeringen bör återkomma med förslagså att handikapplanen tydligare även omfattar människor med doldafunktionshinder. Detta bör ges regeringen till känna.Centerpartiet lade en motion under allmänna motionstiden. Fleraav de krav vi framförde i den motionen har ännu inte behandlats avriksdagen. Därför hänvisar vi även till motion 1999/2000:So327.Makten över sitt livMänniskors lika rätt och värde måste vara utgångspunkt för politiken.Regeringen utgår i sina förslag till mål alltför ensidigt från ett samhälls-perspektiv och inte från ett perspektiv där den enskilde sätts i centrum.Regeringen har en lätt negativ attityd i titeln på propositionen. Människormed funktionshinder ser inte sig själva som patienter utan sommedborgare. Regeringen klarar inte heller att inta annat än ettovanifrånperspektiv - ett samhällsperspektiv - på handikappfrågorna.Det märks tydligt i de av regeringen föreslagna nationella målen.Centerpartiet vill därför att ytterligare ett mål ska tillfogas de nationellamålen: ett samhälle där alla människor har makt över sitt eget liv och där varoch en har möjlighet att verka utefter sina individuella förutsättningar. Detinnebär också att det handikappolitiska arbetet ska inriktas särskilt på att gealla människor, oberoende av förutsättningar, makt över sitt eget liv. Dettabör ges regeringen till känna.DiskrimineringslagstiftningenCenterpartiet anser att behöver en sammanhållendiskrimineringslagstiftning som omfattar hela livet.Diskrimineringslagstiftningen är förstärkt men alltför uppsplittrad och iprincip enbart inriktad på arbetslivet. En person med funktionshinder kanutestängas från en lokal eller en verksamhet inte enbart på grund avdiskriminering som är förbjuden på andra grunder utan även på grund avt.ex. den fysiska miljöns utformning. vill belysamöjligheten att utvidga begreppet diskriminering till att omfattadiskriminering även ur denna aspekt. Den särskilda utredare som tillsattsav regeringen för att göra en översyn av lagstiftningen om olagadiskriminering m.m. har enligt direktiven (dir. 1999:49) i uppdrag attutreda behovet av och formerna för en reglering av ett generellt förbudmot diskriminering i näringsverksamhet av personer medfunktionshinder. har medverkat i uttalande omatt utredningen bör få detta uppdrag avseende näringsverksamhet.Utredarens uppdrag bör vara att sammanfoga lagstiftningen till en helhetoch utvidga begreppet diskriminering till det som ovan anförts. Detta börges regeringen till känna.En sammanhållen lagstiftning ger bättre förutsättningar för att samordnaombudsmannafunktionen till en sammanhållen myndighet med hög juridiskkompetens. I ett längre perspektiv kan det vara möjligt att sammanlänkafunktionen med . Regeringen föreslår i propositionenåtgärder mot s.k. domstolstrots. anser att förslaget är en god-tagbar lösning för att komma till rätta med orättvisor i lagens tillämpning.AssistansreformenReformen om personlig assistans infördes med i regerings-ställning. Reformen innebar stöd och service till vissa funktionshindrade,s.k. Reformen har inneburit en ökad frihet och enstörre möjlighet till ett självständigt, tryggare liv för en funktionshindrad- man har fått makt över sitt eget liv. Livskvaliteten har därmed ökat påett mycket positivt sätt. Assistansreformen har inneburit ökad trygghetoch avlastning för de anhöriga. Stödet är också utformat så att det harkunnat anpassas till den enskildes behov.Centerpartiet motionerade med anledning av propositionen Nationell hand-lingsplan för äldrepolitiken 1997/98:113 att personer som erhållit assistansföre ålder skulle få behålla den även efter 65-årsdagen. Centerpartietsförslag blev beslut och uppmanade regeringen attåterkomma med förslag till . I budgetpropositionen 1998/99:1 skötregeringen frågan framför sig. I höstens budgetproposition 1999/2000:1fanns ett förslag med, men regeringen valde att skjuta upp genomförandet /2001. Det hade varit på sin plats att regeringen i dennationella handlingsplanen presenterat ett förslag till förändrad lagstiftning.Centerpartiet föreslår återigen att åldersgränsen i 3 § lag(1993:389) om assistansersättning bör tas bort. Detta bör ges regeringen tillkänna.ResorBilstödet är en viktig frihetsfråga. För många funktionshindrade äranpassad bil en möjlighet till ett självständigt liv. Regeringen anger ipropositionen att den avser att återkomma i