mot · GN02T10 · 2000-02-14 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:T10av Molén, ()med anledning av prop. 1999/2000:57 Ökad konkurrens på mobilmarknadenKonkurrens i mobiltelenätenRegeringens förslag i korthetRegeringen föreslår i avsikt att öka konkurrensen påmobiltelemarknaden, att det i telelagen införs en skyldighet förtillståndshavare, som äger telenät för mobila teletjänster, att påmarknadsmässiga villkor upplåta nätkapacitet till andra.Ändringarna av telelagen är i viss mån föranledd av den utdelning avfrekvenser för den tredje generationens mobilnät UMTS, som skall äga rumunder år 2000.Fri konkurrens en hörnsten för ett sunt näringslivFri konkurrens är en av hörnstenarna i . Detta bygger påden grundläggande inställningen om konkurrensens betydelse förkonsumenter och företag och utvecklingen av samhället som helhet. Attkommunikationerna utvecklats och varit säkra och lättillgängliga harvarit av helt avgörande betydelse för samhällets utveckling.Konkurrensen är därför viktig på kommunikationsmarknaden där vi iframtiden kan förvänta oss en mycket kraftigt ökad expansion. Denpotentiella tillväxten i ekonomin ska därför begränsas i så litenutsträckning som möjligt.Inledande synpunkterDen fråga man har anledning ställa sig är om regeringen med ettlagförslag av tvingande natur uppnår sitt syfte att öka konkurrensen.Vilka alternativa lösningar att öppna näten för ökad konkurrens kanfinnas för att förmå nuvarande mobilnätsinnehavare att upplåta s köverkapacitet i egna nät till företag, som på en explosiv marknaderbjuder en lång rad nya tjänster tänkta att erbjudas kunder ellerkonsumenter via mobiltelenätet? Finns denna överkapacitet överhuvudtaget?Det kan också vara motiverat att ställa sig frågan, om det är brukligt, attstaten går in och kraftigt förändrar de grundläggande förutsättningarna föraktörer, som med risk investerat betydande kapital i egna anläggnings-tillgångar? Är det affärsmässigt riktigt att låta andra aktörer, som kan varaderas konkurrenter, utnyttja de nuvarande nätägarnas nät?BakgrundFör närvarande finns tre aktiva mobilteleoperatörer i : , och . Dessa har enligt telelagenfrån 1993 erhållit tillstånd att tillhandahålla mobila teletjänster.Tillstånden kan omprövas . Ett företag - -har på samma villkor som de övriga tre erhållit licens för utbyggnad avett mobilnät. Företaget har dock inte utnyttjat denna rätt.Under årens lopp har mobilteleoperatörerna gjort stora investeringar i sinanätstrukturer. Dessa torde överstiga . Av årsredovis-ningarna framgår att det först - - har varitmöjligt för företagen att redovisa vinst på sina mobilnät. Med andra ord harbara en begränsad del av det riskkapital, som tagits i anspråk kunnatamorteras. Företagens balansräkningar är belastade av de lån som företagentagit upp på kapitalmarknaden. Operatörerna iklädde sig stora risker vidpenetrationen av en ny teknik på den svenska marknaden.Mobila tjänsteföretag - service providersPå marknaden finns dels de aktörer som står för nätinfrastruktur somkrävs för överföring av tele och data, dels de s k service providers, somliksom nätoperatörer levererar tjänster till slutkunderna. Serviceproviders gör dock detta utan att bygga eller operera egen infrastruktur.Det är av naturliga skäl angeläget att dessa tjänsteföretag också i någonform ges möjlighet att köpa nätkapacitet i befintliga mobilnät. Det är fråganom ett stort antal företag med mycket olika varierande tjänster. Vissakommer att rikta sig mot breda kundgrupper men många kommer säkert attbegränsa sig till mer snäva kundkategorier och erbjuda spetskvalitet. Dennadel av mobilmarknaden är mycket dynamisk.Vi moderater anser att det är viktigt att dessa tjänsteföretag får möjlighetatt utvecklas i och att dessa svenska företag i ett längre tids-perspektiv ges goda konkurrensfördelar, när