mot · GO02N210 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:N210av , Bo (m)Sälj statsföretagenSammanfattningGenom att äga 63 bolag helt eller delvis har staten stor maktöver svenskt näringsliv. Detta trots att det inte finns någonanledning för staten att genom ägande och styrning avföretag konkurrera med privata näringsidkare.Vi anser inte att staten, med skattepengar i botten, skall snedvrida densvenska konkurrenssituationen och därmed inverka hämmande påverksamheter som skulle må bättre av en friare tillvaro. För att bland annatfrämja arbetsmiljöerna, förbättra konkurrenssituationen, öka allmänhetensaktieägande och ge de statligt ägda företagen förbättrade möjligheter påden internationella marknaden föreslår vi att ett 30-tal av de statligt ägdabolagen privatiseras i ett inledande skede.Dessutom bedriver en rad myndigheter konkurrensutsatt verksamhet,vilket leder till att konkurrenssituationen på marknaden påverkas. Vi föreslåratt regeringen bör återkomma till med förslag för attavveckla denna typ av konkurrenssnedvridning.Vidare bör staten för varje bolag där statlig ägarinblandning föreliggeromgående motivera varför så är fallet. De företag vars koppling till staten intekan motiveras bör ingå i den privatiseringsplan, som vi kräver att regeringenomgående presenterar.Privatiseringarna måste ske på ett ansvarsfullt sätt så att företagensframtidsförutsättningar stärks. Politikerinflytandet över kommersiella beslutmåste bort. Dessutom är det viktigt att privatiseringarna genomförs på ettsådant sätt att staten får bra betalt och att försäljningarna bidrar till attspridaaktieägandet.Händelseutvecklingen i är bara ett av många exempel på vad statligtägande kan få för konsekvenser. Förhoppningsvis kan den dock fungera somvarningslampa och avskräckande exempel. Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om konkurrensutsättning och försäljning av kommunala ochlandstingskommunala företag och verksamheter.12. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av statligverksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen.3. begär att regeringen lägger fram motivering till varför vartoch ett av bolagen med statlig ägarinblandning även i fortsättningen börha en sådan.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en avveckling av sådan myndighetsverksamhet som snedvriderkonkurrensen.5.1 Yrkande 1 hänvisat till FiU.Styrning genom statligtägandeEn av socialdemokratins grundpelare är att genom politikdetaljreglera tillvaron för medborgarna. Alla barn skall i densocialdemokratiska världen placeras på kommunala daghem,föräldrar får inte disponera stödet till barnomsorgen, skolanskall vara likriktad och så många som möjligt skall bo iallmännyttiga hyreslägenheter. Staten och kommunernadisponerar två tredjedelar av en normalinkomsttagaresinkomst i enlighet med riksdagsmajoritetens önskemål.Den väldiga av statligt ägda bolag är ytterligare en konsekvens avdetta synsätt. Genom sitt ägarinflytande i en stor del av svenskt näringsliv kanstaten påverka försäljningen av allt från plåster till skogsplantor. Detta makt-utövande är av ondo för det svenska näringsklimatet.Undersökningar och erfarenheter under främst , samt nu undervåren 2000 i Statskontorets rapport , visar påen rad konkurrensproblem i gränslandet mellan offentlig och privatverksamhet. Problemen bottnar ofta i att privata företag har svårt attkonkurrera med offentliga aktörer som erbjuder varor och tjänster tillbetydligt lägre priser till följd av att verksamheten delvis sker med stöd avskattemedel.En viktig förutsättning för en fungerande och effektiv konkurrens är attlika villkor gäller för alla, såväl privata som offentliga aktörer. Endastdärigenom kan marknadens signalsystem fungera, vilket resulterar i att baraden överlever som kan erbjuda de varor och tjänster som konsumenternaefterfrågar, till bästa möjliga kvalitet och till lägsta möjliga pris.Det finns vissa grundläggande skillnader mellan offentliga och privataaktörer som gör att de inte agerar enligt lika villkor. Den viktigasteskillnadenär att en offentlig aktör alltid ytterst garanteras av skattemedel med följdenattden finansiella risken är mindre än i ett privat företag. Utöver att statligabolag sällan försätts i konkurs har man ofta tillgång till billigare riskkapitalmed staten som upplånare. De politiska ställningstaganden som ligger tillgrund för den offentliga aktörens verksamhet är ytterligare en avgörandeskillnad mellan offentliga och privata aktörer.