mot · GO02MJ780 · 2000-10-05 00:00:00 — Här står skiljelinjen mellan de ländersom vill ha brett definierade aktiviteter (förändrad skötsel av jordbruksmark,ändrad skogsskötsel etc.) och de som vill ha mer snävt avgränsade aktiviteter(förändrad harvning i jordbruket etc.). definierade aktiviteter riskerarattskapa mycket stora kryphål som kan urholka åtagandena i Kyotoprotokollet.Miljöpartiet anser att koldioxidsänkor inte borde ha inkluderats iKyotoprotokollet över huvud taget på grund av de argument mot sänkor somframförts ovan, inte minst att sänkorna aldrig kan betraktas som permanentakoldioxidreduktioner. Givet att sänkorna nu är inskrivna i artikel 3.3-3.4 iKyotoprotokollet, anser att omfattningen av de åtgärder som kanutföras med stöd av dessa artiklar skall begränsas så mycket som möjligt.10 BunkerbränslenBränslen som används inom internationell luftfart och sjöfart(bunkerbränslen) ingår inte i de åtaganden som gäller för den förstabudgetperioden (2008-2012) i Kyotoprotokollet.Utsläppen från bunkerbränslen ökar kontinuerligt, och enligtinternationella bedömningar kommer hälften av den sänkning av utsläppenmed , som åtagit sig, att ätas upp av ökade utsläppfrån enbart internationell luftfart ! Denna deprimerande bedömning sägerockså en del om den begränsade effekt som Kyotoprotokollet kommer haäven om det genomförs fullt ut.Förhandlingar förs nu om hur utsläppen från bunkerbränslen bör behandlasefter . menar att borde ta initiativ tillinternationella förhandlingar som avser att inkludera bunkerbränslena iKyotoprotokollet under första budgetperioden.11 kräver att urholkningen avKyotoprotokollet stoppasDet finns oroande rapporter som pekar på att Kyotoprotokollet riskerar atturholkas om inte världens regeringar byter spår. Istället för att maximeramiljönyttan för världen som helhet pågår just nu en dragkamp om attmaximera nationella kortsiktiga ekonomiska intressen. Det handlar iklartext om att försöka tillgodose nationella opinioner som befararkortsiktiga välfärdsförluster. Olika länder agerar för att utnyttja dekryphål som finns i Kyotoprotokollet. är ett av dessa länder.Huvudaktörerna bakom ett urholkat Kyotoprotokoll är , ,och . De vill utnyttja möjligheten att få tillgodoräkna sigkoldioxidsänkor som kryphål. Beräkningar visar att avKyotoprotokollets reduktionsmål om kan räknas bort genom olikaåtgärder kopplade till sänkor i , och . Dessutom agerardessa länder för att projekt för att skapa sänkor skall inkluderas i CDM och attdet inte skall finnas någon begränsning för omfattningen av detta. Japanmenar t.o.m. att skogsavverkning inte skall räknas som koldioxidutsläpp, mendäremot skall återplantering räknas som en koldioxidreduktion.Sverige är med bland de länder som agerar för kryphål i form av koldi-oxidsänkor, om än inte lika aggressivt som , , ochAustralien. pressar på för att definitionen av sänkorna skall passa in isvenskt skogsbruk och på så sätt minska behov av verkliga,permanenta koldioxidreduktioner. Detta kan bli ett incitament till att avverkagammelskog. Anmärkningsvärt är vidare att på detta sätt gått tvärtemot EU:s officiella position.Ett annat populärt kryphål har redan diskuterats ovan. Det är helt fri handelmed utsläppsrätter där handel med exempelvis och icke-existerande utsläpp tillåts. , , , , och NyaZeeland har intagit denna position. EU, inklusive , motsätter sig detta.När det gäller det två övriga mekanismerna, JI och CDM, pågår ett rävspelför att också klart miljöförstörande projekt skall kunna genomföras.Sålunda insisterar , och på att kärnkraft skall varaett godkänt projekt inom ramen för CDM. De har mer eller mindre artikuleratstöd från , , , , . Sverigesposition har uppfattats som mycket otydlig. Å ena sidan säger attkärnkraft inte är en del av lösningen på klimatfrågan och att det inte skarymmas under Kyotoprotokollet. Å andra sidan så har inte anslutit