mot · GO02MJ233 · 2000-10-05 00:00:00 — Vad som ovan anförts om konsekventmärkning av livsmedel bör ges regeringen till känna.Gemensam myndighet på EU-nivåEU är en gemensam marknad där produkter rör sig övergränserna. Livsmedlen är inget undantag. Detta ställer kravpå gemensamma regler för att säkerställa konsumentskyddetoch värna likvärdiga konkurrensvillkor. Vissa nationellalivsmedelsmyndigheter har inte klarat av att garanteralivsmedlens kvalitet. De senaste årens matskandaler visartydligt på detta. Som konsument ska man känna sig säker ihela EU. Livsmedelskontrollen kan mot bakgrund av dettainte bara ske på nationell nivå. Nationella regler måsteharmoniseras med varandra. förespråkargemensamma EU-regler för att säkerställakonsumentskyddet. Den livsmedelsmyndighet som just nuhåller på att införas kommer med sin frivillighetskaraktär inteatt leva upp till de behov som finns. Det behövs en som kan kontrollera och har sanktionsmöjlighetermot de nationella livsmedelsmyndigheter som inte fullgör sittarbete. förslår således att en gemensamlivsmedelsmyndighet med befogenheter införs på EU-nivå.Detta bör ges regeringen till känna.Sverige har en lång tradition av god livsmedelskontroll och godaförhållanden i livsmedelsproduktionen. Vi har en stark djurskyddslag, vi harmålmedvetet arbetat för att få bort salmonellasmitta, och uppfödningsmetodersom är tillåtna i andra länder är förbjudna här. och svenska bönder äri stora stycken ett föredöme för övriga EU-länder. Detta gör vällämpat som land att förlägga i. Regeringen böraktivt arbeta för att så blir fallet. Vad som ovan anförts om att förlägga i bör ges regeringen till känna.Nej till förstatligad livsmedelstillsynInget förslag har ännu lagts fram till omförstatligande av livsmedelstilsynen. hardock i rapport 9-2000 föreslagit att så ska bli fallet.Centerpartiet vill redan nu slå fast att denna förändring avtillsynen inte är att föredra. Ett förstatligande av tillsynenskulle försämra kontakterna mellan tillsynsmyndighet ochnäringsidkare och andra som tillsynsmyndigheternakontrollerar. Viktig lokalkännedom skulle förloras samtidigtsom många skulle uppleva myndighetskontakterna somsvårare och krångligare. En sådan utveckling är inte till gagnför livsmedelstillsynen. Vad som ovan anförts om fortsattlivsmedelstillsyn på nivå bör ges regeringen tillkänna.Krafttag mot salmonellaI hade vi lyckats nedbringa förekomsten avsalmonella till ett minimum. Det har krävt enorma insatser avbönderna, bl a en kraftig utslaktning. Ute på kontinenten seroch såg situationen annorlunda ut. Salmonella förekommer irikliga mängder och majoriteten av de fall som rapporteras iSverige har smittats utomlands.Från svensk sida lyckades vi efter mycket möda få igenom våra krav;livsmedel, levande djur och foder som importeras till får inte varasalmonellasmittade. Ägg skall komma från höns i kontrollerat salmonellafriabesättningar. Kontrollerna sker normalt i ursprungslandet. Samarbetet byggerpå att man, från exempelvis svensk sida, skall kunna lita på att köttet ärsalmonellafritt, om det finns med ett intyg om detta från ett annatmedlemsland.Ansvaret för att salmonellasmittat kött inte når fram till konsumenternaligger i sista hand på kommunerna. Genom tillsyn och provtagningar skallkonsumentens säkerhet garanteras. Det är därför mycket viktigt attkommunerna får tillräckliga resurser. Under vissa förutsättningar kan vi ävengöra stickprovskontroller vid våra gränser.Salmonellasmitta är ett problem som vi måste hantera på EU-nivå. Det ärett oeftergivligt krav att EU engagerar sig i detta allvarliga hälsoproblem.Tillsammans kan vi minska förekomsten av smitta. Kanske är debattenalltjämt livligast i och . Men trägen vinner! Frågan har fåttökad uppmärksamhet i och med ett målmedvetet arbete kan vi lyftadenna debatt högre på den politiska agendan i EU. Regeringen börföljaktligen höja ambitionsnivån för arbetet i EU med att minska riskerna försalmonella. Detta bör ges regeringen till känna.Genteknik i