ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02MJ821 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ821av , ()MiljökontrollFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att decentralisera miljöbalkskontrollen av tyngreenheter, som exempelvis basindustrin, till den kommunala nivån.MotiveringNär presenterades 1998 kunde man utläsa en ambition om attdecentralisera miljökontrollen från till den kommunalanivån. har det gått presentationen gjordes. är dethög tid att börja efterfölja det uttalade. Fördelarna med endecentraliserad modell av miljökontrollen är många. Men framför allt ärnärheten mellan kontrollerande instans och verksamheten ute ibasindustrin ett viktigt argument. Närhet och personliga kontakter stärkermöjligheten att göra bra lösningar på ett tidigt stadium. mötsde kommunala miljönämnderna och basindustrin vid olika förhandlingaroch rättsliga prövningar. Kommunerna utför också en liten del avmiljökontrollverksamheten för räkning. Frågan är om detinte nu är dags att decentralisera fullt ut. Ge kommunernakontrolluppdraget i sin helhet, då kompetensen finns där.Stockholm den 4 oktober 2000Lars U ()
mot · GO02MJ825 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ825av Feltzing, ()Utsläpp av kväveoxider från entreprenadmaskinerFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att entreprenadmaskiner åläggs att begränsa sina avgasutsläpp.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utfärda tomgångsregler för entreprenadmaskiner.MotiveringKväveoxidutsläpp orsakar stora mängder nedfall av kväveföreningar.Kväveoxider s.k. NOx bildas vid förbränning. Nedfallet bidrar tillförsurningen av mark och vatten samt till övergödningen av våraomgivande hav. Kväveoxider ger också direkta skador på växtligheten.S.k. fotokemiska oxidanter bildas med hjälp av kväveoxider, bl.a. mark-nära ozon, som ger skador på växter. På människor ger de fotokemiskaoxidanterna irritationer i ögon, näsa och hals, ökar infektionskänslighetenoch kan ge lungsjukdomar. Kvävedioxid kan dessutom påverkaandningssystemet och misstanken finns på en cancerrisk.Totalt ökade kväveoxidutsläppen i till i mitten av1980-talet. Ökningen berodde nästan helt på trafiksektorn. Från 1980 till 1997så har vägtrafikens kvävedioxidutsläpp minskat , men ståridag för av de totala utsläppen i Sverige.Entreprenadmaskiner eller arbetsmaskiner, som de också kallas, hardäremot ökat sin andel av kväveutsläppen. Entreprenadmaskiner står av de totala utsläppen i . Entreprenadmaskiner är igånghela dagarna på den arbetsplats, där de är verksamma. Maskinerna startas fördet mesta alltid och går , även om de inte användsden tiden de går. Det finns inga regler för hur länge enentreprenadmaskin får gå på tomgång.För att minska utsläppen av bl.a. kväveoxider från entreprenadmaskinervore det önskvärt att införa något slag av tomgångsregler, vilket bör gesregeringen tillkänna.Ett annat önskemål är att få fram och använda miljöbättre drivmedel, vilketäven branschen, förutom miljön, skulle vinna på och attentreprenadmaskinbranschen åläggs att minska sina utsläpp av kväveoxider.Stockholm den 4 oktober 2000Barbro Feltzing (mp)
mot · GO02MJ827 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ827av , ()FörsiktighetsprincipenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs imotionen om behovet av att ompröva försiktighetsprincipen.Motiv för mitt förslagAllt oftare förespråkas i olika media att åtgärder måste vidtas mot t.ex.någon ingrediens i olika produkter. Man hänvisar då till den s.k.försiktighetsprincipen. Det finns anledning att påpeka att sådanaingripanden måste ha ett entydigt vetenskapligt underlag.Enstaka artiklar, även i normalt vederhäftiga vetenskapliga tidskrifter, kanefter en kritisk granskning visa sig innehålla överdrifter och förhastadeslutsatser. Att då åberopa försiktighetsprincipen som skäl för att ändå ageramot en av tidigare forskning accepterad produkt är ovetenskapligt och måsteanses strida mot svenska myndigheters uppdrag.En varsammare användning av försiktighetsprincipen är en förnuftigmetod att få olika tillverkare att genom löpande produktförbättringar skapanya och bättre produkter. Då kan produktutvecklingsarbetet ske på ettplanerat och långsiktigt sätt.Stockholm den 4 oktober 2000Jan ()
