mot · GO02A226 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A226av , ()Höga löner och avgångsvederlag1 Förslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen tillsätter en utredning enligt vad imotionen anförs om löneutvecklingen under 1980- och 1990-talen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att statsministerns lön skall vara tak för ledande offentligabefattningshavare.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att avgångsvederlagen måste ses över och stramas upp.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ta fram riktlinjer för att få bort orimliga sidoinkomster.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att nivåerna för arvoden i statliga styrelser bör sänkas.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att även onoterade börsföretag i sina årsberättelser skallredovisa förmåner för verkställande direktörer.17.1 Yrkande 6 hänvisat till LU.2 BakgrundVänsterpartiet har vid ett flertal tillfällen påtalat det orimliga i att beviljafantasilöner och att ge omotiverat höga avgångsvederlag för ledandepersoner i både privat och offentlig tjänst. Vi anser att det är orimligt attbegära att löntagarna ensidigt ska visa samhällsansvar och hålla tillbakasina lönekrav, när storföretagens chefer beviljas skyhöga löner, bonusaroch fallskärmsavtal samt en del chefer i statliga verk och bolag fåttfantasilöner och höga avgångsvederlag. Både förmånernas storlek och hurde förhandlas fram har stor betydelse. Om det upplevs som om ett litetbrödraskap belönar varandra med olika förmåner blir det svårt att hållaihop samhället, speciellt i ekonomiskt svåra tider.3 Utred löneutvecklingen under 80- och 90-taletLönebildningen måste ses i ljuset av växande samhällsklyftor.Skillnaderna minskade men ökade därefter, både mellanolika löntagargrupper, mellan kvinnor och män, mellan löntagare ochkapitalägare samt mellan invandrare och svenskar. Enligt uppgifter frånSCB ökade den rikaste tiondelen av hushållen under 1993-1998 sin andelav de totala disponibla inkomsterna med . Totaltdisponerade denna grupp av de totala disponibla inkomsterna1998. Motsvarande andel för den lägsta inkomstdecilen var 2,4 %.Vänsterpartiet vill att regeringen tillsätter en låg- ochhöginkomstutredning. Utredningen ska ha till syfte att undersöka vilkagrupper som har fått det bättre och vilka som vann eller förlorade på denavreglerade penning- och kreditmarknaden samt på börsuppgången.Utredningen bör även redovisa vilka faktorer som ligger bakom att dendisponibla inkomsten har minskat för låginkomsttagare. Tänkbara faktorerkan vara arbetslöshet, förändrade bidragsnivåer, löneutvecklingen och höjdaskatter. Utredningen ska också redovisa vilka faktorer som ligger bakom atthöginkomsttagarna fått ökade disponibla inkomster. Här är tänkbara faktoreraktiekurser, löner och sänkta skatter. Utredningen bör vidare granskaförmåner och privilegier bland ekonomiska och politiska makthavare.Riksdagen bör besluta att ge regeringen i uppdrag att utreda detta.4 Staten som arbetsgivareStaten kan som arbetsgivare vara pådrivare genom att föra en lönepolitiksom skapar legitimitet för viktiga verksamheter och ett brasamhällsklimat. Det är därför särskilt viktigt att staten föregår med gottexempel som arbetsgivare och att statliga företag genom riktlinjer ochdirektiv för en löne- och arvodespolitik som leder till ett brasamhällsklimat.4.1 Statsministerns lön som takVänsterpartiet föreslår att staten sätter statsministerns lön som tak förledande offentliga befattningshavare. Detta bör som sin meningge regeringen till känna. Uppdraget som statsminister bör rimligen sessom statens viktigaste. Lönetaket borde också kunna vara moralisk normför kommuner, landsting och privata företag.Vänsterpartiet har tidigare framfört krav på att statsministerns lön börutgöra tak för ledande befattningshavare (motion 1997/98:A428 av JohanLönnroth m.fl. (v)). I betänkande 1997/98:AU7höll utskottet med motionärerna om att det fanns skäl att reagera motöverdrifter i vissa anställningsavtal. Utskottet