mot · GO02Fi605 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Fi605av , ()Inomkommunal skatteutjämning1 Förslag till riksdagsbeslut1. beslutar att det inomkommunala utjämningssystemet skallupphöra att gälla i enlighet med vad som anförs imotionen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ett nytt statligt utjämningssystem för kommuner och landsting.3. beslutar om temporära förändringar av dagensutjämningssystem i enlighet med vad som anförs i motionen.2 InledningDet inomkommunala utjämningssystemet är en tillväxtens fiende somdrabbar samtliga landets kommuner. Detta eftersom det tagit bort allaincitament för kommunerna att själva påverka sin inkomstsituation genomen förhöjd skattekraft. De hårdast drabbade är tillväxtkommuner ochaktiva glesbygdskommuner.Tillväxtkommuner får inte behålla frukterna på inkomstsidan av den ökadeekonomiska aktiviteten och skattekraftstillväxten medan de däremot får svaraför kostnaderna, både de som lett till tillväxten och de som tillväxten medför.Det senaste året har det också tydligt framkommit att kommuner istorstadsområdena som har ett behov av ett ökat bostadsbyggande drar sig föratt medverka till ett sådant med hänsyn till hur utjämningssystemet fungerar.Regeringen förnekar genom sin ansvarige minister att problemet skulleexistera och detta trots vad regeringens egen utredare av frågan framfört.Glesbygdskommuner minskar nu som regel befolkningsmässigt samtidigtsom skattekraften per invånare stiger när ungdomar och arbetslösa flyttar tillorter med jobb. Många av dessa kommuner tar tag i sina problem och kansom resultat bl.a. se ökad förvärvsfrekvens och fler företag.Omstruktureringen medför som regel kostnader och kommunerna hardärutöver ofta överskott på bl.a. lokaler. Den ökade relativa skattekraften fårde inte behålla; däremot sjunker skatteintäkterna i takt med det minskandeantalet invånare.Stora delar av glesbygden drabbas sålunda rejält av det inomkommunalautjämningssystemet som ligger som en blöt trasa över kommunsektorn.De kommuner som kommer bäst ut ur systemet är "passivastagnationskommuner", som regel befolkningsmässigt stillastående eller meden svag minskning. Oavsett hur deras egen skattekraft utvecklas får de i stortsamma ökning som alla andra, d.v.s. rikssnittet. kan deraskostnadssida positivt påverkas av att så lite händer. Demografiskaåldersförändringar kompenseras raskt i kostnadsutjämningen medanförändringar i antalet invånare slår igenom med viss fördröjning. Stigerarbetslösheten, - där staten står för kostnaderna - så ökar samtidigtkompensationen i kostnadsutjämningen. Dock gäller även för dessakommuner avsaknaden av incitament att höja inkomstsidan genom förhöjdegen skattekraft, vilket i sin tur gör passiviteten "lönsam" så länge dagenssystem består. Förändringstrycket blir mycket litet på den typen av kommuneroch risken är uppenbar att utjämningssystemet medverkar härtill.3 Ett grundlagsstridigt systemDet inomkommunala utjämningssystemet har snart varit i kraft . De negativa effekterna av systemets grundkonstruktion visar sigalltmer.En allvarlig aspekt är självfallet att uppbyggnaden entydigt strider mot densvenska grundlagens lydelse att kommun endast får ta ut skatt för skötseln avsina uppgifter. Att ta ut skatt för skötseln av andra kommuners angelägenheterstrider mot grundlagens entydiga lydelse.Trots vad utredningen om den kommunala självstyrelsens grundlagsskyddanförde 1996 om en ny lydelse av grundlagen, vilken skulle göra deninomkommunala utjämningen tillåten, har regeringen inte lagt fram någotförslag. Vi moderater avvisar självfallet en grundlagsändring. Vi anserbestämt att dagens grundlagsvidriga system måste avvecklas ochersättas med ett nytt skatteutjämningssystem. Det är synnerligenotillfredsställande att vi har ett system som strider mot den