mot · GN02Ub43 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub43av Heister, (-m)med anledning av prop. 1999/2000:129 Maxtaxa och allmän förskola m.m.I ett levande och vitalt samhälle måste alla, såväl kvinnor som män, fåmöjlighet att komma till sin rätt, både som yrkesverksamma och somfamiljemedlemmar. Barnens behov av omsorg och trygghet måstetillgodoses. Det ställer krav på en familjepolitik som anpassar sig till deenskilda människornas önskemål och till familjernas olika behov. Inombarnomsorgen måste därför finnas utrymme för många olika alternativ.I den här motionen lägger Moderata samlingspartiet, ,liberalerna fram förslag som tar sin utgångs-punkt i barnens och familjens behov. Vi vill ge självbestämmande tillföräldrarna. Föräldrarna har bäst möjlighet att avgöra hur tid och resurser skafördelas.Vårt förslag omfattar alla barn. Det ger större valfrihet och är rättvisare änregeringens maxtaxeförslag. Familjen ska fritt kunna välja mellan att anlitabarnomsorg i regi och annan barnomsorg. Det familjepolitiskastödet ska ge större ekonomiska möjligheter för föräldrarna att under en tidminska sin arbetstid.Regeringens maxtaxa styr och ställerVåra partier har hävdat att maxtaxan är orättvis och främstett sätt att tvinga föräldrar att välja en viss form av barnomsorg.Maxtaxan är ett ingrepp i den kommunala självstyrelsen som äventyrarsåväl andra kommunala verksamheter som kvaliteten i barnomsorgen. Idessa avseenden bjuder inte propositionen på några nyheter.Fortfarande återstår många frågetecken: Hur skall kommunerna ha råd medmaxtaxan? Vilka andra verksamheter måste skäras ned för att klarafinansieringen? Vad händer med kvaliteten i barnomsorgen? Vilka kommu-ner drabbas hårdast ekonomiskt? Vad händer med avgifterna för dem somredan idag ligger under maxtaxans tak? Vad händer med de kooperativaförskolorna? Dessa frågor borde ha besvarats i propositionen.Regeringen fortsätter mörka om maxtaxan och dess konsekvenser för barn,föräldrar och kommuner. Maxtaxeförslaget kommer att undergräva de eko-nomiska förutsättningarna för andra verksamheter som t.ex. skolan och äldre-omsorgen. Kvaliteten i barnomsorgen kommer sannolikt också att drabbas.Maxtaxan begränsar valfrihet och flexibilitet för familjernaDet borde vara självklart att stödet till barnomsorgen så långt möjligtlämnas till och styrs av familjen. Men i propositionen finns inget svar föralla de föräldrar som vill ha ökat inflytande och större flexibilitet ibarnomsorgen. Där finns inget utrymme för de föräldrar som inte jobbarvanliga tider eller som försöker pussla ihop arbete och familjeliv så att dekan få mer tid för barnen.För oss är det självklart att människor själva skall kunna bestämma hur devill använda sin tid. Vi vill ge en reell möjlighet att välja mellan arbetstidochfritid samt mellan förvärvsarbete och hemarbete. Det kräver en stor mångfaldoch flexibilitet inom barnomsorgen. Maxtaxan riskerar om den genomförs attlåsa fast föräldrar och barn i en enda barnomsorgsform och göra dem ännumera beroende av kommunen.Det finns särskilt anledning att resa en rad frågetecken kring möjligheternaatt bedriva t.ex. kooperativ barnomsorg efter införande av maxtaxa. Mångaföräldrar hjälper själva till att driva kooperativen och kompenseras ofta fördetta genom en lägre avgift. Den kompensationen försvinner med maxtaxan.En uppenbar risk finns också att de statsbidrag som kommunerna erhåller förinförande av maxtaxa inte fördelas vidare till de privata utförarna, för atttäcka det avgiftsbortfall som uppstår där.Maxtaxan förstärker befintliga orättvisorFörslaget om maxtaxa förstärker ytterligare dagens orättvisor mellan demsom