jordbruketGentekniken är en mycket viktig fråga på livsmedlensområde. Bland konsumenterna finns en stor skepsis ochrädsla för vad den nya tekniken kan innebära. Denna skepsisoch rädsla måste tas på allvar. En utveckling med skeptiskakonsumenter gynnar varken lantbruket ellerlivsmedelssektorn.Centerpartiet anser att biotekniken har stor potential. Den modernatekniken kan, tillsammans och i symbios med informationsteknik, forma nyaresurseffektiva och hållbara lösningar. Vi kan lära oss av naturens egnametoder och kanske ersätta miljöskadliga ämnen eller resurskrävandemekaniska processer. Växtförädling, nya kretsloppsanpassade material ochhållbara energiprocesser är exempel på områden där gentekniken redan äreller kan bli ett viktigt instrument.Tekniken är dock förenad med risker som kan vara mycket långsiktiga ochsvåra att upptäcka om de blir verklighet. Gentekniken måste därför varakringgärdad av stränga regler som skyddar människan och miljön.Möjligheterna med gentekniken måste kombineras med ständig vaksamhet,en öppen och bred samhällsdebatt och tydliga gränser för vad som är tillåtet.Eftersom vår kunskap ännu är så begränsad måste prövningen ske från fall tillfall vid tillämpning av modern genteknik. Den snabba utvecklingen pågenteknikens område gör att tiden mellan forskning och praktisk tillämpningblir alldeles för kort för att effekterna på miljön ska vara kända och etiskaproblem utredda. Det är absolut nödvändigt med särhållning mellangenmodifierade grödor och andra grödor. För att undvika att GMO(genmodifierade organismer) sätts ut på marknaden av företag utan atteffekterna är kända måste försiktighetsprincipen inom detta område tolkasrelativt strikt. Ett strikt skadeståndsansvar ska gälla för den som önskarintroducera en gentekniskt förändrad organism i begränsade försök eller påmarknaden. Detta betyder att företagen görs ansvariga för de negativa effekterpå miljön som utsättande av GMO kan ge upphov till. Det strikta ansvaret börkombineras med en obligatorisk ansvarsförsäkring. Yrkande i detta hänseendeåterfinns i motion Miljöpolitik i en global framtid (MJ711).Viktigt är också att forskarna får fri tillgång till forskningsresultaten kringgenteknik. Forskningsresultaten får inte gömmas som några privata företagsaffärshemligheter. Det är mycket oroande att se hur stora multinationellaföretag genom genteknik vill anpassa utsäden att bli resistenta mot just dessaföretags bekämpningsmedel. En stark beroendesituation skapas, vilket inte ärönskvärt. Skapandet av grödor som är motståndskraftiga motbekämpningsmedel leder jordbruket i fel riktning och bör inte godkännas.Centerpartiet anser att det starkt kan ifrågasättas om bioteknologiskauppfinningar ska kunna patenteras. Inom växtförädlingen räcker denväxtförädlarrätt som finns och fungerar väl. och institutioner i den industrialiserade världen utnyttja patent somredskap för att få makt över naturresurser i länder i tredje världen.Centerpartiets uppfattning är att patent på liv inte ska vara tillåtet. Yrkandeidetta hänseende återfinns i motion Miljöpolitik i en globalframtid (MJ711).Det går därutöver att lägga fast vissa generella gränslinjer. Ingrepp somger högre avkastning men leder till lidande eller permanentasjukdomstillstånd för våra husdjur ska inte tillåtas. Så kallade markörgenersom ger antibiotikaresistens ska inte förekomma i produkter på marknaden.Användningen av genetiskt modifierade växter i jordbruket måsteomgärdas av strikta regler. En växt som har fått egenskaper som ger bättremöjlighet till överlevnad, t.ex. insektsresistens, måste odlas på ett sätt såattden inte får möjlighet att sprida denna egenskap till vilt levande växter.Principen om särhållning är mycket viktig och måste värnas. Det är därförmycket viktigt att övervakningssystem byggs upp för de växter som godkännsför odling i jordbruket. Detta bör ges regeringen till känna.För att säkerställa den genetiska mångfalden är arbetet medgenbanker och artdatabanker oerhört viktigt. Om