mot · GO02T652 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T652av , ()Sjösäkerhetsregler inom och EUFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att se över sjösäkerhetsreglerna inom ochEU samt andra åtgärder för att höja säkerheten på passagerarfärjor.MotiveringTankfartyget förlisning i , med30 olja som smutsade ner och förstörde de franska kusterna, leddetill starka protestreaktioner hos den franska befolkningen och medfördeatt EU på franskt initiativ på skapade egna strängarebestämmelser för tankfartyg som angör europeiska hamnar. Några avdessa bestämmelser har redan trätt i kraft.De senaste årens katastrofer och olyckor beträffande passagerarfärjor såväli som i övriga EU har med obehaglig tydlighet visat hurotillräckliga de nuvarande förskrifterna och tekniska lösningarna är när detgäller att rädda människor då en passagerarfärja grundstöter, kolliderar ellerråkar i brand och måste evakueras. Det är rimligt att den svenskaallmänhetens krav på säkrare sjötransporter återspeglas på ett starkare sätt ivåra ansvariga myndigheters agerande såväl nationellt som i kontakterna medEU.Ansvariga inom det svenska för dessa kontakter framhålleri sina offentliga uttalanden att förändringar tar eftersom sjöfartenanses vara en konservativ internationell näring, och att detta är något Sverigemåste acceptera. Men denna inställning är inte tillfredsställande. Såsomframhålls i revisorers rapport beträffande åtgärder efterEstoniakatastrofen har ännu ingenting gjorts för att underlätta enevakuering från stora passagerarfartyg.Regering och riksdag bör därför ge om att ta egnakraftfulla initiativ till ett förändringsarbete såväl beträffande svenskanationella passagerarfärjor som beträffande passagerarfärjor som trafikerarvåra svenska hamnar och seglar på rutter mellan vårt land och kontinenten.Nuvarande sjösäkerhetsregler kan på sin höjd fungera vid en förlisningsom inträffar i varma vatten och lugnt väder. För de kalla nordiska farvattnenär de regler som finns inte tillfredsställande. Evakueringssystemen haridag som övre gräns för genomförbarhet en våghöjd av och envindstyrka av .per sekund. Men passagerarfärjorna seglarregelmässigt och tidtabellsenligt i väsentligt sämre vind- och sjöförhållanden.Det är i sådana sjöförhållanden som de flesta olyckorna inträffar.Räddningssystemen är således inte konstruerade för att kunna fungera när debehövs som mest.De öppna livflottar och livbåtar som tillåts , tillsammans med enevakuering som bygger på att passagerarna embarkerarlivräddningsfarkosterna nere på vattnet, medför att överbrytande sjö ochlåga vatten- och lufttemperaturer snabbt kyler ner de nödställda på sammasätt som vid Estoniakata-strofen.Det gick att väcka förslag om att snabbt höja säkerheten när det gälldetankfartyg. Det bör därför vara möjligt att vidtaga ännu större ansträngningarnär det gäller att värna om människoliv.Det finns enligt svensk sjöfartsexpertis färdiga lösningar som avsevärthöjer säkerheten och som är fullt genomförbara om kraven ställs. I princip ärdet fråga om att ställa högre funktionskrav i tre huvudavseenden:A) Införande av ett effektivare stabiliseringssystem ombord, medsensorer i alla tankar och hålrum under fartygets huvuddäck, installation avytterligare pumpar och ventiler, övervaknings- och kontrollsystem, somtillsammans med beräkningssystem gör det möjligt för fartygsledningen attgenom aktiva stabiliseringsåtgärder hålla ett sjunkande fartyg på rätt köl ochmed minsta möjliga slagsida . Därigenom säkrasfartygets överlevnad i det längsta, och tid vinnes så att passagerare ochbesättning hinner ta sig upp från utrymmen inombords och embarkera livbåtaroch livflottar.B) Införande av evakueringssystem som anpassats till att fungera i kalltväder och stormförhållanden. Grundkravet måste vara att passagerarna kanberäknas överleva en evakuering under alla årstider och vädersituationer dåpassagerarfärjor kan och får segla. Detta medför att räddningsfarkosternamåste kunna embarkeras av alla ombord torrskodda uppe på färjornas däckinnan farkosterna sjösätts, passagerarna måste sedan kunna hållas torra ävensedan farkosterna sjösatts. Farkosterna skall kunna sjösättas säkert också ihög sjö.C) Införande av fungerande bärgningssystem på passagerarfärjor. Deninternationella bygger på att hjälp lämnas av andratillskyndande fartyg. I Estoniakatastrofen samlades 37 fartyg runt haveristen,men kunde efter 6 timmars sökande och bärgningsförsök endast bärga enperson per fartyg. Det har påpekats i flera haverirapporter att orsaken är attdet är avsaknaden av fungerande för ändamålet avpassade bärgningskorgarsom gör att dessa stora sjövärdiga passagerarfartyg som skyndar till inte kanlösa den så väsentliga uppgiften att bistå varandra om väderleken omöjliggörsjösättning av ordinarie sjöräddningsbåtar. Helikoptrar är en viktig resurs iräddningsarbetet, men kan inte landa på våra färjor, och hinner därför integenomföra sådana evakueringar med de stora passagerarvolymer det är frågaom.Regeringen bör se över lagstiftning och regelverk så att redare som infören högre nivå av sjösäkerhetssystem på sina passagerarfärjor ges olika formerav gynnsam behandling exempelvis företräde när det gäller tillstånd atttransportera våra medborgare och besökare till och från vårt land.Regeringen bör också se över svensk lagstiftning i syfte att skärpa kravensamt att driva på inom ramen för EU för en enhetlig och skärpt lagstiftninginom sjösäkerhetsområdet. Det är inte tillfredsställande att nivån avsjösäkerhet varierar i så stor utsträckning i EU.Stockholm den 5 oktober 2000Kent ()()