mot · GO02Ju921 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju921av , ()Rättstrygghet1 SammanfattningCenterpartiet anser att en av de viktigaste uppgifterna för samhället är attminska brottsligheten och därigenom öka människors trygghet ochlivskvalitet. Brottsutvecklingen kan dock inte enbart stävjas genomtraditionella åtgärder inom rättsväsendets ram, utan även detbrottsförebyggande arbetet måste förstärkas. Engagemanget frånallmänheten och de ideella organisationerna bör bättre tas tillvara.Samordningen och samarbetet mellan myndigheter, enskilda medborgareoch olika organisationer måste utvecklas. Även samordningen inom deolika rättsmyndigheterna måste klart förbättras.Normbildningen i samhället spelar en avgörande roll för att förhindra brott.Det är främst i familjen som barn ges värderingar och normer som de följerhela livet. Familjepolitiken måste utgå från barnens rätt att känna trygghetunder uppväxten, och samhället måste naturligtvis erbjuda familjerna stöd idetta arbete. Individen har ett stort behov av såväl trygghet och bekräftelsesom av frihet för att kunna förverkliga sina inneboende möjligheter. Det ärviktigt för en persons självrespekt och inre trygghet att få bekräftelse ifrånandra och att få känna att man betyder något. Tryggheten under barndomen ärofta avgörande för barnets framtid. Alla människor måste också ha möjlighetatt påverka sina egna liv. Ofrihet och otrygghet leder ofta till frustration,aggression och förtvivlan, vilket i sin tur kan leda en person in på denkriminella banan. Skolan och föreningslivet har ett viktigt ansvar för barnsoch ungdomars normbildning. Våld, nedsättande ord och andra former avmisskötsel får aldrig tolereras i skolan eller föreningslivet.Målen att öka rättsväsendets förmåga och effektivitet, när det gäller attförebygga och bekämpa brott av olika slag, kräver ett ökat antal poliser. Detbehövs därför fler utbildningsplatser för polisen. Polisväsendet har självklarten huvudroll i arbetet för att motverka våldstendenser i samhället. För attdetta skall vara möjligt är det en förutsättning att det finns tillgång tillpolisunder dygnets alla timmar i varje kommun och i de stora städerna i varjestadsdel. De civilanställda är väsentliga för att polisens arbetsuppgifter skallkunna renodlas. Deras antal inom polisen bör öka. Närpolisen är nödvändigeftersom den möjliggör att polisens arbete i högre grad kan utformas efterlokala behov och förutsättningar. För att närpolisverksamheten skall blilyckosam krävs det att det finns poliser på tjänsterna, vilket borde vara ensjälvklarhet.Inom kriminalvården måste den viktigaste uppgiften vara att se till attinternerna inte återfaller i brott utan ges förutsättningar att skapa sig ettlaglydigt liv efter frigivningen. Arbete, utbildning, arbetsträning och socialfärdighetsträning skall därför erbjudas de intagna. Det måste även gesmöjlighet att utveckla det personliga ansvaret. Den programverksamhet somidag riktas till interner har visat sig ge goda resultat och skall därförprioriteras. Att behandlingsinstanserna för psykiskt sjuka, sexualförbrytareoch drogmissbrukare upprätthålls på en hög nivå är av utomordentligt storvikt.2 Innehållsförteckning34 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stärka normbildningen inom familjen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stärka normbildningen inom det civila samhället.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förhindra brott mot kvinnor.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kraftfulla åtgärder mot brott riktade mot barn.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skydda minoriteter mot brott.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ett fast och konsekvent agerande mot ungdomsbrottslighet.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om preventiva åtgärder mot knarkproblem bland yngre.