ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02MJ706 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ706av , ()BilskrotningspremienFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att se över möjligheten att höja skrotningspremien på bilar.MotiveringI lämnas många skrotbilar på olika platser runt om inaturen. Det är få som bryr sig om att den gamla bilen ståroch skrotar och rostar sönder ute i naturen. Anledningen tilldet är att skrotningspremien är allt för låg. Den ersättning på500 kronor som man får för att lämna den till skrotning ärallt för låg. Detta innebär att kommunerna måste åka runtoch samla upp skrotbilarna, vilket blir en betungandeutgiftspost i kommunernas budget. Något måste göras åtdetta växande problem i !Dessutom är det av störta vikt att staten är behjälplig till att vi fårmiljövänligare bilar som kör omkring på våra vägar. vet vi attväxthuseffekten ökar oroväckande snabbt och påverkar vårt klimat på ettnegativt sätt. Genom att erbjuda avsevärt högre skrotningspremie på våragamla bilar så ökar motivationen att dels lämna in sin bil till skrotning iställetför att lämna den ute i naturen, dels att inte köra omkring med sin gamlauttjänta bil allt för länge.Irland är ett lysande exempel på att det fungerar med högskrotningspremie. Irländska staten hade en drivedär de erbjöd bilägarna en hög skrotningspremie på ca . Dettaledde till att de flesta irländare bytte ut sina gamla bilar tillmiljövänligare.Idag ser man knappt någon bil som är äldre än modell i ( Påderas nummerskyltar kan man läsa vilken årsmodell det är).Sveriges regering måste se över möjligheterna till att ökaskrotningspremien till en nivå som innebär att medborgarna i vårt land lämnarsina gamla bilar till en bilskrot i stället för att lämna dem att skräpa nersamtförorena vår känsliga och vackra natur.Stockholm den 25 september 2000Birgitta ()
mot · GO02MJ707 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ707av , ()Buller vid evenemangFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om gränsvärden för buller vid evenemang.Generella gränsvärdenför bullerUngefär 1,5 miljoner svenskar har någon form av tinnitus.50.000 personer har en mycket svår tinnitus. Tinnitus (efterlatinets tinnere; ringa) innebär att människor hör ljud sominte har någon yttre källa. Ljuden är individuella, menbeskrivs ofta som pipande, skärande eller dånande. Ljudetsstyrka och karaktär förvärras ofta om man är trött,deprimerad eller stressad.Tinnitus kan uppkomma genom att man blir utsatt för höga, plötsliga ljud,som t.ex. rockkonserter, discomusik, påsksmällare eller gevärsskott. Allt flermusiker drabbas av tinnitus, liksom många äldre jägare.Det går alltså att förebygga tinnitus genom att inte utsätta sig för höga ljud.Buller som en miljöfara har också uppmärksammats mer och mer undersenare år. Inom trafiklagstiftningen har exempelvis kraven på bullerdämpningskärpts. När en flygplats koncessionsprövas mäts inomhusbullret i berördafastigheter. Överstiger bullret åläggs flygplatsen att bekostaljudisolering.I min hemkommun, , har man följt anvisningaroch satt en gräns på inomhus i discotek. Trots den, jämfört medkraven på inomhusbuller vid flygplatsen, höga tillåtna nivån har överskridnaljudnivåer uppmätts på flera ställen. Klagomål har även framförts på högljudnivå på VM-handboll, Friskis & Svettis, störningar i bostäder frånkonserter, fallens dagar, installationsbuller m.m. Flera föräldrar, vars barndrabbats av tinnitus, har klagat hos kommunen.Mot bakgrund av det enorma lidande som tinnitus innebär, finns det allanledning att från kommunernas sida göra vad som står i dess makt för att ommöjligt förebygga uppkomsten av tinnitus. Det skulle kunnat gå att göragenom att i den lokala hälso- och miljöskyddsstadgan ange högsta tillåtnavärde för inomhusbuller i offentliga och allmänna lokaler till ochhögsta tillåtna värde från sådan lokal i intilliggande bostad till högst 45 dBA.Tyvärr finns det inget stöd i för att införa generellabestämmelser om högsta ljudnivåer. En översyn av i avsikt attinföra generella bestämmelser eller ge kommuner möjlighet att föreskrivahögsta ljudnivåer vid evenemang bör därför göras.Stockholm den 25 september 2000Elizabeth ()