mot · GO02MJ831 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ831av , ()Allmän miljö- och naturvårdFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om delning av anslaget 34:3 Åtgärder för att bevara den biologiskamångfalden.2. beslutar uppta ett nytt anslag för klimatpolitiska program.3. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringensförslag anslagen under utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvårdenligt uppställning:4.Tabell 1: (Anslag Regeringens förslagAnslagsförändring )AnslagsberäkningKlimatfrågan är en av de absolut viktigaste frågorna på miljöområdet.Mänsklighetens påverkan på den naturliga växthuseffekten kan fåödesdigra konsekvenser såväl för nu levande generationer som förkommande generationer. Alla delar av samhället måste vara med i arbetetmed att minska utsläppen av växthusgaser. För att stimulera det lokalaarbetet med detta föreslår att så kallade Klimatpolitiskaprogram inrättas. Att arbeta lokalt med denna fråga har den stora fördelenatt det kan bli mycket greppbart för människor. Kopplingen mellan livsstiloch levnadsmönster och påverkan på miljön kan tydliggöras. Inomutgiftsområdet anslår därför för detförsta årets klimatpolitiska program.Kalkning är tyvärr en nödvändig åtgärd som utvecklingen ser ut förnärvarande. Medel till kalkning av försurade sjöar, vattendrag och skogarmåste utökas. anslår därför ytterligare tillkalkning inom anslaget 34:3 "Åtgärder för att bevara den biologiskamångfalden".Inom anslaget 34:3 "Åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden"finns medel för avsättning av skyddsvärd skogsmark samt medel för kalkning.Det är enligt vår mening viktigt att dessa olika områden delas ibudgethänseende. Detta för att nå mera förutsägbara anslagsnivåer förrespektive insatser och förhoppningsvis en mera långsiktig politik än vad somgäller . Detta bör ges regeringen till känna.Centerpartiet har tidigare efterfrågat ett erkännande och ett berättigat stödgenom uppräkning av anslag till de ideella organisationerna. I budgeten finnsinte ett spår av vare sig erkännande eller anslagsuppräkning. Centerpartietföreslår att anslagen till ideella organisationer verksamma inom natur- ochkulturmiljöområdet räknas upp. Anslaget 34:2 "Miljöövervakning m.m." börräknas upp med för detta ändamål.Under utgiftsområde 24 Näringsliv redovisas anslag till stödför miljöteknikexport.Stockholm den 4 oktober 2000Eskil ()()()()()
mot · GO02MJ832 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ832av Eldensjö, ()Övergivna bilarFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om revidering och förtydligande av lagen om flyttning av fordon ivissa fall.2. begär att regeringen skyndsamt låter utreda en höjning avskrotningspremien för bilar.MotiveringÖvergivna personbilar utefter våra vägar och ute i markerna har sedanbilskrotningspremien sänktes 1996 blivit ett växande problem, inte minstför kommunerna.En hel del av dessa bilar kan från början se relativt användbara ut och kandärför inte betraktas som fordonsvrak. Allt eftersom tiden går blir deemellertid allt mer demolerade av personer som av en ellerannan anledning tycker sig ha skäl att "slakta" bilarna. Detta sker naturligtvisfrämst om de står uppställda skyddade från insyn eller långt från bebyggelse.I dessa fall kan de bortforslas efter polisiärt eller kommunalt beslut somhänvisar till naturvårdsskäl, lag (1982:129) om flyttning av fordon i vissafall.De fordon däremot som i oförstört skick blir stående mycket länge uteftervägkant eller på annan plats är betydligt svårare att få bortforslade medhänvisning till nämnda lag. Anledningen är att så länge fordonet inte kanbetraktas som vrak har polis eller myndighet, om inte trafikfara,hinder