mot · GO02L408 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L408av Rindborg, ()Arvsrätt för kusinerFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till återinförande avarvsrätt för kusiner i enlighet med vad som anförs i motionen.BakgrundUnder tidigare motionerade vi moderater om attåterinföra arvsrätt för kusiner. Vi har därefter fått mångareaktioner från allmänheten i detta ärende. För oss står dethelt klart att många människor lever i tron att kusiner de factoär arvsberättigade, varför man aldrig tänkt på att upprättatestamente.Andra har pekat på hur svårt det är att övertyga Kammarkollegiet ochregeringen om att den avlidnes vilja var att en kusin skulle få bli arvtagare ide fall testamente saknas. Släktingar och vänner till den avlidne upplever attderas vittnesmål ifrågasätts. Kammarkollegiet är den myndighet som utrederoch bereder denna typ av ärenden inför regeringens avgörande somKammarkollegiet även handhar Allmänna arvsfonden. Detta upplevs avmånga som störande, då man anser att Kammarkollegiet är motpart i tvistenom ett arv. Mot bakgrund härav återkommer vi i frågan och framför på nyttvårt krav på att arvsrätt återinförs för kusiner.Arvsrätt för kusiner ett sättatt stärka släktbandenGenom familjen får individen ett historiskt sammanhang,förankring och ett kontaktnät över generationsgränserna. Detfinns många sätt att stärka familjernas ställning; ett sätt ärgenom lagstiftning. I en partimotion, 1997/98:K202 av CarlBildt m.fl. (m), föreslår Moderata samlingspartiet attregeringen skall ta initiativ till en bred kartläggning av hurnuvarande lagstiftning allmänt sett kan förbättras i syfte atttydliggöra och stärka föräldrars ansvar för sina barn. I en tidmed hög arbetslöshet och ökade svårigheter med att hållasamman sociala relationer finns det goda skäl att ocksåfundera över vad som lagstiftningsvägen kan göras för attstärka släktbanden. Ett sätt vore, enligt vår uppfattning, attåterinföra arvsrätten för kusiner.Dessutom är det numera ganska vanligt att vuxna personer saknar egenfamilj. I stället känner man ofta en familjesamhörighet med något meravlägsna släktingar, t.ex. kusiner.De personer som har arvsrätt efter en ogift arvlåtare är iförsta hand den avlidnes bröstarvingar (barn, barnbarn och så vidare). Om detinte finns några bröstarvingar går arvet till den avlidnes far- och morföräldraroch deras barn (farbröder, fastrar, morbröder och mostrar).När en gift person avlider är även den efterlevande maken arvsberättigad. Isyfte att stärka den efterlevande makens ställning infördes den 1 januari 1988ändringar i som innebär att den efterlevande maken har rätt tillarv framför makars gemensamma bröstarvingar.Finns det inte någon efterlevande med ett så nära släktskap till den avlidnesom ovan sagts tillfaller arvet enligt vår nuvarande arvsordning Allmännaarvsfonden. Den avlidnes kusiner har alltså inte någon rätt till den avlidneskvarlåtenskap ens om de är dennes enda släktingar.Svåra olyckor kan i ett slag utplåna en hel familj. Av förståeliga skäl hardet inte skrivits testamente, och följden blir att det inte finnsnågon arvsberättigad eller testamentstagare. Om även kusiner hade arvsrättkunde i sådana fall finnas en möjlighet att trots allt behålla familjens egendomi släkten, något som säkerligen skulle stå i överensstämmelse med såväl deförolyckades önskan som med allmänhetens rättsmedvetande. För ossmoderater, liksom för många människor i vårt land, framstår det således somprincipiellt oriktigt att staten inträder som arvinge efter avlidna personer medtämligen nära släktingar i livet. I synnerhet som den egendom som tillfallerAllmänna arvsfonden kan användas för ändamål som skulle ha varit denavlidne helt främmande.Ytterligare en aspekt som vi anser bör vägas in är den kulturpåverkan sominvandringen till har fört med sig. Vi lever i ett mångkulturelltsamhälle som bl.a. har påverkat vår syn på betydelsen av familjens ochsläktens funktion som socialt och ekonomiskt skyddsnät. En lagändring omatt återinföra arvsrätt för kusiner skulle ytterligare kunna förstärka denkänslomässiga och praktiska betydelse som familjen och släkten enligt våruppfattning bör ha.Stockholm den 28 september 2000Stig Rindborg (m)(m)()()()()de ()()