svenskagrundlagen. Senast har grundlagsexperten påpekat detta i enrättsinlaga.Ett mål som skulle uppnås med det inomkommunala utjämningssystemetvar att minska utdebiteringsskillnaderna, i första hand att kommuner medhöjda bidrag och hög skatt skulle sänka sin utdebitering. Det kan nukonstateras att inte ens i detta avseende har någon effekt kunnat märkas.Kommunerna med hög skatt har bibehållit denna.Till yttermera visso har regeringen själv kunnat konstatera att någotstatistiskt säkerställt samband mellan förändringen i utjämningssystemet ochresultatet i enskilda kommuner inte kunnat påvisas.Det är alltså uppenbart att de för många kommuner kraftigt höjda bidrageninte använts till vare sig sänkt skatt eller förbättrat resultat.Kvar står då att de berörda kommunerna höjt sin ofta relativt högakostnadsnivå ytterligare. Utjämningssystemets konstruktion har sålunda bådekonserverat höga skatter i högskattekommuner och höjt kostnadsnivånsamtidigt som systemet motverkar ekonomisk tillväxt genom att lägga utnegativa incitament på enskilda kommuner.Vi visar i denna motion att det inomkommunala utjämningssystemet intebara är grundlagsvidrigt utan också perverst tillväxtfientligt. Det måste igrunden ändras och det tar möjligen lite tid. En omedelbar förändring skulledock lätt kunna göras, nämligen att låta alla kommuner behålla sina ökningari relativ skattekraft. Det är vad vi moderater föreslår som en första åtgärd föratt eliminera de värsta verkningarna av dagens system.4 Tillväxt straffas var den än uppstårDet inomkommunala utjämningssystemet är till sin natur så konstrueratatt det straffar tillväxt var den än uppstår. Det är så uppbyggt attkommunpolitikerna, om de följer syftet med utjämningssystemet, inteskall ägna den egna skattekraften någon tanke. Det spelar ingen nämnvärdroll hur den utvecklas - kommunens inkomstnivå blir ändå i stortdensamma. Det kan t.o.m. vara så att sämre skattekraft ger högreinkomster - så är både inkomst- och kostnadsutjämningen konstruerad.Till yttermera visso har hela utjämningssystemet lagts upp så att det baraär något dussintal personer i landet som har full insikt i dess mysterier -och de personerna är som regel på olika sätt uppbundna till dess försvar.5 Det går att få en positiv utveckling - meninga incitament finnsTillbaka till glesbygden. Det är alltfler samhällsforskare somanger att trenden mot allt färre människor i våra glesbygdskommunerkommer att fortsätta och knappast skall eller kan hindras. Det ses som ennaturlig och förutsebar utveckling, eftersom många ungdomar ochpersoner utan arbete söker sig till de regioner och orter där för demlämpligt arbete erbjuds. Vi kan alla iaktta detta. Men det finns också enannan för de berörda kommunerna mer positiv trend. Den är att det går attutveckla kommunen trots befolkningsminskning. Nyckelpersoner stannaroch även en inflyttning kan ske som ger till resultat etablering av företag,varav många inom högteknologi och IT.Vad händer då i en sådan kommun? Jo, skattekraften per invånare stigermer än för riket. När personer med inga eller små inkomster flyttar stigersnittet för dem som bor kvar. Är det då så att sysselsättningsgradenökar p.g.a. nya företag som går för fullt blir det en dubbel effekt. Det här servi lite här och där i och även i glesbygdskommuner i . Dendatakörning vi moderater lät göra över kommuner med växandeskattekraft visade detta (d.v.s. kommuner där skattekraften per invånare ökatmed mer än riksgenomsnittet). 