telekommunikationsmarknadenallt mer liberaliseras inom EU.Nuvarande marknadMobiltelemarknaden i är i princip en oligopolmarknad med treväletablerade aktörer, som är vertikalt integrerade och fungerar både somnätoperatörer och tjänsteleverantörer.Konkurrensen på mobiltelemarknaden är väl utvecklad med för närvarandefyra tillhandahållare av mobila teletjänster när nu även Tele1 Europe ABerbjuder mobiltelefoni parallellt med de tre svenska operatörerna.Därtill har sedan slutet av lanserat en nyteletjänst, som ger kunderna möjlighet att ringa med även frånmobiltelefoner. Denna tjänst kommer att direkt konkurrera med de befintligaoperatörernas mobila teletjänster.PrisbildenPost- och har i olika sammanhang hävdat att prisnivån förmobiltelefoni är högre i än övriga nordiska länder och att detta ärett tecken på att konkurrensen inte fungerar tillfredsställande.Trots ett omfattande analysarbete har inte detta kunnat vederläggas.Regeringen konstaterar i sin proposition, att det finns "studier som pekar påatt priserna i är höga och andra som pekar på motsatsen. Någraentydiga slutsatser av hur prisutvecklingen på mobiltelemarknaden sett ut ärdärför svåra att dra. "Enligt vår mening kan därför inte prisbilden vara ett avgörande motiv föratt förmå nätoperatörerna att öppna sina nät för andra aktörer som i mångafall kan vara deras konkurrenter. Ett samarbete bör vila på frivillig grund ochpå affärsmässighet.Behovet av en statlig intervention kontra risken attallvarligt störa en pågående gynnsam utvecklingDet kan vara värt att notera att är en av de mest utvecklademarknaderna för mobiltelefoni i världen, såväl med avseende på andelenmobiltelefonanvändare i förhållande till den totala befolkningen sommed avseende på tjänster, kvalitet och pris. är ocksåvärldsledande vad gäller utvecklingen av olika tilläggstjänster förmobiltelefoni.Allt talar för att den mobila marknadens miljö i är god och intemotiverar drastiska regleringar från regeringens sida. Det kan i den rådandeoch så ytterst spännande fasen i mobiltelemarknadens utveckling varaförknippat med stora risker att från statsmaktens sida intervenera. Att på såosäkra grunder som de regeringen redovisar i sin proposition i nya oväntadeformer reglera mobiltelemarknaden är synnerligen tveksamt.En intervention i en för framtid viktig näringsgren försvårar ellerkanske till och med kan ödelägga utvecklingen på det mobila området. Detbör enligt moderat mening finnas ett stort intresse från statsmaktens sida attverka för att på allt sätt skall bibehålla sitt försprång på området.Attintervenera på en marknad kräver en lång rad av noggranna överväganden,där olika alternativa vägar övervägs.Regeringens proposition presenterar inga alternativRegeringen har inte redovisat några alternativa vägar för att uppnå denförbättring av konkurrensen, som regeringen anser är nödvändig.Hela den långa processen - från Post- och i oktober1999 fram till regeringens proposition - har varit inriktad på en enda lösning- att via ändringar i telelagen tvinga nätägarna att avstå nätkapacitet tillandra aktörer.Att föra över den särreglering som används på marknaden för fasta tele-tjänster till mobiltelemarknaden uppbyggd i under konkurrensmellan tre aktörer är inte självklart. Mobiltelemarknaden är dynamisk. Ut-vecklingen går snabbt. Branschen befinner sig fortfarande i en uppbygg-nadsfas, som kräver stora investeringar framöver. För att locka till sig detriskkapital som krävs för dessa infrastrukturprojekt måste man acceptera attdessa företag gör relativt goda vinster. Att priserna påmobiltelefoni inte sjunker i samma takt som på den fasta telemarknadenbehöver därför inte nödvändigtvis bero på bristfällig konkurrens.I en utredning beställd av och utförd av professorLars vid CTEK, och kommunikations-ekonomi, har en rad alternativa vägar