någonting går fel medgentekniken är det viktigt att ursprungliga genetiska uppsättningar finns kvar.Som gentekniken utvecklats kan den medföra även indirektaproblem av annat slag. Den förstärker utvecklingen mot en allt smalaregenetisk bas i jordbruket. Detta gör människans livsmedelsförsörjning alltmer sårbar. Vid prövning av nya genetiskt modifierade organismer (GMO)bör därför reglerna kräva att en bedömning görs om GMO bidrar till attutveckla ett hållbart jordbruk. Det är mycket viktigt att genteknisktmodifierade grödor hålls skilda från andra grödor. Konsekvenserna avkorsningar mellan genmodifierade grödor och andra grödor är många gångerokända varför det är mycket viktigt att dessa grödor hålls skilda frånvarandra. På detta område krävs att EU arbetar för att åstadkommainternationellt bindande regler. Detta bör ges regeringen till känna.Enklare reglerDen svenska administrationen av EU:s gemensammajordbrukspolitik måste vara utformad så att den medverkartill att uppfylla EU:s och mål om ett bärkraftigt ocheffektivt jordbruk, biologisk mångfald, bibehålletkulturlandskap och regional utveckling. Det är av nationelltintresse att administrationen bidrar till att svenskt jordbrukkan få det stöd som det är berättigat till. Administrationen skainte orsaka onödiga kostnader, vare sig internt eller externthos t.ex. jordbrukarna. Enkelhet måste vara målet iutformningen av administrationen. Att lantbrukare missarmöjligheter att få del av ersättningar på grund av attblanketters utformningar är alltför krångliga är inteacceptabelt.Ett stort antal myndigheter är på olika sätt involverade i administrationenav den gemensamma jordbrukspolitiken. Det är samtliga länsstyrelser,och . Dessutom har Riksantikvarieämbetetoch visst ansvar för dessa frågor. De krångliga regler och omfattandeblankettsystem, som måste hanteras för att erhålla de EU-finansieradejordbruksstöden, medför att jordbrukare inte fullt ut utnyttjar degemensamma medel som finns att tillgå från EU.Regeringen har tillsatt flera utredningar med uppgift att se överorganisationen av jordbruksadministrationen. Syftet med detta är att finna enså kostnadseffektiv lösning som möjligt när det gäller hanteringen av EU-stöden. har utredningarna inte lett till några förbättringar.Centerpartiet har ställt krav på att samarbetet mellan aktuella myndigheteroch jordbruksnäringen måste förbättras för att undvika krångliga system somförsvårar för den enskilde jordbruksföretagaren. Det är dessutom angeläget attden enskilde lantbrukaren kan vända sig till en myndighet i alla ärenden somrör EU:s jordbruksstöd och det är naturligt att detta sker på regional nivå, sånära lantbrukaren som möjligt.Den nuvarande svenska tillämpningen av vad gällersmåskalig vidareförädling av livsmedel innebär avsevärda svårigheter för bl.a.mindre slakterier och andra livsmedelsförädlare. En positiv utveckling inomdenna bransch förutsätter att regelverket omgående förenklas. Vad som ovananförts om enklare regler inom jordbrukssektorn bör ges regeringen tillkänna.Utbetalning avarealersättningDen jordbrukspolitiska reformen, Agenda 2000, innebar attnya regler infördes för arealersättningen under år 2000.Beslutet om Agenda 2000 ger möjlighet för enskildamedlemsländer att utbetala arealersättningar i januari.Regeringen valde att utnyttja denna möjlighet, vilket för år2000 innebär en förskjutning av utbetalningar motsvarande ca3,. innebär detta enförskjutning av utbetalningar motsvarande ca 3,9 miljarderkronor. Detta är givetvis helt oacceptabelt med hänsyn till detansträngda ekonomiska läget för det svenska jordbruket.Varje månads försening av utbetalningen innebär ettekonomiskt avbräck som omräknat i ränteintäkter motsvarardrygt . Normal utbetalning borde vara omkring den 1december . Den senarelagda utbetalningen med tvåmånader innebär således ett räntebortfall på ca 40 Mkr.Arealersättningen är till finansierad från EU men på grund av denstatliga budgetprocessens utformning är det svårt att ändra regeringens