för snöröjning eller liknande föreligger på grund av uppställningen,små möjligheter att se till att det försvinner från platsen. Först sedanfordonetdemolerats till vrak kan hänvisning till naturskyddsaspekten göras.Det är naturligtvis inte alls tillfredsställande att det här beskrivna sättetattgöra sig av med sin gamla bil blir allt vanligare. Polisen och kommunernaborde därför få utökade möjligheter att på ett tidigt stadium genomvitesföreläggande till ägaren inom viss tidsfrist kunna få bort fordonet frånplatsen. Det är dock i många fall omöjligt att få tag på bilens ägare. Andraåtgärder är därför också nödvändiga.De ökande problemen förorsakar både kommuner, markägare och polisentid, kraft och kostnader som det allmänna får stå för. Ett sätt att förbättrasitua-tionen väsentligt skulle kunna vara att höja skrotningspremien till en nivå påca per bil. Det är mycket troligt att myndigheternas ochkommunernas kostnader för skrotbilshanteringen skulle minska drastiskt tillföljd av en premiehöjning. Nettokostnaden för samhället skulle därför blimindre än vad en premiehöjning skulle kosta. Regeringen bör snabbutreda enpremiehöjning och hur den i så fall ska finansieras.Jag anser det angeläget ur , polisiär och inte minstmiljösynpunkt att revidera och förtydliga lagen om flyttning av fordon i vissafall samt att snabbutreda höjning av skrotningspremien för bilar.Stockholm den 3 oktober 2000Kjell Eldensjö (kd)
mot · GO02MJ833 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ833av , ()StrandskyddetFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ändringar av beslutsordningen för dispenser från regeln omstrandskydd.MotiveringMiljöbalkens paragrafer om det så kallade strandskyddet ger ett teoretisktmycket högt skydd mot exploatering av mark i anslutning till stränder.Lagen har tillkommit för att säkra allmänhetens tillgång till natur vidvatten och stränder. Speciellt i storstadsområdena är stränderna sedantidigare hårt exploaterade och ytterligare byggnationer riskerar att heltprivatisera möjligheterna att få tillgång till stränderna i dessa områden.Med byggnationer försvinner också möjligheten att hävda allemansrättensfrihet att röra sig i naturen.Strandskyddet förbjuder uppförande av byggnader inom ett avstånd av 100meter från strandlinjen. Undantag finns i form av en frihet att uppförabyggnader för jord-, skogs-fiske- och rennäringen. Dessutom harlänsstyrelserna möjlighet att under särskilda omständigheter bevilja dispenser.Dessa dispenser kan också delegeras till kommunerna att handlägga.Villkoren som måste uppfyllas för att dispens ska kunna beviljas är tydliga.Beslut om dispenser ska rapporteras till , som därefter harmöjlighet att överklaga.I dagsläget har svårt att överklaga fattade beslut omdispens eftersom man kommer in så sent i beslutsprocessen. Många gångerfattas beslut om dispens från kommuners sida utan att det förekommer giltigmotivering i enighet med gällande lagtext. är omfattningen avövergrepp svår att se eftersom det inte förs någon heltäckande statistik överantalet beviljade dispenser. Klart är att den exploatering som pågår, medbeslutade dispenser från regeln om strandskydd, allvarligt hotar allmänhetenstillgång till stränder och vatten. Detta gäller i högsta grad istorstadsområdena, med som det område som kanskeutsätts för störst tryck på privatisering av strandlinjerna.Det är uppenbart att kommunerna, av olika skäl, i många fall inte förmårfölja lagens regleringar om strandskyddet. möjlighet attagera är liten efter att beslut om dispens har fattats, vilket gör det svårt attdirekt stoppa byggnationer i strid med reglerna. Därför är det nödvändigt attcentrala myndigheter, framförallt , får en större ochframförallt tidigare roll i besluten om dispenser från strandskyddet.Stockholm den 27 september 2000Eva ()()
