mot · GO02MJ230 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ230av , ()Hästens betydelseFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den kallblodiga travaren skall omfattas av stödet tillutrotningshotade inhemska hästraser.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den svenska halvblodsaveln och uppfödarpremier.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om EU-anpassning av hästen och hästnäringen till detjordbrukspolitiska ansvarsområdet.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om EU-stöden till den svenska hästaveln och hästnäringen.InledningAtt hästen har en stor betydelse i det moderna samhället ärdet allt fler som inser. Den betyder mycket i samhället,både socialt, ekonomiskt och känslomässigt och är dessutomen stor upplevelseskapare. Hästen berikar livet för många ochhar sedan urminnes tider haft en framträdande roll isamhället. Den svenska hästnäringen har genomgått stora förändringar. Från att ha varit ettutpräglat "arbetsredskap" inom försvarsmakten,transportväsendet och skogs- och lantbruket har hästennumera framförallt fått en uppgift inom den mänskligafritids- och sportsektorn. Hästen används i mycket storutsträckning för motionsridning, körning, turism och inomolika tävlingsdiscipliner inom rid-, galopp- och travsporten.En del hästar, framför allt ardenner och nordsvenskbrukshäst, används fortfarande inom skogsbruket. Entredjedel av befolkningen har kontakt med hästar ocholika verksamheter växer fram kring hästen.Hästen har också kommit att bli ett viktigt hjälpmedel vid rehabiliteringenav handikappade.Hästen har i det moderna samhället fått en mycket viktig social funktionoch har blivit en betydelsefull fritidssysselsättning för mängder av ungdomar speciellt flickor.Kristdemokraterna började att motionera i de frågor som rörsvensk hästavel och ridsport. Och regeringen har tillsatt en utredning somhar till uppgift att se över dessa frågor. I avvaktan på vad utredningenkommer fram till, och vad regeringen avser att göra med dessa ev förslag,kvarstår dock våra tidigare krav som presenteras i denna motion.HästbeståndetDet finns ca 225 000 hästar i vilket är englädjande siffra eftersom efter 1945, då vi hade ca550 000 hästar i landet, började "avhästas" för att 1971 varanere i den låga siffran 75 000 hästar. Och knappt hälften avvåra 225 000 hästar finns på lantbruksföretag, enmajoritet finns således i städer och tätorter.Det svenska hästbeståndet består dels av en del inhemska raser somnordsvenska brukshästen, kallblodiga travaren och gotlandsrusset samt densvenska halvblodshästen som är en avelsutveckling baserad på äldre svenskalättare lantstammar, dels av importerade.För den amatör- och motionsinriktade rid- och körsporten utgör densvenska halvblodshästen och de olika ponnyerna de vanligaste hästraserna.För den professionellt inriktade hästsporten är det den varmblodigatravhästen, engelska fullblod och svenskt halvblod som är de dominerandehästraserna.HästnäringenDen svenska hästnäringen svarar för arbetstillfällenmotsvarande ca 10 000 heltidssysselsatta och ca 7 000deltidssysselsatta. Till dessa ska också läggas uppfödare, ca15 000, som har en del av sin sysselsättning och sinainkomster från näringen samt alla privathästägare, ca 80 000,framförallt inom ridsporten som själva sköter, rider och tränarsin häst.Människor som bor i städer och tätorter köper tjänster i form av utbildning,uppstallning, hästar och foder av jordbruket för knappt 1,5 miljarder kronor.Detta gör hästnäringen till jordbrukets fjärde viktigaste näringsgren.Hästnäringen, inklusive vadhållningen (9,5 mdkr), omsätter enligtberäkningar ca . Landets trav- och galopptävlingar har ca600 000 aktiva besökare och dessa besöker galopp- och travtävlingar minst engång . Totalt så görs det ca 2,4 miljoner besök i anslutning till landetstrav- och galopptävlingar. 