förslagtill hantering av arealersättningen. Det finns all anledning att verka för attjordbruket inte ska drabbas negativt på grund av att utbetalningarnasenarelagts. Det finns då en reell anledning för staten att gå in och garanteraeventuella likviditetsproblem som kan uppkomma på grund av fråganshantering. Särskilt viktigt är detta för de lantbruk som drivs iaktiebolagsform.En statlig lånegaranti ska utfärdas för jordbrukare som p g a försenadeutbetalningar av arealersättningen får likviditetsproblem. Detta bör gesregeringen till känna.Den likviditetspåfrestning som staten orsakar arealbidragsmottagare måstekompenseras. avsätter, i den ekonomisk-politiska motionen,till räntekompensation särskilt riktad till jordbrukare som erhållerarealbidragen . Detta bör ges regeringen till känna.Social dimension ilantbruketLantbruksyrket innebär både frihet och ofrihet. Dennaparadox har sin naturliga förklaring. som djurmåste skötas finns det också möjligheter att styrasin arbetstid, något som många upplever som en frihet. Attarbeta med djur och bruka jorden är något som mångauppskattar och för många kan detta vara en drivkraft för attfortsätta med lantbruk trots bristande lönsamhet.Att vara lantbrukare kan vara ett ensamt jobb. När alltfler lantbruk läggsned förstärks denna ensamhet då färre lantbrukare finns i närområdet. Dennasociala dimension på nedläggningarna av svenska lantbruk är ofta bortglömd.Men den är lika fullt viktig. Sociala kontakter i arbetslivet uppmuntras imånga yrken och är kanske allra viktigast för dem som har yrken med stor delensamarbete. Olika former av social kontakt måste uppmuntras för att minskaensamheten hos lantbrukarna i arbetslivet. Mötesplatser måste skapas.Under senare år har vi fått en debatt om utbrändhet och dess orsaker. Förlantbrukets del kan stress i samband med exempelvis vår- och höstbruk varabetydande. I kombination med ekonomisk press vid bristande lönsamhet ochpressen att fylla i de otaliga blanketterna rätt för att inte mista deersättningarman har rätt till kan detta leda till en oerhörd stress. Detta är en grogrundförutbrändhet. Denna stress avspeglar sig också i att självmordsfrekvensen blandlantbrukare är högre än genomsnittet.Det samarbete som finns mellan LRF och i med enjordbrukspräst som finns tillgänglig för länets bönder är mycket positivt.Nyligen startades ett sådant arbete med tre jordbrukspräster också i Skarastift. Arbetet med jordbrukspräster och/eller kuratorer som känner tillböndernas villkor måste uppmuntras och stödjas. För att göra detta möjligtföreslår att varje län ska få möjlighet att ha minst enjordbrukspräst eller kurator som kan arbeta gentemot lantbrukarna. Vad somovan anförts om en social dimension i lantbruket bör ges regeringen tillkänna.Bekämpning av smittsammadjursjukdomarVåren 1999 beslutade om en ny epizootilag samten särskild lag om zoonoser. var vi dock kritiska till att ersättningenför produktionsbortfall vid epizootiutbrott reducerades till . Det innebär en ökad risk för att icke-seriösa lantbrukareförsöker dölja sjuklighet hos djur. anser att detär mer korrekt att utforma ersättningsreglerna så attförebyggande arbete stimuleras. Ersättningsnivåerna börkopplas till om djurägaren har anslutit sig till ettkontrollprogram eller inte. Ersättning bör utgå till förbesättningar som är anslutna till kontrollprogram och somdrabbats av epizootiutbrott. Ersättning bör utgå förbesättningar som inte är anslutna till kontrollprogram.Anslaget 42:5 i utgiftsområde 23 bör därför räknas upp med35 Mkr. Detta bör ges regeringen till känna.Djurtransporter ochdjurskyddGod djuromsorg är viktigt för en god livsmedelskvalitet. Ochför trovärdigheten hos lantbruksnäringen. Konsumenterna skaveta att djuren inte utsatts för onödigt lidande underuppväxttid och slakt. Intimt förknippat med en goddjuromsorg är transporterna av levande djur. pågår enverksamhet som är upprörande. Djurbehandlas illa och transporteras långväga innan de går tillslakt. måste vara