mot · GO02K289 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:K289av Tolgfors, ()arbetsformerFörslag till riksdagsbeslut1. beslutar att införa fasta voteringstider i enlighet med vad somanförs i motionen.2. beslutar att tillåta utskottsmöten under plenitid i enlighet medvad som anförs i motionen.3. beslutar att tillåta placering av assistenter på ledamöternashemort i enlighet med vad som anförs i motionen.4. beslutar att i enlighet med vad som anförs i motionen dela uppdebatterna i små och stora debatter, samt att tidsbegränsa de mindre.5. beslutar att tillåta att skriftliga röstförklaringar tas tillprotokollet i enlighet med vad som anförs i motionen.6. beslutar ge talmannen i uppdrag att inleda samtal medpartierna för att få till stånd en överenskommelse om att få ned antaletvoteringar och rösträkningar i enlighet med vad som anförs i motionen.7. beslutar att utreda möjligheten att votera via Internet i enlighetmed vad som anförs i motionen.8. beslutar att införa en årlig, större debatt om samhälletsutveckling i enlighet med vad som anförs i motionen.Relationen mellan väljare och valdaEn riksdagsledamots uppdragsgivare är människorna på hemmaplan.Idéer måste kunna flöda från väljarna in i det politiska systemet och det ärhos väljarna som den politik som partierna och enskildariksdagsledamöter driver måste förankras. Det är en del av det politiskaledarskapet att ha en kontinuerlig dialog med de människor manrepresenterar. Det är en del av att vara förtroendevald.Det är idéernas kraft som är det centrala i politiken. Den del av politikensom medierna ägnar den kanske största uppmärksamheten, nämligenpersonfrågor eller vem som vill samarbeta med vem, är viktig. Men det somverkligen påverkar människors liv är vilka idéer som politiker och partierdriver, hur de ser på samhällsutvecklingen och i vilken riktning de vill ledalandet.Den representativa demokratin bygger på att svenska folket utser valdaombud, som representerar de idéer som man själv omfattar och har förtroendeför. Därför måste ledamöter ha sådana arbetsförhållanden attkontakt med hemmaplan underlättas och uppmuntras.En riksdagsledamots tjänsteställe är hemorten - inte . Medhemorten som utgångspunkt och bas kommer folkets företrädare samman iriksdagen för att diskutera, debattera och fatta beslut. Det är nödvändigt attriksdagens arbete fungerar så effektivt att en ledamot inte måste spendera helasin tid i , utan kan finnas på plats i sin valkrets för attupprätthållakontakt och dialog med människor därhemma.Den nya tekniken gör att en riksdagsledamot - om arbetsformerna iriksdagen tillåter det - precis lika gärna kan utföra stora delar av arbetet påsin hemort, som i ett arbetsrum i Gamla stan.Riksdagens arbetsformer bör inte syfta till att söka binda ledamöterna tillStockholm, utan tvärtom till att underlätta och stärka bindningen till demänniskor som röstar på dem och är beroende av besluten.Riksdagens arbetsformer kan och bör moderniseras. Omodernaarbetsformer och irrationell tidsanvändning riskerar bidra till att görapolitiken till en värld för sig.Konsekvenser av ineffektiva arbetsformerAtt vara rikspolitiker kräver kanske dubbel heltid. Problemet ärdock inte arbetsbelastningen, den har nog de flesta som sökerriksdagsuppdrag accepterat på förhand. Problemet är hur tiden styrs.Politiken måste frigöra tid för kontakter med människor i de verksamheterde politiska besluten berör - samt för ren idéutveckling.Mötena i , utskott, gruppmöten, kommittémöten, voteringar etc.kräver minst , inklusive kvällar, . Inte sällan kräverinterpellationer och extra plenum både veckans fjärde och femte dag iStockholm. Därtill kommer rejält med förberedelse/inläsningstid. Och därtillkommer utredningar och uppdrag anknutna till uppdraget som ledamot genomriksdagens internationella arbete. Och därtill kommer det interna partiarbetet ivalkrets och på nationell nivå, som också måste förnyas. Veckans sistavardagskväll går ofta till partimöten.Det är ett betydande problem för demokratin att politikens stundomålderdomliga arbetsformer gör att det sker en negativ selektion av vilka somkan engagera sig politiskt. Många företagare, småbarnsföräldrar,yrkesarbetande och överhuvudtaget människor varken kan ellervill vara med idag.När skall nya idéer utvecklas, när skall en ledamot träffa människor sominte är politiker? Familjen?Vill vi ha politiker som en grupp för sig? Utan möjlighet att leva ett vanligtliv och med för små möjligheter till kontakt med vardagen utanförsammanträdesrummen?Mycket av sätt att fungera utgår från att människor bor iStockholm. En majoritet gör inte det och skall heller inte behöva göra det.Målet för modernisering av arbetsformerna kan vara att detnormalt bör räcka för en ledamot från landet att vara och enövernattning i per vecka.Att avstå från att förnya arbetsformer har ett pris. Det priset äratt politiker får svårare att hålla kontakt med människor hemma i