mot · GO02K232 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:K232av Attefall, ()Försök med direktvalda kommun- och stadsdelsnämnderFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening att i enlighet medvad i motionen anförs möjliggöra en försöksverksamhet med direktvaldastads- och kommundelsnämnder.MotiveringStads- och kommundelsnämndsreformen har på flera punkter visat sigkunna utvecklas till något bra. Till de positiva effekterna av reformen höratt stadsdelstillhörigheten i ökad grad blivit en vitaldel av många kommuninvånares identitet. Det politiska beslutsfattandethar också i flera avseenden "kommit närmare" medborgarna, och ett visstökat lokalpolitiskt engagemang kan noteras.Demokratiska bristerKritiken är dock växande kring det faktum att det spektrum av politiskauppfattningar som finns bland innevånarna i respektive stadsdel inteåterspeglas i stads- och kommundelsnämndernas sammansättning.En orsak till kritikens ökade styrka är att den starkare identifikationen medden egna stadsdelen ger ett större intresse för vilka som egentligen bestämmeri stads- eller kommundelsnämnden. En annan orsak, sannolikt viktigare, är attmed ett nytt resursfördelningssystem, som ger utrymme för verkliga politiskabeslut och prioriteringar i stads- och kommundelsnämnderna, så kan stads-delsnämndernas genuint politiska karaktär öka på bekostnad av den mer"administrativa" sidan av verksamheten.Med ökade möjligheter att bedriva verklig politik i stadsdelsnämnderna, såupplever många bristen på "raka demokratiska rör" mellanstadsdelsinnevånarna och de politiska beslutsfattarna som mer problematiskän tidigare, och särskilt det faktum att medborgarna i nuvarande system kanbli föremål för beslut och åtgärder av politiker i stads- ochkommundelsnämnder de inte kan hålla politiskt ansvariga i val.Denna utveckling ger alltså i sig anledning att på allvar överväga att tillåtadirektval till stadsdelsnämnderna, ett system som med framgång införts i Oslooch . Inledningsvis kan direktval ske som försöksverksamhet istäder som önskar pröva detta. Lämpliga kandidater för sådana försök ärstörre städer som direktval?Teoretiskt sett skulle visserligen en annan variant än direktval kunnaövervägas för att komma tillrätta med att nämnden inte återspeglarstadsdelens politiska färg, nämligen att med kommunalvalets resultat somutgångspunkt så att säga "uppifrån" bestämma stadsdelsnämndernassammansättning så att de återspeglar väljarsympatierna i den aktuellastadsdelen. Kvar finns då emellertid problemet att man fortfarande intehar raka rör mellan stadsdelens väljare och stads- ellerkommundelsnämnden. Det finns alltså tungt vägande skäl för att väljadirektvalsmodellen:- Direktval är en ur demokratisk synpunkt logisk och lättfattlig ordning vadavser sambandet mellan stadsdelsinnevånarnas politiska uppfattningar ochstadsdelsnämndernas sammansättning.- Rent praktiskt underlättas naturligtvis förtroendefulla kontakter mellanstadsdelsinnevånare och politiker om stads- eller kommundelsnämndenspolitiker speglar de politiska sympatierna i stadsdelen.- Förtroendet mellan stadsdelsinnevånare och politiker stärks dessutom avatt politikerna inte bara har "rätt färg" utan att de dessutom har kandideratoch blivit valda i den aktuella stadsdelen. Detta för att de uppfattassom verkligt förtrogna med förhållandena i stadsdelen, vilket dessvärreinte alltid är fallet nu.- Direktval i stadsdelarna skulle också ha stort närdemokratiskt värde då detroligen skulle bidra till att mobilisera och engagera enskilda och gruppersom nu i mycket ringa utsträckning tar aktiv del i den demokratiskaprocessen. En stadsdel är ju - i likhet med gångna tiders små kommuner -en överskådlig politisk arena som handhar frågor med direkt betydelse förmänniskornas vardag. Direktval på denna nivå av i stadsdelen kändapersoner kan därför förutses stärka det aktiva medborgarskapet.- I ett system med direktval tydliggörs också stadsdelspolitikernas roll, dåinvånarna tydligare framträder som politikernas uppdragsgivare snarare änsom "klienter".Ett skäl som ofta anförs mot direktvalda stads- och kommundelsnämnderär de spänningar som kan uppstå inom en kommun till följd av olikapolitiska majoriteter på respektive nivå. Snarare är det en demokratiskfördel om denna spänning också kan komma till uttryck i den politiskastrukturen. Det är rimligt och ur demokratisk synpunkt önskvärt attstadsdelsnämnden på ett politiskt trovärdigt sätt kan företräda stadsdelengentemot den centrala kommunledningen i den händelse en spänningmellan stadsdelsinnevånare och kommunledning skulle uppstå. Kanskespänningar inom en kommun som kan leda till att utbrytningar urkommuner då kan undvikas.Subsidiär kommunDet råder knappast någon tvekan om att ett system med direktval tillstadsdelsnämnderna skulle kräva att man i vissa läger börjar anlägga ettnytt synsätt på staden och kommunen som politisk gemenskap, från ettsynsätt på staden som en enhetlig politisk storhet uppdelad iadministrativa enheter kallade stadsdelar, till ett synsätt där stadenuppfattas som en större politisk gemenskap uppbyggd "underifrån ochupp" av mindre politiska gemenskaper. Den centrala kommunledningensroll är enligt detta synsätt att "på delegation" från stadsdelarna arbeta medkommungemensamma angelägenheter med det bästa för staden somhelhet för ögonen. En grundfunktion skulle då vara att värna vad vi kankalla solidariteten mellan stadsdelarna. Basen för att kunna göra detta välskulle precis som utgöras av kommunledningens demokratiskamandat och av den kommunala beskattningsrätten.Denna reform av den politiska strukturen kan ses som en konkrettillämpning av subsidiaritetsprincipen, en bärande tanke för denkristdemokratiska rörelsen. Principens innebörd är att beslut så långt möjligtskall fattas av de berörda själva samt att varje "högre" beslutsnivå skalluppfattas som "kompletterande" och "på delegation" underifrån. Den högrenivåns - i vårt fall kommunens - roll är alltså att fungera samordnande ochstödjande (subsidiärt) gentemot den lägre nivån - stadsdelarna - på områdendär stadsdelarnas egen kapacitet är otillräcklig.Stockholm den 25 september 2000Stefan Attefall (kd)