mot · GO02U206 · 2000-10-05 00:00:00 — I och med Internetoch möjligheten att fritt kommunicera över gränser har ett nytt vapen motdiktaturer uppstått.Informationstekniken kan vara användbar i strävan att fredligt spridademokratiska rättigheter till fler människor och bör bli ett viktigt inslag isvenskt demokratibistånd.Regeringen bör i en särskild rapport - eller på annat lämpligt sätt - varje årför redovisa läget beträffande demokrati och mänskliga rättigheter ivåra mottagarländer. Med tanke på demokratimålets betydelse är det rimligtatt denna information regelbundet och på ett lättillgängligt sätt ställs tillriksdagens förfogande och därmed också kan bli föremål för diskussion. Dettabör ges regeringen till känna.Mänskliga rättigheterAlla människor är födda fria och lika i värde och rättigheter.Varje människas frihet och lika värde omfattar allamänniskor och således varje individ i världen utan åtskillnadav något slag, såsom hudfärg, kön, språk, religion, politiskeller annan uppfattning, nationellt eller socialt ursprung,egendom, börd eller ställning i övrigt. Erkännandet av allamänniskors lika värde hänger oupplösligt samman med attingen människa får diskrimineras på grund av ovanståendeeller annan anledning.Trots detta självklara sker kränkningar av de mänskliga fri- ochrättigheterna. Kränkningar av de mänskliga rättigheterna ser olika ut i olikaländer runt om i världen. I vissa länder diskrimineras exempelvis människorpå grund av sitt kön, sin sexuella orientering eller på grund av sitt ursprung.De ges sämre möjligheter på arbetsmarknaden eller stängs ute helt. I vissaländer riskerar människor exempelvis förföljelse, tortyr och/eller att"försvinna" på grund av sin religion eller på grund av att de engagerar sig isitt lands samhällsutveckling. Att se på men tiga om kränkningar av demänskliga rättigheterna, oavsett i vilken omfattning de sker eller varnågonstans i världen de sker, är att ge sitt samtycke. Kränkningar av demänskliga rättigheterna måste alltid påtalas, kritiseras och åtgärdas oavsettvar de äger rum.Individens fri- och rättigheter får aldrig på bekostnad av ett eventuelltsamhällsexperiment eller en så kallad "ism", såsom nazism, kommunism,nationalism och/eller socialism, kränkas eller ges underordnad eller sekundärbetydelse. Vi har sett otaliga exempel i historien på hur t.ex. kommunism ochnazism åsidosatt människans fri- och rättigheter och hur man i ideologinsnamn gjort sig skyldig till grava kränkningar av de mänskliga rättigheterna.Trakasserier, tortyr och förföljelse är just, trakasserier, tortyr ochförföljelse oavsett om det är invånaren i , , Bosnien ellerIndonesien som utsätts för dessa kränkningar.Runt om i världen, som i exempelvis , och , strävarmänniskor efter att få komma i åtnjutande av sina fri- och rättigheter i form avyttrande-, mötes- och åsiktsfrihet för att på så sätt påverka och medverka tillsitt lands utveckling och uppbyggnad av det civila samhället. Påståenden frånmakthavare om att deras invånare ännu inte skulle "vara mogna" att åtnjutadessa rättigheter och som en legitimering just för att förneka sina invånaredessa fri- och rättigheter får aldrig accepteras eller godtas.Det är en vanlig föreställning att politiska riktningar av mycket olika slagkan enas om en gemensam syn på de grundläggande mänskliga rättigheterna.Enligt vår uppfattning är detta en förenkling som ibland är direktvilseledande.De kommunistiska regimer som kontrolleradehalva hävdade uttryckligen att mänskliga rättigheter av "traditionellt"slag, alltså individuella rättigheter inriktade på att garantera den enskildespersonliga frihet och möjlighet att på samma villkor som andra delta i detpolitiska livet, saknade relevans "under socialismen". I stället gjorde dessaregimer anspråk på att ha förverkligat rättigheter av annat slag - rätt tillarbete, rätt till sjukvård etc. I verkligheten var anspråken falska - dessa"sociala rättigheter" uppfylldes i allmänhet sämre "under socialismen" än idemokratiska marknadsekonomier. "Sociala