130 av landets kommuner hade en växandeskattekraft, varav 30 kommuner ökade sin relativa skattekraft (skattekraft iförhållande till rikets medelvärde som är = 100) per invånare med mer än enprocentenhet . av denna tillväxtkonfiskerades av utjämningssystemet. Det är naturligtvis en orimlig signal iett land som önskar ekonomisk tillväxt och lägre arbetslöshet.6 Exemplet MalåMalå kommun i ökade sin skattekraft från 92,6 dvs. Bakgrunden torde vara tvåomständigheter. Å ena sidan minskade befolkningen med 120 personertill 3.713 - mest ungdomar och personer utan arbete. Å andra sidan gickAssi Domäns anläggning för fullt med extra skift som ledde till attmångas inkomstnivå höjdes. Sammantaget steg därmed skattekraftenbetydligt per invånare. Men för kommun innebär det inte någraökade intäkter. Tvärtom drabbas intäktssidan i kommun avbefolkningsminskningen utan att kommunen som kommun har någonglädje av den ökade skattekraften. Ett sådant system är perverst i sinuppbyggnad!7 Kommuner med växande skattekraftdrabbasEnligt senaste taxering ökade 129 kommuner sin relativa skattekraft.Denna ökning i de enskilda kommunerna konfiskerades avutjämningssystemet.Bakom en ökning av den relativa skattekraften i gles- ochlandsbygdskommuner ligger just de faktorer vi pekat på.Befolkningsminskning och nyföretagande på samma gång. Det är en rad liteöverraskande kommuner som dyker upp bland dem som haft starkt växanderelativ skattekraft : , , , ,, , , , , , ochÖsthammar.Den "extra" skattekraftstillväxten är för dessa kommuner så pass stor attdessa berörda kommuner i kommunalskatt skulle ha kunnat få in mellan 400och per invånare extra, vilket motsvarar en möjligskattesänkning om intäkten fått behållas på mellan 0,35 och 1,00 kronor.Uppräkningen av berörda kommuner visar också att utjämningssystemet slårblint och ofta träffar mindre kommuner med rätt låg egen skattekraft.Gemensamt för dem och alla kommuner med växande skattekraft äremellertid att den ökande skattekraften konfiskeras av det kommunalautjämningssystemet. För kommuner med minskande befolkning är det särskiltgrymt. Intäkterna minskar med befolkningens antal och några nämnvärtökande intäkter av högre skattekraft tillåter alltså inte utjämningssystemet.Här har Socialdemokraternas ingenjörskonst utvecklat ett kommunsystemsom effektivt försöker kväva tillväxt var den än förekommer.8 Egen skattekraft borde vara viktig att vårdaParametern egen skattekraft i en kommun borde vara viktig för enkommunstyrelseordförande att följa. Det är den som ger en indikator påkommunens långsiktiga bas. Dagens system gör den emellertid till ennästan helt ointressant variabel. Det är dessvärre ganska få av vårakommunalråd som ägnar den något nämnvärt intresse. Det är istället rikets genomsnittliga skattekraftstillväxt som är av betydelse förkommunerna. Och när intäktsnivån inte kan påverkas av egna åtgärder såtycks det bli naturligt att i stället snegla på möjligheten till de bidrag somgör dem än mer beroende av statliga åtgärder.Vanliga människor tror inte att det är så här illa utan räknar med att det debetalar i kommunalskatt går just till den egna kommunen. Ett typiskt exempelär hur en sportjournalist filosoferade i om att kommunen visserligen hadekostnader för arrangerandet av en , men att säkert mångdubbelt komtillbaka i form av kommunalskatteintäkter eftersom så många hade avlönadeextrajobb med anledning av finalen. Han borde ju ha haft rätt! Men sanningenär att kommunens intäkter inte alls påverkas.I större skala kan exemplet läggas på tänkta . Staden skulledå ha tagit på sig stora kostnader för spelen - om skattekraften samtidigtstigithade intäkterna dock till gått in i utjämningssystemet.Symtomatiskt räknade inte ens anlitade ekonomer som gjorde kalkyler på detänkta spelen med denna effekt. Tydligen utgick man ifrån att detta märkligautjämningssystem skulle vara avskaffat 2004.Det är tveklöst så att olika aktiviteter ute i kommunerna inte kan räknashem med dagens regler, kostnader får man ta, intäkter av beskattade lönerkonfiskeras av systemet. Och så är det i alla kommuner. Incitamenten attbidra till tillväxt finns inte.Dessbättre agerar inte kommunerna efter systemet . Men