ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02Bo305 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo305av , ()SkånemyndighetFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs imotionen om en Skånemyndighet.Motiv för mitt förslagInför öppnandet av den fasta förbindelsen över , dens.k. , tillsattes olika utredningar för att peka påvilka lagliga och andra formella hinder som skulle motverkaen integration mellan och . Resultatet blev enlång lista på barriärer som inte utan vidare skulle upphävasbara för att bron blev färdig.Skåne ingår i regionförsöken och har inom ramen förförsöksverksamheten övertagit en del av de befogenheter och arbetsuppgiftersom tidigare vilade på . När nu av allt att döma försöket kommeratt förlängas ytterligare finns det oklarheter igränsdragningen mellan regionen och länet som kan behöva få en merpermanent lösning.Mitt förslag är att regeringen skall låta utreda möjligheten attinrätta en . Den skall ha till uppgift att överta de kvarvarandelänsstyrelseuppgifterna. Den skall också på svenska statens vägnar ochuttryckliga uppdrag bearbeta de hinder som finns på den svenska sidan för ettfortsatt framgångsrikt integrationsarbete. Dessutom skall den påmyndighetsnivå i olika sammanhang företräda i överläggningar ochförhandlingar med kring frågor som rör Öresundsintegrationen.Myndigheten skall företräda alla berörda departement.Stockholm den 2 oktober 2000Jan ()
mot · GO02Bo306 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo306av Kollmats, ()Anslagsfördelningen till länsstyrelsernaFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att , genom omfördelning, måste få en större och merrättvis del av anslagen.MotiveringBefolknings- och bebyggelseexpansionen har varit kraftig iHalland . har folkmängden ökatmed , vilket är mer än i något annat län. Dennautveckling har allmänt sett varit positiv, men har samtidigtlett till att exploateringstrycket varit högre iHalland än på andra håll. Det har också inneburit att antaletöverklagade detaljplaner respektive bygglov, antalbidragsansökningar på bostadsområdet, antalet miljötillståndetc. varit stort.Statskontorets översyn 1997 av resursfördelningen mellan länsstyrelsernavisade att var missgynnat. Med hänsyn till folkmängd, antalkommuner och landareal bör, enligt Statskontorets beräkningar, fådisponera en större relativ andel av länsstyrelseanslaget.En jämförelse mellan några län med ungefär lika stor folkmängd visartydligt att har näst lägst anslag per invånare.Tabell 1: (Anslag2000 (tkr) Folkmängd Kr/inv. Folkmängdsutveckling )1 Observera att har nedjusterats p.g.a. att uppgifter avseende regionalutveckling1998 fördes över till Regionförbundet.Mot denna bakgrund är det mycket angeläget att fullfölja denomfördelning av länsstyrelseanslaget som påbörjades ,så att förutsättningarna att bedriva verksamhet i länen blirmed rättvisa.Stockholm den 4 oktober 2000Lennart Kollmats (fp)
mot · GO02Bo307 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo307av , ()Inomregionala balansen i till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i samband med utvärderingen av försöksverksamheten i deså kallade storlänen också utreda om den inomregionala balansen avmyndigheter blev så som den angavs i utredning.MotiveringVid bildandet av påpekade regeringenmycket nogsamt att placeringarna av myndigheter och andrastatliga institutioner skulle ske på ett sådant sätt att detskapades en inomregional balans. Av lätt insedda skäl lederen sådan stor förändring som en sammanslagning av tre läntill stor oro, främst hos de tre residensstädernas personal samtderas kommunledningar.För att förhindra oro och för att kunna påvisa sitt stöd för en inomregionalbalans fick regeringens uppdrag att utreda myndigheternasplacering i det nya storlänet.Efter att utredningen presenterats lugnades känslorna eftersom den tydligtvisade att man höll fast vid en inomregional balans och utredningens förslagtill myndighetsplaceringar mottogs positivt.Försöket