sigtill de EU-länder, som kräver en uttrycklig uteslutning av kärnkraft frånprotokollet.Kärnkraft är dock bara en av många kontroversiella frågor i fråga omMekanismen för ren utveckling. Inom EU stödjer tillsammans medGrekland, , och en "prioriteringslista"med energisystem som ska inkluderas i CDM. , , ,och Europeiska kommissionen stödjer däremot en exklusiv lista,vilken diskvalificerar miljöförstörande projekt från CDM. Det är uppenbartatt den nuvarande svenska regeringspositionen lämnar dörren öppen förmiljömässigt tvivelaktiga projekt inom skogsbruk, samt för kärnkraft ochkolkraft i u-länder.Ytterligare kryphål försöker man uppnå genom att förhandla fram så svagaregler och sanktioner som möjligt för händelsen att en part inte uppfyller sittåtagande. Här intar en extrem position genom att hävda att det inte skallfinnas några juridiskt bindande regler över huvud taget. , ochNya nöjer sig med att föreslå att brutna löften skall rullas fram itidenpå en ny åtagandeperiod. Man skall kunna "låna" från sina framtidaåtaganden.Om alla de olika potentiella kryphålen i Kyotoprotokollet utnyttjas, så kandet globala åtagandet om utsläppsminskningar fuskas bort helt och hållet. Detblir i så fall inga verkliga, permanenta och miljömässigt acceptablautsläppsreduktioner.De rapporter som kommer från klimatförhandlingarna inför det sjättepartsmötet i är i detta perspektiv mycket oroande. Specielltanmärkningsvärt är naturligtvis agerande. Mot denna bakgrund villMiljöpartiet att ger regeringen till känna följande gällande densvenska positionen i de fortsatta internationella klimatförhandlingarna:- får inte bedriva klimatförhandlingar på så sätt att vi prioriterarnationella särintressen framför global miljönytta, t.ex. i fråga om koldi-oxidsänkor.- bör agera för att minimera omfattningen av de åtgärder som kanutföras med stöd av artiklarna 3.3-3.4 om koldioxidsänkor iKyotoprotokollet.- Den svenska utgångspunkten måste vara att motarbeta varje förslag somriskerar att urholka Kyotoprotokollets åtaganden om utsläppsminskningar.- Kärnkraftsprojekt kan inte accepteras inom ramen för Mekanismen förren utveckling.- Mekanismen för ren utveckling måste även i övrigt hållas ren, dvs.enbart projekt baserade på teknik för förnybar energi bör tillåtas.Miljöförstörande projekt måste uteslutas ur CDM.12 Nationell klimatpolitik12.1 har inte klarat sina åtagandenFörst några fundamentala fakta ur den senaste tillgängliga statistiken:- Utsläppen av växthusgaser i , enligt klimatkonventionensdefinitioner, var koldioxidekvivalenter (ejnormalårskorrigerat).- Utsläppen , beräknade på motsvarande sätt, var 74,8 miljoner tonkoldioxidekvivalenter.- Växthusgasutsläppen ökade alltså 1990-1998.- Koldioxidutsläppen var i (ejnormalårskorrigerat).- Koldioxidutsläppen , beräknade på motsvarande sätt, var 57,0miljoner ton.- Koldioxidutsläppen ökade alltså 1990-1998- Det gällande målet är att koldioxidutsläppen från fossila bränslen skallstabiliseras i enlighet med klimatkonventionen till nivå år 2000för att därefter minska.Inledningsvis måste alltså konstateras att svensk klimatpolitik varit ettmisslyckande. Vi kommer inte att nå de förhållandevis försiktiga mål somuppställts för klimatpolitiken.Dess värre ser inte situationen ljusare ut . slutbetänkande beräknades den möjliga utvecklingen om viinte vidtar ytterligare åtgärder jämfört med fattade beslut. Utsläppen avväxthusgaser bedöms då öka till mellan 75 och 82 miljoner tonkoldioxidekvivalenter . Detta medför en ökning om mellan 5 och15 % jämfört med . Den lägre beräkningen, som bygger på optimistiskaantaganden, är till och med högre än genanta åtagande i EU:sbördefördelning; plus till år 2010.Koldioxidutsläppen utgör av de totala utsläppen av växthusgaser iSverige räknat som koldioxidekvivalenter. av koldioxidutsläppen iSverige kommer från transportsektorn, varav 2/3 från vägtrafiken.12.2 