mot · GO02MJ708 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ708av Eldensjö, ()Miljöcertifiering av kommunala verksamheterFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att även ge kommuner möjlighet att ta del av de statligastimulansåtgärderna för införande av miljöledningssystem.MotiveringI skrivelse 1999/2000:13 skrivs att näringslivet varitföregångare i fråga om att införa miljöledningssystem, mendet påpekas också att den offentliga sektorn nu påbörjat ettmiljöledningsarbete.Alla kommuner arbetar på ett eller annat sätt med miljöfrågorna, menbåde engagemang och kvalitet kan säkert variera avsevärt. I mångakommuner finns redan miljövårdsprogram och liknande utarbetade. I en delfall har dessa blivit mer eller mindre "hyllvärmare" på grund av bristanderesurser. Den redan gjorda insamlingen av information om behoven avmiljöförbättringar i den egna kommunens verksamheter skulle emellertidkunna vara en god grund vid ett arbete med införande av ettmiljöledningssystem, men det kan behövas stimulans och hjälp för att gåvidare.När det gäller miljöarbetet i små och medelstora företag så finns enligtskrivelsen från regeringen en rad program med statlig finansiering ellerdelfinansiering.Många kommuner, inte minst små utflyttningskommuner i glesbygd, haridag svårt att få ekonomin att gå ihop och prioriterar då andra områden änmiljön.För att få fart på införande av miljöledningssystem också i kommunerna ärdet angeläget att de statliga stöd- och stimulansåtgärder som finns tillgängligaför företag också kan komma kommunerna till del så att många kommuner sersig ha möjlighet att sätta igång ett arbete för certifiering och/ellerregistreringenligt ISO och/eller EMAS.Stockholm den 26 september 2000Kjell Eldensjö (kd)
mot · GO02MJ709 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ709av Högmark, ()StrandskyddetFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en lokal anpassning av strandskyddet.Ett anpassat strandskyddGällande strandskyddsbestämmelser har hindrat att strand-och kustområdena runt våra storstäder exploaterats medfritidshus. Tyvärr har bestämmelserna även varit till hindersför olika utvecklingsmöjligheter för de helårsboende. Deinnebär också att strandområden med ett lågtexploateringstryck har samma skydd som stränder med etthögt exploateringstryck.Frågan om strandskyddet är särskilt angelägen för befolkningen i gles- ochlandsbygden och i skärgården. Strandskyddet måste anpassas så att det lokalanäringslivet och fastboende, som för sin verksamhet är beroende avstrandnära lägen, kan uppföra anläggningar, lokaler och bostäder. Det är förmånga bygder en överlevnadsfråga. I glest befolkade områden med miltalsmed stränder per invånare är det inte befogat att ha sammastrandskyddsbestämmelser för fritidshus som inom kommuner med ett stortantal invånare. Trycket på tillgång till orörda stränder från friluftslivet ochefterfrågan från fritidshusägare på strandtomter skiljer sig avsevärt mellanlandets olika kommuner. Det är därför inte rimligt att samma bestämmelserskall gälla i hela landet.För att tillgodose samtliga intressen på ett rimligt sätt och anpassastrandskyddet efter de skilda förutsättningar som råder vore det riktigare attföra över planeringsansvaret för strandskyddet på lokala och regionalamyndigheter. Strandskyddets omfattning skulle exempelvis kunna regleras ide kommunala översiktsplanerna. Därmed skulle olika intressen få komma tilltals vid avgränsningen av skyddade områden. Det skulle kunna innebära attett av många hinder, för att kunna leva och verka på landsbygden och i vårskärgård, undanröjdes.Stockholm den 25 september 2000Anders G Högmark (m)()
