mot · GN02U21 · 2000-06-09 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:U21av , ()med anledning av skr. 1999/2000:130 i Förenta nationerna1 InledningDet finns anledning att notera en rad positiva förändringar och enbetydelsefull framgång i FN-arbetet. Dit hör den alltmer förändradeinriktningen när det gäller FN:s och allt starkarefokusering på fattigdomsbekämpning. Det viktiga arbetet med att få tillstånd en internationell brottsdomstol har gått in i ett intensivare skede.Detta arbete tillsammans med FN:s omfattande arbete när det gällermänskliga rättigheter i allmänhet har med stor sannolikhet bidragit till attgeneral rannsakas och döms i en chilensk domstol. Likasåhar det rättsliga efterspelet i spåren av folkmordet i tagit fart.Kofi Annans reformering av FN-systemets organisation är ett framsteg avavgörande betydelse. Samordningen av olika delar av FN:s verksamhet påfältet är ett bra exempel på hur kan effektiviseras.Vi välkomnar årets skrivelse, som belyser viktiga frågor på ett värdefulltsätt. Årets FN-skrivelse är liksom tidigare FN-skrivelser tillbakablickandeoch inte framåtblickande. För att ytterligare förbättra insyn i FN-arbetet menar att det skulle vara bra om regeringenlade fram en skrivelse om FN-arbetet . Detta vill vi ge regeringen tillkänna.2 Skepsis och kritik mot FNDet har länge funnits en kritik mot FN som gått ut på att organisationenär alltför passiv och kraftlös och saknar auktoritet. Denna kritik har haftett visst fog för sig. Under det ledde förhållandet mellanstormakterna och till att FN ställdes utanför och intekunde ingripa i de hårda och våldsamma konflikter som utbröt i olikadelar av världen. Så kunde exempelvis inte FN på något sätt bidra tillnågon lösning av den konflikt som låg bakom Vietnamkriget.Organisationen har också anklagats för orättvist betalningssystem ellerför byråkrati. Mycket av denna kritik ägde och äger fortfarande vissriktighet.En del har av denna kritik dragit slutsatsen att är en organisation utanvärde och kanske till och med borde avvecklas. Inte minst konservativakrafter i har dragit denna slutsats av den kritik som förekommit, vilketmedfört att släpat efter med betalningarna när det gällermedlemsavgiften. Därmed har kritiken och dess slutsatser ibland fåttkaraktären av självuppfyllande profetia.En del av denna kritik tycks fortfarande hålla i sig, vilket framgår av detkonstaterande regeringen gör i sin skrivelse när man säger: "Det minskadebiståndet i allmänhet och till FN i synnerhet har lett till ett minskat intresseav att nå mer visionära lösningar. "anser dock att även om en del av den kritik som funnitsgenom åren mot är berättigad är slutsatsen att stödet tillFN bör minskas felaktig och destruktiv. Den är felaktig därför att ett visst re-formarbete inletts . Vidare skulle världens länder, regeringoch folk berövas ett viktigt forum, för att lösa tvister och konflikter.Bakom denna destruktiva inställning kan man iaktta den dominerandestormakten intresse av att efter eget huvud styra och ställa i världen. Iflera situationer har FN mer eller mindre ställts inför fullbordat faktum ochförst på ett mycket sent stadium givits möjlighet till inflytande påutvecklingen. Godkännande av sanktioner har framtvingats praktiskt taget iefterhand. I det stormaktsspel, där och tidigare ställde FNutanför de stora konflikterna, hotar ett nytt stormaktspel där militärtoch ekonomiskt är överlägset och kan tvinga världssamfundet tilleftergifter för amerikanska intressen.Många förordar att vetorätten för enskilda stater i säkerhetsrådet skall tasbort. Då föreligger emellertid risk för att man får en vetofri kultur på denstarkares villkor. Att mäktiga stater inte drar sig för att använda sin styrkaoch arrogant demonstrera sin makt för framgår blandannat av sätt att hålla världssamfundet på halster genom att fördröjainbetalningarna av sin medlemsavgift till organisationen. När man sedanäntligen gör det förbinder man inbetalningarna med en rad villkor.Vad situationen