kan och vill utnyttja den kommunalt finansierade barnomsorgen ochdem som vill eller måste ordna annan barnomsorg. Maxtaxan gör detheller inte lättare för dem som står utanför barnomsorgen att få enplats som passar dem. En fjärdedel av förskolebarnen omfattas inte allsav regeringens maxtaxeförslag.Förslaget slår hårt mot t.ex. familjer i glesbygd, där barnomsorgofta är ett opraktiskt eller mindre realistiskt alternativ. Budskapet ärtydligt:Den som inte väljer det socialdemokraterna vill att de skall välja - kom-munal barnomsorg - får inte ett öre genom maxtaxereformen. Våra partiervill i stället att makten ska ligga i familjernas händer och att alla barn skaomfattas av stödet.Maxtaxan ger vidare bara en marginell förbättring för familjer med lågainkomster, eftersom dessa i de flesta kommuner har jämförelsevislåga barnomsorgsavgifter. De beräkningar av förändring i disponibel inkomstsom presenteras i propositionen bekräftar i huvudsak att familjer med högainkomster i kronor och ören tjänar mera på reformen.I den nu framlagda propositionen finns heller inga garantier mot attfamiljer med verkligt låga inkomster i själva verket kan komma att drabbasav höjda avgifter i vissa kommuner. Detta eftersom de avgiftstak som införskan tvinga fram en höjning av de avgifter som redan ligger under taket,framförallt i de många kommuner som inte erhåller full kompensation för dekostnader som införandet av maxtaxa medför.Maxtaxan äventyrar kvaliteten och tränger ut andra kommunalaverksamheterRegeringen bedömer i propositionen att maxtaxereformen ryms inomramen för avsatta medel, men erkänner att denna beräkning inte tarhänsyn till en eventuell ökning av antalet inskrivna barn som följd avmaxtaxereformen. I propositionen ges inget svar på hur kommunernaskall klara finansieringen, när maxtaxereformen visar sig dyrare än vadregeringen beräknat.Följden blir antingen höjda skatter, överföringar från andra kommunalaverksamheter vilka redan lever med knappa marginaler eller större barn-grupper och färre anställda i förskolan.Regeringen tillskjuter för att kvaliteten i barn-omsorgen inte ska försämras. Stödet ska endast utgå till de kommuner sominför maxtaxan, uppenbarligen för att inte kvaliteten ska försämras närefterfrågan på barnomsorg stiger. Hade regeringen haft för avsiktatt stärka kvaliteten i all förskoleverksamhet, oberoende av om man införmaxtaxa eller ej, hade regeringen också låtit kvalitetsförstärkningen nå allabarn i alla kommuner och i all barnomsorg. Det gör man inte utan i ställetska pengarna, helt uppenbart, i någon mån motverka en förväntad kvalitets-försämring.Anmärkningsvärt är också att maxtaxeförslaget försvårar för kommunernaatt arbeta med tidsrelaterade taxor, vilket nästan alla kommuner gör idag.Längre och mera svårförutsägbara vistelsetider innebär ökade kostnader förkommunerna om kvaliteten i verksamheten skall kunna upprätthållas.Ett allvarligt ingrepp i den kommunala självstyrelsenRegeringen hävdar att förslaget om maxtaxa bara innebär ett erbjudandetill kommunerna att med hjälp av statsbidrag införa maxtaxa.Frivilligheten är dock i praktiken en chimär. Att tacka nej till ett bidragär lika svårt för en kommun som för en privatperson. Kommunpolitikerkommer i allmänhet att känna sig tvungna att införa maxtaxa alldelesoavsett vad de tycker om förslaget eller vilka konsekvenser det får lokalti form av neddragningar i andra verksamheter, sämre kvalitet ibarnomsorgen eller höjda skatter.Förslaget att införa maxtaxa i förskolan kommer - som redan framgåttovan - med nödvändighet att innebära stora påfrestningar på ekonomin inästan alla kommuner. Det finns dock betydande skillnader