mot · GO02Ju921 · 2000-10-05 00:00:00 — För att åstadkomma detta kan t ex narkotikahundar användas för attstoppa insmugglingen till och hanteringen av droger i anstalter och häkten. Enannan åtgärd är att differentiera de intagna så att de som är motiverade attkomma ur sitt narkotikamissbruk placeras bland andra narkotikafria.Differentiering kan även i övrigt vara ett effektivt instrument för att motverkaoönskade gängbildningar. Vad som ovan sagts om att förbättra narkotikasitua-tionen inom kriminalvården bör ges regeringen till känna.15.3 Rättspsykiatrisk vårdFå döms till rättspsykiatrisk vård. Av alla utdömda påföljder ,ca 70 000, är endast ca 300, eller mindre än en halv procent, domar tillrättspsykiatrisk vård. Även om man använder ett mera rättvist mått ochbara studerar de grova brottslingar, som kan komma ifråga för dom tillrättspsykiatrisk vård, där påföljden inte bedöms kunna stanna vid böter,blir siffran bara . Utvecklingen tyder inte påatt antalet rättspsykiatriska undersökningar eller antalet domar tillrättspsykiatrisk vård kommer att öka.Våldet tycks minska bland dem som får psykiatrisk vård, medan detdäremot kvarstår eller ökar bland dem som döms till fängelse. När det gällerden rättspsykiatriska vården så är det av stor vikt att patienten sätts icentrumoch att en kontaktperson följer patienten under hela behandlingsperioden. Detpågår en utredning som behandlar hur psykiskt störda lagöverträdareskall hanteras.15.4 PåföljdssystemetPåföljder fyller en funktion både för att återanpassa brottslingar till ettlaglydigt liv och för att avskräcka och markera samhälletsavståndstagande från brotten och återupprätta brottsoffret. Bådaperspektiven bör vägas samman då påföljder och kriminalvård diskuteras.Samtidigt som en reform som den nu påbörjade är välkommen och bidrartill ett bättre fungerande påföljdssystem är det viktigt att den rehabiliterandefunktionen inte kommer i skymundan. Som en del av alla påföljder ska vårdoch återsocialisering med inriktning mot ett liv som laglydigsamhällsmedborgare ingå. Det kan finnas skäl att se över hur detta återspeglasi den faktiska verksamheten.I dag döms fler förstagångsförbrytare än tidigare till långa fängelsestraff.Den vårdande aspekten bör vägas in, särskilt då förstagångsförbrytare dömstill fängelsestraff. Möjligheten för dem att återgå till ett normalt liv efterfängelsestraffet ökar därmed.Centerpartiet medverkade i till att införa elektroniskövervakning, fotboja, som ny påföljd. Försöken har visat sig varaframgångsrika och bör kunna utökas till att omfatta fler lindriga brott, samtslutfasen av verkställigheten av längre frihetsberövanden då enåteranpassning till samhället pågår. Vi har medverkat till att samhällstjänst nukan utdömas till ungdomar i hela landet. Framförallt för unga lagöverträdarebör dock påföljdssystemet utvecklas ytterligare, t.ex. genom utökadanvändning av medling, där förövare och brottsoffer möts och kommeröverens om en lämplig gottgörelse för brottet, eller genom att återställaverkan av brottet.Att utvidga möjligheten att döma till tidsbestämda fängelsestraff genom attinföra ett tidsbestämt straffmaximum, vid sidan av livstidsstraffet, voremöjligen värt att överväga. Ett annat alternativ vore att överflyttanådeinstitutet, dvs omvandlingen till tidsbestämt straff, för alla brott utombrott mot rikets säkerhet till domstolarna. En översyn av livstidsstraffet ärdärmed påkallad. Detta bör ges regeringen till känna.15.5 Livet efter fängelsevistelsenHälften av de intagna är arbetslösa när de friges från anstalten. Vidare ärvar femte bostadslös. Till detta kommer att kommunernas benägenhet attbekosta vård och behandling för drogmissbruk drastisktsjunkit. De intagna har således