med att överlåta en del statliga uppgifter till det nya storlänetkommer att utvärderas . Det vore dessutom mycketlämpligt att vid samma tillfälle utvärdera om man lyckades i sinaansträngningar att uppnå en inomregional balans. En lämplig uppgift förutvärderingen kunde vara att studera utredning ochförslag. Utvärderingen kunde därefter ge svar på frågan om myndigheternasplacering blev så som utredaren föreslog och därmed om den inomregionalabalansen blev en verklighet. utredning hade storbetydelse för många kommuners slutliga ställningstagande till storlänetsbildande. Det är därför av stor vikt att utvärdera om utredningens förslagockså blev verklighet.Stockholm den 4 oktober 2000Urban ()()
mot · GO02Bo401 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo401av , ()Skyddande av ortnamnFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring avfastighetsbildningslagen så att det införs ett krav på hänsynstagande tilldet kulturarv som ortnamn utgör.Ortnamn viktigt för kulturarvetVid förra avslog motioner angående krav ominförande av en hänsynsparagraf för skydd av ortnamn ifastighetsbildningslagen. Huvudmotivet för avslag var att antaletförändringar i förhållande till hela registret är mycket litet ochfastighetsregistrets betydelse i sig för bevarande av namn förefaller inteavgörande. Därtill hade inte lämnat förslagtill någon förändring. , som i sitt förslag till riksdageninte var enigt, bedömde att ortnamnsfrågan inte kan ges en avgörandetyngd i förhållande till andra viktiga ändamål somfastighetsbildningsreglerna syftar till.Vi kan inte dela den uppfattning som kom till uttryck vidmotionsbehandlingen. För det första är det inte någon enstakasammanläggning av fastigheter det rör sig om, utan ett betydande antal somblir fler och fler. För det andra kommer det att bli en omöjlighet att iframtiden lokalisera fastigheter om deras namn försvinner och får sammabeteckning som en fastighet i en annan by eller socken - begreppsförvirringenbli total. För det tredje kommer det skydd för ortnamn i kulturminneslagen,som beslutade om, att sakna betydelse vidfastighetsbildningar.Enligt vår mening måste även fastighetsbildningslagen förses med skyddför ortnamnen då dessa är en viktig del av det svenska immateriellakulturarvet.Stockholm den 26 september 2000Eskil ()()
mot · GO02Bo403 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo403av , ()ExpropriationslagenSammanfattningExpropriationslagen i sin nuvarande utformning motverkar en sundutveckling av näringslivet och en god hushållning med miljön. Den måstebli föremål för en översyn även med hänsyn taget till det skydd som gällerför äganderätten i regeringsformen och enligt den europeiskakonventionen till skydd för de mänskliga rättigheterna. Några exempel påområden där expropriationslagstiftningen måste reformeras är följande.Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag attreformera expropriationslagstiftningen i enlighet med vad som anförs imotionen.Slopa rätten för enskilda rättssubjekt attexpropriera och att göra intrångRätten att expropriera och att göra intrång tillkommer även enskildarättssubjekt och för ändamål som syftar till ekonomisk vinst för denexproprierande. Det innebär t.ex. att en privat företagare ges möjlighet attberöva en annan privat företagare dennes egendom för att öka sin vinst.Detta är oförenligt med en samhällsordning som bygger på privatäganderätt och marknadsekonomi. Det strider mot rättsmedvetandet.Att marknadsekonomin kan fungera väl, är ett överordnat allmänt intresse.Därför bör rätten till expropriation och intrång reserveras för genuintkollektiva ändamål, d.v.s. offentlig allmännyttig verksamhet utan vinstsyfte.Expropriation och andra tvångsåtgärder bör tillåtas endast i sådana fall därmarknadslösningar inte kan fungera.Omdefiniera - höj ersättningsnivån videxpropriation och intrångEn fastighetsägare skall inte behöva acceptera lägre ersättning videxpropriation än vad han skulle ha varit beredd att