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att en strängare lagteknisk syn på militära vapenstölder införs.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförts angående antagningen till polisutbildningen.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om effektivare resursanvändning inom polisväsendet.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om nödvändigheten av ett ökat antal civilanställda inom polisen.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att kvalitetssäkra polisens brottsutredningsverksamhet.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om inriktningen av närpolisens verksamhet.14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att beslut som rör förändringar av domstolsorganisationenskall fattas av riksdagen.15. begär att regeringen lägger fram förslag om en parlamentariskkommitté för att utreda förslaget om att lägga ned ochdecentralisera ut dess verksamhet.16. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en översyn av notariemeriteringssystemet.17. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kriminalvården.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en utveckling av kriminalvårdens programverksamhet.19. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förbättra narkotikasituationen inom kriminalvården.20. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en översyn av livstidsstraff och införande av ett tidsbestämtmaximistraff vid sidan om.21. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om livet efter fängelsevistelsen.22. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om gemensamma ärendehanteringssystem.23. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förkorta handläggningstiderna.24. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utökad samverkan mellan rättsväsendets myndigheter.25.1 Yrkande 7 hänvisat till SoU.5 InledningDet öppna samhället innebär ett samhälle där individen får växa sig stark.Det är ett samhälle som präglas av mångfald och bejakande av olikhetermellan människor. Samhället måste ge utrymme för en mängd olikauppfattningar och intressen.En av samhällets hörnstenar är att garantera människors säkerhet ochtrygghet. För att leva upp till detta måste människor kunna skyddas motövergrepp av olika slag. Samhället får aldrig acceptera att den enskildes rätts-trygghet och rättssäkerhet urholkas.Riksdagen har fastställt att rättsväsendets övergripande mål ska vara atttillgodose den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. Det kriminalpolitiskamål fastställt innebär att vi ska minska brottsligheten och ökamänniskors trygghet. Dessa mål är naturligtvis också utgångspunkter avfundamental betydelse i arbete med dessa frågor.Centerpartiet har tidigare krävt inrättandet av en rättighetslista förmedborgarna, i syfte att stärka den enskilda människan och de civilaorganisationernas ställning gentemot det offentliga. har ännu inteprövat möjligheten att, inledningsvis gentemot statliga myndigheter ochförvaltning, inrätta en medborgarnas rättighetslista.En liknande rättighetslista för rättsväsendet skulle kunna vara ett medel föratt garantera medborgarna den rättstrygghet de har rätt till. Rättighetslistanbör innehålla krav på att dröjsmål inte får förkomma utan giltiga skäl oavsettom det handlar om en polisutryckning eller om handläggningstider.Människors förtroende för rättsväsendet bygger på att det fungerar snabbt,förutsägbart och konsekvent samt att det finns nära tillgängligt. Det är därförav centralt intresse att i möjligaste mån hålla nere handläggningstiderna. Inomrättsväsendet gäller det överhuvudtaget att korta ner tiden från brottsanmälantill kriminalvårdspåföljd. Listan bör också innehålla krav på vänligt ochkorrekt bemötande från myndigheters företrädare. Det bemötande människorfår är avgörande för förtroendet för myndighetsutövandet och för den egnakänslan av rättssäkerhet. Likaså krävs att medborgarna visarmyndighetspersoner som t ex poliser respekt.6 