mot · GO02MJ710 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ710av , ()AllemansrättenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utredning om gränsdragning mellan normalt utnyttjande avallemansrätten och kommersiellt utnyttjande av densamma.Rätt att vistas i naturenAllemansrätten - den enskildes rätt att vistas i naturen - ärett värdefullt inslag i vår svenska kultur och har storbetydelse för människors rätt att vistas i skog och mark.Denna rättighet bör bestå i dess nuvarande form. Samtidigtär det av stor betydelse att inte fastighetsägare eller andramed särskild rätt till en fastighet tillfogas skada på grund avallemansrätten. Det är av stor betydelse för denna unikasedvänjas fortlevnad att den accepteras och respekteras avsåväl markägare som av den som nyttjar allemansrätten.De problem och konflikter som uppstått till följd av allemansrätten ärmycket olyckliga. Ofta är dessa förknippade med organiserad verksamhet,men även annat missbruk av allemansrätten förekommer. årsorganiserade bärplockning är ett exempel på detta. Ofta orsakas missbruket avoaktsamhet som kan åtgärdas t.ex. genom en ökad kunskap om vadallemansrätten egentligen innebär.När det gäller kommersiell verksamhet i naturen med åberopande avallemansrätten är förhållandena annorlunda. Sådan verksamhet kan medföraett så stort intrång och skada att det inte ryms inom allemansrätten. Det kandessutom inte vara acceptabelt att företag i förvärvssyfte skall kunna utnyttjamark mot markägarens vilja. Eftersom det kommersiella utnyttjandet avallemansrätten på många håll i , bl.a. i , är ett problem bör enöversyn av lagstifningen göras. Utred hur det i lagen kan tydliggöras attallemansrätten tillkommer den enskilde och att kommersiellt utnyttjande avmark i viss omfattning måste föregås av överenskommelser med berördamarkägare. En utredning bör följaktligen tillsättas i syfte att klargöragränsdragningen mellan vad som kan betraktas som normalt nyttjande avallemansrätten och vad som bör betraktas som ett kommersiellt nyttjande sombör medföra krav på tillstånd från berörd markägare. Vad som ovan anförtsom utredning om kommersiellt utnyttjande av allemansrätten bör gesregeringen till känna.Stockholm den 20 september 2000Kenneth ()
mot · GO02MJ711 · 2000-10-05 00:00:00 — Det behövs handlingskraft ochvilja också. Bidrag och subventioner kan inte vara enhuvudstrategi för att utveckla ett hållbart samhälle. Tyvärrhar regeringens politik alltför ofta haft den inriktningeninom miljöområdet.Det är olyckligt att regeringen endast förmår peta lite här och där när detgäller miljöpolitiken. Regeringen är fast i gamla tankar. De miljöproblem viärvt och de som kan komma att skapas löses inte med gamlatankar. Att vara fast i gamla tankar kan komma att få förödandekonsekvenser. Miljöpolitiken måste vara sammanhållen för att kommatillrätta med gårdagens, dagens och morgondagens miljöproblem.Miljöarbetet måste vara decentraliserat, proaktivt och förebyggande, intecentraliserat och reaktivt. Att tro att vägen till ett hållbart samhälle gårgenomlokala investeringsprogram är att lura sig själv. Och ändå är det i stort settvadregeringen åstadkommit under föregående och innevarande mandatperiod.Stockholm den 26 september 2000Lennart ()()()()()()()
mot · GO02MJ712 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ712av Skårvik, ()Övergivna bilarFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av kraftigt höjda skrotningspremier,2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av regler som snabbare får bort övergivna fordonlängs riksvägarna.MotiveringUtmed våra riksvägar av olika dignitet ser man allt somoftast skrotbilar i olika stadier. Ofta är det bilar som blirstående t ex för att de fått stopp av någon teknisk anledningoch ägaren tänker komma tillbaka någon dag senare för atthämta den. har bilen plundrats och ser allmäntrisig