acceptera vid enfrivillig försäljning.Enligt expropriationslagens regler skall expropriationsersättningenmotsvara marknadsvärdet; vid intrång det minskade marknadsvärdet. Dettakan verka rimligt. Men i flertalet fall innebär det i praktiken, att ägaren intefår ersättning för sin verkliga förlust.Redan av det faktum att ägaren vid expropriationstillfället fortfarande ägersin fastighet följer, att det värde som innehavet av fastigheten innebär förhonom är högre än det pris som han skulle kunna erhålla om han såldefastigheten på allmänna marknaden. Ägarens verkliga förlust videxpropriation är således något mera än det pris som han skulle kunna få ut viden försäljning - marknadsvärdet.Den exproprierade egendomen skall fåanvändas endast för det ändamål somföranlett expropriationenI av snabb ekonomisk och teknisk utveckling förändrasfastigheternas användning i snabb takt. Det gäller även exproprieradegendom. Expropriationen kan då komma att tjäna andra ändamål än detsom föranlett beslutet om tillstånd till expropriationen. Detta är olämpligtpå många sätt. Särskilt stötande är det i de fall då den som exproprieratutvecklar en ny näringsverksamhet som den tidigare fastighetsägarenannars själv skulle ha kunnat bedriva på den mark som fråntagits honomgenom expropriationen eller kanske redan bedriver på den återståendedelen av fastigheten.Stockholm den 29 september 2000Catharina ()
mot · GO02Bo406 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo406av Strömbom, ()Fjällböndernas situationFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en oberoende utredning som granskar statensagerande vid tvångsinlösen av fjällböndernas fastigheter.MotiveringEn grupp som sällan nämns i den offentliga debatten är de så kalladefjällbönderna. Fjällböndernas förutsättningar att försörja sig och deras sättatt leva förändrades kraftigt genom statens tvångsköp av mark i början avseklet. Bara i och tvångsinköptes 115 245 respektive131 mark. Många fjällbönder anser sig kränkta avsvenska statens sätt att sköta frågan.Mellan åren 1888 och 1940 fick en mängd självägande bönder i fjällen sesina marker uppköpta. De flesta köpen skedde godvilligt och några fastigheterblev kvar i privat ägo. En hel del jordbruk fick finnas kvar och deursprungliga ägarna fick arrendera sina forna fastigheter.Arrendelägenheterna är jordbruksfastigheter och från början ingick jakt ochfiske. har sedermera undantagit jakten på älg och den fårarrendatorerna betala extra för.Svenska statens agerande måste vara rättsenligt och oklanderligt. Mångaifrågasätter nu korrektheten i förfarandet vid den tvångsinlösen somgenomfördes . Därför bör denna process granskas av enoberoende utredning som också ges i uppdrag att se över rätten till jakt ochfiske.Frågan om fjällböndernas villkor är på intet sätt oproblematisk, men det ärinte ett skäl för att inte belysa den. Ett uppenbart problemområde är att som fjällbönderna tidigare förfogade över nu i stor utsträckning brukasav en annan grupp, renägarna. skyddas denna mark genomstatens servitut som skapades till skydd av renskötseln. Frågan är därförkänslig, och det finns risk att renägarna å sin sida skulle känna sigundanskuffade om fjällbönderna skulle ges ökade rättigheter till sin gamlamark.Stockholm den 26 september 2000Inger Strömbom (kd)
mot · GO02Bo407 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo407av , ()Oseriösa bostadsförmedlareFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att även yrkesmässiga bostadsförmedlare skallomfattas av registreringsskyldighet hos och atten översyn av fastighetsmäklarlagen därför bör göras.