att underlätta för tjänsteföretag utanegna nät att kunna få tillgång till nätkapacitet presenterats. Även vissaremissinstanser har redovisat andra lösningar. Regeringen har avstått från attställa alternativens nackdelar och förtjänster mot den lösning, som rege-ringen själv valt.Underlaget för regeringens antaganden om att förslaget har en positivinverkan på tjänstemarknaden i synnerhet och på utvecklingen av helamobilsektorn i allmänhet är mycket tunt. Det fortsatt stora investerings-behovet i den befintliga GSM-strukturen och utbyggnaden av den tredjegenerations mobila system, UMTS, kommer i hög grad att hänga på deingrepp i marknaden, som regeringen genomför.Har regeringens förslag retroaktiv verkan?Lagrådets svar på lagrådsremissen ger belägg för att det finns retroaktivainslag i lagförslaget. Lagrådet skriver: "Den sakliga innebörden avlagändringen är densamma som om meddelade tillstånd givits en annaninnebörd och genom den föreslagna övergångsbestämmelsen 2 skullelagändringen tillämpas också på redan beviljade tillstånd som inte eljestskulle kunna omprövas - - -. Därmed innebär förslagen en retroaktivlagstiftning. "Från moderata utgångspunkter är en retroaktiv lagstiftning generellt enstyggelse. Även om syftet att öka konkurrensen och stärka utvecklingen påtjänstemarknaden är vällovligt, finns det anledning att iaktta stor försiktigheti regleringsarbetet på en marknad där förändringstakten är mycket hög.Företagsamhetens behov av stabila spelregler blir särskilt tydligt när denverksamhet som skall regleras i sig själv är dynamisk och rörlig.Regeringens förslag ändrar på spelreglerna, som gällt sedan de sista årenpå 90-talet, då de tre nätägarna investerat miljarder i sina nät. Nätägarna harbaserat sina riskbedömningar och utbyggnadsbeslut på de villkor somtillstånden angav.Det finns enligt moderat uppfattning betydande risker för att de ingreppregeringen föreslår undergräver förtroendet för stabiliteten i det regelverksom kringgärdar svensk IT- och mobiltelesektor och att resultatet av denföreslagna regleringen skapar mera problem än underlättar en fortsattgynnsam utveckling på mobilområdet.Sammanfattande synpunkterRegeringens förslag till ändringar i telelagen är dåligt underbyggda ochkonsekvenserna av lagförslaget har inte varit föremål för godtagbara ana-lyser.Presenterade alternativ till regeringsförslaget borde med tanke på Sverigesposition som ledande IT-nation ha blivit föremål för fördjupande studier.Tilldelningen av nya tillstånd för UMTS och GSM kan rätt utformade ökaden infrastrukturkonkurrens som drivit marknadsutvecklingen så långt iSverige. Nya aktörer och konstellationer kan beviljas tillstånd att lokalt,regionalt eller nationellt bygga egna nät. Tjänsteföretag kan tänkas gåsamman om egna nät, som inom ramen för nationell roaming öppnar mark-naden framöver för nya tjänster och en skärpt konkurrens.Statliga ingrepp bör ha sin grund och sin framtida förutsättning i en liberalregleringsstruktur och i begränsad politisk inblandning i hur IT-sektornutvecklar sig. Detta är enligt moderat mening ett område där behovet av enfri ekonomi är som störst.Prisbilden och den explosiva utvecklingen i av nätföretag ochtjänsteföretag ger intryck av en dynamisk marknad utsatt för en fungerandekonkurrens.Förslaget har retroaktiva inslag, som skapar osäkerhet hos de tre aktörer,som för stora belopp kopplade till uppenbara risker investerat miljarder iegna nät.Övergången till den tredje generationens mobilnät, UMTS, kräver fortsattastora investeringar. En omotiverad eller felaktigt form av statlig regleringkan förändra operatörernas riskbild och investeringslust och därmed hämmautvecklingen.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt avslår proposition 1999/2000:57.Stockholm den 14 februari 2000Per-Richard Molén (m)Tom ()()()