- De konkurrensproblem som direkt kan härledas till att offentliga aktörer ärverksamma på konkurrensutsatta marknader kan delas in i fem olikakategorier:- Korssubventionering mellan anslagsfinansierade myndighetsuppgifter ochavgiftsfinansierad uppdragsverksamhet eller mellan monopolmarknaderoch konkurrensutsatta marknader.- Uppdragsverksamhet bedrivs tillsammans med myndighetsutövning somger myndigheten en särställning när det gäller att ta hem uppdrag.- Intressekonflikter och jävsituationer, t.ex. i samband med upphandling, dåmyndigheten både agerar som beställare och anbudsgivare för ett uppdrag.- Unik tillgång till strategisk infrastruktur m.m. till följd av nuvarande ellertidigare monopol.- Konflikter i övrigt till följd av att myndigheten/verksamheten både styrs avpolitiska och kommersiella intressen.StatensföretagsverksamhetFöretag med statligt ägande svarar för en mycket stor del avsvenskt näringsliv. Tio statligt ägda företag finns blandSveriges 50 största företag räknat efter omsättning. Av de 63företagen med statligt ägande verkar på fulltkonkurrensutsatta marknader medan ärlagstadgade monopol eller företag med helt eller delvisensamställning. Totalt är de 63 företagen, enligtNäringsdepartementet, värda ochhar omkring 230.000 anställda. Den totala försäljningen1999 uppgick till 310 miljarder kronor.Av de (till omsättningen) 22 största företagen med statligt ägande på förlustsiffror. Hela 17 av 22 företag visade på sämreresultat 1999 jämfört med 1998.Statlig kommersiell verksamhet utgör ett betydande problem för en fri ochrättvis konkurrens. Sakförhållandet bekräftas av Statskontorets rapport kommersiell aktör (2000:16). Rapporten visar bland annat följande:- Hälften av alla myndigheter och statliga företag bedriver konkurrensutsattverksamhet i påtaglig omfattning.- Det finns ett stort utbud av statliga tjänster på konkurrensutsatta områdensom endast till en del sammanfaller naturligt med myndigheternaskärnverksamheter.- Bärande motiv till varför den konkurrensutsatta verksamheten skallbedrivas saknas ofta.- En fjärdedel av de statliga myndigheternas och bolagens verksamhet påkonkurrensutsatta områden har märkbar och negativ effekt på marknadensfunktionssätt.Trots statens dominans över företag i har det aldrigfunnits några bestående och hållbara förklaringar till varförstaten skall äga företag. Motiven har varierat över tiden. Iindustrialismens barndom ansågs det viktigt att staten kundeutöva inflytande över användningen av naturresurserna,senare har motiveringarna ofta varit av regionalpolitisk ellerberedskapsmässig karaktär. I vissa fall har staten även ansettdet angeläget att ta över nedläggningshotade företag, somsedan behållits.Det är uppenbart att inte heller den nuvarande socialdemokratiskaregeringen har någon klar strategi angående de statliga bolagen.Näringsminister säger sig "inte kunna avge någon entydiguppfattning om vilka företag som staten bör äga". Inte heller finns det i dennumera utkommande regeringsskrivelsen några motiv i anslutning till bolagen med statlig ägarinblandning omvarför de bör vara statliga.Vi föreslår att bevisbördan bör ligga på regeringen som i den nämndaskrivelsen i anslutning till varje bolag med statlig ägarinblandning skallmotivera varför staten även i fortsättningen bör vara inblandad. De företagvars koppling till staten inte kan motiveras bör ingå i den privatiseringsplansom vi också kräver att regeringen omgående