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att utreda ersättningen för förmedling avhyresbostäder.Förmedling av andrahandslägenheterUthyrning av lägenheter i andra hand är en vanlig företeelse, inte minst istörre städer. Vanligast är det på orter med uttalad bostadsbrist. bostadsmarknadsenkät kommer antalet bristorter att öka ochbristen på vissa orter att förvärras. Förmedling sker ofta av yrkesmässigabostadsförmedlingsföretag. Bland dessa finns en förhållandevis stor deloseriösa förmedlare, som förväntas öka då bostadsbrist blir allt vanligare.Detta har påvisats av Boendesociala beredningen i delbetänkandetOseriösa bostadsförmedlare (1999:71).I fastighetsmäklarlagen (1995:400) finns ett särskilt undantag för mäklaresom enbart förmedlar hyresrätter. Det betyder bl.a. att de inte behöver vararegistrerade och inte heller står under tillsyn. Dettorde vara helt rimligt att dessa företag, som har rätt att ta utförmedlingsavgift, borde stå under någon form av insyn och kontroll.Villkoren för yrkesmässig bostadsförmedling bör regleras på samma sätt somför förmedlare av bostadsrätter och egnahem. Det innebär attFastighetsmäklarnämnden skall utöva tillsyn och registrera förmedlarna.Fastighetsmäklarlagen bör ses över och undantaget tas bort, så att ävenmäklare som enbart förmedlar hyreslägenheter omfattas av lagen. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.FömedlingsavgiftDe yrkesmässiga bostadsförmedlingarna finansierar sin verksamhetgenom att ta ut förmedlingsavgift från dem som söker och får lägenheter.Denna avgift har varit begränsad till , men höjdesnyligen av Kammarkollegiet till maximalt . Det är enförhållandevis hög avgift som bostadssökande tvingas betala för att hittaen lägenhet i andra hand. har en del av dessa företagagerat oseriöst och lurat bostadssökande genom att ta ut avgiften i förskottoch sedan driva företaget i konkurs. Någon återbetalning avförmedlingsavgiften har det aldrig blivit tal om. Grundläggande, för sådanoseriös verksamhet, är att avgiften tas ut i förskott, vilket leder till fråganom det verkligen är riktigt att förskott tillåts.Boendesociala beredningen genomförde en kartläggning som visade attavgifter som ofta överstiger det tillåtna beloppet tas ut. Det är även vanligtmed avgifter för registrering, information och andra kringtjänster. En översynav taxan och andra ersättningsregler är nödvändig för att främja seriösbostadsförmedling. Översynen skall omfatta frågan om vilken nivå påförmedlingsavgiften som kan anses skälig samt rimligheten i att ta ut avgifteni förskott. Mot bakgrund av detta bör regeringen utreda villkoren förersättning för förmedling av hyresbostäder. Detta bör som sinmening ge regeringen till känna.Stockholm den 29 september 2000Sten ()()()()()()()()()Per ()
mot · GO02Bo410 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo410av Wegendal, ()Fastighetsförsäljningar i mindre tätorterFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om fastighetsförsäljningar i mindre tätorter.MotiveringFram /2000 gällde lagen 1992:1368 om tillstånd tillförvärv av fast egendom. Den innebar vissa restriktioner när det gälldeförvärv av fritidsfastigheter. I samband med förhandlingar ommedlemskap i konstaterades att lagen ej stod i överensstämmelse medEG-rättens regler om fri rörlighet för kapital. erhöll dock ettfemårigt undantag vilket innebar att fattat beslut efter förslagfrån regeringen (prop. 1998/99:126) att upphäva lag.I södra och har vi lyckats marknadsföraoss i och norra som ett turistområde med alldeles unikmöjlighet till avkoppling och rekreation. Denna marknadsföring harlyckligtvis inneburit ett markant ökat antal turister från dessa områden medpositiva mänskliga utbyten och en ekonomisk för den turistanknutnanäringen.Många av de turister som besöker vårt land känner att man gärna villförvärva en fritidsfastighet. Detta är positivt och innebär återkommande besökoch fördjupade kontakter med den inhemska befolkningen i bygden.Ett problem som i detta sammanhang dykt upp och som ses som ett hotmot de mindre tätorterna är att allt fler fastigheter inom planlagt område ochoftast i tätorter med bara några hundra invånare köps upp somfritidsfastigheter. Ungdomar som växer upp i dessa tätorter får enbegränsad möjlighet att köpa sig en fastighet eftersom fastighetsprisernatenderar att öka när kapitalstarka utländska