Läget i den svenska klimatpolitikenSvensk klimatpolitik har länge präglats av feghet. Det har länge stått klartatt vi inte kommer att uppnå koldioxidmålet om oförändrade utsläpp. Dethar stått klart att styrmedlen varit otillräckliga för att uppnådetta mål. Men den politiska majoriteten har avstått från kraftfullaåtgärder. Anledningen är att man prioriterat kortsiktiga konkurrens- ochvälfärdsintressen framför långsiktig klimatpolitik. Man har inte vågat ståupp för de långsiktiga åtaganden som förbundit sig till, utan viktsig för de kortsiktiga intressena. Detta är fegt. Man vågar inte se väljarna iögonen och tala om vad vi måste göra för att komma fram i enöverlevnadsfråga.Klimatkommitténs utredningsarbete gav ett entydigt underlag som visar atthöjd koldioxidskatt är det för samhället billigaste sättet att minskakoldioxidutsläppen.Det var inte underlagsmaterial som var orsaken till attkommittén inte lade fram något förslag om höjd koldioxidskatt. Orsaken är atthöjd koldioxidskatt är politiskt kontroversiellt.Resultatet av arbete i fråga om åtgärder blev istället enkostsam satsning på en informationskampanj, trots att inget i kommitténsunderlagsmaterial tyder på att information skulle ha någon mätbar effekt påutsläppen av växthusgaser. Det är svårt att förändra livsstil med information.Men mer information skulle möjligen, vilket kommittén framhåller, kunnagöra det lättare att besluta om verkningsfulla styrmedel i ett senare skede. Ominformationskampanjen skall realiseras, bör informationsarbetet inriktas på attöka förståelsen för att verkningsfulla klimatpolitiska styrmedel behövs.För står det klart att en skatteväxling är det enda kortsiktigtverksamma medlet för att bekämpa de ökande koldioxidutsläppen. I detföljande avsnittet preciserar vi i detalj hur en skatteväxling bör genomföras.12.3 utredningsarbete gav ett entydigt underlag som visaratt höjd koldioxidskatt är det för samhället billigaste sättet att minskakoldioxidutsläppen.Konjunkturinstitutets beräkningar åt visar att dennegativa effekten på den ekonomiska tillväxten skulle bli liten även vid enmycket kraftig höjning av koldioxidskatten. Ändå har, i Konjunkturinstitutetsberäkning, inte några andra skatter sänkts för att balansera hela eller delar avskattehöjningen, dvs. att man har inte räknat på en skatteväxling utan på enren skattehöjning. Givetvis skulle en koldioxidskattehöjning i kombinationmed en sänkning av skatten på arbete, exempelvis arbetsgivaravgiften, varaännu mer gynnsamt för näringslivet.Miljöpartiet menar att koldioxidskatten är det i särklass bästa styrmedletför att bekämpa koldioxidutsläppen som finns att tillgå . Handel medutsläppsrätter kan komplettera eller eventuellt ersätta koldioxidskatt först påsikt. Vi har envetet strävat efter att skattesatsen skall höjas ochattundantag för olika kategorier förorenare skall tas bort.Koldioxidskatten är en av flera sammanflätade miljöskatter ienergibeskattningen och trafikbeskattningen. En höjning av koldioxidskattenmåste åtföljas av en rad justeringar i övriga skatter för attmiljökonsekvenserna total sett skall bli de bästa.En ökad miljörelatering av skattesystemet är just det främsta syftet med engrön skatteväxling. Skatteväxlingen leder till att ekonomiska styrmedel ges enökad tyngd i miljöpolitiken vid sidan av administrativa och informativastyrmedel. Ekonomiska styrmedel ger, rätt utformade, kostnadseffektivasignaler till marknadens aktörer att utveckla en miljövänlig och resurssnållivsstil och teknik.Grön skatteväxling innebär ingen höjning av det totala skattetrycket. Höjdaskatter på energi och miljöutsläpp balanseras med sänkning av andra skatter,främst på arbete.Miljöpartiet har länge drivit kravet på en grön skatteväxling omfattande100 miljarder kronor . Detta är en mycket viktig komponent i vårpolitik för omställning av till ett hållbart samhälle. Ibudgetsamarbetet