presenterar.Dåliga exempelAllmäntStaten har flera olika roller. När det t.ex. gäller vägar ochjärnväg bör staten vara beställare av nybyggnation ochunderhåll. Däremot kan utformaren och brukaren varaprivata företag eller personer. När en ny väg skall byggasskall det ske genom upphandling där de privata företagen harsamma möjligheter och förutsättningar som de offentliga.Nya finansieringsformer kan komma till stånddär staten tillsammans med privata företag bygger ochkonstruerar vägar och järnvägar. Statens roll kan därmedkomma att delas med privata företag inom väg- ochjärnvägsområdet.Statens uppgift är inte att bygga nya statliga bredband utan snarare att setill att avregleringen, konkurrensen och marknadsekonomin fungerar.Angelägna utbyggnader som inte är kommersiellt möjliga kan komma tillstånd genom att staten upphandlar bredbandstjänster. Staten skall heller intemed skattemedel låsa sig vid en speciell teknik eftersom teknikutvecklingengår så fort. Dock har staten en viktig roll som föregångare och användare avden nya tekniken.Staten skall helt enkelt inte syssla med sådant som andra kan göra lika braeller bättre.TeliaVi har krävt en privatisering av . Deförsta privatiseringskraven ställdes /1995, men desocialdemokratiska regeringarna har trots detta fortsatt attmisshandla ett av största och mest kunskaps-intensiva företag genom att kräva att det skall kvarstå istatlig ägo. Det bästa hade varit om man sedanlyssnat på våra råd och sålt , då företagets försprång påden avreglerade svenska telekommunikationsmarknaden varstort. Genom sin passivitet bär socialdemokraterna ett stortansvar för de försäljningsintäkter och affärsmöjligheter somhar gått förlorade.Nu har äntligen en, tyvärr ganska liten, del av privatiserats. blirdärmed en folkaktie, efter många besvikelser och en onödigt lång och förskattebetalarna ytterst kostsam väntan. Kostnaden är en konsekvens av denväg som den socialdemokratiska regeringen föreskrev för Telias del. Genomden första fusionen i världen mellan två tidigare statliga telemonopol skulleTelia förenas med norska . Detta skulle bli inte bara den hittillsstörstaförsäljningen av ett svenskt statligt företag utan dessutom århundradets störstanordiska affär. Fortsättningen är välkänd:- Krav på gemensam statlig ägarkontroll från två regeringar i minst 17 år- Krav på "kommersiellt" beslutsfattande i företaget- Krav på länderkvoterad styrelse- Politiska ägaravtal med olika tolkning i förslagen till respektive parlament- Politiserade företagsvärderingar- Ständiga politiska krismötenInte oväntat sprack affären under dramatiska former, därverkligheten ofta överträffade dikten. Under processenförlorades åtskilliga miljarder kronor, genom tappadekunder, missade affärer och misslyckat fusionsarbete.Relationerna har lidit mycken skada,förtroendekapital har förstörts och smittoeffekterna till andraområden är betydande. som bolag har allvarligt skadatsoch förtroendet för politiken har försvagats. Telia-Telenor-affären är därmed ett praktexempel på varför statliga företagskall privatiseras. Affären utgör förhoppningsvis ocksåslutpunkten på en era av statlig företagsamhet.Efter massiv marknadsföring av Teliaaktien valde mer än en miljonsvenskar att köpa den. PR-kostnaden i samband med delprivatiseringen avTelia beräknas ha uppgått till . Därtill kommer Teliasgenerella marknadsföring. uppgick denna till 1.355 miljonerkronor.Många är besvikna över aktiens dåliga kursutveckling, som till stordel torde bero på att företaget fortfarande ägs till av staten. Detärnu hög tid att hela privatiseras - för företagets, skattebetalarnas ochaktieägarnas skull. Den statliga ägarkontrollen måste avvecklas inomöverskådlig tid, det statliga regelverket inom teleområdet klargöras ochsmåsparare ges bättre incitament att bli delägare.Vi har i en tidigare motion krävt att regeringen inför presenteraren särskild plan för hur man skall säkerställa konkurrensen på marknaden förtelekommunikationer. För