mot · GO02Ju921 · 2000-10-05 00:00:00 — Vad som ovananförts om preventiva åtgärder mot knarkproblem bland yngre bör gesregeringen till känna.9 Organiserad brottslighetUnder senare år har den organiserade brottsligheten tilltagit i Sverige.Sprängdåd, bilbomber, mord under avrättningsliknande former,skottlossning med automatvapen etc är några brott som under det senasteåren drabbat poliser, åklagare och vittnen. Samhället måste axla ett stortansvar för att stötta och skydda dem som utsätts för och drabbas av denorganiserade brottsligheten och de kriminella mc-gängen. Samtidigtmåste polisens metoder att effektivisera brottsbekämpningen mot justdessa grupper förbättras. Det gäller t ex att utöka möjligheterna tillskarpare spaning med bland annat elektronisk avlyssning ochkameraövervakning.Centerpartiet ser också med största oro på den ökade nynazism som visatsig i vårt land. Det är av stor vikt att både samhället och enskilda individervisar sin avsky mot nazismen. Brott som relateras till denna grupp måstebetecknas som synnerligen allvarliga. Organisationer som Exit, som erbjuderföre detta nazister ett alternativ, måste få ökat stöd. Exit hjälper bl a tillmedatt ordna arbete eller studier och ett nytt socialt nätverk för människor somhamnat snett och dragits till nazismen. Därför är det glädjande att regeringentillskjuter mer pengar till just Exits verksamhet.Det kan antas att det finns ett större antal illegala vapen ute i vårtsamhälle än . Vanligt sprängmedel är vanligt förekommandei den kriminella världen. Det är alldeles för lätt att stjäla sprängmedelfrån t ex byggbolag. När det gäller stölder av militära vapen så sker dessa oftai brottsförberedande syfte. Vid stölder av militära vapen är uppsåtet oftagrövre än vid stölder av enstaka jaktvapen. Därför anser att detför samhället finns anledning att se strängare på tillgrepp av militära vapenoch ammunition än vad som är fallet . Det är därmed lämpligt att ensträngare lagteknisk syn på militära vapenstölder införs, dvs att detta skabeaktas i straffvärdesbedömningen eller i påföljdsvalet. Detta bör gesregeringen till känna.10 Tryggt boendeEn SIFO-undersökning som presenterats i tidningen visar att det finns en stor otrygghet i våra bostadsområden. Mångaav de tusen intervjuade kände rädsla för inbrott, överfall, våldtäkt ochandra kriminella handlingar i den egna hemmiljön. Det är framföralltunga kvinnor som känner stor otrygghet. Var tredje kvinna under 30 årsäger sig ha varit rädd eller otrygg där han eller hon bor. Det är dessutomde mest personkränkande brotten som man är rädd för som exempelvisöverfall, våldtäkt och inbrott.Tidigare har man trott att det framförallt är äldre människor som är räddaoch otrygga. Undersökningen visar emellertid att ju yngre vi är, desto merotrygga känner vi oss där vi bor. I åldersgruppen 15-19-åringar hade drygt 20procent känt sig rädda och otrygga i sitt bostadsområde, medan det iåldersgruppen bara var hälften så många som variträdda. De problem undersökningen pekar på är oroväckande. Om vi inte kankänna oss trygga i vårt boende, hur ska vi då kunna utveckla en harmoni isamhällslivet i övrigt? Det är vardagstillvaron som formar oss sommänniskor.Eftersom det ofta är kvinnor och unga människor som känner oro ellerrädsla i boendet är det viktigt att se detta som en utgångspunkt i arbetet medatt skapa tryggare boendemiljöer. Kommunerna bör i sin planeringsprocesssystematiskt gå igenom alla åtgärder som kan genomföras för att kvinnor ochungdomar ska känna trygghet där de bor. Ett första steg kan vara att lyssna påvad kvinnorna och ungdomarna har att säga om var och när de känner sigotrygga. Åtgärderna kan handla om utformningen av den fysiska miljön ellerom att kvinnor och ungdomar som känner sig utsatta lätt kan få den hjälp ochdet stöd de behöver. Framför allt handlar det dock om att föra ut diskussionenom kvinnofrid och ungdomsfrid på skolor, arbetsplatser och ibostadsområdena. Kvinnofrid och ungdomsfrid bör vara en del av det