med regeringen har skatteväxling varit ett av våra allraviktigaste krav.Därför tar vi åt oss äran av det definitiva genombrott för grönskatteväxling som budgetpropositionen innebär. Utformningen följertill stor del den uppläggning som länge verkat för. Budgeteninnehåller dels ett konkret förslag till skatteväxling , dels enstrategiför grön skatteväxling med på tio år.Skatteväxlingen innebär bl.a. att koldioxidskatten höjs från 37 öreper kg CO2 till , en höjning . Hushållen får sänkt skatt påarbete genom att grundavdraget höjs med 1 200 kr.Detta är dock långt ifrån tillräckligt för att bekämpa de stadigt ökandesvenska utsläppen av koldioxid. Därför är inriktningen mot fortsatt grönskatteväxling mycket värdefull. Budgetpropositionen aviserar ett antalutredningar som skall lägga grund för denna inriktning. I det följanderedovisar hur vi vill att den fortsatta skatteväxlingen om 30miljarder skall utformas, som ett underlag till kommande diskussioner.12.3.1 Slutmål - ett enhetligt systemEnergiskatterna skall bidra till att miljömålen nås. En reformering börleda till ett heltäckande energiskattesystem som rymmer alla former avenergianvändning med så långt möjligt samma skattesatser för allakategorier av förbrukare.Undantag eller nedsättning av beskattningen skall begränsas till ett fåtalområden, där de är nödvändiga med hänsyn till den internationellakonkurrensen, främst den energiintensiva industrin. Härigenom uppnåsbredast möjliga skattebaser. På undantagna områden skall andra medel förmiljöstyrning tillämpas.Energibeskattningen skall främst omfatta följande skatteslag:- En allmän energiskatt var syfte är dels fiskalt, dels syftar till att allmänthushålla med energi som är en knapp resurs. Energiskatten relateras tillenergiinnehållet och skall i princip vara lika för alla energislag. En högreenergiskatt måste dock tas ut för el, av skäl som närmare utvecklas senare.Energiskatten tas ut i konsumentledet.- Miljöstyrande skatter, till exempel koldioxidskatt och effektskatt påkärnkraft, som tas ut i produktionsledet.- Drivmedel belastas dessutom med en trafikskatt för att ta hänsyn tilltrafikens samhällsekonomiska kostnader, t.ex. kostnader för vägväsendet,särskilda miljöeffekter, trängsel och trafikolyckor.12.3.2 Stegvis anpassning - klart senast 2010Anpassningen till en reformerad energibeskattning enligt ovan bör skesuccessivt på ett sådant sätt att marknadens aktörer får en rimligomställningstid och så att den åsyftade miljöstyrningen hela tidenupprätthålls och förstärks. Målet bör vara att alla bitar fallit på plats senast2010. En ungefärlig tidtabell i reformeringen kan se ut enligt följande:- 2001-2002. Koldioxidskatten höjs som energiskatten förfossila bränslen sänks och görs enhetlig för olika bränsleslag.Energiskatten för el höjs. Energiskatten på fjärrvärme läggs om till att tasut i konsumentledet, inledningsvis med reducerad skattesats. Trafikskattenbryts ut från energiskatten för drivmedel.- 2003-2004. Undantagen från energiskatt samt lägre koldioxidskatt förindustrin begränsas till fem till sju särskilt energiintensiva branscher ochtas bort för övriga industribranscher och för jordbruket. Undantagen frånkoldioxidskatt för elproduktion tas bort. Kvotsystem och handel med grönacertifikat för förnybar el införs.- 2001-2008. Trafikskatten för dieselolja anpassas successivt till sammanivå som för bensin. Eventuellt ersätts en del av trafikskatten medkilometerskatt. Fordonsskatterna på dieseldrivna bilar sänks.Beskattningen för traktorer och arbetsredskap ses över. Miljöstyrandevägavgifter i större städer introduceras.- 2006-2010. Full energiskatt introduceras successivt för leveranser avfjärrvärme samt för biobränslen på ett sätt så att inte konkurrenskraftenförsämras.- 2002-2010. Skattesatserna för energiskatten, energiskatten för el,koldioxidskatten och effektskatten på kärnkraftsel höjs kontinuerligt för attöka hushållnings- och miljöstyrande effekter.