mot · GO02MJ834 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ834av Andnor, ()Strandskyddsbestämmelserna i glesbygdFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att kommuner i glesbygd skall ges rätt att undanta vissaområden från strandskyddsreglerna.MotiveringBefolkningsminskning är ett stort problem för våra glesbygdskommuner.För att vända trenden, eller åtminstone bromsa upp den, och försökaskapa en positiv utveckling måste glesbygdens alla tillgångar tas tillvaraoch användas.En stor tillgång som finns i glesbygden men som inte till fullo kanutnyttjas är ett strandnära boende. De nuvarande strandskyddsbestämmelsernaär utformade för andra förhållanden och för betydligt befolkningstätareområden än inlandskommunerna i norra . Det är inte rimligt att sammaregler ska gälla för som för glesbygden. Eftersomförhållandena i är så olika, är det viktigt att bestämmelser kananpassas efter lokala och regionala förutsättningar. Det är viktigt och välmotiverat med ett starkt strandskydd i de tätbefolkade delarna av Sverige.Lättnader i strandskyddsbestämmelserna är däremot motiverade iglesbygdskommuner.I glesbygden är risken för att strandnära boende blir ett problem nästanobefintlig och det skulle vara en tillgång att kunna erbjuda ett strandnäraboende till presumtiva inflyttare.Genom en lättnad i strandskyddsbestämmelserna som innebär att glestbefolkade kommuner ges rätt att själva besluta om strandnära boende skullereglerna kunna anpassas efter lokala förhållanden.Markanvändningen i kan användas som exempel för attstyrka förslaget om kommunalt beslutande av strandskyddsbestämmelser iglesbygdskommuner.Jämtlands län har en landareal på 49 443 km2.Skogsmark utgör 55,4 %.Berg, fjäll och övrig mark utgör 18,3 %.Myrar utgör 15,7 %.Vatten utgör 8,8 %.Jordbruksmark utgör 1,2 %.Bebyggd mark utgör endast 0,7 %.Befolkningstätheten var 2,7 inv/km2.Exemplet visar tydligt att strandskyddsreglerna inte kan tillämpas likaöver hela landet. Vi anser därför att kommuner i glesbygden ska gesmöjlighet att i sin fysiska planering undanta vissa områden frånstrandskyddsreglerna.Stockholm den 29 september 2000Berit Andnor (s)()
mot · GO02MJ842 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ842av , ()Bekämpningsmedel i jordbruketFörslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen återkommer till med nytt måloch handlingsprogram för minskning av bekämpningsmedel i jordbruket.2. begär att regeringen återkommer till med förslag pååtgärder för att det nya målet skall kunna nås.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om miljöskatt på bekämpningsmedel.14.1 Yrkande 3 hänvisat till SkU.Användningen av bekämpningsmedel ökar iår igenFörsäljningen av kemiska bekämpningsmedel till det svenska jordbruketökade , enligt ny statistik. Antalet såldahektardoser till jordbruket var 4,6 miljoner. Det framgårav den sammanställning som Kemikalieinspektionen och Statistiskacentralbyrån presenterat. Ökningen i försäljningen gäller alla typer avbekämpningsmedel, men är i särklass störst när det gäller insektsmedel,där uppgången jämfört med föregående år är närmare 60 %.På väg mot världens renaste jordbruk?LRF:s kampanj att det konventionella jordbruket i var på väg attbli världens renaste tycks ha kommit av sig. Besprutningen räknat perhektar ökade med mellan 1998 och 1999.Eftersom den areal av grödor som man i regel använderbekämpningsmedel till har minskat, innebär detta en ökning av antalet doserbekämpningsmedel per hektar. Enligt detta mått har det skett en löpandeuppgång i användningen av kemiska bekämpningsmedel från 1,7 doser perhektar till 2,6 doser per hektar . Varjehektar sprutas nu i genomsnitt 3,5 gånger. Innan "halveringsprogrammen"inleddes var den siffran 2,4 gånger. Den snabbaökningen innebär också att svenska bönder nu besprutarintensivare än sina danska kollegor.Hur bryta denna trend?Vad skiljer då länderna åt? Jo, storleken på bekämpningsmedelsskatten.Danmark har ju haft stora problem medbekämpningsmedelsrester i dricksvatten och insett att detkemikalieintensiva jordbruket måste få en bortre parentes. Det verkar varadags för att följa exempel och höja miljöskatten påbekämpningsmedel till en nivå som har. Den danska skatten ärnu tio gånger så hög som den svenska. Dessutom behövs ett nytthandlingsprogram i för att få ner användningen avbekämpningsmedel. Detta bör ges regeringen till känna.Stockholm den 5 oktober 2000Gudrun ()