dagligasamtalet.Ett viktigt förebyggande arbete är att planera bostadsområden sommotverkar kriminalitet. Sterila, storskaliga och anonyma bostadsmiljöerfungerar som katalysatorer för vandalism och skadegörelse i alla former. Vi ärövertygade om att det går att skapa ökad trygghet i bostadsområden om manplanerar varma och välkomnande miljöer. Det går att göra mycket för attförvandla anonyma och sterila gårdar och gator till levande och tryggamiljöer. Det är viktigt att de boende själva får möjlighet att föreslåförändringar och medverka i genomförandet. anser attbrottsförebyggande aspekter alltid bör tas med i såväl planeringen avbostadsområden som samhällsplanering i övrigt. Yrkande på denna punktfinns i vår bostadsmotion.11 Motverka segregationDet finns segregerade områden i med stor arbetslöshet ochomfattande sociala problem, vilket ofta leder till ett ökat utanförskap och iförlängningen till en ökad kriminalitet. I sådana områden tapparmänniskor lätt framtidstron och tilltron till samhällets förmåga och viljaatt avhjälpa problemen. I ett läge där tilltron till samhället går förloradfinns uppenbara risker att grupper skapar egna normsystem som inte ärförenliga med det övriga samhällets normer och lagar. Det är främst isådana miljöer som gängbildningar, drogproblem och grov kriminalitetkan få fäste bland ungdomar.Det finns två viktiga skäl till ökad brottslighet. Det är dels det ökandeantalet tillfällen till brott i samhället, dels bristande social kontroll.Därförkrävs ett omfattande arbete med att öka både självkontrollen och den socialakontrollen. Detta arbete kan inte enbart skötas av de rättsvårdandeinstitutionerna. Det är ytterst en fråga om allas ansvar, välfärd ochfördelningspolitik.Den förda invandrarpolitiken har i stor utsträckning riktat sig tillinvandrare som grupp och inte som enskilda individer med olika bakgrundoch förutsättningar. Det har bidragit till att invandrarskap förknippats med"annorlundaskap". Invandrarpolitiken, tillsammans med den särskildaadministration som byggts upp för att genomföra den, har kommit att på ettolyckligt sätt förstärka en uppdelning av befolkningen i "vi" och "dom".Politiken har således motverkat sitt eget syfte och medverkat till att skapa detutanförskap många invandrare och deras barn upplever i det svenskasamhället. Politiken har i flera fall hindrat människor att komma in påarbetsmarknaden och ta en aktiv del i samhällsarbetet.Alla människor är olika och har olika förutsättningar. anseratt alla människor därför måste ges likvärdiga möjligheter men också att allaska ta sin del av ansvaret för det gemensamma och för sina nära. Det är detsom utmärker ett humanistiskt samhälle. Avgörande är att människor känneratt de har kraft att förändra. Om människor däremot känner hopplöshet ochhar minimal möjlighet att påverka sin egen situation förtvinar samhället.Strävan i gemenskapen måste vara att människor känner sig behövda,accepterade och att de fyller en funktion i samhället. Då motsvarande yrkandefinns i integritetsmotion avstår vi från ett yrkande här.12 Polisväsendet12.1 Blåljus såväl i förorten som på landsbygdenPolisens bemanning stämmer inte alltid överens med behoven avpolisresurser. finns det t ex enbart en rörlig polispatrull ivissa län och kvällar. De operativa ledningsfunktionernacentraliseras och minskas i alla län. Detta är oacceptabelt. Polisväsendetbehöver på många håll ett tydligare och effektivare ledarskap. Dessutomkrävs en betydligt bättre målstyrning än vad som är fallet idag.Ledningsansvaret för cheferna i de olika polisdistrikten måste tydliggöras.Detta gäller även för Rikspolisstyrelsen.För att inte riskera att många poliser slutar bör det finnas möjlighet attavancera inom polisyrket. De poliser som på ett föredömligt sätt visar resultatinom sitt område måste få en ärlig chans att bli befordrade.Med regeringens politik kommer antalet poliser att minskaytterligare från dagens nivå. Till detta kommer att rekryteringsbehovet på siktpåverkas av den