- 2005-2008. Koldioxidskatten kompletteras eller ersätts eventuellt medhandel med utsläppsrätter.Detaljerna i detta förslag till skatteväxling redovisas i vår energipolitiskamotion till innevarande . Några frågor med speciell betydelse förklimatpolitiken skall dock diskuteras här:12.3.3 Begränsning av undantagen för industrinI dag gäller att hela tillverkningsindustrin slipper betala energiskatt ochbara behöver betala halv koldioxidskatt. föreslår attundantagen begränsas till att bara gälla i vissa energiintensiva branscher, iförsta hand massa och papper, stål och metallverk, gruvor ochmineralutvinning, stenkol, petroleumraffinaderier m.m. samt jord- ochstenvaruindustri. Det allmänna undantaget för jordbruket som införs 2000och är kopplat till industriundantaget bör logiskt sett försvinna.Motivet för förändringen är att undantagen endast bör omfatta branscherdär undantag är helt nödvändiga med hänsyn till den internationellakonkurrensen, dvs. att motsvarande beskattning ännu inte tas ut i andraländer. De undantagna branscherna omfattar av industrins totalaenergiförbrukning, men av antalet företag, antal anställda ochförädlingsvärde i industrin. I den övriga delen av industrin, som omfattar av företagen, de anställda och förädlingsvärdet finns inte samma motivför undantag. Här är det tvärtom viktigt och möjligt att samma miljöstyrandeeffekter kan uppnås genom energibeskattningen som inom övriga sektorer isamhället. En fortsatt grön skatteväxling kan också omfatta denna del avindustrin utan att de totala kostnaderna väsentligt höjs.Det är viktigt att det finns fortsatta incitament för energieffektivisering ochmiljöförbättring också i den energiintensiva industri som kommer att hafortsatta undantag. Flera medel för detta är tänkbara. En möjlighet är särskildaavtal om energieffektivisering mellan staten och de större energiintensivaföretagen. En annan möjlighet skulle kunna vara att införa ett systemmed utsläppsrätter för denna industri.Begränsningen av undantagen för industrin bör i tiden samordnas medinförande av enhetlig beskattning av kraft- och värmeproduktion, vilken i sintur bör samordnas med införandet av handel med gröna certifikat för förnybarel, vilken planeras påbörjas . För att ge berörd industri föromställning kan slopandet av undantagen lämpligen ske stegvis under två år.Genom att redan nu annonsera begränsningen får berörd industri enomställningstid på tre fyra år.Frågan om avgränsningen av undantagen för industrin har redan tagit ettsteg framåt i och med att i budgetpropositionen för fickigenom att en utredning av frågan skall tillsättas.12.3.4 Enhetlig beskattning av kraft- och värmeproduktionIdag gäller att fossila bränslen som används för värmeproduktion i fjärr-eller kraftvärmeverk beskattas med full energiskatt och koldioxidskatt.Bränslen som används för elproduktion i kraftvärmeverk ellerkondenskraftverk är befriade från energiskatt (i stället tas energiskatt utpå den producerade elen) och koldioxidskatt. Detta orsakar ett flertalproblem.Miljöpartiet föreslår som ett första steg mot en mer enhetlig beskattning attenergiskatten vid värmeproduktion flyttas till slutförbrukarledet. I ett andrasteg bör sedan samtliga fossila bränslen beläggas med full koldioxidskatt,vare sig de används för el- eller värmeproduktion.Full koldioxidbeskattning i elproduktionen kommer sannolikt i de flestafall att innebära att fossilbaserad elproduktion i kraftvärmeverk ochkondenskraftverk inte längre blir lönsam. Med de nya incitament som föreslåsför biobaserad elproduktion (se - Handel medcertifikat) förväntas effekten bli att fossila bränslen ersätts av biobränslen ikraftvärmeverk. I vissa fall kan detta ske direkt, i andra fall krävs störreellermindre ombyggnader av verken.Fossilbaserad elproduktion i kondenskraft