ut. Det kan också vara någon bil som är förolyckad ochtänkt att senare tas om hand.Under tiden som bilarna står utmed våra vägar ger de ett anskrämligtintryck och ger näring åt begreppet "Lortsverige". För turister m fl ger de ettfattigt och slarvigt intryck.Skulle någon få för sig att parkera utmed en sådan väg blir det snart p-böter. Är det mot den bakgrunden rimligt att övergivna bilar får stå och skräpa utmed våra vägar?Ytterligare ett problem är den alltmer växande mängd av bilar somövergivits längs vägarna för att deras ägare inte finner det lönt att ta demtillskroten på grund av den allt för låga skrotningspremien. Därför bör dennapremie höjas kraftigt.Vägverket borde få i uppdrag att senast t ex efter att en bil blivitupptäckt lämnad utmed en riksväg se till att bilen transporteras bort ochpolisen informeras om var den finns så att ägaren kan lösa ut sitt fordon. Detskulle dels komma att ge ett mera städat intryck av våra vägmiljöer och delsskydda fordonen från "slakt". bör de kunna gå till skrot ominte någon ägare hör av sig.Stockholm den 27 september 2000Kenth Skårvik (fp)()
mot · GO02MJ713 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ713av , ()Frivillighet i biotopskyddetFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att frivilliga avtal utnyttjas som ett alternativ tillmiljöbalkens bestämmelser om områdesskydd.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ersättning till markägare.50 000 hektar som skaskyddasRiksdagen har fattat beslut om att en kvarts miljon hektarproduktiv skogsmark skall avsättas som reservat. Ansvaretför att identifiera den skyddsvärda marken ligger pålänsstyrelserna. Dessutom har staten genomförtinventeringar vad gäller nyckelbiotoper och sumpskog. Dethar resulterat i att har som ambition attavsätta som antingen biotopskyddsområdeneller genom naturvårdsavtal med markägarna. Om manväljer att göra ett biotopskyddsområde regleras detta imiljöbalken. Även rätten till ersättning regleras imiljöbalken. Om beslutet medför att pågåendemarkanvändning avsevärt försvåras inom berörd del avfastigheten är markägaren berättigad till ersättning.Det är av största vikt att arbetet med att skydda höga naturvärden i skogengörs på ett sådant sätt att de enskilda markägarna känner sig delaktiga. Det ärviktigt att informationen till markägaren är bra och att arbetet i störstamöjligamån bygger på frivillighet och samverkan. Därför bör den frivilligaavtalsformen utvecklas ytterligare och utnyttjas som ett alternativ till mertvingande åtgärder. Det är dessutom av stor vikt att markägaren ges skäligersättning för de miljöinsatser som görs och vid bildandet av olika typer avreservat.Stockholm den 28 september 2000Kenneth ()
mot · GO02MJ715 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ715av , ()Miljöhänsyn vid nedgrävning av bredbandskablarFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utifrån miljöhänsyn genomföra en översyn av gällanderegler för nedgrävning av bredbandskablar.MotiveringDen bredbandsutbyggnad som sker i kan komma attinnebära stora möjligheter för många grupper i samhället.Väl fungerande kommunikationer och infrastruktur ärförutsättning för att vårt land ska kunna utveckla välståndet,öka sysselsättningen och tillväxten. Många kan komma attha nytta av den nya tekniken, allt ifrån entreprenören tilldistansarbetaren. Det ger också nya möjligheter att bo ochverka var man vill i landet.Från sida har vi pekat på marknadens förmåga ochintressen när det gäller att bygga ut bredbandsnätet i . Det är mycketpositivt att många bredbandsföretag nu är i full gång med denna utbyggnad.Kristdemokraternas syn på kommunikationer har två utgångspunkter:välstånd och miljöhänsyn. Det är därför viktigt att samhället också harkontroll över det som grävs ner i våra marker.Enligt gällande regler måste bredbandsbolagen ha samråd medlänsstyrelsen om de ska gräva på ställen där det finns fornminnen eller andrakulturminnesmärken. Om kabeln ska passera stränder och i vatten måstelänsstyrelsen ge tillstånd enligt vattenlagstiftningen i . Men debehöver inte miljöpröva sin verksamhet. Det kan bli ett miljöproblemom, för miljön, skadligt material används. Därför vore det välkommet med enöversyn och samordning av gällande regler för nedgrävning avbredbandskablar för att förhindra allvarliga skador på miljön.Stockholm den 25 september 2000Caroline ()