konsumenternas skull måste konkurrensen påtelefonins, och framför allt den mobila telefonins, område skärpas;accessnätet måste öppnas för alla, full nummerportabilitet måste gälla vidbyte av telebolag och en starkare reglermyndighet med större befogenheterför konkurrensfrämjande åtgärder måste skapas.Goda exempelFöretagen kan utvecklas friareProcessen med är inte ett exempel på enframgångsrik privatisering. Men sådana finns.Privatiseringsarbetet 1991-1994 hade en stor omfattning,trots svårigheterna i spåren av 1980-talets kasinoekonomioch den internationella valutakrisen . överfördes 20 statliga företaghelt eller delvis i privat ägo. Utvecklingen i de privatiseradebolagen har varit god efter försäljningarna. Över en kvartsmiljon människor blev aktieägare . Kvinnoroch boende på landsbygden var överrepresenterade i dennagrupp. Antalet aktieägare i steg från 3,2 till 3,8miljoner personer under perioden.Under våren 1992 ställde staten ut köprätter för alla sin aktier i köprätter byttes mot aktier . såldes även statenshälftenägande i samt nästan hela ägandet iavfallskonverteringsföretaget . såldes avaktierna i försvarsindustrikoncernen till allmänheten, de anställdasamt institutionella ägare. sålde staten av aktierna iskogsföretaget genom en bred spridning till allmänheten. Vidaresåldes statens ägarandel i och i Cementa. samma årgjordes ytterligare en bred ägarspridning av större delen av statens aktier iläkemedelsföretaget . omvandlades till aktiebolag,från att ha varit hypoteksförening. Därmed blev låntagarna aktieägare ibolaget.590.000 personer köpte aktier i vilket motsvarade 6,9 procentav hela svenska folket. Pharmaciaaktier köptes av 520.000 personer. Dettagjorde aktierna i dessa bolag till de i relation till befolkningen mest spriddaaktierna i i de väsentligt mindre företagen spreds till56.000 respektive 68.000 nya ägare. Aktierna blev därmed några av de mestspridda på Fondbörs.Sammanlagt inbringade försäljningarna tillstatskassan. Kostnaderna för försäljningarna var vid en internationelljämförelse mycket låga. Totalkostnaden blev eller2,av köpeskillingen. Privatiseringarna medverkade också till att bredda och förbättra riskkapitalmarknaden iSverige.Privatiseringar skall inte enbart ge intäkter till staten. Det är också viktigtatt de privatiserade företagen stärks genom försäljningarna. Så skedde ocksåvid försäljningarna . De privatiserade företagen gavskonkurrenskraftiga ägarstrukturer med ett renodlat kommersiellt tänkandeutan statliga skygglappar och politiska ägarambitioner. Privatiseringarna hargjort allmänhet, media, investerare, kunder och leverantörer meruppmärksammade på företagen.SSAB:s problem med de amerikanska tullmyndigheternas synpunkter påpåstådda dolda statssubventioner till bolaget har i princip försvunnit. CelsiusIndustrier fick genom börsnoteringen helt andra möjligheter att skapaallianser, samarbetsavtal och konsortier. Förvärvet av hade aldrigkunnat genomföras utan börsintroduktionen och tillgången till börskapital.Assi Domän hade aldrig kunnat bildas av helstatliga och börsnoterade utan en börsnotering av den nya företagsgruppen. Nufick bolaget finansiell styrka att kunna agera aktivt och offensivt inom den förSverige så viktiga skogsnäringen.Assi DomänFör att sprida ägandet och ge bolaget tillgångtill externt riskkapital beslutade regeringen att av aktierna i , motsvarande 53,5miljoner aktier. Av dessa aktier reserverades förprivatpersoner och anställda i och (16 miljoner aktier) såldes tillsvenska och utländska institutioner i ett anbudsförfarande,för att få ett marknadsmässigt pris.I juni 1999 bildades som ett av staten helägt skogsbolag.Bolaget bildades genom att förde över cirka en tredjedel avsina skogstillgångar till ett dotterbolag som delades ut till aktieägarna vidordinarie bolagsstämma . I samband därmed erbjöd sig statenatt byta in aktier i mot aktier i som tillhörde staten.Erbjudandet fick stor anslutning och staten fick i ett första skede 98 