mot · GO02U407 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U407av , ()Kärnvapenfria zoner i EuropaFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen vidtar åtgärder för att införa lagstiftningenligt den österrikiska modellen för att åstadkomma en kärnvapenfri zoni Europa.MotiveringEtt årtionde efter det slut ingerkärnvapenutvecklingen i världen på nytt oro. Tiotusentalskärnvapen finns fortfarande kvar trots träffadenedrustningsavtal. Någon tidtabell för deras eliminering harman inte kunnat enas om. och har utförtkärnvapenprov. I planerar man för ett missilförsvar somstrider mot det s.k. . I har man efterNatos östutvidgning skärpt sin kärnvapendoktrin och sänktkärnvapentröskeln.Det finns därför betydande risker för en förnyad kärnvapenupprustning.Det saknas i och för sig inte förslag till nya åtgärder för att bryta dagensnödläge. verkar aktivt i olika sammanhang för attkärnvapennedrustningen skall fortsätta. Detta arbete bör nu kompletteras medatt också frågan om kärnvapenfria zoner i åter tas upp pådagordningen.I en kärnvapenfri zon får kärnvapen inte framställas, lagras, transporteraseller användas. Zonerna innefattar också säkerhetsgarantier frånkärnvapenmakterna att de i zonerna deltagande staterna inte skall utsättas förkärnvapen eller hot om att använda kärnvapen. Antalet sådana zoner har ökatsuccessivt och omfattar nu sammanlagt 112 stater och täckerca av jordens yta, i praktiken större delen av södra halvklotet. Sådanazoner innebär i praktiken ett dynamiskt element för att förhindrakärnvapenspridning och verkar stabiliserande.Frågan om nya zoner har väckts på flera håll i världen, bl.a. iNordostasien, , och Centraleuropa.En kärnvapenfri zon i är av betydelse för vårt säkerhetspolitiskaläge och kan innefatta som medlem. kan därför självt ellertillsammans med andra stater - t. ex. och - ta ett egetinitiativ i frågan.En utgångspunkt är givetvis det nuvarande kärnvapenläget i . Justnu finns inga kärnvapen i de östeuropeiska länderna bortsett från Ryssland.Rent faktiskt finns redan en kärnvapenfri zon. Man kan dock inte bortse frånrisken att spänningen mellan och kan öka på nytt och att viriskerar gå in i en ny kärnvapenupprustning. Det finns då inga folkrättsligagarantier mot en förnyad utplacering av kärnvapen i (utom f.d. ). Nato:s ensidiga förklaring att inte placera kärnvapeni de nya medlemsländerna i öst saknar folkrättsligt värde. Nato:s ochRysslands nuvarande kärnvapendoktriner kan antas strida mot folkrätten,sådan den uttolkats av Haagdomstolen i ett rådgivandeyttrande om kärnvapnens olaglighet.I sammanhanget är intressant att notera att som en följdav Nato-utvidgningen genom en lag infört ett striktkärnvapenförbud i (Bundesgesetzblatt 1999 nr 149). Lagen gällerockså vid en eventuell framtida Natoanslutning. I realiteten innebär detta attÖsterrike kan ses som ett embryo till en framtida kärnvapenfri zon i Europa.En sådan zon skulle verka stabiliserande i framtida krislägen och indirektbidra till att förhindra riskerna för kärnvapenspridning. En sådan zon böromfatta inte enbart f.d. Warszawapaktsländer, utan också de alliansfrialänderna samt samtliga nordiska länder, oavsett om de är medlemmar i ej. Vidare bör den ryska enklaven ingå.Ett avtal om kärnvapenfri zon bör kunna göras så flexibel att den kaninpassas i ett alleuropeiskt säkerhetssystem. Tillkomsten av en sådan zon börockså bidra till en översyn av Nato:s och kärnvapendoktriner.Den engagerade sig aktivt i frågan omkärnvapenfria zoner i . Det instabila säkerhetspolitiska läget motiveraratt frågan tas upp på nytt. Några hinder för en svensk aktion på detta områdekan inte föreligga. Vi bestämmer principiellt sett vår egen säkerhetspolitik.Givetvis bör man undersöka möjligheterna till ett gemensamt agerande medandra stater, i första hand de alliansfria länderna i Europa.Stockholm den 28 september 2000Susanne ()()()()()