pådrivande i EU för att se till att deregler om transporter som finns efterföljs och att reglernaskärps om så anses nödvändigt. Absolut nödvändigt är attEU:s subventioner och stöd till transporter av slaktdjuravskaffas. Detta bör ges regeringen till känna.Sverige har ett väl utvecklat djurskydd och en stark djurskyddslag. Densvenska djurskyddslagen ger ett starkare skydd för djuren än de flesta andraländers lagstiftning. De svenska djurskyddsreglerna har med få undantag intepåverkats av EU-medlemskapet. De strängare reglerna innebär dockkostnader för det svenska jordbruket, t ex för större utrymmen i djurstallar.Ambitionen måste vara att skärpa EU:s djurskyddslagar efter svensk förebild.Detta bör ges regeringen till känna.Behåll djurskyddstillsynenpå nivåEn pågående utredning har fått regeringens uppdrag att utredaen flytt av djurskyddstillsynen från kommunerna till denstatliga länsstyrelsenivån. Ansvaret för djurskyddstillsynen bör ävenframgent ligga kvar hos kommunerna. Att flytta ansvaret frånkommunerna skulle innebära att samordningen mellan denallmänna miljötillsynen och djurskyddstillsynen skullebrytas. Den så viktiga lokal- och personkännedomen skulleförloras som byråkratin skulle öka, vilket skulle ökakostnaderna. är det sociala problem som liggerbakom hos de bönder som brister i sin djuromsorg.Fullföljandet av det kommunala ansvaret för sociala problemskulle försämras med detta förslag genom att ytterligare enmyndighetsnivå skulle blandas in. Djurskyddstillsynen skafinnas kvar hos kommunerna. Vad som ovan anförts om attbibehålla djurskyddstillsynen på nivå bör gesregeringen till känna.Ökad forskning ochutveckling ilantbrukssektornSveriges möjligheter att på ett hållbart sätt utnyttja jorden ochskogens resurser är beroende av en hög nivå på forskning ochutveckling inom det området. Detta är ett ansvar för såvälnäringen som för staten. anser, i likhet med vadsom framförts i utredningen (SOU 1997:167), att staten måste öka anslagen tillforskning och utveckling inom jordbruksnäringen ochlivsmedelsindustrin. Syftet är att stärka näringenskonkurrenskraft genom att bland annat förstärkavidareförädlingen. vill även betona vikten av attinitiativ tas för att öka EU:s insatser och medfinansieringinom jordbruks- och livsmedelsforskningen. Vid eninternationell jämförelse satsas små resurser på dentillämpade forskningen inom jordbruks- ochlivsmedelsnäringen i . förordar enöversyn av den tillämpade forskningen inom området för attgöra det möjligt att bedöma vilka satsningar som börgenomföras.Bioråvaror kommer att få en allt större betydelse, både inom livsmedels-produktion, energiframställning och som industriråvara. anseratt det är av största betydelse att det satsas stora resurser på forskning ochutveckling inom detta område för att utnyttja de goda förutsättningarna förproduktion och vidareförädling av bioråvaror som finns i Sverige.Ambitionen måste vara att skall vara världsledande inom området.Förutsättningarna är goda för många nya arbetstillfällen. Vad som ovananförts om översyn och ökning av forskning och utveckling bör gesregeringen till känna.Forskning om ekologiskt lantbrukRegeringen har ökat anslagen till forskningom ekologiskt jordbruk och trädgårdsproduktion. Detta är enpositiv utveckling och en nödvändighet om målet skall kunnanås att den ekologiskt odlade arealen ska uppgå till 20 %2005 samt att den ekologiska animalieproduktionen bör öka.De basanslag (5 miljoner) för forskning i ekologiskt lantbruksom beviljats i årets budgetproposition går endast lantbruk (CUL) vid Sverigeslantbruksuniversitet (SLU). Detta gör att andraforskningsinstitutioner som är verksamma på detta områdeblir utan basanslag. anser att den verksamhetsom bedrivs vid Stiftelsen Biodynamiska Forskningsinstitutetvid i är mycket viktig. Det ärdärför olyckligt att regeringen inte ger institutet de basanslagför forskning som behövs för en fullgod utveckling avforskningen. vill säkerställa forskningen vidStiftelsen . Anslaget 44:3 