köpare är med och bjuder.Underlaget för affären, bensinstationen, kiosken och skolan blir sämre ju flerav fastigheterna i de små tätorterna som övergår till att bli fritidshus.Självklart är inte den beskrivna situationen den enda förklaringen tillvarför befolkningstalen minskar i de mindre tätorterna i södra mendet är säkert en delförklaring.Det beskrivna problemet är säkert inte unikt för eller Sverige.Liknande situationer finns säkert både i , och menmed den skillnaden att det kanske är svenskar som köper upp fastigheterna.Enligt min uppfattning bör regeringen följa utvecklingen av lagen för att fåklarhet i hur omfattande de ovan beskrivna försäljningarna är i landet. Dettakan, om det visar sig att många fastigheter försålts, initiera en diskussioninom ramen för EU-samarbetet med målsättning att motverka utförsäljning avfastigheter i små planlagda tätorter som varit för permanentboendemen som genom försäljningen övergår till fritidsboende.Stockholm den 4 oktober 2000Lars Wegendal (s)
mot · GO02Bo411 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo411av , ()HyresförhandlingarFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen beslutar att avskaffa hyresförhandlingslagen (1978:304) och12 kap. jordabalken.Motivet för mitt förslagMyndigförklara medborgarna.Stockholm den 4 oktober 2000Gunnar ()
mot · GO02Bo412 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo412av , ()Stärk äganderättenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en översyn av ersättningsreglerna vid expropriation.MotiveringErsättningsreglerna i expropriationslagen bygger på tanken att enexpropriation skall kosta så lite som möjligt för samhället. Det är nu snart30 år sedan lagen tillkom och var säkert rätt tänkt för och harockså tjänat många goda syften. betraktades infrastrukturfrämst som en samhällsservice som kom alla till godo. Men bakomdagens utbyggnad av infrastruktur ligger det även starkaprivatekonomiska intressen.Ett exempel är bredbandsnäten som håller på att byggas ut i hela Sverige.Detta sker i huvudsak på två sätt. Enligt det ena sättet grävs kablar ner isådanmark som är ianspråktagen med vägrät, mark som i de flesta fall ägs avSveriges bönder. Nergrävningen möjliggörs genom att vägmyndighetenupplåter nyttjanderätt till marken i fråga till olika bredbandsoperatörer. Förnyttjanderätten får operatörerna betala ersättning till vägmyndigheten. Detandra sättet innebär att kablarna hängs upp i befintliga kraftledningsstolpar,som står på lantbrukarnas marker. Det sker med stöd av upplåtelseavtalmellan ägarna till kraftledningarna och bredbandsoperatörerna. Förupplåtelserna betingar sig kraftbolagen ersättning av operatörerna.Många markägare har naturligtvis reagerat mot detta kommersiellautnyttjande av deras mark. De gör gällande att trots att de är ägare till såvälden mark som är ianspråktagen med vägrätt som den mark som är belastadmed kraftledningsstolpar, har de inte något inflytande över rätten tillframdragande av kablarna. Det man kraftigast har reagerat mot är att det inteutgår någon ersättning till markägaren för kabelframdragningen dåbredbandsaktörernas verksamhet kan förväntas generera stora ekonomiskavinster. Situationen är vidare den att ersättningsreglerna iexpropriationslagen,som är de regler som styr ersättningen vid ledningsframdragningar, intemedger rätt för markägare till andel i vinst.Expropriationslagen är föråldrad. Lagens ersättningsregler är inteanpassade till dagens tvångsförvärv, som i många fall sker för att tillgodose,förutom allmänna intressen, även starka privatekonomiska intressen. Det ärdärför hög tid att se över och reformera ersättningsreglerna vid tvångsförvärv.Stockholm den 3 oktober 2000Caroline ()()()()()Skånberg (kd)()()()()()
