mot · GO02N388 · 2000-10-05 00:00:00 — Meningen var att "mainstreama". Detinnebar att varje enhet på implementerar jämställdhetsarbetet i sittdagliga arbete.För många på har detta känts som något främmande och nytt.Arbetet går trögt och enheter har inte lyckats ersätta det tomrumsom nedläggningen av resurscentret innebar. har arbetet förkvinnorna och jämställdheten åsidosatts. Lokala och regionala organisationeruppfattar det till och med som att arbete upphört. Något vidarearbete utåt under implementeringsfasen har alltså inte gått att upprätthållasedan årsskiftet.De som myndigheten fick för att genomföra"mainstreamingen", , har inte använts till att anställa speciellpersonal för ändamålet på enheterna, sådan som kan och har erfarenhet frånområdet.Det nationella resurscentret arbetade kontinuerligt, utvärderade ochutvecklade jämställdhetsarbetet på central nivå. En stor del av verksamhetenhandlade om utbildning, information och att underhålla kontaktnäten mellankvinnor. Allt detta arbete har åsidosatts.En annan olöst fråga rör framtiden /2001, då NUTEKupphör. I organisationskommitténs direktiv gällande den tilltänkta "företags-utvecklingsenheten" står det knappt ett ord om jämställdhetsarbete.Vi kräver därför:- att särskilda personer inom varje enhet får ansvar för det arbete somresurscentret gjorde,- att personalen inom varje enhet kontinuerligt utbildas, för att motverkaovilja och okunskap bland dagens anställda,- att det anställs en grupp särskilt kunniga och erfarna (exempelvispersoner från nätverksorganisationen Nationella riksförbundetresurscentra för kvinnor) till dess attomorganisationen och "mainstreaming"-metodiken har satt sig,- att tillväxtavtalen revideras. När tillväxtavtalen skrevs var det redanetablerade samhällsgrupper som kom överens och därför lågprioriteradesjämställdhetsfrågorna när avtalen skulle författas,- att RRV och personer från Nationella riksförbundet resurscentra förkvinnor, kontinuerligt utvärderar och följer upp hur arbetet inom NUTEKoch morgondagens motsvarande organisationer utvecklas.11.3 och kvinnornaNuvarande har, med sin inriktning på tillväxtföretag ochexpansion, kommit att gynna traditionellt mansdominerade branscher ochföretag. Vissa ALMI-bolag har emellertid också genomfört insatserriktade speciellt till kvinnliga företagare, oavsett bransch. ALMIadministrerar företagarlånet för kvinnor. Det kom till för att möta andrabehov än de som kunde lösas med ett nyföretagarlån. Kvinnor fick härchansen att låna mindre summor. Vår förhoppning är att det skall varamöjligt, också fortsättningsvis. De behövde ej heller driva aktiebolag.ALMI har senare lagt till ett krav på att lånesökande skall var intresseradeav tillväxt i företaget. Detta är helt i strid med de ursprungligaintentionerna att villkoren skulle svara mot många kvinnors sätt attbedöma sitt lånebehov.Att se över alla villkor för ALMI:s lån för att göra dem väl anpassade förmålgrupper av bägge könen är ett sätt att börja göra låneverksamheten merajämställd.12 Specialiserad företagsrådgivningFöretagarna är i stort behov av icke-ekonomiska stödåtgärder från statenssida. Samhällets komplexitet och internationaliseringen av marknader harnämligen gjort det svårare att driva företag än tidigare för dem somdeltager i den internationella konkurrensen. De konkurrerar med fler ochstörre koncerner och transnationella företag än tidigare.Dagens företagsrådgivning sköts av en mångfald olika institutioner. Pånationell nivå finns ett trettiotal olika aktörer. På lokal nivå finns ett stortantal kommunala nyföretagarcentra och näringslivssekretariat med mera. Vidförändringen av den regionala organisationen för företagsutveckling, somenligt 1999/2000:NU17 är på väg att göras om, är vårt förslag att förändraföretagsrådgivningen.Vi vill skapa regionala företagsutvecklingscentra anpassade tillregionernas behov och förhållanden. Det innebär att ge länsorganen makt ochekonomiska möjligheter att organisera sin egen företagsrådgivning. Detinnebär att överföra en stor del av de statliga medel som centrala myndigheteridag tillhandahåller till regionerna.Vissa regioner kan då exempelvis bestämma sig för att öka samordningeneller samverkan mellan olika aktörer. Andra regioner kan välja att skapanågra olika regionala företagsutvecklingscentra med olika inriktning, någotsom sysslar med förnyelse