i hur hårt olikakommuner kommer att drabbas. Motivet till detta förefaller vara att det enligtpropositionen är viktigt att kompensationen är fördelningspolitiskt rättvis påkommunnivå, d.v.s. att kommuner med hög skattesats (läs: ofta socialdemo-kratiskt styrda kommuner) inte drabbas särskilt.Det bör särskilt noteras att de kommuner som får högst kostnader för attinföra maxtaxan ofta är borgerligt styrda. Det handlar t.ex. om barnrikaförortskommuner i storstadsområdena. Av allt att döma är det inte en slumpatt reformförslaget ser ut som det gör. Regeringen fortsätter här i en numeraetablerad tradition att sätta käppar i hjulet för kommuner och landsting därmedborgarna vill ha en annan politik än den regeringen förespråkar.Låt föräldrarna bestämma istället!Vårt förslag omfattar alla barn, ger valfrihet och flexibilitetsamt är rättvisareDagens familjepolitik är utformad för ett homogent industrisamhälle därmänniskor i stor utsträckning levde likartade liv. Många hade sammaarbetstider, samma arbetsgivare och samma bostadsort, inte sällan underhela livet. har unga människor en annan syn på arbete ochfamiljeliv. Vanligen vill bägge föräldrarna kunna förena familjeliv ochyrkesliv på ett bra sätt, utan att för den skull lämna över ansvar ochviktiga beslut till någon annan eller till kommunen.Utmaningen i familjepolitiken är därför att ge alla föräldrar bättre möjlig-heter att förena familje- och yrkesliv på ett bra sätt. Det kräver attföräldrar-nas valfrihet ökar och att utrymme skapas för en mångfald barnomsorgs-former. Genom våra förslag lägger vi en grund för att familjerna skall få likamöjligheter, men lösningarna behöver inte vara likadana. Det är avavgörande betydelse för både kvinnor och män.Föräldrarna måste nu på allvar ges möjlighet att styra över sin tid och övervalet av barnomsorg. Staten skall inte agera med pekpinnar utan ge stöd somunderlättar föräldraskapet genom att ge makten till föräldrarna. Det ärföräldrarna som har bäst möjlighet att avgöra hur tid och resurser skallfördelas.Vårt alternativ till maxtaxan tar sin utgångspunkt i barnens och för-äldrarnas behov. Det omfattar alla barn, inte bara några. Det ger mera maktåt föräldrarna, inte åt politikerna. Det stärker småbarnsföräldrars - mänssåväl som kvinnors - ställning på arbetsmarknaden genom att ge störremöjligheter till flexibilitet i barntillsynen.Vårt förslag stärker alternativen i barnomsorgsverksamheten. Mångaföräldrar söker andra lösningar än de som kommunen kan erbjuda och somfyller familjens behov och önskemål. Det gäller t.ex. kooperativen med höggrad av föräldramedverkan eller barnomsorg med alternativ pedagogik.Många familjer har även önskemål om andra praktiska lösningar t.ex. pågrund av oregelbundna arbetstider eller studier på kvällstid. Vårt förslag,med avdragsrätt för styrka barnomsorgskostnader och barnomsorgskonto, gerdessa föräldrar möjlighet att t.ex. söka samverkan med andra föräldrar isamma situation eller att på egen hand anlita hjälp med omsorgen.Vi vill göra en familjepolitisk reform som tilltror föräldrarna själva valetmellan heltid, deltid eller ingen tid alls på arbetsmarknaden av livet. Vi vill myndigförklara föräldrarna. Mot den bakgrundenhar vi fyra målsättningar för vår politik:1 ValfrihetPolitiken ska ge stöd för en trygg och bra uppväxt för alla barn. Detförutsätter att föräldrarna har möjlighet att ta ansvar för barnens uppväxtbåde när det gäller barnomsorg och skola.2 MångfaldVerklig valfrihet förutsätter mångfald. Det är viktigt att det finns olikaformer av barnomsorg. Den moderna barnomsorgen skall ge utrymme förny pedagogisk utveckling och olika former av tjänster