mot · GN02So25 · 2000-04-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So25av , ()med anledning av prop. 1999/2000:79 Från patient till medborgare - en nationell handlingsplan för handikappolitikenDet är mycket glädjande att regeringen i propositionen (1999/2000:79)Från patient till medborgare - en nationell handlingsplan förhandikappolitiken på ett mycket klart och tydligt sätt slår fast atthandikappolitik handlar om medborgarrätt.Med detta förhållningssätt skapas en grund för en ny radikal handi-kappolitik, som drar lärdomar av erfarenheter utomlands när det gäller attbekämpa diskriminering av människor med funktionshinder.Denna diskriminering pågår i vårt land och tar sig uttryck i attfunktionshindrade särbehandlas eller hindras att ta del av verksamheter somtillkommer andra. Det kan handla om att en person med en direkt hänvisningtill hans eller hennes funktionshinder nekas tillträde till en affär ellerrestaurang. En annan och vanligare form av diskriminering handlar om attmänniskor med funktionshinder utestängs därför att lokaler och transport-medel är otillgängliga.När funktionshindrade diskrimineras är det uttryck för en samhällsnormsom delar upp människor i fullvärdiga medborgare och övriga. Denna normleder till att vissa utestängs från viktiga samhällsområden. Norm förtillgänglighet är t.ex. att man bör kunna gå i trappor, annars utestängs manfrån olika verksamheter.Denna utestängning och därmed diskriminering kan fortgå utan hinder avlagstiftningen. Restaurangägare kan hindra funktionshindrade från tillträdetill lokalen. Bussar till kollektivtrafiken köps in med insteg som effektivtutestänger rörelsehindrade. Bankomater installeras som inte kan användas avrörelsehindrade.Handikapprörelsen har krävt lagar som förbjuder diskrimi-nering. I flera utredningar återfinns också detta krav. Här kan nämnasHandikapputredningens slutbetänkande Ett samhälle för alla (SOU 1992:52)som föreslog lagar mot diskriminering både i arbetslivet och i närings-verksamhet. I slutbetänkande (1999:21) föreslogs ett tillägg i regeringsformen, som gällde diskrimineringav funktionshindrade. Även utredningen om översyn av Handikappombuds-mannen, framtida förutsättningar och arbets-uppgifter (SOU 1999:73) aktualiserade frågan om diskriminering av funk-tionshindrade.Lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet av personermed funktionshinder trädde i kraft . Förbudet gäller bådedirekt och indirekt diskriminering, och det ställs krav på arbetsgivaren vadgäller arbetsplatsens tillgänglighet.Under våren 1999 beslutade regeringen om direktiv till en kommitté föröversyn av lagstiftningen om olaga diskriminering. Regeringen framhåller idessa direktiv att det är angeläget att utreda behovet av ett förbud motdiskriminering av funktionshindrade i näringsverksamhet. Tyvärr anges idirektiven att det inte, inom ramen för detta uppdrag, finns möjlighet attöverväga den viktiga frågan om tillgänglighet för funktionshindrade i vidbemärkelse" (s. 17).I propositionen Från patient till medborgare - en nationell handlingsplanför handikappolitiken föreslår regeringen att får iuppgift att överväga på vilket sätt funktionshindrades och andra utsattagruppers delaktighet och jämlikhet skall komma till tydligare uttryck i1 kap. 2 § regeringsformen.Detta är ett mycket välkommet förslag. Därmed klargörs att vi i Sverigeinte accepterar den diskriminering som drabbar människor medfunktionshinder och att vi tar avstånd från en samhällsnorm som delar uppmänniskor i fullvärdiga medborgare och övriga. Det innebär att tillägget iregeringsformen får en betydelse för attitydbildningen. Däremot får dettatillägg ingen praktisk rättsverkan i domstol.Regeringen föreslår i sin proposition flera radikala åtgärder, som på siktkommer att rasera många av de hinder som finns och som utestängermänniskor med funktionshinder. Tyvärr vill regeringen inte gå riktigt ändafram. För att nå dit regeringen önskar i sin proposition behövs en lagstiftningmot diskriminering i näringsverksamhet som även inkluderar tillgänglighet.Då ges ett starkt incitament för varje näringsidkare att undanröja de enkeltåtgärdade hinder som åsyftas i propositionen.Den ovan nämnda kommittén för översyn av lagstiftningen om olagadiskriminering har ett uppdrag som är alltför begränsat. Det är avstörsta vikt att bristande tillgänglighet skall omfattas av en lagstiftning motdiskriminering i näringsverksamhet, eftersom det är denna form avdiskriminering som är vanligast. Kommittén bör därmed förses medtilläggsdirektiv, som rör frågan om diskriminering till följd av brister itillgängligheten.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om tilläggsdirektiv till utredningen om översyn avlagstiftningen om olaga diskriminering m.m.Stockholm den 29 mars 2000Nils-Göran ()