valkretsen,att föräldrar måste tillbringa stor del av tiden borta från familjen och attpolitiken riskerar att bli en värld för sig.Förbättra service till ledamöternaMajoriteten av ledamöter bor utanför . Det bordedärför vara naturligt att de assistenter som bekostar förledamöterna skall kunna vara placerade på hemorten.När assistenter anställs för att vara ledamöterna till hjälp måste ocksåledamöterna själva få avgöra var och hur den hjälpen bäst behövs. Meddagens informationsteknik finns inga praktiska invändningar som talar motdetta. Tvärtom skulle problem med trångboddhet lösas omassistenterna kunde placeras på ledamöternas tjänsteort, dvs. hemorten.Använd tiden till rätt sakerUtskottsmöten bör tillåtas också under debattid i kammaren. Att så intekan ske bygger på tanken att ärendena avgörs under debatterna ikammaren. Så är det inte, annat än i undantagsfall. Frågorna är avgjordaredan under utskottsbehandlingen. Det är en orimlig tanke att varjeledamot skulle kunna överblicka och följa varje enskild debatt ikammaren, som kan pågå , från morgon till sen kväll.Idag saknar förmåga att skilja på små och stora frågor, påcentrala politiska debatter och rent administrativa ärenden. Debatterna bordedelas upp efter hur viktiga de är och tilldelas tid och tidpunkt i enlighet meddetta. Priset togs då ledamöterna i den första särskildadebatten om EMU-frågan gavs två minuters talartid, som man ivilken ärendedebatt som helst kan tala utan några tidsrestriktioner alls.Det är orimligt att lägga lika mycket tid på små som stora ärenden.Riksdagsstyrelsen eller partierna i utskottsarbetet skulle kunna kommaöverens om vilka av årets ärenden som krävde en större debatt och vilka somhandlade om mindre, tekniska eller administrativa frågor.Vägen att vitalisera debatten i är inte att ledamöterna spenderarmer tid i kammaren, utan att debatterna fokuseras på viktiga saker. Dåkommer intresset.Enligt vårt sätt att se det beskärs demokratin inte alls av tidsbegränsningari mindre debatter. Andra parlament har det, så varför skulle inte riksdagenkunna ha det?Man skulle också kunna tänka sig att låta de större debatterna ske muntligti kammaren, som , men införa en möjlighet att låta mindre debatter skeskriftligt, genom att ledamöterna kan lägga en röstförklaring till protokollet.Imånga fall blir skillnaden mellan att hålla ett skrivet anförande för en tomkammare, när publik och journalister gått hem, och att foga samma tal direkttill protokollet inte särskilt stor.På det viset skulle allmänheten ges tillgång till partiernas motiv för sinaställningstaganden, som tid i kammaren kunde fokuseraspå de stora frågorna.Ett problem är också att det knappast förekommer debatter om samhälletsutveckling i . Det är egentligen rätt anmärkningsvärt att syftetför all politik - helheten, riktningen i landets utveckling, ideologi ochmänniskosyn - egentligen aldrig debatteras i sig.I stället handlar debatterna om fragmenterade delar av helheten. Dessadebatter är nödvändiga, men borde kompletteras med en årlig debatt omsamhällsutvecklingen.Förnya voteringsformernaAtt fasta voteringstider införs permanent är nödvändigt. Det skullemöjliggöra dagpendling för ytterligare ett antal av ledamöter,till familjers och väljarkontakters fromma. Det är inte rimligt att helariksdagen skall gå i ovisshet om arbetsdagens planering. Det hindrarmöten utanför , resor och ett effektivt tidsutnyttjande.Vidare vore det intressant att överväga hur informationstekniken skullekunna användas för att få ner voteringstiderna. Det är ett stort antal timmarvarje år som ledamöter ägnar sig åt att votera, i rösträkningar somi de allra flesta fall har en given utgång. Voteringstiden borde kunna minskas.Partiernas ställningstaganden framgår av utskottsbetänkandena. Rösträkningborde egentligen bara användas då det finns osäkerhet om utgången i enfrågas avgörande.Vill man gå ännu längre är det fullt tekniskt möjligt att se övermöjligheterna för ledamöter att rösta via Internet, med ettsäkerhetskort och en kod. Det borde inte vara svårare att rösta via Internet änatt göra sina bankärenden. Det skulle möjliggöra betydligt ökad rörlighet ochfler kontakter med människor i hela landet.Riksdagens arbetsformer - ett val avinriktningVi måste effektivisera arbetsformer. Inte för att politik äroviktigt, utan tvärtom för att politiken är mycket viktig för enskildamänniskors liv. Tiden måste användas så effektivt att politiken ochpolitikerna kan ta tag i samhällsproblemen.Den idéutveckling som sker i kontakten med människor kan göra enskillnad. Men inga beslut fattar blir av högre kvalitet bara för attmånga av ledamöter är borta från sina familjer och sin valkretslängre än nödvändigt.Riksdagen måste använda tiden till det som är viktigt för människor -diskutera de stora frågorna, utveckla de nya idéer som gör landet starkare ochöka demokratins förankring hos människor.Stockholm den 3 oktober 2000Sten Tolgfors (m)()()