mot · GO02Ub201 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub201av Tolgfors, ()Prioritering av skolans resurserFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skolans resurser måste styras till kärnuppgifternaundervisning, lärare och läromedel.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skolans lokalutnyttjande och administration.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kommunernas hyressättning för skolan.Världens dyraste, men inte bästa skolaSverige satsar mest i världen på skolan, sett som andel av BNP. Vi liggerbetydligt över OECD-snittet. Ser man däremot till hur mycket som satsaspå varje elev, så förändras resultatet. halkar ner på listan,beroende på att landets samlade välfärdsutveckling halkat efteromvärldens de gångna decennierna.Det som särskiljer från övriga länder är att så stor del av skolansresurser läggs på annat än undervisning. har visat hurFinland satsar mer än på undervisning trots att skolans kostnad perelev kanske är lägre än i . I övriga går i av skolans resurser till anställning av lärare. I användsbara av resurserna till lärare. Lärartätheten minskade också under90-talet. /92 hade 9,1 lärare per 100 barn. Läsåret1997/98 fanns det bara 7,5 lärare per 100 barn.Pengarna som satsas på skolan når alltså inte fram till eleverna ellerundervisningen. Istället konsumerar konstlat uppdrivna lokalkostnader,administration, skolmåltider, skolskjutsar med mera stor andel av skolansresurser.Det var undervisningen som kommunerna sparade på under krisåren. Närden totala kostnaden per elev sjönk med ,sparades det per barn just på det som borde ha fredats, nämligenundervisningen. Totalt skars elevkostnaden ner , menkostnaden för undervisning minskades med 18 procent.Denna utveckling visar på ett avgörande systemfel i skolans organisation.Skolans resurser måste i ökad utsträckning styras till undervisning, lärare ochläromedel. En alltför stor del av skolans resurser går till administration idag.Skolan har blivit en del av den offentliga byråkratin. Det är frapperande attmånga friskolor klarar sig utan administratörer i den omfattning somkommunala skolor har. Många kommuner tar ut hyror för skollokalerna somöverstiger vad de är värda på marknaden, även om det sägs vara fråga ommarknadsprissättning. Kommunerna avsätter pengar till skolan, för att sedanhämta tillbaka dem via hyran. Gymnasieskolans kostnader för lokaler stegmed . Det underliga inträffar att trots allalarm om hur dålig miljön är i svenska skolor, så är lokalerna ändå riktigt dyra.Kommunerna har förbyggt sig och saknat tillräckligt kostnadsmedvetande.Samtidigt saknar de kommunala skolorna möjlighet att säga upp alltför dyralokaler, eller minska ytan som skolan använder i befintliga skollokaler. Skulleskolorna själva få besluta om lokaler skulle kommunernas argument synas.Lokalerna används inte effektivt, varken med avseende på ytan eller tiden. Iandra länder delas skoldagen upp i ett förmiddags- och ett eftermiddagspass.Därigenom kan lokalkostnaderna halveras, och barnfamiljerna får dessutommöjlighet att välja det schema som passar föräldrarnas arbetstider bäst.Många framgångsrika friskolor bebor lokaler som varitkommunala skollokaler. De är inte sällan mindre än motsvarande kommunalalokaler. Ansvarskännande för de egna lokalerna underlättar skötsel ochminskar slitage. Ytterligare en faktor som sänker friskolors kostnader ärbetydande föräldraengagemang i skötseln av en skola man är delaktig i.För att frigöra resurser till undervisningen är bättre lokalutnyttjande ochmindre administration nödvändigt. Skolans resurser måste i betydligt högregrad styras till kärnuppgifterna undervisning och lärande. Detta förutsätter attbeslut flyttas till varje enskild skola från politiken.Stockholm den 22 september 2000Sten Tolgfors (m)