relativt höga medelåldern och en förväntad ökad rörlighetbland främst yngre poliser. Rekryteringen av poliser bör därför öka väsentligt.Kapaciteten på polisutbildningen i bör därför utnyttjas till fullo,och det bör även inrättas polisutbildning på andra orter i landet somexempelvis skett i i samarbete med universitetet.För närvarande sköts antagningen till polisutbildningen avRikspolisstyrelsen och . Det vore naturligt om blevmer delaktig i denna process, framförallt i den avslutande delen närsvenskprovet, de fysiska proven och psykologsamtalen är avklarade. Det vorevärdefullt om det även deltog någon som inte är polis i de avslutandesamtalen. Därför anser vi att antagningsförfarandet till polisutbildningen börbli föremål för översyn. Detta bör ges regeringen till känna.I dag ser vi fortfarande problem med hur polismyndighetens resurserfördelas över landet samt hur organisationen fungerar. Det finns på flerahåll brister i resursanvändningen då schemalagd arbetstid inte stämmeröverens med behoven samt då vakanta tjänster inte kan tillsättas. Andelentjänstgörande poliser har minskat. Detta är mycketuppseendeväckande eftersom arbetsgrupp mot våldrekommenderar att varje polismyndighet med rationell personalplanering börkunna se till att av poliserna tjänstgör under helgnätterna.Centerpartiet anser att polisen måste jobba på de tider som de bäst behövs ochatt detta innefattar att ett tillräckligt antal poliser måste tjänstgörakvälls-,natt- och helgtid.Polisväsendet måste vara flexibelt och snabbt kunna möta en ny situationpå lokal nivå. Statsmakterna har att kontinuerligt följa denna utveckling ochvid behov ingripa för att se till att polisorganisationen fungerar optimalt. Föratt detta skall vara möjligt är det en förutsättning att det finns tillgång till polisunder dygnets alla timmar i varje kommun och, i de stora städerna, i varjestadsdel. Storstäderna och andra områden med omfattande och kvalificeradbrottslighet kräver, enligt revisorer, störreutryckningsorganisation och mer kvalificerade brottsutredningar. För att mötaglesbygdens speciella problem med långa avstånd är det av vikt att det vidfördelningen av polisresurser inom landet även tas hänsyn till glesbygdensproblematik. Vad som anförts om effektivare resursanvändning inompolisväsendet bör ges regeringen till känna.Polisens arbetsuppgifter bör renodlas på så sätt att polisen kan ägna sig åtdet man är bra på, dvs att sköta de polisiära uppgifterna, medan civilanställdaägnar sig åt att sköta den dagliga praktiska och administrativa delen avpolisens arbete. Ett ökat antal civilanställda inom polisen bör därföreftersträvas. Vad som ovan anförts om ett ökat antal civilanställda inompolisen bör ges regeringen till känna.Det har visat sig att kvaliteten på brottsutredningarna försämrats under1990-talet. Det är därför angeläget att polisen ständigt följer upp ochutvecklar brottsutredningsverksamheten. Det behövs fler utredare inompolisen. är medelåldern oroväckande hög bland utredarna.Erfarenheterna från de modeller för kvalitetssäkring av brottsutredningar somfinns bör i högre utsträckning tas tillvara och spridas inom polisen. Ett annatviktigt led i att kvalitetssäkra brottsutredningar och slå vakt omrättssäkerheten är att utveckla förhörstekniken och förhörsmetodiken. Vadsom ovan anförts om att kvalitetssäkra polisens brottsutredningsverksamhetbör ges regeringen till känna.12.2 NärpolisenNärpolisreformen och polisens förändrade ledningsorganisation harskapat förutsättningar för ett mer lokalt utformat polisväsende.Centerpartiet välkomnar en sådan decentraliserad orientering, eftersomdet bland annat möjliggör att polisens arbete i högre grad kan utformasefter lokala behov och förutsättningar samt då möjligheterna för polisenatt förebygga och förhindra brott ökar.Närpoliserna måste vara synliga och därmed vara ute i samhället så mycketsom möjligt inom sitt närpolisområde. Det är därför angeläget att intenärpolisernas tid upptas av för mycket inre tjänst. En annan