mot · GN02A20 · 2000-04-13 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A20av Attefall, ()med anledning av prop. 1999/2000:98 Förnyad arbetsmarknadspolitik för delaktighet och tillväxt1 Inledning och sammanfattningI proposition 1999/2000:98 redovisas arbetsmarknadsläget och arbets-marknadspolitikens inriktning. I propositionen föreslås bl.a. att enaktivitetsgaranti ska införas för att ge de långtidsarbetslösa bättreförutsättningar att få arbete och bryta rundgången mellan åtgärder ochöppen arbetslöshet. Inom ramen för aktivitetsgarantin föreslås ett nyttsärskilt anställningsstöd för dem som är inskrivna vidarbetsförmedlingarna mer än 24 månader och som är . Kravenpå den som är arbetslös att ta anvisat arbete skärps också, enligtpropositionen.Kristdemokraterna instämmer i behovet av ökade insatser för att brytalångtidsarbetslösheten, men påpekar dels vikten av en generellt bättreekonomisk politik för att skapa nya jobb, dels vikten av att arbetsför-medlingen på ett tidigt stadium upprättar individuella handlingsplaner sombåde innebär att tydliga krav ställs på den arbetssökande och att denarbetssökande får det stöd och den hjälp hon/han behöver för att brytaarbetslösheten. Förslaget om ett särskilt anställningsstöd för dem som är över57 år avvisas på grund av den höga subvention det innebär, vilket leder tillrisker för osund konkurrens. Satsning på individuella handlingsplaner, ökadekrav på den arbetssökande, bättre individuellt anpassat stöd och utveckladeekonomiska incitament samt det anställningsstöd som redan finns bör varatillräckliga instrument för att bryta långtidsarbetslöshet för äldrearbetskraft.De arbetsmarknadspolitiska mål som redovisas i propositionen får stöd imotionen, men de bör preciseras och föreläggas för beslut.2 Massarbetslöshet trots högkonjunkturBakgrunden till dagens höga arbetslöshet, trots den rådande högkonjunk-turen, finner vi i den ekonomiska politiken som förts under lång tid.Inflationsekonomin , de återkommandedevalveringarna och den kraftiga utbyggnaden av den offentliga sektornhar dolt de underliggande problemen i svensk ekonomi. Lönebildningen,den svaga finanspolitiken, ständigt stigande skatter ochsvällande offentliga utgifter, den bristande insikten om de små företagenssituation och de stela reglerna på arbetsmarknaden har bidragit till attSverige halkat efter i ekonomisk utveckling och lagt grunden tillmassarbetslösheten.Sysselsättningen började vända kraftigt nedåt . Den dramatiska ökningen av realräntan under 1992innebar att de reala tillgångarna förlorade våldsamt i värde. Sparandet ökadeoch därmed tog kapitaluppbyggnaden fart. Den höga realräntan tvingadehushållen att snabbt amortera sin lån. Den privata efterfrågan föll imotsvarande grad. Tillsammans med den internationella konjunkturned-gången resulterade den svenska åtstramningen till att efterfrågan påarbetskraft föll drastiskt.Den plötsliga ökningen av den öppna arbetslösheten ledde till storaökningar av utgifterna för aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och förpassiva insatser. När dessutom minskad sysselsättning och konsumtioninnebar avsevärt lägre skatteinkomster kom budgetunderskottet att ökakraftigt.Den ekonomiska politiken som fördes under 1992-1994 ledde, till-sammans med den fria kronkursen , till att sysselsättningenvände kraftigt uppåt . Den positiva utvecklingen vände docknedåt 1995-1996 på grund av den omläggning av den ekonomiska politikensom skedde efter valet . började återigensysselsättningen vända uppåt på grund av sjunkande räntor och godakonjunkturer i omvärlden. Just nu är vi inne i en period då sysselsättningenstiger kraftigt, men det sker från en mycket låg utgångsnivå.Den starka sysselsättningsuppgång som regeringen i propositionen skrytermed sker i en stark internationell högkonjunktur. Men problemen på densvenska arbetsmarknaden är större än vad den och dessstödpartier i vill erkänna. De kan sammanfattas i fem punkter:Hög arbetslöshet. Arbetslösheten är hög trots de goda konjunkturerna ochden kostar för de offentliga budgetarna. Det ärmycket pengar, men det högsta priset betalar de arbetslösa i förloradsjälvkänsla. Över 700 000, eller av arbetskraften, är enligtSCB arbetslösa, i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, undersysselsatta ellerlatent arbetssökande. Den öppna arbetslösheten är i februari år2000, trots att regeringen lovat att den under detta år skulle pressas ned till4procent.En analys av arbetsgivarorganisationen visar att det idagsaknas 450 000 jobb för att lika många ska ha ett arbete som 1990, ochräknar man med att befolkningen i arbetsför ålder ökat med 200 000 personersedan dess så skulle det krävas 600 000 nya jobb för att vi skulle ha lika högsysselsättning som då. De jobb som försvann harinte kommit tillbaka. Arbetsuppgifter som kräver mindre utbildning harersatts av andra med högre krav.Sjukfrånvaron ökar. Vid en närmare granskning av den ökning avsysselsättningen som har skett är det intressant attanalysera sysselsättningsmåttets två delkomponenter. Som sysselsatta räknasde som under mätveckan antingen är i arbete , eller som ärtillfälligt frånvarande hela mätveckan. Summan av dessa två grupper utgörantalet sysselsatta. Det betyder att sysselsättningen påverkas både av hurmånga som faktiskt jobbar och av hur många som är frånvarande. Frånvaronberor i sin tur främst på hur hög sjukfrånvaron är.Om man