2,4 miljoner personer spelar på hästar minst engång . Landets trav- och galopphästar ägs av något över 100 000personer.Ridsporten en storidrottsrörelseRidning är en stor folksport med 500 000 aktiva. Varje åråker ca 30 000 svenskar på ridläger, en företeelse som ärovanlig i övriga . ärlandets största hästsportorganisation. Det organiserar såvälmotionsryttare, ridskoleelever som tävlingsryttare, såvälamatörer som professionella tävlingsryttare och har drygt 220000 medlemmar. Av dessa utgörs av kvinnor.Ridsporten är en av landets största idrottsgrenar och enutpräglad ungdomsidrott med 145 000 av medlemmarna () i en ålder under . Ridsporten är också en mycketuppskattad och nyttig handikappidrott. Tävlingsverksamheteninom ridsporten utgörs av grenarna hoppning, dressyr,fälttävlan, körning, distans och voltige.Inom de flesta av dessa grenar tävlar man på såväl ponny (flera raser ochkorsningar) som stor häst företrädesvis då på hästar av svensk halvblodsraseller liknande. Internationellt tävlar svenska ryttare i hoppning, dressyr,fälttävlan, körning och voltige. har varit representerat vid alla störreinternationella mästerskap som , , , m.fl. Ridsportenhar också utvecklats till en stor publiks och medialt intressant sport.Utvecklingen av de återkommande stora internationella tävlingarnai (, 's Horse Show ochGlobentävlingarna) och TV-sändningarna därifrån har bidragit till dennautveckling.Grunden i ridsporten utgörs av verksamheten vid landets ridskolor som ärspridda över hela landet. Ridskolorna drivs oftast av lokala ridsportföreningarantingen i egen regi eller genom att ridskolan drivs av en arrendator. Det finnsockså ridskolor som drivs helt i privat regi. Lokaler för ridskoleverksamhen(ridhall, stall, andra utrymmen) samt mark för hagar och ridbanor ägs ofta avden lokala ridklubben eller av kommunen. har de lokala ridklubbarna ide fall anläggningen ägs av kommunen betydande underhållsskyldighet vilketofta är en svår belastning för de ideella föreningarna. Många lokala klubbardras också med betydande ekonomiska svårigheter att få verksamheten att gårunt. Hästhållningen (foder, bete, hov- och veterinärvård, skötsel) ochfastighets- och materialunderhåll drar stora kostnader liksom hästskötare,instruktörer och tränare.För något år sedan hade landets ridskolor ofta köer till lektionsridningen.Genom lågkonjunkturen har köerna försvunnit och många ridskolor har idagproblem med att fylla sina lektionsgrupper, speciellt grupper för barn ochungdomar. Enligt undersökningar vet man att många barn och ungdomar idaginte har råd med ridlektioner p.g.a. föräldrarnas arbetslöshet m.m. Detta ärallvarligt då det finns en uppenbar risk att det blir en social snedrekryteringtill ridskolorna och att den tidigare så socialt jämlika ridskoleverksamhetenoch fritidsridsporten endast kan utövas av barn och ungdomar till ekonomisktvälsituerade föräldrar.På vuxensidan kan ridskolorna dock notera ett ökat intresse förlektionsridningen, speciellt från kvinnor som tidigare utövat sporten som barnoch ungdom.Landets ridskolor fungerar ofta som fritidsgårdar där eleverna förutomsjälva ridundervisningen får lära sig att umgås med såväl hästar sommedmänniskor. I ridskoleverksamheten fostras de unga till ansvarstagandeoch samarbete. Ridskolorna fyller därför en stor social uppgift i samhället.Denna roll förbises ofta vid en värdering av de insatser som ridskolorna ochridklubbarna gör i samhället.Med de neddragningar som skett inom bidragsområdet för fritids- ochidrottsverksamheter är risken uppenbar att ridskolorna tvingas till ytterligareprishöjningar av ridavgifterna vilket kommer att få konsekvenser förrekryteringen till ridskolorna. Risken är uppenbar att det då blir en felaktigoch icke önskvärd social snedrekrytering till ridskoleverksamheten. Barn ochungdomar från mindre ekonomiskt lottade familjer kommer i ett sådant lägeatt de tvingas avstå från en meningsfull och utvecklande fritidsaktivitet meddjupa sociala dimensioner. Detta kommer att speciellt drabba flickorna somredan nu i sportsligt och fritidsmässigt hänseende är en klart missgynnadgrupp. Redan i 1998-års motion Svensk hästavel och ridsport yrkade vi på attkommunerna tillsammans med de statliga bidragsgivande organen bordebeakta de sociala konsekvenserna för den flickdominerade ridsporten vidbidragsfördelning och bidragsminskningar. Kommunerna borde också i defall de är ägare till ridsportanläggningarna bidra till en utgiftsavlastning förridskolorna för att bidra till att minska riskerna för att barn och ungdomarutan ekonomiska