när alltfleranpassar sig till detta perversa system då drabbar det hela landet.Regeringen, som inte låtsas förstå, kanske skulle lyssna mer om allaberörda kommuner tydligare sade ifrån och krävde att få behålla den ökandeskattekraft som de medverkat till uppkomsten av. är alltför mångafokuserade på bidragssystemets uppbyggnad, och förbiser betydelsen av att fåarbeta med incitament på skatteintäktssidan.Vi har i olika motioner till beskrivit hurtillväxtfientligt dagens utjämningssystem är. När det nu verkat inseralltfler oberoende iakttagare att vi har rätt. Utjämningssystemet konfiskerartillväxtens frukter medan kostnaderna hamnar på den enskilda kommunen.9 Märkliga effekter motverkar rationellthandlandeDet inomkommunala utjämningssystemet ger som ovan angivits mycketmärkliga effekter för enskilda kommuner. En hög arbetslöshet urholkarkommunsektorns fasta skattebas, men trots detta blir för en enskildkommun intäkterna i de flesta fall större när andelen arbetslösa är hög.Strukturkostnadstillskottet växer nämligen med arbetslösheten, som i sintur betalas med statliga arbetslöshetsersättningar. Först när den arbetslöseflyttar till en kommun där arbete erhålls påverkas kommunens ekonominegativt. Detta leder till att kommunerna inte har incitament att medverkatill en ekonomisk tillväxt genom att nya jobb skapas. Däremot harkommunerna tydliga incitament att förhindra utflyttning till andrakommuner med jobb. Med färre invånare blir bördan på återståendeskattebetalare större men en ökning av den genomsnittliga skattekraftenfår man alltså till inte behålla.10 Grotesk marginaleffekt som skallbibehållas enligt regeringenDet utjämningssystem som finns har sålunda direkt skadliga effekterför samhällsekonomin. Kommuner med hög förvärvsfrekvens straffas.Kommuner där nya jobb skapas straffas. Kommuner som kommer in i ennegativ utvecklingsspiral får inte högre intäkter, även om kommunenanstränger sig för att vända sin utveckling.Till detta kommer att kommuner med en befolkning på sammantaget cirka1,2 miljoner människor påverkas av rena pomperipossaeffekter när den egnaskattekraften ökar. Om en invånare får ökad arbetsinkomst kan kommunenssamlade intäkter minska. Vi har under påvisat dessa orimligaeffekter.Regeringen lade fram förslag som innebär att "marginalskatten" påökade intäkter för en kommun inte skall överstiga ! Det ter sigemellertid absurt att alla kommuner skall fortsätta leva med ett system sominnebär att endast några enstaka procent av vad en skattekraftsökning gerskall få behållas. Det är naturligtvis nästan lika orimligt att aven relativ skattekraftsökning inte får behållas.Marginaleffekter som dessa anses med rätta som groteska om det gällerprivatpersoner, men är alltså fastställda i lag i utjämningssystemet. Vimoderater hävdar att ett utjämningssystem måste konstrueras så att det gerincitament till tillväxt i alla kommuner. Ett sådant system låter sig välförenasmed den höga utjämningsgrad, som är nödvändig för att säkra att kommunermed för sina uppgifter otillräcklig skattekraft erhåller tillräckliga bidrag.11 Riktlinjer för ett nytt systemGrunden för relationen mellan stat och kommun måste vara att det somuppburits i kommunalskatt alltid går till den kommun där skatten erlagts.Då får den lokala beskattningsrätten också legitimitet i medborgarnasögon. Regeringens åsidosättande av detta samband är ett grundskott motden kommunala självstyrelsens grundläggande princip.Vi föreslår att det grundlagsvidriga inomkommunala utjämningssystemetavskaffas per , d.v.s. när bör hahunnit besluta om ett nytt system som stimulerar till ekonomisk tillväxtsamtidigt som det ger tillräckliga bidrag till kommuner och landsting med försina uppgifter otillräcklig skattekraft.Om möjligheter föreligger att ersätta dagens system tidigare bör dettaemellertid självfallet