rättigheter" av det slag somdessa regimer, falskeligen, gjorde anspråk på att ha förverkligat är dessutomav ett annat slag än de rättigheter som syftar till att skydda den enskildegentemot olika slags överhet. Sådana rättigheter kan, även i fattiga länder,vara absoluta, medan "sociala rättigheter" alltid är beroende av tillgång tillolika materiella och ekonomiska förutsättningar. Och under allaomständigheter är det oacceptabelt att försvara frånvaro av t ex tryckfrihet,rätt till en opartisk rättegång eller rätt att själva välja bostadsort, yrke ochutbildning med hänvisning till att alla har samma rätt till sjukvård.Mänskliga rättigheter har inga gränser och är därför överordnade deterritoriella gränserna, detta har tydligt inblandningen i Kosovo visat.Kränkningar av mänskliga rättigheter kan och skall heller inte längre döljaseller rättfärdigas som "en stats inre angelägenhet". Nationsgränser får inteutnyttjas som argument för att passivt titta på när människors säkerhet ärallvarligt hotad. Det är därför en utmaning att hitta en formulering som gersäkerhetsrådet möjlighet att agera även vid inomstatliga konflikter utan attinkräkta allt för mycket på staters suveränitet. Vi menar att FN inte kanförhålla sig passivt när grova kränkningar av mänskliga rättigheter, etniskrensning, förföljelse, massmord etc. äger rum med hänvisning till att det rörsig om ett lands inre angelägenhet. I motion 1999/2000:U22 föreslårFolkpartiet en rad konkreta förslag på nödvändiga FN-reformer.Sverige bör intensifiera sitt arbete med att dels försvara, dels förbättraskyddet för de mänskliga rättigheterna. Detta bör göras genom deinternationella organisationer där bereds möjlighet att påverka, såsomexempelvis FN, EU och . Det bör också ske genom Sverigesbilaterala samarbete med andra länder.Dödsstraffet är den grövsta kränkningen av de mänskliga rättigheterna ochbör avskaffas i hela världen. Ett rättssystem som sanktionerar dödsstrafffördömer inte avsiktligt dödande utan bryter snarare mot den egnarättsmoralen genom att utdöma dödsstraff i lagens namn.Det finns alltid en risk att oskyldiga människor döms. Vid utdömande avdödsstraff är beslutet, i jämförelse med fängelsestraff, oåterkalleligt. I USAhar många oskyldiga personer dömts till döden . Flera länder,bland annat , har fortfarande ett mycket stort antal avrättningar. Men detfinns även positiva exempel där länder avskaffat dödsstraffet - till exempelEstland. bör i olika internationella sammanhang verka fördödsstraffets avskaffande.Gemensamt för väldigt många av mottagare av biståndspengar ären genom samhället sanktionerad hets gentemot homosexuella.Homosexualitet motarbetas mycket aktivt och en rad makthavare förtalar,kränker och uppmanar sin befolkning att hetsa mot ländernas homosexuellamedborgare.I kraven om mänskliga fri- och rättigheter för fortsatt bilateralt samarbetemåste bättre uppmärksamma och ställa högre krav på grundlägganderättigheter för bi- och homosexuella och könsöverskridande. måsteockså i internationella sammanhang verka för att dessa MR-frågorrespekteras.Kvinnors rättigheterVi har chockerats och förfasats överhur kvinnors rättigheter i en rad länder totalt negligeras ochkränks. Ett exempel är de så kallade hedersmorden påkvinnor som begås i ett antal länder såsom ochAfghanistan. Då den dömande makten i t ex agerar imotsatt riktning mot de internationella människorättsligakonventioner som landet genom avtal förbundit sig att följa,har såväl enskilda länder som det internationella samfundet istort möjlighet att i större utsträckning fördöma och utövapåtryckningar för att stoppa dessa hedersmord. FörFolkpartiets del är det därför oerhört angeläget att Sverigeagerar snabbt och tydligare markerar avstånd mot länder somså kraftigt bryter mot de grundläggande mänskligarättigheterna.Barns rättigheterI antog konventionenom barns rättigheter. Den har ratificerats av i stort settalla regeringar. I samhällsutvecklingen mot demokrati och förmänskliga rättigheter är barn