frågan om hur bilstödet skavara utformat. Det finns en hel del åtgärder som behöver vidtas för attförbättra bidragets funktionssätt och öka effektiviteten och snabbheten ibeslutsprocessen. Det finns också enskilda regler som behöver belysas,t.ex. Regeringen bör i översynen även inbegripa aspektersåsom åldersgränser. Detta bör ges regeringen till känna.Färdtjänsten har på sina håll mycket stora problem, väntetiderna är långa,det krävs lång förbeställning, och det är svårt att veta vart man ska vända sigmed klagomål. Tillsynsansvaret är oklart. En väl fungerande färdtjänst är förmånga människor en av få möjligheter till ett normalt socialt umgänge ochen möjlighet att komma i åtnjutande av nödvändig samhällsservice. Pro-blemen inom färdtjänsten måste åtgärdas.BemötandeMånga medborgare uppger att de i sina kontakter med myndigheter ochförvaltningar känner sig kränkta då de inte bemöts med respekt och för-ståelse. Det gäller såväl på de statliga som kommunala förvaltningarna.Oberoende av bakgrund eller förutsättningar måste människor bemötasmed respekt för att känna trygghet och säkerhet i myndighetskontakten.Under kort tid har alla myndigheter genomgått flera och storaförändringsprocesser. Detta har medfört minskat antal anställda samtidigtsom kraven ökat. Långa handläggningstider är ett annat mycket stortproblem som funktionshindrade utsätts för i sina kontakter medmyndigheter. välkomnar att regeringen tagitbemötandefrågorna på allvar.Behovet av ett värdigt bemötande av medborgarna gäller alla myndighetersom t.ex. försäkringskassor, arbetsförmedlingar och taxeringsmyndigheterdär inte minst arbetslösa och invandrare ofta känner sig kränkta. Handi-kapporganisationerna vittnar om hur medlemmar har mötts med fördomaroch brist på respekt, hur osynliga handikapp hanteras som obefintliga sådana,hur de misstros vad gäller nyttjande av bidrag och hur de inte fått den tid somkrävs för att förklara sin situation.Det är inte fråga om att myndigheterna ska vara mer "givmilda" i ekono-miska sammanhang, utan att deras medarbetare ska visa mer respekt förmedborgarna. Situationen har varit pressad vid myndigheter och inom för-valtningar , men det får inte leda till att vi får en för-valtningskultur där inte respekten för den enskilde sätts i främsta rummet.Fördomar mot t.ex. funktionshindrade ska motarbetas. Detta bör mötas medutbildning och fortbildning av personalen.I förvaltningslagen finns angivet vilka rättigheter medborgare har i frågaom att ta del av handlingar, information m.m. Det vi i detta sammanhangsaknar är riktlinjer för bemötande av medborgarna. I förvaltningslagen börinföras ett tillägg angående bemötandefrågor. har tidigare lagtförslag om att hos regeringen begära förslag om ändring i förvaltningslagen ienlighet med vad som föreslagits ovan.Demokrati, medier och IT-stödLikvärdiga möjligheter att följa och medverka i den offentliga debattenär en viktig demokratifråga. För människor med syn- ochhörselnedsättningar är det i många fall mycket svårt att följa ochmedverka i den offentliga debatten. Radio- och TV-sändningar bör varatillgängliga villkor. Synskadade bör ha samma rätt som seende att ta delav TV-program. Den digitala tekniken gör det möjligt att införa nyatjänster och ger möjlighet till att synskadade får förbättrad möjlighet attta del av textade program genom att texten kan avlyssnas. Likaså börradiosändningar göras tillgängliga för hörselskadade genom attradiosändningar nedtecknas och läggs ut på Internet; likaså börtextremsan i TV kunna göras hörbar. anser att det är avstörsta vikt att frågan om hörselskadades och synskadades tillgång tillpublic sevice-TV beaktas i public service-beredningen. villockså att en av förutsättningarna för att få ett förnyat sändningstillståndför SVT bör vara att kraven på företaget i detta hänseende ökasytterligare i jämförelse med kraven i nu gällande tillstånd. Detta bör gesregeringen till känna. Tillgängliga mötesplatser är en viktig del för att funktionshindrade ska hasamma möjligheter som andra att delta i möten och sammankomster. Deallmänna samlingslokalerna måste därför göras tillgängliga - det gäller inteminst de föreningsdrivna samlingslokalerna som erbjuder 3 000möteslokaler. Staten bör aktivt bidra till att stödja upprustningar för att görasamlingslokalerna tillgängliga för alla. De resurser som är avsatta för