mot · GO02MJ902 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ902av , ()StorskarvFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skyddsjakten av storskarv bör utvidgas.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att allmän jakttid på storskarv bör återinföras.Motiven för våra förslagStorskarven har sedan den inplanterades på egendomenVärnanäs söder om tillvuxit oerhört i antal. Efterhandhar skarvkolonier etablerats på alltfler platser, numera ävenvid insjöar. Antalet häckande skarvpar har mera äntiodubblats . Den starkaökningen av antalet skarvar har lett till att skarven tagits bortfrån EU:s så kallade röda lista över utrotningshotade arter.Regeringen har trots de senaste årens utveckling varit fortsattpassiv.Det karaktäristiska för skarvkolonierna är att fåglarna genom sin spillningförstör sin egen livsmiljö. Träden avlövas och dör. Spillningen gör att vissagrynnor och skär blir omöjliga att leva på för den övriga faunan och mycketsvåra att gå iland på för människor. När ett område förstörts drar skarvflockenvidare till nästa. Ofta övertar skarvarna hägerkolonier. Man kan med foghävda att den alltför stora skarvexpansionen hotar den biologiska mångfaldeninom många områden.För yrkesfisket - särskilt ålfisket - innebär skarvarna, som gemenligenbenämns ålakråkor, ett stort avbräck. Detta talar för utökad skyddsjakt ochmöjligheter att skatta beståndet genom prickning.I den svenska jaktlagstiftningen har de båda raserna av storskarv(Phalacrocorax carbo sinensis och Phalacrocorax c. carbo) behandlats som enenhet. var det tillåtet att jaga skarv . Med tankepå att antalet skarvar ständigt ökar bör allmän jakt återinföras.Stockholm den 25 september 2000Nils ()()
mot · GO02MJ903 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ903av , ()JaktFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om allmän jakt på skarv.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skyddsjakt på sädgås, kanadagås och grågås vid fält med vall-odling.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skyddsjakt på grågås i samma utsträckning som gällandebestämmelser för sädgås.Jakt på skarv och gåsJakt har många olika dimensioner. Från början varhuvudsyftet att skaffa mat och/eller päls för att överleva.Dagens jakt har betydligt flera dimensioner. Jakt äravkoppling, naturupplevelser och kamratskap. Viltvård,hundträning och skytteträning är andra viktiga inslag i jakten.Viss jakt är också nödvändig för att begränsa de skador somviltet kan ställa till med, exempelvis trafikskador, skador påskog och gröda.En art som vållar stor skada för yrkesfisket är mellanskarven. Skarven harfå naturliga fiender. Det svenska beståndet beräknas vara i storleksordningen100.000 individer fördelade på förhållandevis begränsade kustvatten i landet.Skarvens dagliga födointag är vilket, med 100.000 individer,skulle innebära att de konsumerar fisk.Skarvens negativa betydelse för ålfisket är ett faktum. SFR () är mycket tydligt i sin uppfattning att skarvarnaorsakar allvarliga problem för det kustnära fisket och insjöfisket. I tider därdet ekonomiska läget för många kust- och insjöfiskare är kärvt, kan det gisselsom skarvarnas framfart innebär betyda skillnaden mellan att fortsatt kunnabedriva fiske eller att behöva ägna sig åt annan verksamhet. Deundersökningar som utfört i bekräftar att skarvensexpansion är ett stort problem för fisket. Det är därför angeläget att detinförsen allmän jakt på skarven.S.k. skyddsjakt är tillåten på vissa arter. Sädgås som uppträder vid fältbesådda med höstgrödor i och län får jagas om det behövs föratt förebygga skada (). Samma gäller för kanadagås undertiden i hela landet, med undantag för Gävleborgs-,Västernorrlands-, Jämtlands-, Västerbottens- och . Dennaskyddsjakt