möjligheter ställs utan möjlighet till en jämlik och socialtmeningsfull fritidssysselsättning och därmed ökad risk för utanförskap.Eftersom detta yrkande inte ännu behandlats av , hänvisas tillyrkande 1 i motion 1998/99:MJ240, med förhoppning att ovanstående beaktasoch bifalles.Det är också uppenbart att ridskolorna/ridklubbarna alltid har svårare atthävda sina intressen gentemot de "manliga" idrotterna som fotboll, ishockeym.fl. Liknande problem finns givetvis för andra kvinnodominerade idrottersom t.ex. simning. Trots klara direktiv från till special-idrottsförbunden finns det en uppenbar risk att de kvinnodomineradeidrotterna missgynnas vid förbundens fördelning. I den kommunalaprioriteringen är misstankarna om denna "diskriminerande" prioritering ännumer befogad. Det skulle därför vara angeläget att en oberoende utredninggjordes om hur verkligheten för de kvinnodominerade idrotterna ser ut iförhållande till "grabbsporterna". Hur sker fördelningen inomspecialförbunden? Är den i enlighet med direktiven? Sker det en felaktig och"kvinnoidrottsdiskriminerande" prioritering i kommunerna vad gäller bidrag,anläggningar etc. Även detta yrkade vi på motion som ännu intebehandlats.Utrotningshotade hästraserRiksdagen har tidigare beslutat om insatser för bevarande avde utrotningshotade raserna gotlandsruss, ardenner ochnordsvensk brukshäst och avsätter särskilda medel inommiljöersättningsprogrammets delprogram för utbildning,information och demonstrationsobjekt (bet. 1997/98:JoU9,skr. 1997/98:116) för att främja bevarandet av dessa raser.Dessvärre innefattades inte den utrotningshotade kallblodiga travaren idenna bevarande insats. Den kallblodiga travaren bör självfallet också ingå ide hästraser som omfattas av regeringens insats, eftersom populationen ochantal betäckta ston i stort sett är detsamma för denna ras. bördärför uppdra åt regeringen att också ta med den kallblodiga travaren i de förgotlandsrusset, ardenner och nordsvenska brukshästen tidigare beslutadebevarandeinsatserna.Varmblodiga travhästenInom det svenska hästavelsområdet är det framför allt inomaveln med den varmblodiga travhästen som man bedrivit detmest kvalificerade och prestationsinriktade avelsarbetet. Detär ett arbete som gett internationell ryktbarhet och somplacerat på den internationella travavelskartan. Densvenska travhästaveln har utvecklats till en topposition ivärlden och det har framför allt skett genom en mycket hårdgallring av avelsstona baserad på tävlingsresultat och påimporten av internationella topphingstar.Importen av de värdefulla hingstarna har dels skett av privatpersoner,företag, konsortier, dels av . har ATG genom lån tillAvelsföreningen aktivt bidragit till importen av hingstar med högt avelsvärde.De flesta hingstimporterna har skett från USA.Aveln är selekterad och prestationsinriktad med tydliga mål ochambitioner. Den högtstående svenska travhästaveln har också inneburit enbetydande export av svenska travhästar. är den hästsportgren somhar den största publiken och den högsta spelomsättningen. Travbanor finnsspridda över hela landet. Sporten domineras av professionella tränare ochkuskar även om det förekommer amatörträning och amatörkuskar. Densvenska travhäst-aveln har dragits med bristande lönsamhet.Engelskt fullblodDet engelska fullblodet som framförallt används inomgaloppsporten har också visat sig betydelsefull som"förädlare" inom den svenska och internationellaridsportaveln med inriktning mot fälttävlans-, hopp- ochdressyrhästar. Generellt har inte den svenska aveln avengelska fullblodshästar varit i paritet (kvalitativt ochkvantitativt) med de stora avels- och galoppsportländerna ivärlden. Galoppsporten är relativt liten i med enbartett fåtal tävlingsbanor de klassiska storloppsbanornaJägersro och samt den mindre arablöpsdominerade ochprivatägda Blommeröd utanför . I finns långtframskridna planer på ytterligare en mindre föreningsägdgaloppbana. I är galoppen i förhållande tilltravet. Galoppen har också betydligt färre spelare och mindrepublik än travet. Internationellt är galoppen generelltbetydligt större än den i dominerande travsporten.Galoppsporten domineras liksom travet av professionellatränare och jockeyer.Tränarkåren