visar är att det krävs en reformering också av FN:ssäkerhetsråd, dess sammansättning och arbetsordning. skallinte vara ett instrument i en enskild stats intresse utan måste utgå frånperspektivet att man har att hantera hela mänsklighetens framtid.3 FN, folkrätten och de mänskliga rättigheternaRegeringens FN-skrivelse hänvisar till vad FN:s generalsekreterare sade där han enligt skrivelsen förklarade: "FN:sansvar gäller människor och inga gränser kan hindra det internationellasamfundets ansvar att värna om de mänskliga rättigheterna." Han sadedetta mot bakgrund av Kosovokrisen och bidrog därmed till debatten omstaters suveränitet och frågan om mänskliga rättigheters överordnadebetydelse.Det förekommer i och internationellt en intensiv debatt omhuruvida mänskliga rättigheter är överordnade folkrätten. Professor menade exempelvis att man kunnat iaktta en förskjutning av det"allmänna rättsmedvetandet" när det gällde internationell rätt. Tyngdpunktentycktes honom ha förskjutits från folkrätten mot mänskliga rättigheter. Medandra ord: Opinionen hade ändrat sig. Sådana förskjutningar sker emellertidinte frikopplade från den politiska utvecklingen och förändringar i deinternationella maktförhållandena.Republiken med i spetsen bedrev enpolitik som innebar kränkningar av kosovoalbanernas mänskliga ochdemokratiska rättigheter. Det har dock med tiden framstått alltmer klart attde krav Nato-länderna ställde på Republiken var av en art att deinte skulle accepterats av vilken annan självständig stat som helst. Natokrävde i praktiken kontroll över jugoslaviskt territorium. Det har ävenframkommit att man från Natos sida var fullständigt på det klara med attenbart flygangrepp utan marktrupp skulle betyda en katastrof förkosovoalbanerna. Trots detta inledde Nato bombningar av - intebara mot militära mål utan även mot den jugoslaviska infrastrukturer, som innebär svåra umbäranden för den jugoslaviska civilbefolkningen. "Detär civilbefolkningen som lider, medan landets ledning fortfarande lever gott",som en delegation av jugoslaviska kvinnor engagerade i humanitära frågoruttryckte saken vid ett besök i i maj 2000.I dag är det FN som med skamfilat anseende skall försöka bringa reda ilivet i Kosovo och förhindra att det nu fördjupade folkhatet på nytt slår ut ifull låga - nu mot kosovoserberna.När det gällde kosovoalbanerna ledde Natos "försvar" av deras mänskligarättigheter till att än grövre förbrytelser kom att begås mot dem. Samtidigtdrabbade sanktionerna mot en oskyldig civilbefolkning.På samma sätt har FN-sanktioner i kombination med ochStorbritanniens praktiskt taget dagliga bombningar av efter Gulfkrigetdrabbat civila. Ungefär 1,5 miljoner människor har förlorat livet. Dessabombningar har ingen grund i några FN-resolutioner, men ochStorbritannien rättfärdigar sina bombningar utifrån sina tolkningar av vissaresolutioner - det handlar alltså om den starkares tolkningsföreträde.Resultatet av detta är att spädbarnsdödligheten i är skyhög till följd avläkemedelsbrist, bristande tillgång till rent vatten, förstördakommunikationer. Kvinnor och barn drabbas hårdast av sanktioner ochbombningar. De som bombningar riktar sig emot - diktatorn och ledarskiktet kring honom - lever oberörda av sanktionerna.Det var med mycket stor tvekan och av enträgna kravpå FN-sanktioner mot apartheidregimen i som ställde upp pådessa åtgärder mot apartheid. Bakom dessa krav på sanktioner stod bredafolkliga rörelser i . FN:s sanktionspolitik lyckades den gångendärför att man hade folket i det bojkottade landet på sin sida. När det gällerIrak och finns inga sådan folkliga rörelser och inga krav påsanktioner. Istället kräver befolkningen motsatsen och betraktar iställetsanktionerna som angrepp från en yttre fiende och fiende till ochJugoslaviens folk.Dessa lyckade och misslyckade historiska erfarenheter av FN-sanktionervittnar om att organisationen måste se över sin sanktionspolitik såväl iallmänhet som när det gäller i de konkreta exemplen och