angelägen åtgärdför att stärka närpolisreformens genomslag är att begränsa närpolisens ansvarför utryckningsverksamhet. En av intentionerna bakom närpolisreformen varatt närpolisen skulle ha ett begränsat utryckningsansvar, för att planeradeaktiviteter skulle kunna genomföras på ett effektivt sätt. Erfarenheterna frånidag visar emellertid att närpolisen ofta får rycka in och förstärkautryckningen. Detta bidrar till att många närpolistjänster inte är besatta,vilketi förlängningen innebär att förutsättningarna för närpolisreformen allvarligtrubbas.Centerpartiet konstaterar att närpolisen och dess problemorienteradearbetssätt spelar en viktig roll i det brottsförebyggande arbetet av flera skäl.Det problemorienterade arbetssättet innebär bland annat attnärpolisverksamheten skall bedrivas i samverkan med dem som bor ochverkar i området samt att de poliser som är verksamma i närpolisområdetskall arbeta mot brotts- och trygghetsrelaterade mål, där varje polis tilldelasett personligt ansvarsområde (geografiskt eller funktionellt). Arbetssättetinnebär vidare att arbetet skall inriktas mot vardagsbrottsligheten inomnärpolisområdet, mot de där förekommande ordningsproblemen samt isynnerhet mot vålds- och narkotikabrott. Ungdomsbrotten skall så långt sommöjligt handhas av närpolisen. revisorer konstaterar i sin rapportatt det är nödvändigt att alla poliser, oavsett arbetsuppgifter och ålder,utbildas i det problemorienterade arbetssättet. Den information och utbildningsom givits har inte varit tillräcklig. Vad som ovan anförts ominriktningen av närpolisens verksamhet bör ges regeringen till känna.13 ÅklagarväsendetÅklagarväsendets uppgift är att garantera den enskilde rättssäkerhet ochrättstrygghet och att se till att den som begår brott lagförs.Åklagarväsendet har tagit sig igenom omorganisationen på ettföredömligt sätt. Man har analyserat problemen, vidtagit åtgärder ochkommit framåt. Detta gäller också i allra högsta grad det sätt på vilketman tacklat den bekymmersammarekryteringssituationen. Utvecklingen inom rättsväsendet leder mot alltmer komplicerade mål. Organisationen bör därför även fortsättningsvisges förutsättningar att utvecklas.14 DomstolsväsendetRättsväsendets uppdragsgivare är landets medborgare. Deras krav pådomstolsväsendet är att detta är organiserat så att det kan avgöra mål ochärenden rättsenligt och snabbt samt vara lättillgängligt föruppdragsgivarna dvs medborgarna. Detta är kärnan i det s kmedborgarperspektivet på domstolsväsendet som också bör vara denprimära och yttersta utgångspunkten för alla reformer avdomstolsorganisationen.Utifrån detta medborgarperspektiv är det enligt av avgörandebetydelse att slå vakt om närheten och tillgängligheten till hela rättsväsendet,inklusive domstolarna. Genom ett väl utbyggt nät av tingsrätter kan onödigaresor och tidsspillan undvikas. Detta är viktigt också för rättssäkerheten. Ettmer centraliserat domstolsväsende riskerar att redan alltför långahandläggningstider blir än längre, med konsekvenser t.ex. för vittnesmålenstrovärdighet när gått.Tingsrätternas lokala förankring har århundradenas hävd och storbetydelse för rättsskipningens anseende och genomslagskraft blandmedborgarna. Medborgarnas förtroende och respekt för domstolarnasavgöranden ökar med vetskapen om att det är lokalt verksamma domare ochnämndemän som deltar i den dömande verksamheten. Den lokalaförankringen har ett betydande värde för rättsskipningen, inte minst medhänsyn till den person- och ortskännedom som sådana domstolar besitter. I ettmera centraliserat domstolsväsende riskerar man att äventyra detta vitalainslag i vår rättsskipning.Vi är beredda att ta ansvar för att reformera och moderniseradomstolsväsendet, men förändringarna måste ske under riksdagensöverinseende. Förändringarna måste också ta fasta på det goda i dagensstruktur; där en självklar utgångspunkt för oss är en fortsatt decentraliseradorganisation. har motionerat i denna fråga och pekatpå vikten av att större organisationsförändringar