förekommer endast imycket liten omfattning och främst som reservkraft/spetskraft vid fall aveffektbrist i hela elsystemet.Införandet av full koldioxidskatt vid elproduktion bör annonseras nu ochgenomföras i två steg 2003 och 2004. Därmed ges en förberedelsetid för berörda verksamheter att planera alternativa strategier, i förstahand en övergång till biobränslen.Frågan om enhetlig beskattning av kraft- och värmeproduktion har redantagit ett steg framåt i och med att i budgetpropositionen för år2001 fick igenom att en utredning av frågan skall tillsättas.12.3.5 Successivt höjda skattesatserInriktningen är att kombinera en reformering av energiskattesystemet meden grön skatteväxling i storleksordningen fram till2010. En del av de ökade inkomsterna från energibeskattningen underdenna period kommer att bli en följd av breddad skattebas ochbegränsningar av undantag. Det gäller framför allt begränsningen avundantagen för industrin, likställandet av skatten på dieselolja med den påbensin samt införande av energiskatt på fjärrvärme och biobränslen.I övrigt bör inriktningen om en skatteväxling på nåsgenom att skattesatserna för de viktigaste skatterna successivt höjs från ochmed 2002 utifrån den nivå de får vid omläggningen 2001.12.3.6 Beredskap för nya styrmedelDet måste också finnas en beredskap att pröva nya styrmedel som kan bliaktuella i miljöpolitiken. Det främsta exemplet på detta är handel medutsläppsrätter (se särskilt kapitel ovan).Det är ännu för tidigt att säga om och när handel med utsläppsrätter kanpåbörjas och hur en sådan handel kan komma att se ut. Det är också för tidigtatt avgöra om en eventuell handel med utsläppsrätter helt bör ersättakoldioxidskatten eller om de två systemen bör komplettera varandra.Inriktningen skall vara att den miljöstyrande effekten av ev. utsläppsrätterskall vara minst lika stor som för koldioxidskatten.12.4 Förnybar elproduktion - Handel med certifikatDagens låga elpriser har gjort att förnybar elproduktion har svårt attkonkurrera utan stora statliga stöd. Sådana stöd finns för vindkraften,medan de är betydligt mindre för biobränslebaserad kraftvärme, vilket letttill att utbyggnaden av denna avstannat.Som en följd av samarbete med regeringen har en proposition(1999/2000:134) aviserat ett nytt system för att med administrativaoch ekonomiska styrmedel möjliggöra en snabb utbyggnad av förnybar ochmiljövänlig elproduktion. Systemet bygger på handel med s.k. gröna certifikati kombination med ett kvotsystem. Kvotsystemet bygger på att varje aktörsom försäljer el i skall åläggas att i sin försäljning ha en vissprocent-andel el från förnybar elproduktion. Detta kan aktören säkra genom att inköpagröna certifikat på marknaden. Certifikaten som representerar en vissenergimängd förnybar el får utställas av producenter av förnybar el somuppfyller vissa miljökriterier. I första hand handlar det om vindkraft,biobränslebaserad kraftvärme, viss vattenkraft och på ocksåsolenergi. Systemet med kvoter och gröna certifikat skall nu utredas ochplaneras bli infört från den 1 januari 2003.Kvoternas storlek bestäms för ett eller i taget av staten så att dehåller ungefär jämn takt med en önskvärd utbyggnad av den förnybaraelproduktionen.Införandet av det nya systemet innebär att merkostnaden för den dyrareförnybara elektriciteten i huvudsak kommer att bäras av alla elkunder i ställetför av staten via subventioner. Genomslaget på elpriset kan inledningsvissannolikt beräknas till storleksordningen /kWh. Det nya systemetinnebär att huvuddelen av de nuvarande stödformerna för förnybar el, t.ex.miljöbonus, investeringsstöd och den s.k. 9-öringen för vindkraft kan slopas.Vissa stöd kan dock fortfarande komma att behövas för att utjämna objektivakostnadsskillnader mellan olika anläggningar på grund av ålder m.m.Stockholm den 4 oktober 2000Matz ()()()()()()()()Per ()()()()()()()()