och ungdomar viktiga bärare avvärderingar och visioner. Varje generation måste vinnas fördemokratiska värden.Barn har en extremt utsatt position när det gäller våld och andra sätt attkränka deras mänskliga rättigheter. Handeln med barn för sexuellt utnyttjandeökar i många delar av världen. Inom EU bör verka för att allaåtgärder som krävs vidtas för att sätta stopp för handeln med barn till EU ochmellan medlemsstaterna. Allt tänkbart stöd måste ges till barn som sålts ochutnyttjats.Många barn tvingas att arbeta under mycket svåra förhållanden, ibland tilloch med fysiskt fastbundna vid golvet eller vid en maskin. De flesta barnarbetar i privata hem, men andra finns i fabriker, inom jordbruket eller påbordeller. Barnen arbetar ofta under förödmjukande och farliga förhållanden,särskilt i vissa delar av och . Detta är inget annat än ettallvarligtbrott mot barnets mänskliga rättigheter. Konsumenter och företag har ett visstansvar att välja produkter som inte tillverkats av barn under vidrigaförhållanden. Det är angeläget att fler länder ratificerar konvention från1999 om de värsta formerna av barnarbete.Ungefär 300 000 barn världen över utnyttjas som soldater i inbördeskrigoch internationella konflikter. I en krigssituation är barn och ungdomar demest utsatta. Det finns flera tragiska exempel på hur barn tvingats att utföraofattbart grymma våldsdåd från att vara mänskliga minröjare till att varabarnsoldater. Vi kan aldrig acceptera att barn och ungdomar utnyttjas somlättmanipulerade soldater i krig. måste aktivt bidra i arbetet för attstötta barns och ungdomars rättigheter.Rättsstatens betydelse förutvecklingTill utvecklingens infrastruktur hör även rättsstaten.Utveckling kan sägas bygga på tre pelare. Först respekten fördemokrati och mänskliga rättigheter. Ingen långsiktig ochverklig utveckling är möjlig utan någon grad av befintligdemokrati och respekt för människors rättigheter. Den andrapelaren är frihandel och marknadsekonomi. En fri handel ochen fungerande marknads-ekonomi är det som bäst skapar de resurser som ärnödvändiga för utveckling.För det tredje handlar det om institutionsbyggande. Statens uppgift är attförse människorna med ekonomiska och sociala resurser så att de kan agerapå en marknad, men också att skapa ett rättsligt ramverk. Det är nödvändigtatt marknadens olika aktörer kan lita på att ingångna avtal hålls, att det finnslagar som reglerar den finansiella marknaden och valutapolitiken, att fackligarättigheter har ett lagligt skydd m m. Det måste finnas av makten oberoendejuridiska instanser dit medborgarna kan vända sig för att få sin sak prövad.Detta är grundläggande både för demokratin, de mänskliga rättigheterna ochen fungerande marknadsekonomi.En social miljö som gör det möjligt för människor att agera med vissförutsägbarhet främjar den ekonomiska tillväxten. Allt detta förutsätter ettinstitutionellt legalt ramverk. Historiskt har det varit en av förutsättningarnaför västerlandets starka ekonomiska och sociala utveckling.I detta perspektiv blir betoningen av yttrande- och organisationsfrihet samtkampen mot tortyr och dödsstraff en basal del av vår biståndspolitik. Vårtmotstånd mot enpartisystem och förord för flerpartisystem skall vara entydigt.Det bistånd som främjar fria massmedier, inte minst tidningar ochradiostationer, bör utvecklas. Journalistutbildning är ett av flera exempel.Insatser för uppbyggnad av ett oberoende rättsväsende och stöd tillorganisationer på detta område är av strategisk betydelse - både för att främjademokrati och för att åstadkomma det som går under benämningen"good governance". Effektiva rättssäkra förvaltningar som styrs av regler ochpräglas av öppenhet i stället för av traditionella lojaliteter, egenintressenochkorruption måste utvecklas.Utveckling av ekonomisk revision, offentlighet och andra opartiskakontrollrutiner är områden där bistånd bör kunna göra god nytta.På detta sätt kan framväxten av mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstatoch marknadsekonomi