får en bred politiskförankring. En konsekvens av detta är att förändringar av antalet tingsrätterskall bestämmas genom beslut av . Detta bör ges regeringen tillkänna.Arbetsbelastningen i hovrätterna och de allmänna förvaltningsdomstolarna(länsrätterna, kammarrätterna och Regeringsrätten) inger oro. Hovrätternasgenomsnittliga förhandlingstid har ökat och i likhet med tingsrätterna hartvistemålens genomströmningstider ökat. Detta trots att åtgärder sombegränsat flödet av mål till hovrätterna vidtagits.Arbetssituationen är allvarlig eftersom den leder till att personalen känner sigoerhört pressad. De långa handläggningstiderna går också ut över enskildapersoner, vars skatte- och socialförsäkringsärenden drar ut på flera år.Rättssäkerheten riskerar att naggas i kanten.Domstolarnas oberoende ställning är av största vikt vilket gör det tveksamtatt låta bli allt för stort. Istället bör ansvaret läggas ut pådomstolarna. Domstolsverksamheten måste fungera klanderfritt eftersomdenna verksamhet är demokratins ryggrad. Här kan det således vara aktuelltmed en decentralisering av det nuvarande . Regeringen börtillsätta en utredning för att utreda en nedläggning av ochdecentralisering av dess verksamhet.14.1 NämndemannaväsendetVarje människa har rätt att dömas av jämlikar. Nämndemännen är därmeden mycket viktig del i det svenska domstolsväsendet. Nämndemännenbidrar också till att rättskipningen står i samklang med det allmännarättsmedvetandet. För att detta ska vara sant krävs emellertid attnämndemännen som grupp är representativa för samhället som helhet,vilket inte är fallet då nämndemännen företrädelsevis är äldre och fåhar invandrarbakgrund. Det är ett ansvar för de politiska partierna attförändra denna bild. har i sitt integrationsprogram beskrivitåtgärder för att konkret påbörja en sådan förändring.De nuvarande ersättningsreglerna leder till att nämndemannauppdragen ialltför liten utsträckning går till yrkesverksamma personer. För att nå en merallsidigt sammansatt nämndemannakår kommer detta att ses över tack varekrav från Centerpartiet.För att ha rätt att tjänstgöra som nämndeman i en domstol krävs svensktmedborgarskap. Det finns enligt vår uppfattning ingen anledning att utestängaen stor andel av befolkning från dessa uppdrag. Samma krav somställs vid rätten att rösta i kommunalvalen borde gälla även här. Centerpartiethar krävt detta i sin integrationsmotion.14.2 har uttalat att det är angeläget att, med bibehållande avkvalitetskraven, så många jurister som möjligt bereds tillfälle tillnotarietjänstgöring. () håller på attutvärdera utbildningar med juridisk inriktning. Utvärderingen skall blandannat belysa frågor om den på juristprogrammen utbredda betygshetsenför att möjliggöra notarietjänstgöring. antas av studenternatill notarietjänstgöring och urvalskriterierna hänför sig enbart tillstudiemeriter, vilket skapar en betygshets. Regeringen bör följa uppHSV:s rapport och göra en översyn av notariemeriteringssystemet ochbeakta bland annat systemets dimensionering och antagningskriterier.Detta bör ges regeringen till känna.15 KriminalvårdenKriminalvårdens uppgifter är att verkställa påföljderna skyddstillsyn ochfängelse, ansvara för övervakning av villkorligt frigivna, bestämmaföreskrifter om samhällstjänst, utföra personutredningar, ansvara förhäktesverksamheten samt att handha transporter av personer som skallavvisas eller utvisas från Sverige.Antalet som sitter i häkte i väntan på anstaltsplacering har ökat stadigt.