iutgiftsområde 23 bör därför räknas upp med 5 miljonerkronor. Vad som ovan anförts om behovet av ökad forskningom ekologiskt lantbruk bör ges regeringen till känna.Kompetensutveckling för deareella näringarnaUnder senare år har allt färre av de studerande vidnaturbruksgymnasierna valt utbildningar medjordbruksinriktning. Detta kan i förlängningen leda tillproblem med nyrekrytering inom jordbruket och dessutomförsvåra möjligheterna att anställa kompetent personal inomnäringen. För att vända den negativa utvecklingen är detviktigt att inställningen till jordbruksföretagande förändras.Både näringen och samhället i övrigt har ett ansvar attbeskriva de framtidsmöjligheter som finns inom debiobaserade näringarna. finns en tendens att alltförmycket fokuseras på de problem och svårigheter somnäringen belastas av. En förutsättning för att fler skasatsa på ett jobb inom jordbruksnäringen är att det bedrivs enlångsiktig jordbrukspolitik som syftar till att utveckla, inteavveckla, näringen. gör människor ettsenare val av yrkesväg än vad man gjorde tidigare. Det kaninnebära att man efter genomförd gymnasieutbildning kanskearbetar eller studerar vidare för att sedan upptäcka att det varinom lantbruket man vill förlägga sin yrkeskarriär. Mångagånger kan då denna väg vara stängd då man sedan tidigarehar en utbildning som förhindrar att man går ytterligare enutbildning. Det är därför, särskilt inom denna sektor, av storbetydelse att behovet av ett sent yrkesval med tillgång tillyrkesinriktad grund- och vidareutbildning inomlantbrukssektorn garanteras, oberoende av individens tidigareval av gymnasieutbildning. Vad som ovan anförts om ökadtillgänglighet till vuxenutbildning inom lantbrukssektorn börges regeringen till känna.Säkerställ framtidenslantbrukareI tider då alltfler små lantbruk läggs ned försvårasmöjligheterna för unga människor som vill bli lantbrukare attkunna starta egen verksamhet. De som inte kan ta över engård från någon i sin släkt kan ha svårt att finna finansieringför köp av de större enheter som växer fram. Dennautveckling är oroande om man ser till framtidens behov avyngre människor i lantbruksnäringen. Startstöd och andraliknande inslag har en viktig roll att fylla för att garanteraåterväxten. Det är viktigt att dessa funktioner inte urholkas.Regeringen bör höja det maximala beloppet för startstöd tillsamma nivå som EU-förordningen anger. Detta bör gesregeringen till känna.Att jordbruket upplevs som en framtidsnäring är naturligtvis viktigt för attyngre människor ska våga satsa på näringen. Detta understryker ytterligarebehovet av att svenskt lantbruk ges likvärdiga villkor som sina konkurrenter.Regeringens dåliga behandling av svenskt jordbruk är således inte bara ett hotmot nu aktiva lantbrukare utan också mot framtida lantbrukare. Utanlikvärdiga villkor kommer många att se sig om efter andra yrken.LandsbygdsförordningenI och med beslutet om EU:s långtidsbudget för perioden2000-2006 slogs regelverket för stöd till mindre gynnadeområden, miljöersättningsprogrammen samt andrakompletterande åtgärder samman till en landsbygdsagenda ien särskild landsbygdsförordning. Landsbygdsagendan är, tillskillnad från jordbrukspolitiken, ett till stora delar frivilligtoch delfinansierat program. När dessa medel fördeladesländerna emellan erhöll en mycket dålig tilldelningav EU-resurser. tilldelning av EU-medel blev cirka1,/år, d v s av den totala budgeten.För svensk del innebär det att vi förlorar cirka 0,5 miljarderkr/år i utebliven EU-finansiering. Länder jämförbara medSverige har erhållit ett väsentligt bättre utfall, t ex 2,5miljarder kr/år och /år. Med hänsyntill att beslutet om fördelning är kopplat till en sjuårsbudgetblir de ackumulerade effekterna avsevärda om inte särskildaåtgärder vidtas. Konsekvenserna kan då bli att ambitionen idet svenska miljöprogrammet för jordbruket måste dras ned,vilket innebär minskade möjligheter att hålla landskapetöppet och därmed bevara den biologiska mångfalden ijordbrukslandskapet.