Irak.De vittnar även om det olyckliga i att FN-sanktioner kombineras medenskilda staters militära åtgärder, rättfärdigade genom egna tolkningar avFN-beslut. För att FN:s åtgärder skall ha någon trovärdighet krävs att FN hardet överordnade ansvaret och helhetsgreppet när det gäller hanteringen avinternationella konflikter. Detta vill vi ge regeringen till känna.4 roll och ställningDet är orimligt att har den sammansättning det har . fick sin ställning och sin roll utformad genom ensammanvägning av intressen och styrkeförhållanden mellansegrarmakterna efter . arbetssätt ochpolitiska praktik utformades och präglades därefter av förhållandena i detkalla kriget. Det är uppenbart att säkerhetsrådets sammansättning ocharbetsformer är otidsenliga. politiska förhållandenhör till det förgångna. Detsamma gäller det kalla krigetsmaktkonstellationer. handlar det inte om öst och väst, utan snarareom förhållandet mellan nord och syd. Det handlar om skuldkrisen,demokratiutveckling, konfliktförebyggande, konfliktdämpande ochkonfliktlösande åtgärder. Den överväldigande delen av dessa stora ochsvåra problem handlar om . Självfallet måste därför fler finnas representerade i . Sker inte detta kommerdet paternalistiska förhållandet mellan i-länder och att bestå -något som endast kommer att fördjupa de motsättningarna ochkonflikterna i världen. anser att måstegaranteras en starkare ställning i ett utvidgat säkerhetsråd.När det gäller vetorätten i säkerhetsrådet visar historien strax att vetorättenfungerat hämmande på FN. Ovan har vi pekat på somexempel på detta. Vetorätten har även varit ett hinder för FN att ingripa it.ex. Frågan om vetorätten är dock en politiskt känslig och svårlöstfråga. anser emellertid att utgångspunkten för en diskussionom vetorätten måste vara, att vissa länders regeringar inte skall ha någrasärskilda privilegier framför andra i FN när det gäller beslut om ingripandeni internationella konflikter. Likaså borde olika frivilligorganisationer i någonform ges samrådsmöjligheter och visst inflytande i Världsbanksfrågor. Dettavill vi ge regeringen till känna.5 , FN och VärldsbankenTill de kritiska invändningarna när det gäller hörfortfarande insynsfrågorna. Med anledning av regeringens FN-skrivelser1995 och 1998 inlämnade en motion om att dendemokratiska insynen i verksamhet inskränker sig i dagtill olika länders eller ländergruppers representanter.1995 förklarade utrikesutskottet med anledning av krav påökat inflytande:- - - ett stort intresse finns från parlamentariker att få bättre insyn ochpåverkansmöjligheter i Världsbanksfrågor. Utskottet redogjorde utförligt förformerna för det löpande svenska agerandet i och deninternationella valutafonden, IMF, samt tog ställning till olika motionsförslagom hur den parlamentariska insynen och kontrollen skall kunna öka.Utskottet utgår, i enlighet med sina tidigare överväganden i ämnet, från attregeringen på lämpligt sätt samråder med och ger regelbundeninformation i Världsbanksfrågorna. Utskottet utgår vidare från att de förslagsom presenterats för att öka möjligheterna till samråd mellan regeringen ochriksdagen i dessa frågor blir föremål för fortsatta överväganden inomregeringskansliet.Sedan detta skrevs har tydligt inriktat sig påfattigdomsinriktningen, vilket bör medföra förändringar i praktiskverksamhet. ledning har inbjuditenskilda riksdagsledamöter. Däremot saknas en genomtänkt strategi frånVärldsbanken och den när det gäller hur man skallhantera frågan om parlamentarisk insyn i världsbanksfrågor, trots attdessa varit diskuterade . Ånyo kräver vi alltså i enlighet medutrikesutskottets utlåtande att bör få ökad insyn ivärldsbanksfrågor. Detta vill vi ge regeringen till känna.6 Folkrörelserna och FN-arbetetFN-frågorna är inte bara en affär för regeringar, parlament ochdepartement - en affär för statsapparater. Stater representerar folk ochnationer. Den politik de för skall förmedla opinioner och uppfattningarsom finns bland folken. I annat fall blir de inte något