behövs och anses fylla sin uppgift.Ett problem är att skyddsjakten på sädgås och kanadagås är begränsad tillhöstgrödor. gällande rätt till skyddsjakt gäller inte för vallodlingar därdessa båda arter orsakar stora skador. Skyddsjakten på sädgås ochkanadagås bör därför utökas till att gälla även vid fält besådda med vall.Ett växande problem för många lantbrukare är grågåsen. Dennaförekommer i stora mängder på vissa platser. I t.ex. östra den till stora problem för lantbruket. Grågåsen omfattas inte avbestämmelserna om skyddsjakt. De skador som grågåsen åstadkommer pågrödor, där den uppträder i stora mängder, är helt jämförbara med de skadorsom sädgåsen och kanadagåsen ställer till med. Bestämmelser om skyddsjaktpå grågås bör därför införas i och län.Stockholm den 27 september 2000Jeppe ()(m)
mot · GO02MJ905 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ905av , ()Jakt på skarvFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen inom EU verkar för att skarven skall tas upp pålistan för jaktbart vilt inom unionen.2. begär att regeringen lägger fram förslag om allmän jakt påskarv.MotiveringSkarvens kraftiga expansion har lett till att Naturvårdsverkettagit bort arten från den s.k. "röda listan", vilket är en lista påhotade arter. Eftersom skarven inte finns med på EU:s listasom tar upp jaktbart vilt så kan inget enskilt land i unionenbesluta om allmän jakttid. måste således fåkommissionen att ändra detta innan kansätta jakttid på skarven i . befinner sig såledesjakt på skarv i en gråzon, vilket är förvirrande för framföralltdem som har sin näring i skärgården.På många håll har de stora skarvkolonierna ställt till stor skada. Allväxtlighet på vissa öar har dött på grund av fåglars avföring. iÖstra anser att ska tillåta allmän jakt på skarvendå den ställt till med stora problem för fiskare genom att den kräver storamängder torsk som föda. Den är således ett hot för fisknäringen i skärgården.Huvudsakligen finns kolonierna runt sund, men även längsNorrlandskusten finns mindre kolonier. I är problemetpåtagligt.Då troligen lägger jakttiden kommer dagenspopulation inte att minska. Skarven utgör ett stort lokalt problem och föratt minska kolonierna krävs vårjakt. Det bästa vore dock att tillämpasubsidiaritetsprincipen och låta skärgårdsbefolkningen själva bestämma närdet finns behov av jakt.Stockholm den 22 september 2000Yvonne ()
mot · GO02MJ907 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ907av Molén, ()Jakt på säl i BottenhavetFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av jakt på säl.Motiv till mitt förslagAlla bedömningar visar på att har en mycket storsälstam, som ökar med mellan per år.Varje säl äter per dag fisk. En stam på50.000 sälar äter med andra ord fisk varje dag.Sälarna har genom att de inte känner hot från något håll, blivit mycketnärgångna och förstör möjligheterna för en glesnande skara av fiskare attbedriva en lönsam näring. Deras garn förstörs av sälar, som även äter den fisksom fastnat i garnen. Kostnaderna på grund av sälskador har beräknats till40 - ett icke föraktligt belopp.Situationen är nu så allvarlig att en jakt på säl måste komma igång.Riksdagen har behandlat frågan detta år och hargivits rätt att bevilja tillstånd för en viss reglerad jakt på säl. Några sådanatillstånd har dock verket inte beviljat och växer sälstammen ochkostnaderna för att utöva fiske i ökar. Allt flera fiskare jag talatmed överväger att upphöra med sin verksamhet.Skyndsamma åtgärder är nödvändiga. Det finns ingen anledning att vi iSverige skall avhålla oss från säljakt. Såväl som tillåterdetta.Enligt min mening bör regeringen överlåta till respektive länsstyrelse attbedöma hur många sälar som kan avskjutas, utan att man äventyrar en lagomstor reproduktion av sälstammen. Länsstyrelserna har samlatpå sig goda erfarenheter utifrån sin handläggning av jakten på älg.Länsstyrelsen bör således få bevilja jakttillstånd och varatillsynsmyndighet för sälstammen.Stockholm den 3 oktober 2000Per-Richard Molén (m)