domineras av svenskar medan de senare ofta är från andraländer inflyttade yrkesmän. I finns f.n. ett ökat intresse förgaloppsporten ett intresse som växt dels beroende på ett ökat samarbetemellan ridsporten men också genom ökad marknadsföring och enkvalitetshöjning av tävlingshästarna, dels genom import av tävlingshästarmen också genom ett intensifierat avelsarbete.Den inhemska fullblodsaveln och dess organisationer liksom ATG harvidtagit åtgärder för att stödja och utveckla den inhemska fullblodsaveln. Förnågra år sedan infördes speciella i löpningarna för svenskföddahästar. Enligt uppgifter har dessa och andra åtgärder haft en positivinverkan på den svenska fullblodsaveln. Svenskfödda avelshingstar har alltidhaft svårt för att hävda sig i den inhemska aveln. Importen av högklassigahingstar har främst skett från , och . Den svenskafullblodsaveln har fortfarande besvärande lönsamhetsproblem.Svensk halvblodsavelDen svenska halvblodsaveln har sin grund i en lättare svensklanthäst som användes i lantbruket och i försvarsmakten.Aveln kom att inriktas mot att förse den svenskaförsvarsmakten med hästar som var lämpade för dettaändamål. I folkmun kom man att kalla densvenska halvblodshästen för remonter. Uppfödningen varkoncentrerad till godsen och lite större gårdar i Mellan- ochSydsverige samt till de statsägda stuterierna ,och . har genom tiderna varit ettviktigt centrum för den svenska halvblodsaveln.Uppfödningen av halvblodshästar var knutet till lantbruketdär bonden ofta hade ett genuint hästintresse ofta förvärvatgenom tidigare avelsarbete eller arbete med arbetshästar,framförallt ardenner. Hästaveln var en del av lantbruket därantalet avelsston styrdes av gårdens storlek och bondensintresse.Den svenska halvblodsaveln har kontinuerligt utvecklats genom import avframstående hingstar framförallt från men också genom att då ochdå "förädla" med engelska fullblodshingstar och ibland med arabiskafullblodshingstar. som det svenska försvaret svarade föravsättningen av den svenska uppfödningen styrde försvarsmaktens krav påhästarna avelsarbetet. Dagens "moderna" halvblodshäst har mycket lite"exteriört" gemensamt med de tyngre och kraftigare halvblodshästar somföddes upp för försvarets räkning. När försvaret upphörde som den storeavnärmaren av hästarna stod den svenska halvblodsaveln inför sinallvarligaste kris. Genom ett tålmodigt och framsynt avelsarbete avuppfödarna och genom skicklig marknadsföring lyckades den svenskahalvblodshästen finna vägar ut i världen t.ex. till . Parallellt ochsuccessivt har sedan den svenska halvblodsaveln inriktats på att förseridsporten motionssporten, amatörtävlandet och det professionella tävlandet med hästar.Den svenska halvblodsaveln har blivit alltmerprestationsinriktad. Målet är att avla fram framstående tävlingshästar som kanhävda sig internationellt i såväl hoppning, dressyr som fälttävlan. Parallelltmed denna målsättning ska den svenska halvblodsaveln förse ridskolor medlämpligt hästmaterial, motionsryttarna med dito och tävlingsryttare på lägrenivå med lämpligt hästmaterial, en diversehandel som givetvis innebärproblem för aveln.Den svenska halvblodsaveln står inför ett generationsskifte påuppfödarsidan. Alltfler av den äldre och till bondenäringen knutna uppfödarenslutar med sin uppfödning. Orsakerna är givetvis åldersskäl men också denmycket dåliga lönsamheten för att inte säga direkta förlustverksamhetensom svensk halvblodsuppfödning står inför. En annan anledning till attmånga traditionella och äldre uppfödare slutar är den snabba utvecklingen ochinternationaliseringen av aveln som innebär stora ekonomiska satsningar isamband med betäckningar och att man ser att man inte kan få igen desatsningar som man gör. Dagens uppfödarkår består till stor del av personerutan egentlig häst- eller uppfödarerfarenhet men med ett stort intresse förhästar och som ofta följer modetrender vid val av hingst till sitt eller sinaston.Ur långsiktig avelssynpunkt kan detta vara ett stort problem.En bedömning av den framtida aveln är att den blir alltmer selekterad på såsätt att vissa uppfödare inriktar sitt avelsarbete på att ta fram högklassigadressyrhästar, andra inriktar sig på hopphästavel etc. Inom dessa