anpassade efterden enskilda familjens behov.3 Omfatta alla barnDet offentliga stödet till barnomsorgen ska nå alla barn. Åtgärderna skatillsammans flytta makten över barnomsorgen från kommunpolitiken tillföräldrarna. Familjen ska fritt kunna välja mellan att anlita barnomsorg ikommunal regi och annan barnomsorg.4 Ökad jämställdhet förutsätter flexibla lösningarBåde kvinnor och män ska ha möjlighet att förena yrkesliv medfamiljeliv. Förutsättningarna är olika och familjer har olika önskemål omlösningar för barnens omsorg. Föräldrarna måste själva få störremöjlighet att påverka avvägningen mellan yrkesliv och familjeliv. I en tidnär det är svårt att kombinera ansvar för barn med ett aktivt yrkeslivbehövs inte mer av de gamla lösningarna utan nya möjligheter förfamiljen att själva välja barnomsorgslösningar.Våra tre förslag för barnomsorgenÖkad valfrihet och kvalitet i barnomsorgen uppnås bäst om detekonomiska stödet går direkt till föräldrarna i stället för till kommunen,som valfriheten ökar. Vår politik för barnomsorgen innehållerdärför tre förslag:1 BarnomsorgskontoOmfattar alla barn och ger föräldrarna möjlighet att välja barnomsorg,minska sin arbetstid eller stanna hemma under en del av barnensuppväxt.2 Avdragsrätt för styrkta barnomsorgskostnaderFöräldrarna skall ha rätt att fritt välja barnomsorg. Styrkta barnomsorgs-kostnader skall vara avdragsgilla i den kommunala beskattningen.3 Etableringsfrihet för ny barnomsorgGaranterar mångfald och ger valfriheten ett reellt innehåll.Barnomsorgskonto för alla barnEtt barnomsorgskonto införs för barn i förskoleåldern. Med det budget-utrymme som står till förfogande utgår per barn.Pengarna får användas av barnens föräldrar i enlighet med deras önskemål.Maximalt får tas ut , men i övrigt finns inga begräns-ningar i uttagsmöjligheterna. Pengarna kan användas under barnets helaförskoleålder.Barnomsorgskontot kan alltså användas mycket flexibelt genom att för-äldrarna själva avgör takten i uttag, och genom att summan på kontot intepåverkas genom valet av arbetstid eller barnomsorg.Pengarna från barnomsorgskontot är inte skattepliktiga och föreslås intepåverka några andra transfereringar eller bidrag. Beloppet bör räknas medvid en bedömning av om socialbidrag ska utbetalas.Avdragsrätt för styrkta barnomsorgskostnaderEn bra barnomsorg på föräldrarnas villkor är en grundförutsättning för attförvärvsarbete skall bli möjligt för småbarnsföräldrar. En rätt till avdragför alla typer av barnomsorg - såväl offentlig som privat - ökarfamiljernas valfrihet och ger utrymme för flexibla lösningar.En rätt till avdrag för styrkta barnomsorgskostnader införs därför. Rättengäller för samtliga barnomsorgskostnader oavsett tillsynsform. Avdraget fårgöras med maximalt per barn och år. Avdraget görs i denkommunala taxeringen och minskar alltså kommunalskatten. Kommunernakompenseras för skattebortfallet.I en kommun med genomsnittlig skattesats minskar den skatt som familjenbetalar med en knapp tredjedel av de kostnader som dras av. Avdragsrättenkan utnyttjas under hela förskoleperioden.Avdragsrätten för styrkta barnomsorgskostnader bidrar till att omvandlasvart barnomsorg till vit. Tillsammans med barnomsorgskontot ökar avdrags-rätten möjligheterna att använda andra typer av barnomsorgsformer än denkommunala. Avdragsrätten minskar dessutom tröskeleffekterna vid övergångtill förvärvsarbete genom att den effektiva kostnaden för barnomsorg sänks.