NormbildningVarje samhällssystem bygger på en normbildning som reglerar rätt och feli umgänget mellan människor. Såväl skrivna som oskrivna regler ärviktiga för ett samhälles funktion och påverkar dess utformning. Dennanormbildning spelar en avgörande roll för att förhindra brott. Vålds- ochbrottsutvecklingen kan inte enbart stävjas genom traditionella åtgärderinom rättsväsendets ram, dvs ingripanden och reaktioner på redanbegångna brott, utan även det brottsförebyggande arbetet måste prioriterasoch förstärkas. En modern familjepolitik, som utgår från barns rätt attkänna trygghet under uppväxten, måste förenas med en samhällelig dialogom normer och värderingar samt om familjens ansvar för de värderingarman förmedlar till barnen. Samhället måste naturligtvis erbjuda familjernastöd i detta arbete.6.1 FamiljenDet viktigaste ansvaret för barns normbildning och därigenom dengrundläggande brottsförebyggande verksamheten ligger hos familjen. Detär främst i familjen som barn ges de värderingar och normer som dedärefter följer hela livet. Det är familjen och den närmaste omgivningensom kan hjälpa till att avhålla barn och ungdomar från att begå brott ellerdå brott redan begåtts kan hjälpa till att sätta gränser och reda ut orsakernatill brottet. Barn behöver vuxenkontakt för att kunna utvecklas till tryggaindivider och de föräldrar som i olika skeden inte orkar eller förmår barn denna trygghet måste erbjudas stöd av samhället.Såväl barn som vuxna har ett behov av trygghet. All erfarenhet visar attden uppväxande individen behöver ett visst mått av trygghet för att utvecklastill en stark, trygg och empatisk människa. Det går inte att blunda för attgraden av trygghet och kärlek i familjen ofta har en avgörande betydelse förett barns framtida utveckling. Barn som inte kan känna en trygg förankring irelationen till sina föräldrar eller till andra personer i sin omgivning fårlivslånga skador i sin egen förmåga till kärlek, empati och respekt för andramänniskor.Det finns ett omvänt förhållande mellan den tillgång till trygghet som ettbarn har och behovet av trygghet som vuxen. Medan otrygga barn ofta växerupp till vuxna med stort behov av trygghet och rädsla för förändringar, växertrygga barn vanligen upp till frihetsbejakande individer som själva formarsina liv och har stor förmåga att bejaka förändringar. Trygghet i barndomen ärsåledes ett grundvillkor för att kunna bejaka friheten i vuxen ålder. Vad somovan anförts om att stärka normbildningen inom familjen bör ges regeringentill känna.6.2 Det civila samhälletÄven skola och barnomsorg har ett stort normbildningsansvar.Diskussionen om rätt och fel måste börja . Våld samt ett sexualiseratoch nedsättande språk måste med kraft motverkas både inom och utanförskolans väggar. Skolans personal har goda möjligheter att följa barns ochungdomars utveckling. De kan tidigt upptäcka sociala problem ochbegynnande kriminella tendenser.Det utvecklade svenska föreningslivet har också stor betydelse förnormbildningen. Genom att barn och ungdomar deltar i föreningsverksamhetlär de sig att respektera demokratiska värderingar. Föreningslivet skaparockså möjligheter till meningsfulla fritidssysselsättningar, vilket är av viktföratt barn inte ska känna utanförskap i samhället. Det är därför viktigt attföreningslivet välkomnar alla barn, oavsett föräldrarnas inkomster ellerinsatser i övrigt.Engagemanget från allmänheten och de ideella organisationerna måste tastillvara. Samordningen och samarbetet mellan myndigheter, enskilda ocholika organisationer måste därför stärkas och utvecklas. En viktig del i att ökatryggheten i samhället är att etablera lokala trygghetsråd i varje kommun.Dessa finnas numera i allt fler kommuner som ett brett samarbetsorganmellan olika myndigheter och frivilligorganisationer och påvisar godaresultat.I det brottsförebyggande arbetet bör alla goda krafter samverka. Polisen ärberoende av att människor har