främjas.Frihandel - motor förutvecklingEn fri handel och en fungerande marknadsekonomi är detsom bäst skapar de resurser som är nödvändiga förutveckling. Ett huvudmål för svensk u-landspolitik skalldärför vara att verka för en integrering av de fattiga länderna ien världsekonomi där frihandel och företagsinvesteringarutgör de centrala drivkrafterna för utveckling. Handelnsbetydelse som utvecklingsmotor måste betonas starkare.Protektionism i alla dess former måste bekämpas.Det är ingen slump att frivilliga överenskommelser som syftar tillförbättringar kallas liberaliseringar. Även länder och regimer som på intet sättkan kallas liberala inser i praktiken att förändringar iliberaliserande riktning gynnar också den egna nationen. skaparockså liberaliseringar inom handelns område på lång sikt ett tryck pådemokratisering i auktoritära och odemokratiska länder.Liberalisering av världshandeln är och har varit en motor för tillväxt i olikaländer. Det är de länder som varit öppna mot omvärlden som lyckats bäst setti ett längre perspektiv. Det finns en oro främst i i-länderna för attkonkurrens från låglöneländer ska slå ut företag och jobb i industrivärlden.Men erfarenheten från vår egen industrialiseringsprocess visar att vår ökadeöppenhet mot omvärlden ledde till tillväxt och ökad sysselsättning både iSverige och de länder vi handlat med. Att försöka skydda sig mot omvärldengenom tullar och andra handelshinder kan verka tryggt på kort sikt men lederbara till förstelning, sämre standard och lägre sysselsättning.Den finansiella oron har lett till att regleringsivrare avolika slag gripit tillfället att propagera för allehanda slag av handelshindersåsom regleringar, skatter och andra ingrepp. Sådana förslag bygger dock iflera avseenden på en felsyn. De utgår från att det är "en ohämmadmarknadsekonomi" som orsakat krisen. Så är inte alls fallet. Det är i ställetfrämst de länder som präglats av regleringsekonomi och bristande demokratioch insyn som drabbats värst. En liberal marknadsekonomi innebär öppenhetoch snabb spridning av information. Den finansiella krisen har drivits fram avt.ex. dold kreditgivning till dåliga företag, mer eller mindre dolda kopplingarmellan stat, banker och vissa företag etc. Detta är raka motsatsen tillmarknadsekonomisk öppenhet. Det är trycket från de internationellafinansmarknaderna som lagt kriserna . När de enskilda länderna ochderas företag kommit under finansmarknadernas granskning har bristernauppenbarats.Arbetet för en öppnare handel måste fortsätta, både för ekonomins ochdemokratins skull. Av den anledningen var WTO-förhandlingarna i Seattleförra året att betrakta som ett misslyckande. Förhandlingarna gällde i grundenom vi skall tillåta att växa och människorna där få det bättregenom att de tillverkar och säljer på export på samma sätt som vi gjorde närvi gick från att vara enbart ett jordbruksland till att bli ett av jordensrikastesamhällen. Förhoppningen var att förhandlingarna i skulle ge ökademöjligheter för att exportera textilvaror och jordbruksprodukter tilli-världen och att minska t ex EU:s jordbrukssubventioner. Misslyckandet iSeattle riskerar nu istället att leda till att handelshindren för de fattigasteländerna blir kvar längre och att det utlovade stödet så att de bättre ska kunnautnyttja WTO:s tvistlösningsmekanismer uteblir.Vi vet vad själva vill. De vill kunna sälja sina produkter till oss.De som menar att handel innebär utsugning av har fel. Exportenhjälper upp deras tillväxt. Enligt WTO:s egna beräkningar svarar exporten förnästan av deras BNP. Deras möjligheter att exportera är således en frågaom liv eller död för dem.En väl citerad studie genomförd av och vidHarvard University tydliggör också handelns betydelse för . Enligtdenna undersökning var den årliga genomsnittliga tillväxten för medöppna ekonomier , medan motsvarandetillväxttakt var för med slutna ekonomier. Ytterligarestudier visar att en ny handelsrunda skulle höja produktionen i världen med1 . Relativt sett skulle