ofta stora svårigheter när de friges. Härkrävs att berörda myndigheter tar sitt ansvar och samverkar för att hittabra lösningar.Samarbetet med fungerar bra. Bostadssituationenär ett huvudansvar för de sociala myndigheterna. Detta är en viktigkomponent i det att den intagne vid frigivningen ska ha en ordnad tillvaromed försörjning, boende och sysselsättning. Kommer man tillbaka till enkaotisk eller i övrigt osäker tillvaro ökar återfallsrisken. Därmed krävsförberedelser inför frigivningen.Ett effektivt samarbete mellan kriminalvården, ,arbetsmarknadsmyndigheterna och hälso- och sjukvården är nödvändigt föratt goda förutsättningar för den intagne att återanpassa sig till ett liv utankriminalitet vid frigivningen ska skapas. Vad som ovan anförts angående enförbättrad utslussningssituation bör ges regeringen till känna.16 Samordning inom rättsväsendetDatoriserade ärendehanteringssystem inom rättsväsendet har inneburiteffektivitets- och rationaliseringsvinster. Att en ökad samverkan inom enmyndighet kommer till stånd är angeläget, men det är minst lika angelägetatt öka samverkan mellan myndigheterna. Att inte hela rättsväsendet harsamma diarie- och ärendehanteringssystem, eller i vart fall system somsinsemellan är kompatibla, är därför bekymmersamt. Från och med 1999kan åtminstone polisens och åklagarnas system kommuniceraelektroniskt. Möjligheterna att utöka det till att omfatta även andra inomrättsväsendet borde undersökas närmare. Det skulle kunna ske inomramen för det pågående samarbetet om gemensaminformationsförsörjning mellan rättsväsendets myndighetschefer. Vadsom ovan sagts om gemensamma ärendehanteringssystem förrättsväsendet bör ges regeringen till känna.En effektiv och framgångsrik brottsbekämpning förutsätter kortahandläggningstider. Tyvärr är situationen en annan. Ett ärendes gånggenom rättsväsendet tar och skapar problem för alla berörda.Brottsoffer och misstänkta påverkas negativt av att få sväva i ovisshet ochvänta på beslut om åtal och på dom. Undersökningar ger vid handen attbrottsoffer som får vänta på att den rättsliga processen slutförs harsvårare att lägga traumatiska upplevelser bakom sig. tar det så lång tidatt få en skadeståndsfråga prövad att anspråket hinner preskriberas. Värdet avvittnesmålen sjunker ju går, vilket riskerar kvaliteten iförundersökningsmaterialet och i förlängningen hela domstolsprocessen.Långa handläggningstider hos åklagarna leder till att ärenden blir merarbetskrävande. Nya brottsmisstankar kan uppkomma . De sombegått brott och som tillhör kategorin återfallsförbrytare fortsätter att begånyabrott som brottsutredningen av tidigare brott pågår. Som en följdav detta undermineras medborgarnas tilltro till att samhället och rättsväsendetverkligen klarar av att förhindra och beivra brott. Dessa förhållanden ärsjälvfallet oacceptabla. Handläggningstidernas längd är en viktigrättssäkerhetsfråga som statsmakterna kontinuerligt måste följa. Vad somovan anförts om att förkorta handläggningstiderna bör ges regeringen tillkänna.Polis, åklagare, domstol och kriminalvård bör samverka mer med syftet attdrastiskt korta ned genomströmningstiderna för vissa brott, bland annat enklamisshandelsfall och tillgreppsbrott. För att främja samarbetet mellan olikadelar av rättsväsendet kan en åtgärd vara att genomföra gemensammakompetenshöjande satsningar. Sådana utbildnings- ochvidareutbildningstillfällen är utomordentligt viktiga för att påverkaprioriteringarna och öka medvetenheten och kunskapen. Möjligheterna tillökad samverkan mellan de olika verksamheterna inom rättsväsendet bordeprövas i högre utsträckning. En sådan samverkan vore eftersträvansvärd t exinom administration, lokalutnyttjande m.m. Vad som ovan sagts om