sina "ögon och öron öppna". Det finns dock engräns för hur långt medborgarnas och allmänhetens engagemang skall sträckasig. Människor skall inte tvingas ta lagen i egna händer och utföra uppgiftersom egentligen ankommer enbart på polisen, för att känna trygghet. Därför ärmedborgargarden aldrig en framkomlig eller önskvärd väg för att säkratryggheten. Polisen måste därmed vara lyhörd för och ta människors oro ochfrustration på allvar. Vad som ovan anförts om att stärka normbildningeninom det civila samhället bör ges regeringen till känna.7 Brottsbekämpning och brottsofferhänsynBrottsoffrens situation måste uppmärksammas ytterligare. Hänsynen tilloffrens berättigade krav på skydd mot gärningsmannen måste alltidprioriteras. De som utsätts för brott eller är nära berörda av brott får oftamen för livet. Tyvärr har samhället inte alltid ansett sig ha råd atthjälpa och stödja brottsoffren.7.1 Brott mot kvinnorVarje år anmäler 20 000 kvinnor misshandel i . Därutöver finns ettstort mörkertal. Kvinnor som hotats eller utsatts för våldsbrott har rätt atttas på största allvar. Endast var femte anmälan leder dock till åtal. Polis,åklagare, socialtjänst samt hälso- och sjukvården brister fortfarande irutiner och hantering av ärendena. Kampen mot våldet mot kvinnor måstegenomsyra polisens och åklagarnas arbete. Jouråklagare som dygnet runtkan stötta och ge hjälp till polispatrullerna kan vara ett sådant inslag.Samarbetet mellan myndigheterna bör fördjupas och handläggningen blieffektivare.Den anmälda brottsligheten är inte alltid identisk med den faktiskabrottsligheten. Den faktiska brottsligheten är okänd eftersom alla brott intekommer till polisens kännedom. pekar på att det,för anmälningsbenägenheten när gäller våldsbrott, kan vara av betydelse omoffret och gärningsmannen känner varandra. Enligt BRÅ anmäls endast enfjärdedel av alla våldsbrott. Mörkertalet när det gäller våld mot kvinnor ärsannolikt betydligt högre.1998 förändrades lagen så att den tar hänsyn till det upprepade ochsystematiska i vissa mäns beteende genom införandet av kvinnofridsbrottet.Effekterna bör kontinuerligt följas upp och man bör fortlöpande ta ställningtill om lagen är tillräcklig.Att förhindra våld mot kvinnor och barn måste bli en prioriterad fråga ihela samhället, inte minst inom polisorganisationen. Organisation och rutinerbör anpassas till detta synsätt. Det behövs exempelvis tydliga rutiner förtidigtbeslut om förundersökning och en aktiv förundersökningsledning. Äveninformationen inom polisen måste förbättras. är det t ex inte självklartatt närpolisen i området där kvinnan bor blir informerad om misshandeln.Lagen om besöksförbud, som medverkat till, är ett viktigtskydd för kvinnor som hotas, förföljs eller trakasseras. Besöksförbudet skallförebygga hotfulla och farliga situationer och ge polisen möjlighet attomedelbart ingripa i en situation som upplevs som hotande eller skrämmandeför dem som förbudet avser att skydda.Kriminalvårdens arbete skall fokuseras på att förhindra återfall, ochrehabiliteringsarbetet bör därför ytterligare förbättras. Ävenpermissionssystemet bör förbättras i brottsförebyggande syfte. Polis,kriminalvård och sociala myndigheter måste arbeta gemensamt för att skyddakvinnan och eventuella barn i familjen.I situationer där kvinnor utsätts för våld drabbas också barn. Våld somförvandlar kvinnors och barns trygghet till en tillvaro i skräck och sominskränker kvinnors frihet måste bekämpas betydligt mer effektivt.Samhällets mål måste vara en "nollvision" för våld mot kvinnor och barn. Föratt uppnå detta krävs omfattande åtgärder. Alla samhällets aktörer måsteinventera vilka möjligheter som finns och samverka kring dessa för att ökakvinnors trygghet och förebygga brott. Det är viktigt att understrykaatt allt inte kan lösas på politisk väg. Det civila samhället har en nyckelrollföratt komma tillrätta med kvinnomisshandeln. När familjemedlemmen, granneneller