procentav aktierna i . Tvångsinlösen pågår.Genom detta minskade statens ägarandel i från 50,2 procenttill 35,5 procent.CelsiusUnder såldes av statens aktier iförsvarsmaterielkoncernen till 56.000 nya ägarebland den svenska allmänheten samt till institutionella ägare.Priset till institutioner fastställdes genom ettanbudsförfarande.Trots den allmänna nedgången för försvarsindustrin till följd av minskadeförsvarsanslag i och i omvärlden har lyckats visa vinst nästanalla räkenskapsår.Saab AB lämnade ett offentligt erbjudande påsamtliga aktier i . Regeringen beslöt att acceptera erbjudandetavseende statens A- och B-aktier i 1994 gjordes en stor ägarspridning av nästan samtligastatens aktier i läkemedelsföretaget till 520.000svenska aktiesparare.Bolaget fortsatte att utvecklas positivt efter privatiseringen med ökad vinst,ökad skatteinbetalning och en börsutveckling något över generalindex. Eftersammanslagningen med det amerikanska läkemedelsbolaget i slutetav blev dock utvecklingen svagare, men bolaget visar nu tecken på enbättre utveckling.Statens resterande innehav i & såldes i januari 1999.SSABSSAB bildades genom en fusion mellan landets trestörsta krisdrabbade handelsstålverk, varav ett redan ägdesav staten. Privatiseringen inleddes när staten överläten tredjedel av samtliga aktier till ett antal institutionellaägare. Nästa steg togs när staten tillsammansmed de nya delägarna placerade avaktierna på marknaden.Privatiseringen av statens av aktierna inbringade cirka 2.153miljoner kronor och aktierna spreds till 68.000 svenska aktiesparare.SSAB har efter den slutliga privatiseringen haft en god utveckling ochanses tillhöra ett av de mest välskötta och vinstgenererandestålföretagen i världen. Vinsten har ökat, liksom bolagets skatteinbetalningar.Aktiekursen har utvecklats i takt med generalindex.NordbankenNordbanken introducerades på inovember 1995, med staten som ensamägare. Privatiseringen föregicks av ett omfattanderekonstruktionsarbete av den borgerliga regeringen, vilketvar nödvändigt för att rädda banken efter bank- ochfinanskrisen i spåren av 1980-talets kasinoekonomi.Hösten 1996 gjorde Nordbanken en inlösen av drygt 32 miljoner aktier,motsvarande av totalt utestående aktier. Praktiskt taget helainlösen (99,) om avsåg aktier ägda av staten.Statens ägarandel i Nordbanken reducerades därmed från 65,5 till 59,4procent.I november 1997 sålde staten 24,5 miljoner aktier till ett värde av cirka sexmiljarder kronor (till svenska och internationella institutionella investeraresamt allmänheten i ) och ytterligare 28,5 miljoner aktier(till institutionella investerare), motsvarande tillettvärde av 37,50 per aktie. fick man sju aktier för varje gammal aktie.Till följd av försäljningen minskade statens ägande i Nordbanken till 42,5 procent.Det är beklagligt att den socialdemokratiska regeringen vid försäljningenav aktier i endast erbjöd den svenska allmänheten 25procent av aktierna, medan utländska placerare erbjöds 50 procent.Socialdemokraterna föredrog uppenbarligen utländska institutioner framförsvenska folket som ägare. Vid de privatiseringar som genomfördes av denborgerliga regeringen erbjöds av aktierna till den bredaallmänheten.Genomförandet av Nordbankens delprivatisering skall ses mot bakgrundav den återinförda dubbelbeskattningen på aktieutdelningar, skärpningen avreavinstbeskattningen och diskrimineringen av svenska försäkringsbolagsplaceringar i svenska företag. Med dåliga villkor för svenskt ägande minskarnaturligtvis möjligheterna att locka svenskt ägarkapital.Skadligt att staten styroch ställerInga motiv för statligt ägandeStaten redovisar sällan några skäl till ägandet i enskildaföretag. Inom kommunikationssektorn äger exempelvisstaten både företag som arbetar under monopolliknandeformer och företag som är utsatta för allt hårdare konkurrenspå en internationell marknad. Vi anser att staten omgående,för varje bolag där staten har ägande, måste presenteramotiveringar till den