mot · GO02Ub9 · 2000-10-04 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub9av , ()med anledning av prop. 2000/01:3 Forskning och förnyelseFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av åtgärder för utvecklandet av innovationssystem förforskning och förnyelse av offentlig sektor.2. begär att regeringen lägger fram förslag till förändringar ihögskoleförordningen så att den omfattar och meriterar den bredare ochallsidiga kompetens hos forskarna som samverkan kräver.MotiveringPropositionen lägger vikt både vid den fria grundforskningen och vidsamverkan mellan forskningen och samhället i övrigt. Universitetens ochhögskolornas ansvar för samverkan med det omgivande samhället, dens.k. tredje uppgiften, betonas förtjänstfullt. I helhetsbilden av dennasamverkan finns emellertid också inslag som kräver en vidare utveckling.Asymmetri mellan näringsliv och offentlig verksamhetSamverkan mellan universiteten och högskolorna och näringslivet haromfattande statligt stöd. Mångfalden av länkar och broar mellan denstatliga forskningen och näringslivets egen FoU med dess tonvikt påutvecklingsarbetet ges nu en mer systematisk utformning. Tillkomsten avVerket för innovationssystem markerar tillsammans med de stora beloppsom på olika vägar tillförs att universitetens och högskolornas tredjeuppgift endast är en del av det innovationssystem som måste till för atteffektivt brygga över från vetenskapens frontlinjer till kommersiellagenombrott för nya system, produkter och tjänster.När det gäller samverkan med den offentliga sektorns omfattandeproduktion av tjänster tycks regeringen i huvudsak förlita sig påuniversitetens och högskolornas tredje uppgift. Välkomna men samtidigtbegränsade satsningar görs inom skolans och omsorgens områden. Den nyastruktur som växer fram på initiativ från landsting och kommuner berörs.Regeringen noterar att deras FoU, som på den offentliga sidan motsvararnäringslivets utvecklingsarbete, sannolikt är avsevärt större än vad denoffentliga statistiken visar. Men några sammanhållande tankar, som på de"mjuka" verksamheternas villkor kunde motsvara de progressiva förslagenom innovationssystem för de teknisk-industriella områdena, presenteras inte.Asymmetrin får flera konsekvenser. Forskningspolitiken blir inte detaktiva instrument i regeringens strävan att förnya offentlig verksamhet somden har potential att bli. I den framtida konkurrensen om välutbildadarbetskraft riskerar den offentliga sidan att bli akterseglad av denutvecklingsintensiva privata tjänstesektorn. För forskningspolitikens egen delär sannolikt avsaknaden av FoU-tradition i de stora kvinnoyrkenas vardag endel av förklaringen till att långt färre kvinnor än män finns iforskarkarriären.Och bristen på aktiva åtgärder för att bygga en sådan FoU-tradition nedifrånger hela politiken en skev genusprofil.Forskningspolitiken måste därför kompletteras med idéer om hur statenssamverkan med kommuner och landsting och den FoU dessa står för kanutvecklas till ett "innovationssystem" för offentlig sektor. Regeringen börutreda hela frågeställningen och återkomma till med förslag underden forskningspolitiska period som inleds.Bredda forskningspolitikens förankringRegeringen avser att bredda forskningsberedningen. Den innehåller enligtpropositionen "företrädare för olika delar av forskarvärlden ochnäringslivet". Verksamhetsfältet skall nu vidgas till att omfatta äveninnovationsfrågor. Vi ser detta som mycket välmotiverat med tanke påden betydelse som innovationsprocess och utvecklingsarbete har förforskningens nytta i samhället.Mot bakgrund av vad vi anfört finner vi det motiverat att den bredaresammansättningen även ger utrymme för företrädare för deninnovationsprocess inom offentlig verksamhet som vi menar måste formerasmed samma kraft som på näringslivssidan.Högskolan behöver utveckla sin aktiva, regionala rollRegeringen betonar högskolans betydelse för utvecklingen i "sin" region,oavsett om den är en storstad eller ett landsorts- eller skogslän. Det finns igrunden inte någon motsättning mellan denna strävan och vikten avinomvetenskaplig utveckling. Tvärtom är det genom att vara kompetentoch försiggå i nationella och internationella nätverk som forskningen kanbli betydelsefull för regionen. Och att den inomvetenskapligakompetensen utvecklas i samverkan med regionernas specifika problemoch möjligheter ger en rikare orkestrering åt den nationella ochinternationella forskningen.Propositionen betonar också vikten av samverkan mellan högskolan ochandra FoU-aktörer i regionen. De stora företagens resurser framhävs isammanhanget. Av de prioriterade forskningsområdena är emellertid flera avden arten att kontaktytan med det omgivande samhället till största delen vettermot offentlig eller icke-kommersiell verksamhet (humaniora, konst,utbildning, vård, miljö etc).I det moderna tänkandet kring regional utveckling tillmäts dessutom helalivsmiljön, kulturen och samhällsservicen en växande betydelse, både allmäntoch som förutsättning för företagandet. Det betyder att även landstingens ochkommunernas växande FoU i egen regi eller i olika fristående organisationerutgör en viktig samarbetspartner för högskolan. Det innebär vidare att enaktiv statlig insats för att tillsammans med kommunsektorn skapa ettinnovationssystem för "mjuka" områdena skulle ge högskolorna tillgång tillfler fruktbara partnerskap som deras insatser på dessa områdenskulle fogas in i en effektivare strategi för hela samhällsutvecklingen.För att delta aktivt i denna dynamiska utveckling behöver högskolan båderesurser och kompetens. Tillkomsten av nya universitet tillför bådadera inågra regioner. Tilldelandet av vetenskapsområden till andra högskoloröppnar för successiv utveckling i samma riktning i fler regioner. Att dettakräver uthålliga och målmedvetna insatser av högskolan och ett starkt stöd iform av en effektiv inomregional samverkan med andra FoU-aktörer ochsamhället i övrigt bidrar till den regionala dynamiken.Anpassa meriteringsgrundernaEn forskningsinstitutions möjligheter att samverka med sin region berorinte enbart på de ekonomiska resurserna. Till en del handlar samverkanom forskningsinformation. Den bör därför enligt propositionen "varameriterande i forskarnas karriärutveckling".En effektiv samverkan kräver emellertid mer än information. Utöver enkommunikativ kompetens krävs ofta att forskarna har erfarenhet av attmedverka i målinriktat utvecklingsarbete. Högskolan måste dessutom rymmaen organisationskultur som förmår att föra samman den yttre samverkansspeciella krav med vetenskapssamhällets inre krav i en positivutvecklingsspiral. För att nå dit krävs medvetna insatser från bådehögskolesystemet som sådant och den enskilda högskolan.Tanken att göra forskningsinformation meritgrundande bör därför vidgastill att omfatta den bredare och mer allsidiga kompetens hos forskarna somsamverkan kräver. Värdet av sådana meriter måste för att få verkanformaliseras i högskoleförordningen. Regeringen bör därför vidtaåtgärder för erforderliga ändringar av förordningen.Stockholm den 2 oktober 2000Barbro ()()Per ()()