Även antalet unga i häktet har ökat, vilket har medför speciella problem,eftersom dessa inte kan hållas skilda från äldre häktade som i flera falldessutom är återfallsförbrytare. JO har prövat ärenden omlånga väntetider i landets häkten och rekommenderat att väntetiden inte böröverstiga . Tyvärr efterlevs inte JO:s rekommendation i praktikenutan många tvingas vänta . Detta förhållande är oacceptabelt, även omproblemet kan förväntas lösas genom att fler anstaltsplatser öppnasoch det interna datafördelningssystemet förbättras.Mot bakgrund av att av dem som dömdes till fängelse 1997 tidigarehade suttit inne minst en gång måste målsättningen med kriminalvårdensverksamhet vara att de intagna inte ska återfalla i brott. För att uppnå dettamål krävs ett batteri av åtgärder. En utgångspunkt måste vara att den intagnedirekt när verkställigheten påbörjas får möjlighet att förbereda "livet utanförmurarna": en laglydig tillvaro utanför anstalten. De intagna måste få allamöjligheter till att utveckla det personliga ansvaret.Behovet av grundläggande utbildning och arbetslivserfarenhet hos deintagna är omfattande. Endast var fjärde intern har fullföljt sinagrundskolestudier medan har s k anpassad skolgång som högstautbildning. Arbete och andra sysselsättningsformer som utbildning,undervisning, arbetsträning och social färdighetsträning måste därför erbjudasde intagna. Såväl de teoretiska som de praktiska momenten i utbildningenmåste förbättras. Att förbättra de intagnas förutsättningar i dessa avseenden äravgörande för att minimera risken för återfall i brott.En särskild problematik är de psykiskt stördas situation inomkriminalvården. kan vård utebli p.g.a. av olika läkares bedömningar, atthemlandstingen inte anser sig kunna betala specialistvård för särskiltvårdkrävande eller att rätt sjukvårdsinrättning, p.g.a. platsbrist, inte kan taemot fler vårdbehövande.Om det finns särskilda skäl kan en intagen i enlighet med 34 § lagen omkriminalvård i anstalt, medges att vistas utanför anstalten under lämplig tidför att bli föremål för särskilda åtgärder som kan antas underlätta hansanpassning i samhället. händer det att anstalter säger nej till ansökningarfrån de intagna att få behandling enligt 34 § med hänvisning till detekonomiska läget. Detta är inte acceptabelt.Under verkställighetstiden måste särskild hänsyn tas till den enskildeinternens behov, situation och förutsättningar. Många har ett föräldraansvaroch det är viktigt att kontakten med anhöriga inte bryts under fängelsetiden.Inte minst för barnens skull är det viktigt att kontakterna upprätthålls och attumgänget kan ske under så "normala" former som möjligt. Ett led i detta äratt anskaffa ytterligare besökslägenheter. Kvinnor med barn inomanstaltsmiljön är också en situation som kräver särskild uppmärksamhet. Vadsom ovan anförts om kriminalvården bör ges regeringen till känna.15.1 ProgramverksamhetEn viktig del i att undvika återfall i brottslighet är att ge de intagna stödoch hjälp samt att erbjuda behandling. Brotts- och missbruksrelateradeprogram finns vid anstalter, häkten och inom frivården. Dessa program äremellertid resurskrävande eftersom de förutsätter kompetent personal somdels kan handleda annan personal som leder program, dels kan utvecklakvalificerade behandlingsprogram.Att behandlingsinsatserna för psykiska problem, drogmissbruk och andraproblem som de intagna har upprätthålls på en hög nivå är av utomordentligvikt. Programverksamhetens innehåll måste utformas efter de dömdasenskilda behov. Individuella vårdplaner är ett måste. För attprogramverksamheten ska vara framgångsrik krävs dock tillgång tillkompetent och engagerad personal, inte minst psykologer ochpsykoterapeuter. Vad som ovan sagts om en utveckling av kriminalvårdensprogramverksamhet bör ges regeringen till känna.15.2 NarkotikafrittMånga anstalter rapporterar att de har dagliga problem med narkotika.Omfattningen av kontrollåtgärder, som exempelvis urinprovstagningaroch grundliga visitationer på anstalter och häkten, har minskat. De senasteåren har andelen nyintagna narkotikamissbrukare ökat och en viktiguppgift de avtjänar sitt straff är att försöka få dem fria från sittberoende.Att narkotika förekommer på anstalterna skapar problem och bidrar t ex tillökad oro på anstalterna och våld mellan de intagna. Inte minst för att denenskilde ska kunna bli fri från sitt missbruk och leva ett icke kriminellt livefter frigivningen, är det av vikt att anstalterna och häktena hålls narkotika-fria.