avelsgrenarkommer prestationskraven att öka och det kommer att ske en ökad import avhingstar och sperma från internationella topphingstar. Hästarna kommerockså tidigt att genomgå olika tester för att utröna deras förutsättningar förtävlingsverksamhet på toppnivå. Håller de inte måttet kommer de att säljas tillryttare med lägre tävlingsambitioner. De lovande individerna kommer attmatchas för internationell försäljning och tävlingskarriär. De uppfödare somkommer att satsa på denna typ av uppfödning kommer att satsa stora pengarpå sin avel och kommer också att ha chans att få bra betalt för sin produkt.Dessa kommer att vara vad man skulle kunna kalla framtidens A-uppfödaremed bra avelsmaterial, gott om kapital och internationella kontakter och meden utpräglat prestationsinriktad avel.Den andra kategorin, B-uppfödarna, kommer att få koncentrera sinuppfödning på att ta fram produkter som lämpar sig för ridskolor,motionsryttare och tävlingsryttare på lägre nivå.Lönsamheten för den svenska halvblodsaveln är ytterst pressad ochuppfödarna har mycket svårt att få igen sina kostnader. Ett stort antaluppfödare har avvecklat sin uppfödning, värdefulla avelsston slaktats ut ochbetäckningssiffrorna har sjunkit mycket kraftigt . Vi har itidigare motioner pekat på vikten av att ge någon form av stöd till de svenskauppfödarna och ett stöd i form av uppfödarpremier vore ett sätt att slå vakt omden svenske uppfödaren och att värna den svenska halvblodsaveln. Medel förett sådant stöd borde gå att få från svenska EG-medel eller via de medel somsvenskt hästspel genererar. Om det visar sig att en sådan satsning skulle krävanationell finansiering ber vi att få återkomma med förslag till sådan.Svensk halvblodsavel är en del av det svenska kulturarvet och bidrar till attmånga barn, ungdomar och äldre får en meningsfull och socialt utvecklandefritidssysselsättning. Därtill bidrar aveln till betydande intäkter förlantbruksnäringen och bidrar till det svenska öppna landskapet.EU och hästnäringenInom EU ses hästhållningen som en del av jordbrukssektorn.I beaktas inte hästnäringen vare sig inom dengemensamma eller den nationella jordbrukspolitiken. Hästensoch hästnäringens vikt för jordbrukets, landskapets ochregionernas utveckling medför att jordbrukspolitiska beslutäven bör omfatta hästar. Dessa beslut bör inte enbart somidag omfatta endast djurskydds- och avelsmässigarestriktioner utan även utsträckas till att omfatta en aktivnäringspolitik, då hästen är en viktig resurs för jordbruketsutveckling och inriktning mot en breddad verksamhet sominte enbart är inriktad på livsmedelsproduktion. Om statendeltar aktivt i utvecklingen av hästnäringen kan det därmedbidra till jordbrukspolitikens måluppfyllelse.Sett ur ett jordbrukspolitiskt perspektiv är hästen en betydelsefullfoderkonsument. Den har fått en allt större betydelse genom denjordbrukspolitiska strävan att hålla nere en pressande överskottsproduktion,tillförsäkra lantbrukarna en skälig inkomst och bibehållakulturlandskapets karaktär. Om man ser det ur ett regleringsekonomisktperspektiv, där finansieringen sker via EU:s budget, kan alternativet tillhästarnas foderkonsumtion bli dyr, då betydande direktstöd utgår vidspannmålsodling och köttdjursproduktion. Hästnäringen kan alltså bidra tillatt hålla nere kostnaderna för den förda jordbrukspolitiken.Flera EU-länder ger hästnäringen inom resp. land betydande stöd både iform av direktstöd och till offensiva, konkurrenshöjande åtgärder.Stödåtgärderna är i många fall inriktade på att utveckla och förbättra deninhemska aveln och uppfödningen.Med anledning av vad som anförts ovan och med tanke på den svenskahästavelns och näringens dåliga lönsamhet hoppas vi att utredaren också seröver i vilken utsträckning de olika EU-stöden kan utnyttjas för att stödja densvenska hästaveln och hästnäringen, och att regeringen återkommer tillriksdagen med förslag om detta. Såväl direktstöden som de nationella stödenliksom andra fonder borde kunna ge vissa möjligheter till ett sådant stöd.Även här ber vi att få återkomma om det visar sig att nationell finansieringeller medfinansiering skulle bli aktuell.Stockholm den 2 oktober 2000Caroline ()()()()Skånberg (kd)()()()()()()