annat än vad DagHammarskjöld kallade "konferensmaskinerier". Medborgarna måstesålunda involveras och involvera sig i det arbete som FN utför. Ett sådantarbete måste ta sig organisatorisk form. Den bästa formen för ett sådantarbete torde vara ett brett folkrörelseengagemang. Diskussionen kringdessa aspekter av FN-arbetet är svagt utvecklade i regeringens skrivelse.Sverige är ett av de länder där folkrörelserna, inklusive de politiskapartierna, bedriver ett lokalt förankrat arbete. Till är165 organisationer anslutna: kyrkor, ungdomsorganisationer, fackföreningaroch solidaritetsrörelser. Vi vet att många svenska folkrörelser har ett aktivtintresse för FN:s arbete och sannolikt finns ett ännu större latent för FN-frågor. Den ståndpunkt att i den svenska FN-delegationen ha en bred sammansättning av parlamentariker,intresseorganisationer och folkrörelser är ett föredöme för många andraländer. Den borde dock i större utsträckning uppmuntradetta intresse och tillvarata de kunskaper och erfarenheter som dessaorganisationer besitter. Detta vill vi ge regeringen till känna.7 FN och EURegeringen skriver visserligen att man inom FN:s olika institutionerarbetar för att rasera EU:s olika handelshinder för handeln med de fattigaländerna i tredje världen. Likafullt är denna fråga marginell i den EU-debatt som vi för i . EU-debatten är alltför snävt inriktad påsvenska för- och nackdelar av EU-medlemskapet. Det internationellaperspektivet, FN-perspektivet, debatten om EU:s roll i världen, förs ialltför ringa grad. Den EU-debatt som förs måste rimligen ocksåkopplas samman med ett bredare globalt perspektiv, ett arbete som ävenborde uppmuntra till att EU-debatten i högre grad kopplas samman medett globalt perspektiv. Även här spelar folkrörelseförankringen en storroll. hävdar att det inte går att bedriva ett bra FN-arbete -utan att öka svenska delaktighet i detta. anser attriksdagen även som sin mening bör ge regeringen till känna attfolkrörelseaspekten på FN-arbetet förstärks och att arbetet i denriktningen delges i kommande skrivelser och rapporter om FN-arbetet.8 FN-arbetet och ungdomenEn annan sida av FN-arbetet är hur FN-engagemanget bland ungdomenkan stärkas. Vad gäller ungdomen och vilken plan regeringen har för attfå med unga människor i det globala arbetet framgår inte heller dennagång av årets FN-skrivelse. Det är bra om ungdomar får framföra sinaåsikter. Men det räcker inte. Unga människor måste vara också med ochtillsammans med andra aktörer formulera dagens och framtidens svenskaFN-politik. Det finns starka ungdomsorganisationer i , politiskaungdomsförbund och fredsorganisationer och humanitäraungdomsorganisationer som har åtskilligt att bidra med och som har egnaerfarenheter som äldre saknar. Det är inte bara vuxna som harerfarenheter. Unga människor har också sådana, men annorlunda sådana.Ungdomsperspektivet saknades i tidigare FN-skrivelser från regeringen.Trots att krävt att detta skall finnas med saknas det helt även iåretsskrivelse. anser att som sin mening bör geregeringen till känna att FN-arbetet bland ungdomen redovisas ochrapporteras i regeringens skrivelser om FN-arbetet. anserockså att det bör ingå en ungdomsrepresentant i den svenska FN-delegationen. Detta vill vi ge regeringen till känna.9 Barn och biståndRegeringen ger i sin skrivelse en beskrivning av flera positivaframgångar när det gäller barnens situation. Man pekar på det storaantalet länder som undertecknat den antagna Konventionen ombarnets rättigheter. agerar aktivt för ett förbud mot användningenav barnsoldater, liksom när det gäller stöd till barn med funktionshinderoch i kampen mot avskaffandet av särskilt skadliga former avbarnarbete. Regeringen berättar vidare om att UD håller på med enöversyn av barnfrågorna i det internationella samarbetet. Alla dessa FN-insatser som ytterst syftar till att förbättra barns sociala situation ärvälkomna. kan man på annan plats i skrivelsen läsa:Det minskade biståndet i världen i allmänhet och i