dettaändamål är helt otillräckliga. har motionerat om en höjning avanslaget till allmänna samlingslokaler. Regeringen bör göra en översyn avstödet till samlingslokaler ur handikappsynpunkt. Detta bör ges regeringentill känna.Informationsteknik kan, målmedvetet utnyttjad, användas för att höjalivskvaliteten hos människor. tar upp de funktionshindradessituation som en grupp som kan vinna mycket på ökad tillgång till IT-hjälpmedel.Centerpartiet anser att en översyn bör göras av sjukvårdshuvudmännensförskrivning av IT-hjälpmedel. Det bör även övervägas om det behövs ettsärskilt stöd för anpassning av IT-produkter, då anpassningarna kan blimycket dyra i enskilda fall. anser det angeläget att utreda enlagreglering av tillgänglighet inom IT-området och därvid även utredaupphovsrättens inverkan på tillgängligheten för läshandikappade personer. sådan utredning måste den principen gälla att om utrustningen intefungerar för funktionshindrade, så är det utrustningen det är fel på och inteden funktionshindrade personen. Vid upprättande av kravspecifikation vidupphandling bör alltid tillgänglighet krävas. Vidare bör kraven i lagen omoffentlig upphandling skärpas så att det ställs krav på tillgänglighet vidupphandling. Insatser på europeisk nivå är härvidlag nödvändiga. Slutligenbör regeringen uppmana huvudmännen inom respektive område att se överden kompetens som finns inom området IT och funktionshinder. Center-partiet lade förslag om IT-stödet.I Hjälpmedelsinstitutets regi pågår många mycket positiva projekt, somtorde ha mycket att vinna på ett starkare stöd i lagstiftningen. I förslagettillhandlingsprogram framförde dåvarande att, mot bak-grund av den betydelse IT kommer att få för det dagliga livet, lagstiftningframstår som den enda tillgängliga vägen för att säkra en rimlig tillgänglighetför funktionshindrade och äldre. Vid sidan av en allmän antidiskrimi-neringslag för att göra det möjligt för funktionshindrade och äldre att leva iIT-samhället framförs det i förslaget att speciella bestämmelser om krav påtillgänglighet eller möjlighet att uppställa sådana krav förs in i lagar somreglerar IT-området. Det är nu hög tid att tillsätta en utredning med ettuppdrag att se över tillgängligheten i IT-samhället för funktionshindrade ochäldre. Förslagen är ännu inte behandlade av riksdagen.ArbetslivRätten till arbete måste gälla alla grupper i samhället. Då måste samhälletäven kunna tillvarata funktionshindrades arbetskapacitet, så att de genomeget arbete efter sin förmåga kan bidra till egen försörjning och få enförbättrad livssituation. Först då kan man uppnå full delaktighet och jäm-likhet.Huvudmålet för samhället måste vara att alla ska kunna delta i arbets-marknaden - och känna sig välkomna att göra det. Bakom statistik döljer sig människor som inget annat vill än att delta iarbetslivet - var och en efter sina förutsättningar.Friare möjligheter att utforma och använda de medel som står till arbets-marknadspolitikens förfogande ger bättre förutsättningar att forma insatserefter funktionshindrades individuella behov. Det måste bli möjligt attanvända arbetsmarknadsmedlen mer flexibelt . Med en mer decentra-liserad arbetsmarknadspolitik ökas möjligheterna lokalt att finna lösningar isamråd med den funktionshindrade.För är det angeläget att se till att de funktionshindrade kan haen plats på arbetsmarknaden. Lönebidragssystemet är en del i arbets-marknadspolitiken. Det är viktigt att denna möjlighet även fortsättningsviskvarstår. anser att lönebidragssystemet i huvudsak är bra, menatt det kan finnas anledning att göra det mer flexibelt.De sociala trygghetssystemen har genom besparingar och förändringarinneburit ökad otrygg ekonomisk situation för många funktionshindrade.Dessa besparingar har varit nödvändiga för att sanera ekonomin och förbättraden ekonomiska situationen. Många människor har inte den trygghet som ettvälfärdssamhälle bör ge förutsättningar för. Inte minst drabbas många av atthänvisas från ett system till ett annat eller från en myndighet till en annan.Ingen vill riktigt ta ansvar, och de gemensamma resurserna bara rinner iväg.Centerpartiet har tidigare lagt fram motioner med förslag till om engrundtrygghet och om behovet av en välfärdsreform. Därmed skulle debrister som finns i nuvarande trygghetssystem motverkas.SkolaRegeringen skriver i propositionen att elever med