av den offentliga sektorn, ett som sköterrådgivning för invandrare, ett annat som specialiserar sig på de hetatillväxtbranscherna etc. Här kan företagare dels erbjudas specialiseradrådgivning och utbildning, dels ges möjligheter att ta del av idédebatt inomjust sin bransch. Det skall exempelvis finnas en fristående organisation förinformation och rådgivning för kooperativt företagande, förnyelse av denoffentliga sektorn och företagsformer inom den sociala ekonomin.13 Kapitaltillförsel i obalansRiskkapitalets fördelning över riket uppvisar stora regionala obalanser.För företag i heta tillväxtbranscher och börsnoterade företag i storstädernaär kapitalförsörjningen inte något större problem. För dem i traditionellabranscher, i skogslänens inland, förhåller det sig däremot precis tvärtom.En annan eftersatt grupp av företag är de små och medelstora företagen.Deras förmåga till självfinansiering är dålig, situationen är särskilt prekärförkvinnor och nyföretagare. Tre problem försämrar deras möjligheter att hittaen lösning på det problemet. Det första handlar om att den privatakapitalmarknaden inte är särskilt benägen att ta risker, särskilt i företagenstidiga utvecklingsskeden.Det andra är att mindre företag har lägre soliditet än större. De kan intelämna så mycket i säkerhet och får därtill betala högre räntor än andra.Det tredje problemet handlar om konkurrens inom banksektorn. Mångabankkontor lägger ned eller går samman utanför storstäderna. På många orterfinns det bara en enda bank. Detta är allvarligt.Av kapitaltillförseln är det just bankkrediterna som är betydelsefulla om desvenska småföretagen ska överleva. Enligt en genomgång som gjorts av med färre än 20 anställda visar det sig att få företag vänder sigtillstatliga riskkapitalbolag eller till andra myndigheter som hanterar stöd. 58procent vänder sig till banker och till arbetsförmedlingar.Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att finna en lösning på de härproblemen. Det innebär att stimulera upprättandet av lokala börser/banker ochkreditgarantiföreningar:13.1 Lokala börser/bankerI har experimenten med lokala börser/banker permanentats.Där stängdes bankkontor . Deinledde ett samarbete med en av landets storbanker, . samlade ihop ett aktiekapital, personal och lokaler.Storbanken garanterade dem en infrastruktur, kunnande ochkredittillgångar. Vinsterna, beslutade man, skulle delas lika mellanstorbanken och den lokala banken. Kreditbedömningarna görs av denlokala styrelsen.Att få ihop till aktiekapitalet var inte svårt. Lokalbefolkningen investeradehellre i den lokala bankens kontor än i andra bankers eftersom de därmedockså fick tillgång till det kontorets service. finns ett fyrtiotalbankkontoroch aktiekurserna har fördubblats . Den största utmaningen blir attstimulera kapitaltillförseln till nyskapade lokala börser/banker. Ett sätt attstimulera en sådan tillförsel är att ge företag som investerar i lokalabörser/fonder uppskov med reavinstskatten.13.2 KreditgarantiföreningarEtt annat sätt att stödja nyföretagandet och befintligt företagande är attunderlätta bildandet av kreditgarantiföreningar. Fungerandekreditgarantiföreningar finns redan i och . Föreningensmedlemsföretag bygger upp egna riskfonder och kan därigenom garanteradelar av det lån en medlem beviljats. En viss procentandel av lånet får denenskilde företagaren själv ansvara för. Genom denna extra säkerhet kanmedlemmarna få en lägre ränta.I har det varit vanligt att bilda kreditgarantiföreningar blandjordbrukare. Staten har just för den gruppen valt att bidraga med en litenräntesubvention under en viss uppbyggnadsperiod.14 Sänkta arbetsgivaravgifter och höjdaenergiskatterArbetskraftskostnaderna är oftast den största utgiften för dagens mindreföretagare. Att sänka arbetsgivaravgiften är den enklaste administrativametoden för att sänka beskattningen för företagen. En sådan sänkninggynnar alla företag, kommuner och myndigheter. För att finansierasänkningen och värna om en uthållig tillväxt, speciellt en minskadväxthuseffekt, bör energiskatten höjas.15 Den sociala ekonomins betydelse förtillväxtenMed social ekonomi avses organiserade verksamheter som primärt harsamhälleliga ändamål, bygger på demokratiska värderingar och ärorganisatoriskt fristående från den offentliga sektorn. Dessa sociala ochekonomiska verksamheter bedrivs