FN i synnerhet har lett tillett minskat intresse av att nå mer visionära lösningar. Trots rader av reformerav enskilda FN-organ liksom inom det mellanstatliga beslutsystemet inomFN har det ekonomiska stödet inte ökat. Snarare har präglatsav minskat ekonomiskt stöd.Här finns sålunda ett gap mellan de muntligt uttryckta ambitionerna åden ena sidan och den konkreta ekonomiska viljan å den andra. Mantycks vilja skylla det sistnämnda på en brist på visioner. Man vari beståregentligen skillnaden mellan vilja och visioner? Denna brist på visioner(eller, om man så vill, vilja) när det gäller biståndet gäller även ,som drastiskt skar ned sitt internationella bistånd.Sverige, som varit något av ett föredöme när det gällt biståndspolitiken,kunde plötsligt av andra länder användas som föredöme för länder medregeringar med mer sviktande biståndsvilja.Minskat bistånd leder alltid till att de som är mest utsatta drabbas hårdast -följaktligen har detta drabbat kvinnor och barn i de fattiga länderna allrahårdast. En slutsats av detta torde vara att tyngdpunkten i FN-biståndet iännu högre grad överförs till kvinnor och barn - kvinnor i deras egenskap avföretagare och arbetande människor med rätt till värdigt liv, barn för att deutgör en investering i en människovärdig framtid. Detta vill vi ge regeringentill känna.10 Jämställdhet, tjänstetillsättning ochkvinnorepresentationVid ett par tidigare tillfällen har i sina motioner ianslutning till regeringens FN-skrivelser påpekat att det inte sällan ärandra meriter än kompetens som gjort sig gällande itjänstetillsättningsfrågor inom FN, vilket hämmat organisationenseffektivitet. FN-tjänster är inte sällan reträttposter för politiker somförlorat förtroende i hemlandet. Men särskilt allvarligt när det gälldetjänstetillsättningen inom FN ansåg vi den usla kvinnorepresentationenvara.Årets skrivelse rapporterar visserligen om att jämställdhetsarbetet fortsätterefter kvinnokonferensen i (det skrev man även i tidigare FN-skrivelser), att man haft kontakt med en rad olika FN-organ när det gällerjämställdhetsfrågor. Men det sägs inget om vari dessa kontakter bestått, vadsom diskuterats vid dessa sammanträffanden - framför allt redovisas ingasom helst resultat av dessa kontakter. knyts stora förhoppningar till denuppföljning av som pågår i . serfram emot en utförlig rapportering om dess resultat i nästa års FN-skrivelse.Kvinnornas situation i världen har försämratsallvarligt, bland annat till följd av den muslimska fundamentalismensspridning i olika delar av världen, men också av andra orsaker. I harinförts nya kvinnofientliga lagar. En av de senaste består i att kvinnor endastfår diagnostiseras av kvinnliga läkare, vars antal är färre antalet manligaläkare. Efter en valseger för de reformvänliga formerar sig debakåtsträvande krafterna i landet till motattack vilken resulterat i att fleraavlandets ledande kvinnokämpar fängslats - bland dem Merengiz ,som en rad tidningar, inte minst kvinnotidningar, stängts avregimen. I utövar talibanerna ett ytterst brutalt, terroristisktförtryck av kvinnorna. Från och andra länder rapporteras om s.k.hedersmord på kvinnor. är det väl känt att handeln med kvinnorökar i hela världen och även nått Europa.Någon utförlig värdering görs inte heller i denna skrivelse av hurkvinnornas situation förändrats efter vare sig iRyssland eller i de centralasiatiska republikerna. När det gäller kvinnornassituation i världen är beskrivningen i regeringens FN-skrivelse fåordig.Regeringens skrivelse saknar beskrivningar av kvinnorepresentation i FN-organen. I allmänna ordalag förklaras att man försöker att införa ettjämställdhetsperspektiv inom FN. Något konkret om hur detta går tillredovisas inte. I en motion om reformeringen av 1996/97 påpekadeVänsterpartiet att av de s.k. senior officials i FN var kvinnor. betänkande (1997/98:UU11) med anledning av regeringensskrivelse i 1997/98 skrev man att:Utskottet kan konstatera att andelen kvinnor på handläggande nivå inom FNär