funktionshinder bör, påsamma sätt som övriga barn och ungdomar, ha möjlighet att bo med sinaföräldrar eller i deras närhet och gå i skolan i deras närhet. Det är enprincipiell utgångspunkt som anser är riktig. Däremot skadet finnas en valmöjlighet. Utgångspunkten för en politik förfunktionshindrade barn och ungdomar bör vara deras egna upplevelser avsituationen. Integration i den kommunala skolan måste vara frivillig.Barnen ska ha en rättighet och inte en skyldighet att gå integrerat.Segregation kan vara något positivt när den är självvald.Centerpartiet anser att det är angeläget att kommunerna har ansvaret förskolan och att alla elever får samma mål att sträva efter. måsteutgångspunkten vara elevernas välbefinnande, deras möjlighet att ha normalasociala kontakter samt möjligheter att få rätt stöd utifrån sina egnaförutsättningar. Respekten för olikheter innebär att vi bör respektera detfaktum att några elevers skolgång bäst tillgodoses inom ramen förspecialskolan. Likvärdighet innebär inte detsamma som likformighet. Olikabarn har olika behov, och samhällets stöd och insatser måste utgå från dettafaktum.Centerpartiet har motsatt sig avvecklingen av specialskoleverksamheten.Utgår man från regeringens argumentering i den proposition som mantidigare lagt fram "Elever med funktionshinder - ansvar för utbildning ochstöd" framstår det som tydligt att två principer tillåts väga tyngre förregeringen än barnens och föräldrarnas bästa:- Den ena är att barnen med eller mot sin vilja ska integreras i denvanliga skolan: går alla andra barn integrerat så ska också barn medmultifunktionshinder göra det.- Den andra principen är skolans kommunalisering: går de flesta andrabarn i kommunala skolor, ska också dessa barn göra det.Men det rör sig om så få barn - med så speciella behov - att det inteborde vara problematiskt för någon att acceptera deras statligaspecialskola. Om barnen känner sig trygga i verksamheten och derasföräldrar ser att de utvecklas på ett positivt sätt bör det vara möjligt förföräldrar att välja denna skolform. Detta bör ges regeringen till känna.Rehabilitering och habiliteringRätt insatta och utprovade hjälpmedel har en stor betydelse för funktions-indrades välmående. Att få hjälp att förbättra och vidmakthålla sinfunktionsörmåga är viktigt för en god livskvalitet. Hjälpmedel förrehabilitering och trygghet måste säkras. En helhetssyn och en samladbedömning måste göras i ansvarsfördelningen mellan kommuner ochlandsting. Långa väntetider för att erhålla hjälpmedel eller få demreparerade innebär svårigheter för funktionshindrade att verka i samhälletpå lika villkor som andra. Bristen på hjälpmedel för att kunna leva ettfullvärdigt liv betyder att man inte kan delta i socialgemenskap. Här borde en hjälpmedelsaranti med normer för väntetiderför utprovning och reparationsarbete fastställda till rimliga tidsgränserkunna genomföras. har i motionen Ett samhälle tillgängligtför alla lagt förslag om en hjälpmedelsgaranti. Vi avstår från att upprepakravet i denna motion.Många äldre köar inom sjukvården för att få sina behandlingsbarafunktionshinder åtgärdade. Dessa funktionsnedsättningar är ett hinder för ettnormalt liv som de äldre är utan stödbehov från samhället i övrigt.Köerna inom sjukvården för t.ex. åldersbetingade funktionshinder som gråstarr, nedsatt hörsel eller förslitningsskador bidrar till minskad livskvalitetoch stora kostnader för samhället. anser att det behövs en nyvårdgaranti. När ramarna för sjukvården vidgas måste ambitionen vara attskyndsamt arbeta bort köerna för alla slags diagnoser och att man inom tremånader ska ha fått anvisad behandling. Valfriheten ska omfatta samtligagodkända vårdgivare inom öppenvården och privata vården. Patienten skakunna välja sjukhus i hela landet och på lika villkor besöka specialistläkarehos som privat vårdgivare med avtal. Detta bör ges regeringen tillkänna.Förtidspensionering av unga funktionshindradeI är det möjligt att förtidspensioneras . Förra årethade närmare 3 400 personer förtidspension eller sjukbidrag.Bland personer ökar antalet förtidspensioneringar. I övrigaåldersgrupper är trenden den motsatta.Förtidspensioneringen i sin nuvarande form tillkom , i enhelt annan tid och under helt andra förutsättningar än de som råder idag.Ungdomstiden har förlängts, bl.a. går av ungdomarna vidare frångrundskolan till studier