statliga inblandningen.Med början har en ny syn på statligt företagsägande vuxitfram i samhället. Enligt denna syn är privatiseringar mer en praktisk än enideologisk fråga. Skälen till förändringen är flera. En orsak är de alltstarkarekraven på tydliga och aktiva ägare i företagen. När staten själv äger företagsamtidigt som den har ansvaret för att fastslå reglerna för näringslivet uppståren olämplig otydlighet i ägarrollen.En annan orsak till den nya synen på privatiseringar är de allt meransträngda statsfinanserna i flera länder. Detta tvingar staterna attkoncentrerasina resurser på det allra viktigaste och överlåta risktagande och ägande tillandra. Genom att sälja statliga företag kan finanserna förbättras ochskattesänkningar eller angelägna satsningar på andra områden genomföras.En tredje orsak är att privatiseringar leder till en högre effektivitet.Överlastade statsapparater blir av med uppgifter och skötseln av företagen blireffektivare med nya, tydligare ägare. Privatiseringarna innebär vinster, bådeför staten och för de nya ägarna.Enstämmig kritik mot statligtägandeDen nya, pragmatiska synen på privatiseringar har i fleraländer lett till att partier som själva anser sig stå till vänster ipolitiken argumenterar för och genomdriver privatiseringarav statliga företag.Det brittiska har förstått fördelarna med ett minskat statligtföretagsägande och accepterar privat ägande även inomområden som vård och utbildning. I har den socialdemokratiskaregeringen medverkat till att privatisera det danska televerket.I är situationen en annan. De svenska socialdemokraterna har varitstarkt bidragande till att sprida vanföreställningar om privatiseringar, t.ex.attdessa kostar skattebetalarna pengar samt att privatiseringar försämrartillgången på riskkapital.Regeringens rabatterade utförsäljningar har kostat skattebetalarna fleramiljarder. Dessutom har de ofta inneburit att staten trängt sig före i könefter kapital på börsen. Den planerade utförsäljningen av Pharmaciadöms t.ex. ut av alla bedömare. Vi motsätter oss sådana ideologiskaprivatiseringar. (Socialdemokratisk partimotion 1994)Den socialdemokratiska regeringens ideologiskt grundademotstånd mot privatiseringar kvarstår uppenbarligen. Dettatrots tidigare nämnda goda exempel, samt den massivakritiken mot styrningen av den statliga företagssektorn.Hösten 1997 kritiserades den socialdemokratiska regeringenav revisorer för styrningen av de statligabolagen. Kritiken rörde allt från dålig information tillriksdagsledamöterna till otydliga målformuleringskrav.Samordningen av ansvaret hos de olika departementenbedömdes som bristfällig och kompetensen otillräcklig.Revisorerna såg en mängd faktorer som försvårade arbetetsom aktiv ägare.Mer kritik går att finna i Ds 1998:64, en rapport av Expertgruppen förstudier i offentlig ekonomi () med namnet Staten och bolagskapitalet -om aktiv styrning av statliga bolag. Bland annat hänvisar rapporten tillinternationella studier - svenska saknas - angående konsekvenserna avstatligt ägande: "Om de internationella studier som refereras i rapporten ägerrelevans för svenska förhållanden finns det således samhällsekonomiska ochstatsfinansiella motiv att diskutera statens roll som ägare liksom åtgärder föratt minska de kostnader som är förknippade med statligt ägande." Vidarekonstateras: "Om staten alltjämt kommer att vara en stor bolagsägare iSverige finns det anledning att behandla styrningen och uppföljningen avdessa bolag betydligt mera seriöst än ." Rapportens slutsats är att det ärangeläget att diskutera trovärdighetsproblemet i samband med statligt ägande.Regeringens svar på kritiken var att till det nya "superdepartementet"rekrytera fem personer, med finansiell bakgrund, till en ny enhet för detstatliga ägandet. De eventuella förhoppningar denna organisatoriskaförändring ledde till har emellertid neutraliserats av . Påfrågan om det statliga ägandet är alltför stort svarar han: "Nej, varför det? "(DI 990825).