huvudsakligen i föreningar, kooperativ,stiftelser och liknande sammanslutningar. Verksamheter inom den socialaekonomin har allmännytta eller medlemsnytta, inte vinstintresse, somfrämsta drivkraft. I används begreppet mer för att beskrivaverksamhet driven av aktörer som inte tillhör den offentliga sektorn ellerär ett privatkapitalistiskt företag (som har ekonomisk vinst för ägaren somprimärt mål) och som använder sitt överskott (i praktiken en vinst mensom används till verksamheten i första hand) för att utvecklaverksamheten, inte för utdelning till enskilda ägare.Den sociala ekonomin bygger på människors kraft och vilja att arbeta förgemensamma mål och ses allt oftare som ett alternativ till det privata och detoffentliga. Grovt beskrivet kan man säga att den sociala ekonomin består avtredje sektorn men med undantag för arbetsmarknadens parter, partipolitiskaorganisationer och religiösa samfund och kyrkor. När civilsamhälletsengagemang tas till vara, då människor arbetar tillsammans mot gemensammamål utvecklas samhällen, byar, stadsdelar och kvarter. Deras produktiongenererar både materiell och social tillväxt. Medlemmar som känner att degör något meningsfullt mår bättre och deras engagemang i otraditionella ochideella verksamheter kan vara en bra investering och ibland en inkörsporttill eget företagande.Den sociala ekonomins betydelse för samhällsekonomin är större än vadmånga tror. I , Social ekonomi - en tredje sektorför välfärd, demokrati och tillväxt, konstaterar man (s 83) att den socialaekonomin har förutsättningar att bidra med nya arbetstillfällen, speciellt förgrupper som är svaga på arbetsmarknaden. Den sociala ekonomin kan ocksåöka samhällets service, exempelvis genom nya kreativa välfärdslösningarinom vård och omsorg. Lägger man sedan till den aktivitet och potential somfinns i föreningslivet/folkrörelserna, och den ideella sektorn, kan satsningarpå den sociala ekonomin komma att få avsevärd betydelse för denekonomiska tillväxten och särskilt för landsbygdensöverlevnadsmöjligheter.16 Statens roll som ägare av bolagStaten har helt eller delvis avyttrat sitt ägande i en rad företag . Nettoeffekten av utvecklingen har emellertid inneburit att antaletmajoritetsägda statliga bolag är ungefär lika stort som . Detstatliga och offentliga engagemanget grundar sig på ekonomiska teorierom s.k. externa effekter, och statens äganderoll grundar sig på viljan attförebygga marknadsmisslyckanden. Det är i vissa fall befogat, i lägen därdet samhälleliga värdet av en producerad tjänst är större än för denenskilde konsumenten eller där privata aktörer inte bör släppas in avsäkerhetsskäl. Staten har till skillnad mot många andra västerländskastater vågat konkurrensutsätta statliga bolag på tidigare stängdamarknader. Konkurrensen skulle emellertid kunna förbättras avsevärt.1997/98 visade det sig att mer än hälften av de statliga bolagen intearbetade på någon konkurrensutsatt marknad. Frågan är om det är befogatatt staten fortsätter att driva bolag på sådana marknader eller om det ivissa fall skulle vara bättre att öppna upp för konkurrens, ja, rent av säljaut en del bolag och sedan styra och reglera produktionen på marknaden ienlighet med hållbara kvalitetsmål och styrregler.Statens bolag skiljer sig åt vad gäller målsättningar. Två tredjedelar av destatliga bolagen arbetar strikt affärsmässigt, utan andra krav på sig änlönsamhet. Den övriga tredjedelen producerar emellertid så kalladesamhällsåtaganden, dvs. tjänster som inte är ekonomiskt lönsamma och somdärför måste finansieras antingen genom medel från företagets övrigaverksamhet eller via statliga subventioner. För att kunna reglera företagenpå en viss marknad, låt oss säga , måste styrningen och kontrollenförbättras, också måldokumenten. revisorer har tidigare påpekatbrister på det här området. Departementen har uppvisat ett bristandeengagemang, speciellt de departement som ansvarar för ett fåtal bolag. Viefterlyser tydligare syftesbeskrivningar och fler preciserade verksamhetsmål,s k kvalitetsmål , för i första hand de bolag som helt eller delvis har andramål än rent kommersiella. Staten ställer sällan upp sådana mål för de statligabolagen. Det är särskilt viktigt att formulera sådana för de verksamheter sombedrivs i lagstadgade monopol.Stockholm den 5 oktober 2000Matz ()()()()()()()()Per ()()()()()()()()