inom gymnasieskolan. Dessutom har arbetsmarkadenförändrats; numera är det ovanligt att unga får ett stadigvarande förvärvs-arbete innan de fyllt 20 år.Sverige ska vara ett samhälle tillgängligt för alla. Vi måste våga tro påmänniskors förmåga och vilja att arbeta eller studera. Trots detta erbjudsunga funktionshindrade förtidspension, i många fall, innan andra vägar ärprövade. Särskilt oroande är att förtidspensioneringarna bland personer ökartrots ambitionen att pröva andra möjligheter. Förtidspensionering leder till ettpassivt liv som gör att de inte får möjlighet till utbildning och rehabiliteringsom de annars kan kräva.Många unga upplever det kränkande att erbjudas förtidspensioneftersom det signalerar att man inte har möjlighet att arbeta. Förtids-pensionering leder till passivisering, men det är ändå svårt att tacka nej. Detär ändå ett extra ekonomiskt stöd, och när man erbjuds pensioneringen kandet vara svårt att se att vägarna till arbete och utbildning stängs.Förtidspensionsutredningen avlämnade betänkandet Ungai ohälsoförsäkringen - tid för aktivitet och utveckling (SOU 1998:106).Den lämnade bl.a. förslag om att ingen ska förtidspensioneras . Istället ska man kunna få habiliteringspenning ellerlångtidssjukpenning. Den föreslog också en höjd åldersgräns förersättning vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga. Förslaget harremissbehandlats men regeringen avvaktar med förslag.Vår uppfattning är att alla människor har, och ska ha möjlighet att delta isamhällsarbetet - var och en efter sin förmåga. Samhället bör formas efterdessa förutsättningar. Därför ska socialförsäkringarna så långt som möjligtinnehålla incitament till arbete framför passivt stöd. Förtidspensionering avunga funktionshindrade ska undvikas. Detta bör ges regeringen till känna.Statsbidrag till handikapporganisationerRegeringen har enligt uppgift i propositionen utfärdat en förordning omfördelningen av stödet till handikapporganisationerna. Enligt tidigarebesked skulle förslag komma i denna proposition för behandling iriksdagen. Regeringen bör återkomma till med ettförslag om principerna för hur organisationsstödet tillhandikapporganisationerna ska utformas. Detta bör ges regeringen tillkänna.Uppföljning av planenHandikappombudsmannens ställning bör stärkas. harföreslagit en sammanhållen diskrimineringslagstiftning och en vidareutveckling av detta bör vara en sammanhållen ombudsmannafunktionsom utses av . Ett första steg för att stärka HO:s ställning ärdärför att flytta över funktionen från regeringen till . HO börlikt JO utses av . Detta bör ges regeringen till känna.Uppföljning av handlingsplanen bör ske kontinuerligt och inte somregeringen avser, att i huvudsak göra en uppföljning av måluppfyllelsen avplanen . anser att avstämningar bör göras med jämnamellanrum och av en oberoende instans till regeringen. Vi anser att det börgöras en handikapprevision vars uppgift är att granska hurarbetet med handlingsplanen fortlöper. Den kan göras av handi-kappombudsmannen i de fall den är utsedd av . Detta bör gesregeringen till känna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om handikapplanen och dolda funktionshinder,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ytterligare ett mål för handikappolitiken,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om direktiv till utredningen om översyn avlagstiftningen om olaga diskriminering,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åldersgränsen för assistansersättning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om bilstödet,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om medietillgängligheten för funktionshindrade,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en översyn av handikappanpassningsstödet tillföreningsdrivna samlingslokaler,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om skolan,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vårdgaranti,10. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förtidspensioner av unga,11. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om beslut kring principerna för organisationsstödettill handikapporganisationer,12. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ställning,13. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om granskning av handikapplanens förverkligande.Stockholm den 5 april 2000Kenneth ()()()()(c)