ske - inte minst också mot bakgrund av att det såentydigt strider mot grundlagens lydelse.Vi föreslår därför att en utredning tillsätts med uppdrag att skyndsamtpresentera ett nytt bidragssystem för kommunsektorn. Det skall grundas på attsystemet skall stimulera landets tillväxt samt vara grundlagsenligt ochavsevärt enklare i sin uppbyggnad än dagens svåröverskådliga system.Utformningen underlättas om vissa uppgifter som finansierasgenom kommunerna och landstingen får en nationell finansiering, främstskolan genom vårt skolpengssystem.Vi föreslår sålunda att den nya utredningen skall utforma ett system somskall tillgodose följande:- dagens tillväxtfientliga system skall ersättas med en ordning som tydligtbelönar tillväxt och kostnadseffektivitet för alla kommuner och landsting- dagens grundlagsvidriga system skall ersättas med ett system somrespekterar den svenska grundlagen. Den kommunala självstyrelsen medbl.a. dess syn på den kommunala beskattningsrättens skall säkras. Det skallvara staten (och inte kommunsektorn) som ger bidrag till kommuner ochlandsting med för sina uppgifter otillräcklig skattekraft- dagens ogenomträngliga system skall ersättas med ett enklare och mergenomskinligt system som en översyn görs av vilka uppgiftersom bör ha en nationell finansiering.12 Nödvändiga omedelbara förändringarFör de dagens utjämningssystem förmodligen måste vara kvar iavvaktan på det nya föreslår vi vissa nödvändiga förändringar.Inom ramen för en i grunden oförändrad utjämningsgrad måste inkomst-utjämningen ändras så att effekten av alla positiva, relativa förändringar iskattekraft får behållas till . Därmed skapas - i bjärt kontrast motgällande ordning - ett kraftigt incitament för alla kommuner att vidta åtgärdersom ger ekonomisk tillväxt genom lägre arbetslöshet och ökadförvärvsfrekvens.Det viktigaste är sålunda att alla kommuners åtgärder för att åstadkommaekonomisk tillväxt och sysselsättning belönas och inte som uttryckligenmotverkas. De groteskt tillväxtfientliga inslagen i dagens system elimineras.Förändringen skulle bli en mycket kraftig signal till kommunerna att vidtaåtgärder som bidrar till ekonomisk tillväxt och ökad förvärvsfrekvens.Det är fullt möjligt att inom ramen för nuvarande system göra dennaförändring i samband med slutavräkningen av skatteinkomsterna för 2000.Om denna bestämmelse gällt hade ca130 kommuner som med dagens system fått sin ökade skattekraft konfiskeradi stället fått behålla denna. Kommuner som förlorar skattekraft föreslås fåbehålla sin nuvarande garanti och därmed påverkas inte deras intäktsnivå isystemet av förändringen utan de får fortsatt ett bidrag som även täckerbortfallet av skattekraft. Det underskott som uppstår i det inomkommunalautjämningssystemet föreslås i stället finansieras genom att det generellainvånarrelaterade bidraget justeras, (motsvarande ca per invånare)men på plussidan finns inte bara betydande vinster för de berördakommunerna utan framförallt en signal till alla kommuner att det lönar sig attarbeta för tillväxt.Med denna förändring skulle kommunpolitiker igen upptäcka den egnaskattekraften som en viktig parameter att vårda - oavsett om det gällerBorgholm med låg egen skattekraft, i eller med högegen skattekraft.Kostnadsutjämningen förändrades genom riksdagsbeslutet i juni 1999.Vissa delar av beslutet utsattes för tung metodkritik. Det finns anledning attsnabbt komma med ett förslag som justerar de främsta metodfelen. Dessahänger dock delvis samman med hopblandningen av vilka faktorer som kange hög skattekraft och där kostnaderna härför inte beaktas ikostnadsutjämningen på ett riktigt sätt. utjämnas skattekraften heltsamtidigt som kommuner som tar på sig kostnader för den höga skattekrafteninte får full kompensation för dessa.Stockholm den 3 oktober 2000Gunnar ()()()()()()Per ()()()()