fortsatt låg. har en marginell ökning av antalet kvinnorinom denna kategori skett från till i januari1998. På högre nivåer (D1 och däröver) har dock en ökning undermotsvarande tidsperiod skett från till . Här kan noteras attandelen kvinnor på högre nivå 1993 var12,. Det har således skett enfördubbling på fem år.Kvinnorepresentationen i FN ökade somutrikesutskottet talar om i sitt betänkande (1997/98:UU11) vid förrarapporteringstillfället. Kvinnorepresentationen kan dock inte ansestillfredsställande, vilket innebär att mycket kunskap och erfarenhet somkvinnor besitter inte kommer FN till del. Sannolikt skulle en bättrekvinnorepresentation i olika FN-organ starkt påverka FN:s arbete i sådanriktning att uppmärksamheten när det gäller situationen för den kvinnligahalvan av mänskligheten också ökade. Det hade därför varit bra omregeringen kunnat rapportera om kvinnorepresentationen i FN sedanförra skrivelsen.I övrigt anser vi att jämställdhetsfrågorna borde ha lyfts fram i regeringensskrivelse och givis en mer framskjuten plats där. Vi förutsätter då att en merframskjuten plats i skrivelserna också återspeglar de insatser somgörs i FN-arbetet när det gäller jämställdhetsfrågorna.Vänsterpartiet anser att tjänstetillsättningssystemet bör förändras när detgäller såväl behovet av ökad kompetens som bättrad kvinnorepresentationinom FN. menar också att rapporteringen genom regeringensFN-skrivelser när det gäller jämställdhetsarbetet måste förbättras bliutförligare. Detta vill vi ge regeringen till känna.11 Situationen i och ColombiaSverige är huvudansvarigt i generalförsamlingen förresolutionen när det gäller mänskliga rättigheter i /Burma.Sverige har även förtjänstfullt drivit vissa andra frågor. Vi vill peka pånågra konkreta områden där vi anser att borde agera merkraftfullt inom ramen för FN-arbetet. har länge ansett attSverige utöver detta bör ta initiativ till att en särskild MR-rapportör utsesför . Likaledes krävde att FN måste ägna störreuppmärksamhet åt situationen på , i med flera länder.När det gäller besannades våra farhågor och fortfarandeförekommer det att indonesiska terrorgrupper attackerar östtimoresiskaflyktingläger i . Erfarenheterna av den senare utvecklingen påÖsttimor, såsom exempelvis händelseutvecklingen under och efterfolkomröstningen, visar att det i denna och likartade situationer krävsavsevärda FN-insatser i landet. Man kan inte överlåta åt den tidigareockupationsmaktens trupper att ansvara för ordningen under och efter ettsådant val.En likartad situation håller på att uppstå i där Polisarioefter väpnad kamp och av vapenstillestånd och förhandlingarunder FN:s överinseende ännu inte kommit överens om valordningen.Ockupanten är militärt sett oerhört överlägsen som denvästsahariska befolkningen har rätten på sin sida. I har situationennär det gäller de mänskliga rättigheterna förbättrats . Detta tasibland som intäkt för att andra lösningar än nationell självständighet ärmöjlig för del. Befolkningen i har tveklöst rätt attbestämma om sin och sitt lands framtid. Den utlovade folkomröstningenmåste genomföras. Detta vill vi ge regeringen till känna.I fallet handlar det inte "bara" om brott mot demokratiska fri-och rättigheter. Politiska mord hör där till ordningen för dagen. Den svenskaregeringen gjorde en förtjänstfull insats när det gällde attbidra till ett sammanträffande mellan och den colombianskaregeringen. som detta möte pågick rapporterades dock attUSA planerade nya vapensändningar till den colombianska regeringen.Den allra mest grundläggande mänskliga rättigheten - rätten till liv -respekteras inte i . Det MR-kontor som FN upprättat i Colombiautgör ett betydelsefullt och nyskapande verktyg för att främja MR iColombia, men därutöver bör en FN-rapportör utses. anserfortfarande att i FN bör arbeta för att en FN-rapportör utses även närdet gäller . Detta vill vi regeringen till känna.12 Val av generalsekreterareÅr 1997 utkom boken in of Leadership: Tomorrow´sUnited Nations författad av och .