vinna mest. BNP iAfrika söder om skulle höjas med och i medmer än 9,5 procent.Misslyckandet i var delvis ett resultat av omfattande protester, fråni första hand miljörörelser och amerikanska fackföreningar, motvärldshandelns effekter på miljön och arbetsvillkoren i västvärlden.Handel och miljö är en delvis kontroversiell fråga inom WTO. Det äremellertid fel att påstå att ökad handel är skadlig för miljön. Tvärtom är detnär länder växer, när människor får det bättre som man kan börja göra någotåt miljöproblemen, t.ex. genom renare metoder för uppvärmning ochmatlagning, bättre sanitära förhållanden osv. Människor som är dömda tillfattigdom genom att vi stoppar deras handel är inga starka miljökämpar.Många fruktar att i-länderna använder miljökrav som doldprotektionism. Ökad handel bör därför åtföljas av en effektiv miljöpolitik.Miljöfrågorna bör integreras på ett sådant sätt att miljöargument inte användssom en ursäkt för vad som i realiteten är protektionism. WTO tvingar helleringet land att bryta mot åtagandena i Kyoto-protokollet eller Rio-avtalet.Internationell handel och arbetsvillkor är även det ett mycketkontroversiellt område. Många fruktar med rätta att de krav påförbättrade arbetsvillkor i som ställs av i-länder i själva verket ärenform av protektionism. Det är berättigat att ställa frågan varför inte u-länderskall ha möjligheten att arbeta sig upp ur fattigdom på liknande sätt som denuvarande i-länderna, däribland , gjorde under sinindustrialiseringsprocess. har det visat sig att de krav somkonsumenterna i i-världen ställer på de produkter som bjuds ut kan vara ettkraftfullt instrument för att via de multinationella företagen driva fram bättrearbetsvillkor och utbildning i de där dessa företag är verksamma.För skull är det oerhört angeläget att kommande WTO-förhandlingar leder till konkreta resultat. Med en bred inriktning ochomfattande ett stort antal länder ökar sannolikheten att varje land kan finnanågot positivt för egen del i denna process.Ekonomiska reformerDemokrati och marknadsekonomi går hand i hand. I ett närasamspel utgör de tillsammans en av de allra viktigasteförutsättningarna till utveckling.Trots att flera nya demokratier gör framsteg inom det som rörgrundläggande mänskliga rättigheter så är ett vanligt hinder för en nydemokrati tidigare, och allt som oftast ej demokratiskt valda, regimersekonomiska politik. ser vi i en majoritet av de nya demokratierna enmånga gånger komplex situation som hindrar den av folket valda regimen attkunna leverera och uppvisa resultat för medborgarna inom en rad, främstsociala sektorer som utbildning och hälsovård. Flera av de bakslag vi kommeratt se för demokratiseringsprocesser på flera håll i världen kommer till vissdel att bero på den ekonomiska bakbundenhet som de nya demokratiernahamnar i. Skuldfrågan har i takt med 1980- och 90-taletsdemokratiseringssträvanden åter hamnat i rättmätig fokus som ett av destörsta hindren till utveckling för fattiga länder.Det är nödvändigt med ekonomiska reformprogram i majoriteten av deländer där svenskt bistånd är verksamt och detta sker också i högre ellermindre grad i dag.Folkpartiet ser det som en prioriterad uppgift för det svenska biståndet attstödja ekologiskt och socialt uthålliga ekonomiska reformprocesser. Svensktbistånd har fått bevittna hur anslagsposten för ekonomiskareformer (inkluderat budgetstöd och skuldlättnader) drastiskt hållits inne somen följd av regeringens utgiftstak för biståndet. Flera länder där det var tänktatt skulle ge nytt eller fortsatt stöd till en pågående reformprocessficklov att vänta. Detta trots att det svenska bidraget skulle ha fört flera länderbetydligt närmare det sk. HIPC-initiativet för att uppnå större skuldlättnader.Förutom att understryker vikten av att mer kraftfullt stödjaekonomiska reformer i de nya demokratierna, vill vi också påtala vikten av attinsatser stöds för att länderna själva skall besitta mer kapacitet och kompetensom skuldfrågor och ekonomiska reformer. Detta för att