arbetskamraten höjer handen måste omgivningen reagera.Att skyddsåtgärder till stöd för misshandlade, hotade och förföljda kvinnorinnebär inskränkningar i deras rörelsefrihet förtjänar särskild uppmärksamhet.Istället borde det naturliga vara att åtgärderna tog sikte på att begränsagärningsmannens rörelse- och handlingsfrihet.Centerpartiet har tidigare i krävt att möjligheten att framtvingaefterlevnad av besöksförbud med elektronisk övervakning ska utredas, någotsom regeringen nu också gör. Lagen om besöksförbud bör emellertid ändrasäven i andra delar. ses varje överträdelse som ett nytt brott, vilket innebäratt varje överträdelse av besöksförbudet måste polisanmälas och en utredningav det nya brottet komma till stånd. Istället borde varje ny överträdelse perautomatik betraktas som ett brott och utgöra grund för häktning. för attden misstänkte återfaller i brottslighet, som är en av häktningsgrunderna, är judå "dokumenterad". Vad som ovan anförts om att förhindra brott mot kvinnorbör ges regeringen till känna.7.2 Brott mot barn"Man glömmer det aldrig liksom. Hur det känns och så. Hur...hur jävlarädd man kan vara medan man ligger och väntar. Väntan är nästan värreän själva stryket." Citatet är hämtat från "badade aldrig iGenesarets sjö" av barnkonvention, som ratificerade 1990, uttrycker ett tydligtbarnperspektiv där barnets bästa alltid skall sättas i främsta rummet. Härframkommer med all tydlighet barnets rätt till skydd mot misshandel. Dettamåste en modern rättsstat som leva upp till. Tyvärr är det inte alltidså.Varje händelse som kan benämnas som familjevåld där barn förekommerbör leda till kraftfulla åtgärder. Som omedelbar åtgärd skall åklagaren fattaettinterimistiskt beslut om besöksförbud, vilket ger den utsatta parten, nästanalltid kvinnan, rätt att byta lås i ytterdörrarna till bostaden utan att honriskerar att åtalas för egenmäktigt förfarande. Dessutom möjliggörbesöksförbudet omedelbar häktning vid eventuell överträdelse.Handläggningstiderna i barnmisshandelsfall måste förkortas. Dagens femmånader är ej acceptabelt, vilket också kommittén mot barnmisshandel ärinne på.Barn som upplever familjevåld skall betraktas som brottsoffer underbrottsrubriceringen grov psykisk barnmisshandel och därmed dels ha tillgångtill en skadeståndsersättning för kränkning, dels till ersättning för sveda ochvärk. Vad som ovan anförts om kraftfulla åtgärder mot brott riktade mot barnbör ges regeringen till känna.7.3 Brott mot minoriteterVar fjärde homosexuell uppger att han eller hon utsatts för brott på grundav sin sexuella läggning. Den vanligaste typen av brott är hotelser,trakasserier och våld. Polisen och rättsväsendet i övrigt måste få ökadekunskaper om homosexualitet genom förbättrade utbildningsinsatser. I detlokala brottsförebyggande arbetet bör samarbete mellan polis ochbi/homosexuellas organisationer ske för att effektivt hindra brott. Enutredning som pågår ser över rasistisk och homofobiskbrottslighet och kommer att lämna förslag till hur lagstiftningen till skyddför dessa utsatta grupper kan stärkas. Vad som ovan anförts om att skyddaminoriteter mot brott bör ges regeringen till känna.7.4 Brott mot vittnenEtt väl fungerande rättssystem förutsätter att en process får fortgå ostörd.Centerpartiet ser med stort allvar på händelser då vittnenhar dragit tillbaka sina vittnesmål under hot eller press utifrån.Brottsligheten i har förändrats dels genom en ökad organiseradbrottslighet, bl.a. från de forna kommunistländerna, dels genom att olikamc-gäng har etablerat sig i . Detta har lett till att hot och pressgentemot målsägande och vittnen har ökat. Vittnenas ställning som envital del av rättsväsendet måste tryggas genom att skyddet för målsägandeoch vittnen förbättras.Centerpartiet anser att det finns skäl att förstärka skyddet för vittnen ochmålsägare utöver vad föreslagit. Vittnen bör i ökadomfattning ges stödpersoner, som kan hjälpa till såväl under