mot · GO02MJ716 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ716av , ()Förändrat strandskyddFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av förändringar i strandskyddet.Generell tillämpning blirfelDe regler om det s k strandskyddet som finns stadgade i lagtexter fyllermånga gånger en viktig funktion genom att bevara den möjlighet att idkafriluftsliv inom strandområden som allmänheten har enligt allemansrätten.Strandskyddet kan även, särskilt i tätbefolkade områden, ha betydelse för denbiologiska mångfalden samt djur- och växtliv. Strandskyddslagen har alltså enviktig funktion som nationellt instrument, men effekten blir fel då dentillämpas generellt.Sverige är ett stort land där befolkningen är ojämnt fördelad över landet.Det uppenbara behov av ett starkt strandskydd som kan finnas i exempelvisdelar av eller i specifikt attraktiva kustområden runtSveriges kust är inte lika uppenbart i andra mer glesbefolkade eller mindreattraktiva kustområden. I vissa fall är till och med strandskyddet ett hinderföratt hela landet skall kunna utvecklas. Målet måste vara, i enlighet medtillväxtavtalet, att alla regioner skall kunna skapa tillväxt och utvecklasutifrån egna resurser och efter egna prioriteringar och beslut. Detta bör ävenvara en önskvärd utveckling såväl för landsbygden som för skärgården i desshelhet.Därför finns det anledning att överväga om inte reglerna rörandestrandskydd bör utvecklas så att de blir mer flexibla utifrån regionala ochlokala behov och förutsättningar.Lagstiftningen rörande strandskyddet bör enligt vår mening förändras såatt delar av nu gällande lagstiftning utgör grunden. De regler som gäller böremellertid kompletteras med en möjlighet till lokal anpassning, lokalt ansvaroch därmed lokala beslut. Kommunerna som har planeringsansvaret inomsina gränser bör få möjlighet att i kommunernas översiktsplaner medgeundantag från de generella och i många fall rigida regler som gäller överhela landet. Självklart ska dessa undantag, som vi menar kan medges, görasefter samråd med myndigheter som har att bevaka riksintressen. Demyndigheter som har att bevaka det nationella riksintresset skall dock intemed veto kunna inskränka på den kommunala planeringen utan att dettaprövas i en högre instans.Vad som ovan sagts om en förändrad lagstiftning kring strandskyddet börges regeringen till känna.Stockholm den 28 september 2000Eskil ()()
mot · GO02MJ719 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ719av , ()SkrotningspremienFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skrotningspremien bör höjas till 2000 kr.Motiv för mitt förslagMiljöarbetet ska i första hand utgå från den enskildamänniskans eget ansvar. Detta innebär ett ansvarstagande försina handlingar och sin egendom. Staten däremot ska ta sittansvar för de uppgifter som inte den enskilda människaneller marknaden kan eller ska utföra. Detta är en avgrundstenarna för en bra miljö och ett bra samhälle att levaoch bo i.Dessvärre har alltfler människor av olika anledningar släppt sitt ansvar försina uttjänta bilar. Gamla skrotbilar på parkeringsplatser och dikesrenar harblivit en rätt vanlig syn.Detta har givit upphov till såväl förfulning som föroreningar av miljön.Ibland skapar dessa bilar såväl farliga trafiksituationer som olämpligalekplatser för barn. Detta har sammantaget skapat ett merarbete och ökadekostnader för kommunala instanser, polisen och , bland annat pågrund av att handhavandet