bl.a. erhålla en bättrenationell skuldanalys och förhandlingsposition i t.ex. Paris- och . Denna form av kompletterande stöd bör ges högre uppmärksamhet.Förutom de internationella initiativ som stöds bör ytterligare fokus ske påregionala initiativ. Ett intressant exempel på ett sådant initiativ är detregionala med säte i , där mobilisering avkompetens och kapacitet inom det makroekonomiska området pågår förländerna i södra delposten ekonomiska reformer anslår 425 miljoner kronorutöver regeringens förslag vilket i hög grad bör gå till skuldavskrivningar.MiljöbiståndInsatser för en ekologiskt hållbar utveckling är en mycketangelägen del i biståndet. Gemensamt för alla miljöhot på vårjord är att de alltid beskär friheten och minskar framtidagenerationers livschanser. Däremot varierar miljöproblemenkraftigt mellan olika länder och regioner. I den rika delen avvärlden är det största hotet en kraftig överkonsumtion avnaturresurser medan bristen på detsamma, till exempel matoch färskvatten, är de dominerande problemen i u-länderna.Fattigdomen och den kraftiga befolkningsökningen ökar hotet om enöverbefolkad värld och därmed riskeras också chanserna till en hållbarutveckling, det vill säga en process där hänsyn tas till både sociala ochmiljömässiga frågor.I många tvingar fattigdomen fram en rovdrift och en livsföringsom tär på naturresurserna. Kombinationen av fattigdom och överbefolkningökar trycket på skogar, mark- och kustområden. Bistånd med ett långsiktigtmiljöperspektiv spelar en viktig roll för att förändra regelsystem förinvesteringar i miljöskydd. Dessutom underlättar frihandel överförandet avmiljövänlig teknik till utvecklingsländerna.Miljöhoten har bytt karaktär från att främst ha varit en fråga om synligaoch omedelbara utsläpp med regional eller nationell karaktär till att bli bådeglobala och diffusa. är individernas levnadsmönster i alla världens länderdet största globala hotet.I hölls 1992 en med uppföljning i Kyoto1997 som antog ett brett handlingsprogram, , vars syfte är att gevägledning för en hållbar utveckling i både i- och . Bland annatfastställdes att dagens produktions- och konsumtionsmönster är ohållbara. Deger upphov till stora och ökade mängder avfallsprodukter vilket i sin turgenererar problem som till exempel klimatpåverkan, uttunning av ozonlagret,försurning, förorenat vatten med mera. Samtliga individer måste därför seöver sina konsumtions- och produktionsmönster för att bidra till att skapa enhållbar utveckling.För att skall kunna agera i miljöfrågor på ett trovärdigt sätt är detnödvändigt att vi lever som vi lär. Det är inte trovärdigt att å ena sidanpläderaför miljöanpassade åtgärder i utvecklingsländer och behålla enohållbar utveckling i den industrialiserade delen av världen. Av Agenda 21-dokumentet framgår tydligt att det krävs mer av industrialiserade länder somtill exempel . Detta är naturligtvis rimligt.Ett effektivt miljöbistånd måste vara långsiktigt. Det innebär att deninhemska befolkningen måste vara starkt delaktig i demokratiskabeslutsprocesser och att fattigdomen måste bekämpas.Mat- och vattenförsörjning är två viktiga verksamhetsområden inommiljöbiståndet, vilket innebär åtgärder inom jordbruk, skogsbruk, marin miljö,färskvattenförsörjning, avfall/avlopp samt transporter, energiförsörjning ochbefolkningsfrågor. Ett annat viktigt område är kapacitetsutveckling, det villsäga forskning och utbildning, samt utveckling av rättssystem ochinstitutioner. Förstärkt kompetens inom ämnet miljöekonomi ses som särskiltviktigt.Biståndsinsatser för att komma åt urbaniseringsproblem ärnödvändiga. Skall målsättningen om hållbar utveckling kunna förverkligaskrävs dock kraftfulla åtgärder först och främst av regeringar föratt hantera den snabba omdaning av samhällena som urbaniseringen innebär.Dagens institutioner för stadsplanering, infrastruktur med mera saknarförmåga att få städerna att fungera på ett för människorna acceptabelt sätt. Etttryggt boende är oerhört väsentligt för den enskilda människan.