vidgadsamverkan mellan rättsväsendets aktörer bör ges regeringen till känna.Det krävs ett brett samarbete mellan myndigheterna inom rättsväsendetoch för detta krävs ett väl fungerande tekniskt stöd. Tiden bör vara så kortsom möjligt mellan brott och straff och korta handläggningstider hosdomstolar och andra myndigheter är ett måste.17 Effektiv miljöbrottsbekämpningDe flesta miljöbrott som begås begås inte därför att man vill skadamiljön, utan för att man därigenom kan minska sina kostnader. Brottenföregås därför ofta av kalkyler där kostnaderna för eventuellt straff vägsmot vinsten av att bryta mot reglerna. Det är därför mycket viktigt att destraffrättsliga sanktionerna fungerar och att det ska vara kännbart attöverträda reglerna. Samhällets budskap måste otvetydigt vara att brottmot miljöreglerna aldrig ska löna sig.Straffvärdet om ett brott enligt 29 kap skett med uppsåt ellerav oaktsamhet skiljer sig på ett anmärkningsvärt sätt från annan generellstraffrättslig lagstiftning. Där anses nämligen straffvärdet högre om brottetskett uppsåtligt än om det skett oaktsamt. Så är emellertid inte fallet medmiljöbalken. kan inte se någon anledning till varförmiljöbalkens regler ska avvika i detta avseende och förordar därför att enöversyn av detta görs.Ett hinder för en effektiv miljöbrottsbekämpning är rekvisitet "ringa brott"i 29 kap 11 §. Begreppet är inte definierat och orsakar en onödig osäkerhetvid bedömningen av vad som är straffbart, vilket ofta resulterar i att åtalläggsned. Reglerna i 20 kap vad avser åtalsunderlåtelse torde varatillräckliga. Därför bör rekvisitet avlägsnas ur balken.Miljösanktionsavgifterna ligger på alltför låga nivåer, vilket bidrar till attföretag kallt räknar med att bryta mot reglerna och betala avgifterna om deblir upptäckta. Denna ordning är inte tillständig. Antingen får man höja denhögsta miljösanktionsavgiften eller överväga om det överhuvudtaget ärnödvändigt med ett takbelopp. förordar den förstnämndalösningen. har redan tidigare framfört ovanstående krav,gällande effektiv miljöbrottsbekämpning, i men något beslut ärännu inte fattat.18 Ökad internationaliseringSamhället blir alltmer komplext och sammansatt. Behoven avspecialisering och kompetenshöjning gör sig allt starkare gällande inomolika samhällssektorer. Den ökade internationaliseringen sätter tydligaavtryck även på rättsväsendets vidkommande. Ett öppet och gränslöstEuropa innebär att även kriminaliteten rör sig alltmer över gränserna. Densvenska rättsbildningen och rättstillämpningen har också successivtanpassat sig efter , i och med att ärbundet av konvention om de mänskliga fri- ochrättigheterna och till följd av medlemskapet i Europeiska unionen.EU-medlemskapet har även resulterat i ett ökat samarbete mellanrättsväsendena i olika länder på olika områden. Den s k tredje pelaren i EU,samarbetet i inrikesrättsliga frågor, är under utveckling och har tagiten ledande roll för att lyfta upp brottsförebyggande arbete som ett viktigtsamarbetsområde på den europeiska agendan.Alla dessa utvecklingstendenser har inneburit att stora delar avrättsväsendet genomgått kraftiga omorganisationer ochstrukturförändringar för att moderniseras och anpassas till att klara av den nyatidens förutsättningar, behov och krav. Omorganisationerna har i flera fallskett parallellt med kraftiga besparingar, vilket tagit tid och kraft i anspråk.Handeln med människor har vuxit explosionsartat och alltfler kvinnor och barn säljs till prostitution och sexhandel. skall iallainternationella sammanhang verka för att stoppa handeln med kvinnor ochbarn, stödja offren och införa hårdare sanktioner mot dem som handlar medkvinnor och barn.Stockholm den 3 oktober 2000Lennart ()()()()()()()(c)