vidhöll "dock att det inte kanuteslutas att det finns fall då det finns skäl att avtala om bättre förmåner änvad som gäller för en majoritet av chefer på en viss nivå. Det är interiksdagens sak att i ett enskilt fall ange vad som är en rimlig nivå".Vänsterpartiet finner det anmärkningsvärt att utskottet inte anser att detligger på de folkvalda att diskutera och besluta om nivåer för löner när detgäller statliga befattningshavare. Om inte ska göra det, vem ska dågöra det? Vem annars än folkets företrädare har både rätt och skyldighet attuttala sig om hur statliga medel ska användas?4.2 Förändra fallskärmarnaVänsterpartiet vill att de trygghetspaket, "fallskärmar", som finns ska sesöver och stramas upp. Detta bör som sin mening ge regeringentill känna. En del har gjorts men staten kan som arbetsgivare ha enmålsättning att gå vidare. Ett sätt är att knyta an till lagen omanställningstrygghet, där lön utgår under 3, 6 eller 12 månader beroendepå anställningstid och den anställdes ålder. Ett annat är att efterliknariksdagsledamöternas villkor. Efter en mandatperiod garanteras de 80 %av arvodet , och detta kan räknas av mot andra inkomster.Det har framförts åsikter om att toppchefer har en särskilt utsatt ställning,vilket skulle motivera stora avgångsvederlag. Detta anser vi vara starktöverdrivet. Risken är snarare att överdådiga avgångsvederlag gör att vissatoppchefer görs ekonomiskt oberoende för återstående arbetsliv. Dettaöverbeskyddande skapar istället oansvarighet bland personer i ledandeställning. Avgångsvederlag ska vara en rimlig omställningsersättning, inte engaranterad hög levnadsstandard livet ut.5 Statliga arvoden och extrainkomster5.1 Avdrag för sidoinkomsterTrots att dagens ofta oacceptabelt höga chefslöner motiveras med att högachefer har omfattande arbetsmängd och stort ansvar är det vanligt att högabefattningshavare tar på sig extra uppdrag i styrelser, utredningar etc. somutförs på ordinarie arbetstid. Vi anser att sådana sidouppdrag ska reduceralönen i motsvarande grad. Lön och förmåner ska sättas utifrån allt detarbete som förväntas ingå. Om befattningen innebär att man mot arvodeska representera sin myndighet eller bolag i utredningar, andra bolag etc.ska grundlönen reduceras motsvarande arvodet. Regeringen bör ha ettansvar för att denna princip etableras på hela arbetsmarknaden.Regeringen bör ges i uppdrag att ta fram nya riktlinjer för att få bortorimliga sidoinkomster.Vänsterpartiet har tidigare framfört det oacceptabla med sidoinkomster(motion 1997/98:A428 av m.fl. (v)). betänkande 1997/98:AU7 framförde utskottetåsikten att sidouppdrag innebär "ett särskilt ansvar och i allmänhet ävenmerarbete". Detta kan i och för sig vara sant i vissa fall, men vanligare är utför sitt uppdrag på tid som annars ändå skulle avsättas till det ordinariearbetet. Det är också vanligt att en stor del av sidoinkomsterna tillfallerledande personer vars uppdrag är att betrakta som en del av de ordinariearbetsuppgifterna . Det är i så fall inget extra uppdrag de utför och medför dåinte heller något "merarbete". Sidouppdraget utgör då snarare en viktig ochutvecklande del i deras befintliga befattning.5.2 Sänk de statliga arvodenaArvoden för uppdrag i statliga styrelser är förhållandevis höga. Attpolitiker beslutar om höga ersättningsnivåer skapar inte förtroende, isynnerhet inte då många människor sett sin egen ekonomi urholkas avbesparingar. Nivåerna för arvoden i statliga styrelser bör sänkas. Dettabör som sin mening ge regeringen till känna.6 Redovisa alla förmånerSedan 1996 måste börsbolagen i sin årsberättelse redovisa förmåner förverkställande direktörer. Vi anser att även onoterade företag bör följadetta. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. obligatoriskt redovisar styrelsens och ledandebefattningshavares alla förmåner och ersättningar minskar utrymmet förmygel och orimliga förmåner. Det ökar också förtroendet förföretagsledningen, inte minst när det handlar om bolag i offentlig regi.Stockholm den 29 september 2000Johan ()()()()()()()()()Per ()