enförundersökningsprocess som under själva domstolsförhandlingarna. Detfinns vidare skäl att se över om domstolarnas tillträdeskontroll bör skärpasoch i vilken mån domstolarnas utformning påverkar vittnenas situation. Det ärinte acceptabelt att vittnen eller målsägande inför en förhandling tvingas sittai samma rum som den åtalade.En ytterligare skärpning av straffet för övergrepp i rättssak, utöver vadsom gjordes 1997, är påkallad. Normalpåföljden för detta bör alltid varafängelse. Då övergreppen sker systematiskt, såsom kan vara fallet då vittnenmot organiserad brottslighet hörs, bör brottet alltid bedömas som grovt.Riksdagen har inte enbart lyssnat utan också anslutit sig till Centerpartietsståndpunkt i denna fråga.7.5 BrottsofferhänsynBrottsoffer har även ett stort behov av information, såväl i samband medatt de drabbas av brottet som information om vad som händer efterpolisanmälan. En lagändring ålade polisen skyldigheten attinformera den drabbade om vart denne kan vända sig för att få hjälp.Trots det fungerar detta inte tillfredsställande. Kunskapen ochmedvetenheten om brottsoffers situation måste få större uppmärksamhetinom rättsväsendet och i högre grad påverka rättsväsendets prioriteringar.8 UngdomsbrottslighetMånga ungdomar bryter mot lagen. Det är dock viktigt atterinra sig att de allra flesta ungdomar inte fortsätter med brottsligverksamhet eller fastnar i en brottsbana. Huvuddelen av de ungdomar sombegår brott kommer inte att bli kriminella som vuxna. Det finns dock ettfåtal unga som behöver tydligare signaler från samhällets sida för attförstå att de överträtt lagen och att de är inne på fel spår. Därför anserCenterpartiet att samhällets reaktion på ungdomsbrott måste präglas avsnabbhet och ett fast och konsekvent agerande.Under 1999 pågick en försöksverksamhet med medling i . Medlingär ett möte där gärningsman och brottsoffer träffas tillsammans med enopartisk medlare. Målet med medling är att ge tillfälle för ungdomar ochderas brottsoffer att gemensamt reflektera över det som hänt och hur detpåverkat dem. Brottsoffret får stöd, upprättelse och en möjlighet att bearbetaföljderna av brottet. Den unge gärningsmannen får möjlighet att ta ansvar försina handlingar och ställa till rätta efter sitt brott. ställersigpositivt till denna verksamhet och anser att den bör fortsätta.Centerpartiet ser med stor oro på de ökande ungdomsrånen framför allt istorstadsområdena. En utveckling där allt fler unga med våld eller hot omvåld rånar andra unga är mycket oroväckande.Första gången ett brott upptäcks, kan ofta en tillrättavisning av polis elleråklagare vara tillräcklig. I detta ingår att krav skall ställas på att den ungebidrar till att ställa till rätta saker efter sig och gottgör den skada denbrottsliga gärningen orsakat. Om den brottsliga verksamheten fortsätter krävsdock ett kraftfullare ingripande och skarpare reaktioner. Barn och ungdomarskall inte gång på gång kunna ertappas med brottslig verksamhet utan attriskera ingripande och påföljder. Vad som ovan anförts om fast ochkonsekvent agerande mot ungdomsbrottslighet bör ges regeringen till känna.8.1 Knarkproblem bland yngreInsatser som syftar till att minska efterfrågan på narkotika är avavgörande betydelse för den framtida drogutvecklingen. Det finns idagstora problem, främst brister i information och kunskapsspridning. Demetoder som har effekt används i alltför liten utsträckning. Vidare såsaknas det kunskap och resurser att nå utsatta barn och ungdomar.Skolan bedöms utgöra den viktigaste arenan för drogprevention eftersomdet här finns möjlighet att nå alla kategorier av ungdomar. I skolan finnsockså de bästa förutsättningarna att tidigt observera avvikande beteende ochvidta åtgärder. De viktigaste förutsättningarna för ett framgångsrikt preventivtarbete måste vara att arbetet präglas av flexibilitet, långsiktighet ochstruktursamt att insatserna utgår från ett socialt helhetsperspektiv.