Ökad mångfald - fler alternativ genom etableringsfrihetMed en mångfald av barnomsorgsformer kan olika verksamheterstimulera varandra och bidra till en utveckling av hela barnomsorgen.Därför måste olika barnomsorgsformer ha möjlighet att verka på likavillkor. Mångfald och valfrihet är dessutom den bästa garantin för högoch jämn kvalitet.Den socialdemokratiska regeringen avskaffade efter makttillträdet 1994den etableringsfrihet som beslutats under den borgerliga regeringen och somvar en av förutsättningarna för ökad mångfald.Vi vill återskapa den etableringsfrihet som socialdemokraterna avskaffadeoch alltså ge ersättningar till privat och kooperativ barnomsorg på sammavillkor som till den kommunala förskolan. Självfallet skall alternativenliksom den kommunala barnomsorgen uppfylla gällande kvalitetskriterier.Ett återinförande av etableringsfriheten förutsätter lagändringar i linje medde som tidigare beslutats av . Det får ankomma på utskottet attutforma nödvändig lagtext.Vårt förslag i praktikenMed vårt förslag sänks barnomsorgsavgifterna med i genomsnitt ungefären tredjedel för alla. Barnomsorgskontot tillsammans med avdragsrättengör det dessutom möjligt att t.ex. korta arbetstiden, vara hemma medbarnen än vad föräldraförsäkringen medger elleranvända sig av kompletterande barnomsorg. Det ger den flexibilitet sommånga barnfamiljer saknar.En återinförd etableringsfrihet garanterar möjligheten att välja barnomsorgoavsett i vilken kommun man bor. Privat, kooperativ och kommunalbarnomsorg får lika villkor.Även den familj som väljer annan barnomsorg än den kommunalt finansie-rade får en mycket långtgående valfrihet. Kombinationen av barnom-sorgskonto och avdragsrätt gör till exempel att man för en egen kostnad avomkring per barn kan betala barnomsorg för 50.000 kronorper barn.Det är alltså ett mycket kraftfullt stöd vi föreslår. Våra förslag ger godamöjligheter åt alla att ordna en bra barnomsorg både hos kommunen och hosfristående daghem och skolor. Föräldrarnas valfrihet ökar i stället för attminska och hela barnomsorgsstödet blir mera flexibelt och rättvist.Avvägningarna mellan skatt och avgiftsnivå i den kommunala barnomsorgengörs på lokal nivå ute i kommunerna.Våra förslag ger också möjlighet för föräldrar att själva ägna mera tid åtbarnen. Med vårt förslag blir det betydligt lättare även för en ensamståendeförälder att t.ex. gå ned i arbetstid. Den ökade möjligheten att välja är likabetydelsefull för alla.Reformen skall gälla från . Som ett första steg införs dåbarnomsorgskontot med för ettåringar och förtvååringar.Kostnaderna för vårt förslag är av samma storlek som kostnaden förregeringens förslag, d.v.s. . Barnomsorgskontotmotsvarar och avdragsrätten för styrkta barntill-synskostnader med ett tak på motsvarar cirka 1,5 miljarderkronor.Med våra förslag kommer föräldrarnas önskemål att spela huvudrollen.Exakt vilka nya alternativ, tjänster och verksamheter som kommer att växafram går inte att säga i förväg, med tanke på den dynamik förslagen leder till.Men att de kommer är givet, liksom att de underlättar för föräldrar att räckatill för barnen och få livet att gå ihop.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionen i den delen som avser max-taxan i enlighet med vad som anförts i motionen,2. att avslår regeringens förslag om statsbidrag tillkommuner som tillämpar maxtaxa samt om statsbidrag för kvalitets-säkrande åtgärder till kommuner som tillämpar maxtaxa i enlighetmed vad som anförts i motionen,3. att beslutar införa ett barnomsorgskonto som omfattaralla barn i enlighet med vad som anförts i motionen,4. att beslutar införa en avdragsrätt för styrkta barn-omsorgskostnader i enlighet med vad som anförts i motionen,5. att beslutar återinföra etableringsfrihet i barn-omsorgen i enlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 22 juni 2000Chris Heister (m)()()()()()()()