av skrotade bilar är en i många fall kompliceradjuridisk process.För bilar som nyregistrerats efter 1998 finns ett producentansvar. Dettainnebär att man utan kostnad får lämna bilen till skrotning. För alla övrigabilar måste varje person betala bortforsling och skrotningsavgift.Uppenbarligen är detta för kostsamt för många, som då väljer att "någonannan" får ta hand om problemet.Sedan skrotningspremien sänktes 1996 från till har antaletskrotbilar ute i vår miljö ökat markant. Bara i har 500 bilaromhändertagits . Bortforslingen kostar runt perfordon och chanserna att få tillbaka summan av ägarna är mycket små.1999 skrotades 150 000 bilar, som det nyregistrerades 310 000bilar. Vid köp av ny bil ingår en engångsavgift om . Beloppet överförstill den fond som används till skrotningspremien. /2000fanns det i fonden. administrerarskrotningsfonden.I syfte att stimulera inlämnandet av uttjänta bilar till bilskroten i ställetföratt de lämnas kvar i naturen, bör premien höjas till . Höjningen avskrotningspremien finansieras ur fonden.Stockholm den 28 september 2000Catharina ()
mot · GO02MJ720 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ720av , ()Äganderätten och miljöbalkenFörslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen lägger fram förslag till sådan ändring avmiljöbalken att den allmänna hänsynsregeln, stoppregeln ochlokaliseringsregeln inte tillämpas på jord- och skogsbruket inom ramenför pågående markanvändning.2. begär att regeringen lägger fram förslag till sådan ändring avlagstiftningen att markägaren får rätt att säga nej till verksamheten utifrånäganderättens intresse.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att reglerna för rätten att ta ut miljösanktionsavgift måste sesöver.Miljöbalken strider motgrundlagenVi har en instiftad miljöbalk som strider motgrundlagen. I samband med miljöbalksarbetet aktualiseradesfrågan om skyddet för äganderätten. Trots att Lagrådetpåtalade att balkförslaget stred mot äganderättensgrundlagsskydd, beslutade riksdagsmajoriteten att antabalkförslaget på nämnda punkt. Det privata ägandet är enviktig hörnsten i det demokratiska systemet. Därför krävs ettstarkare grundlagsskydd för detta ägande.Konflikten mellan äganderättsskyddet och berör i storutsträckning de areella näringarna, med urholkat äganderättsskydd som följd.Tillämpningen av allmänna hänsynsregeln, stoppregeln ochlokaliseringsregeln kan medföra intrång i pågående markanvändning utan attersättning utgår. Detta är inte rimligt. måste omarbetas så attallmänna hänsynsregeln, stoppregeln och lokaliseringsregeln inte tillämpas påjord- och skogsbruket inom ramen för pågående markanvändning.Ett annat problem ur äganderättssynpunkt gäller den lagregleradetillämpningen av allemansrätten vad beträffar verksamhet på annans mark.Det naturliga är att kommersiell eller liknande verksamhet på privat markalltid skall kräva markägarens tillstånd. Lagen är orimlig på den punkten, dådet är som skall pröva verksamheten ur miljösynpunkt, menmarkägaren skall inte ha möjlighet att säga nej ur äganderättssynpunkt. Lagenmåste ändras så att markägaren får rätt att säga nej till verksamheten utifrånäganderättens intresse.Moderata Samlingspartiet var positivt till beslutet om miljösanktionsavgift,men påtalade felaktigheten i att avgiften skulle kunna tas ut innan ettöverklagande avgjorts. Det visar sig nu vid tillämpningen avmiljösanktionsavgiften att vissa kommuner driver denna möjlighet orimligtlångt. Så kan t.ex. en kommun, utan att påminna vederbörande, kräva ennäringsidkare på i miljösanktionsavgift bara därför attvederbörande förbisett att lämna in en årlig miljörapport . Det minsta mankan begära är att näringsidkaren får en påminnelse och därefter möjlighet attfullgöra sin skyldighet innan någon miljösanktionsavgift krävs ut. Reglernaför rätten att ta ut miljösanktionsavgift måste ses över.Stockholm den 26 september 2000Catharina ()