mot · GO02Bo413 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo413av , ()Kablar under jordFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att tydliggöra ansvaret för kablar under jord.MotiveringDen positiva utvecklingen inom IT-området har lett till flera praktiskafrågeställningar som måste hanteras runtom i landets kommuner. Urkonsumenternas perspektiv gäller främst att man vill ha en säker teknikmed hög kapacitet och till ett rimligt pris. Det finns dock en mer praktiskfrågeställning som är angelägen, frågan om vem som har rätt att användakommunikationsnätet, men även om vem som har rätt att gräva ned kablari marken. Från kommunerna kommer signaler om att det finns bekymmermed att få grepp om vilka kontakter man måste ta innan man sättergrävskopan i jorden. Det sägs även att det ofta ligger kablar som inteanvänds kvar i jorden. Men att det är kablar som tagits ur bruk syns inteutanpå utan de måste hanteras som om de var i bruk.Det kan bli ett virrvarr av olika aktörer och funktioner och man riskerar attgräva av kablar, få problem med vem som ansvarar för underhåll och dylikt.Med flera aktörer blir det än viktigare att tydliggöra vem som ansvarar förnedgrävda kablar och deras underhåll liksom för skadestånd och eventuellamiljökonsekvenser.En översyn av avtal och uppgörelser måste göras, både urkonkurrenssynpunkt och utifrån hur mark ska nyttjas.Stockholm den 26 september 2000Carina ()
mot · GO02Bo416 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo416av , ()Konsumentinformation vid köp av bostadsrättFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om behovet av adekvat information vid handel medbostadsrätter.MotiveringSverige Riksdag stiftade Mäklarlagen för att skydda köpare avbostadsrätt. Mäklarlagen har utvecklat handeln medbostadsrätter.I dag sker handeln med bostadsrätter i de expansiva orterna i ett alltsnabbare tempo och värdestegringen är på vissa håll mycket hög. Hastigheteni försäljningarna är i t.ex. ofta så hög att köpare inte hinner fåframinformation om bostadsrättsföreningen innan försäljningen är avslutad.Köparna tvingas av bristsituation köpa utan att ha de informationer somegentligen bör krävas och hoppas istället på fortsatta prishöjningar ochfortsatta låga räntesatser för lånen.Vi anser att det inte är rimligt att handeln av bostäder ska kunna ske utanatt köparna får elementär information om det man egentligen köper, nämligenen andel i hela bostadsrättsföreningen. Bostadsrätt är en upplåtelseform därmissförstånden ständigt förstärks genom bristfällig köparinformation.Vrångbilden av bostadsrätten accentueras ytterligare av att eventuellköparinformation helt fokuseras på lägenhetens standard, läge och aktuellmånadsavgift.Vi föreslår att säljaren vid all försäljning av bostadsrätt skall redovisa:En uppställning över bostadsrättsföreningens lån där uppgifter finns omlåneskuld, när lånet bundits och lånet skall omsättas, räntesats och årligamortering.Uppgift om föreningens räntebidrag.Föreningens egna medel i form av kontanta medel eller inlånade medel.Taxeringsvärde.Uppgift om den aktuella lägenhetens andel i föreningen redovisat iprocent.Föreningens totala lägenhetsytor och lokalytor.En 10-årig kalkyl för föreningens ekonomi där även den långsiktigaunderhållsplanen vägts in.Normalt har säljaren inte tillgång till uppgifter om den vara som säljs,dvs. andelen i bostadsrättsföreningen, utan enbart uppgifter om denlägenheten som säljaren bor i. Det är emellertid ett rimligt krav attköparen (eller den av köparen anlitade mäklaren) tar fram ett underlaginför försäljningen. Det är också rimligt att föreningens styrelse lämnaruppgifter om föreningens olika lån etc. till sina ägare.HSB har på frivillig väg startat en utbildning av styrelserna ibostadsrättsföreningarna som leder till en certifiering avbostadsrättsföreningen. Den innebär att medlemmar och köpare får en korrektinformation om föreningens ekonomi, underhållsbehov, långsiktigaförutsägelser om ekonomin och ett professionellt revisorsutlåtande omföreningens status. Det ger både köpare, säljare och eventuell långivare ettmycket bättre underlag för överlåtelsen än dagens bitvis hasardliknandehandel.Stockholm den 1 oktober 2000Marie ()()()