studerar utvecklingen mellan kan man se att såmycket som ett av fyra nya jobb i själva verket berodde på ökad frånvaro.Detta avspeglar sig också i att sjukförsäkringskostnaderna ökat kraftigt underdenna period. Undersökningar tyder också på att de tillfälligt frånvarande ärfrånvarande än tidigare.Kunskapslyftet döljer arbetslösheten. En annan viktig faktor som visar attsysselsättningsuppgången rymmer stora problem är att en stor del av denminskade öppna arbetslösheten förklaras av utbyggnaden av Kunskapslyftet.Kunskapslyftet har byggts ut successivt, och omfattar ca 130 000 personer.Detta motsvarar av arbetskraften. Eftersom en stor del avKunskapslyftet kom till av arbetsmarknadsskäl framstår den stora volymensom ytterligare ett exempel på hur allvarligt sysselsättningsläget är, trots detgoda konjunkturläget.Tudelad arbetsmarknad. Sysselsättningsökningen har främst kommit i debefolkningstäta delarna av landet. Mellan och andrakvartalet 1999 hade sysselsättningsgraden stigit i hela landet, med undantagfrån övre . Den har till och med sjunkit något i övre . Detgår med andra ord inte bra för hela . Men även inom de olikaregionerna kan skillnaderna vara stora. Ett tydligt exempel på detta är denlåga sysselsättningsgraden i invandrartäta områden som områden isamma kommun kan ha brist på arbetskraft.Trots det bättre arbetsmarknadsläget är vissa grupper särskilt utsatta. Dessagrupper har ofta mycket långa inskrivningsperioder vid arbetsförmedlingarnaoch går mellan arbetslöshet och åtgärder. Antalet personer som befinner sig idenna situation, s.k. långtidsinskrivna, är 70 av dem somvid arbetsförmedlingen är registrerade som antingen arbetslösa eller iarbetsmarknadspolitiska program. Denna utsatta grupp domineras av äldre(), arbetshandikappade, utomnordiska medborgare och korttids-utbildade inom tillbakagående yrken.Sysselsättningsandelen bland utomnordiska medborgare har minskat 1998. Sambandet mellan vistelsetid ocharbetslöshet är slående. Bland dem som kommit till mellan 1994 och1997 hörde till arbetskraften mot 51 procentbland dem som invandrade före 1994.Kristdemokraterna har aktivt medverkat till att en lag mot etniskdiskriminering införts i . Detta löser givetvis inte problemen, menbidrar till att fokusera på vikten av att rekryterare och arbetsgivare upp-märksammar denna grupp. Bristande språkkunskaper och en utbild-ningsbakgrund som av olika skäl inte värderas i är två viktigaförklaringar till den besvärliga situationen.Ungdomsarbetslösheten är hög. Enligt SCB:s arbetskraftsundersökning förfebruari månad är 50 000 ungdomar öppet arbetslösa eller ikommunala arbetsmarknadsprogram, trots den kraftiga utbyggnad avutbildningssystemet som skett under 1990-talet.Rekryteringsproblem. Det bekymmersamma läget på arbetsmarknadenillustreras också av tydliga tecken på flaskhalsproblem. Enligt SAF har enmajoritet av företagen problem med att hitta den arbetskraft man behöver.Detta i ett läge när hundratusentals människor står utanför den ordinariearbetsmarknaden. Problemet är att jobben finns där människor inte bor, ochjobben finns i yrken som den arbetslöse saknar utbildning och erfarenhet för.Kort sagt flexibiliteten är liten och lönebildningen fungerar inte.Massarbetslöshet präglar vårt land som företag skriker påarbetskraft.Förutsättningar för nya jobbDet räcker inte med förändringar enbart på arbetsmarknadsområdet föratt minska den höga arbetslösheten. Den ekonomiska politiken måste gestabila och goda villkor för fler och växande företag. Detta vill vikristdemokrater åstadkomma genom att bland annat ha en maximalmarginalskatt på , vilket innebär att den statligainkomstskatten ska vara maximalt . Vi vill avskaffadubbelbeskattningen på risksparande och införa ett riskkapitalavdrag. Vivill utvidga det nuvarande systemet med sänkning av arbetsgivaravgiftermed , eller maximalt på ettlöneunderlag . Vi vill höja grundavdragetför att åstadkomma lägre skatt för låg- och medelinkomsttagarna.För att öka incitamenten till arbete ser vi hellre en höjning av grund-avdraget, som sänker skatten för alla, än höjda bidrag. Vi vill sträva efter attpå olika sätt minska marginaleffekterna när man går från arbetslöshet tillarbete, från deltids- till heltidsarbete.Andra viktiga frågor för ett bra näringslivsklimat är att kapital-försörjningen för nya företag fungerar väl, vilket underlättar för idéskapareatt etablera sig på marknaden. Förändringar inom skattelagstiftningen måsteenligt vår mening ske så det underlättar för nyföretagande och investeringar.Tillgången på riskvilligt kapital, inställningen till företagande och synen påinnovatörer är andra viktiga faktorer för ett fungerande näringslivsklimat.Det är oroväckande att förutom läkemedelsindustrin och musikindustrin harde flesta svenska storföretag sitt ursprung i uppfinningar och idéer frånbörjan av detta sekel.För att förbättra förutsättningarna för småföretagsamhet har den avregeringen tillsatta Småföretagsdelegationen presenterat 71 olika förslag. Fåav dem har blivit verklighet. De flesta av förslagen bör genomförasskyndsamt.Ett bra fungerande näringslivsklimat handlar inte enbart om frågor somskatter. Det är också mycket viktigt att betona betydelsen av arbets-marknadens spelregler och arbetskraftens utbildning och kompetens.Sveriges arbetstagare är historiskt sett kända för sin kompetens. Ska dettagälla även framgent måste vi fortsätta att satsa på ett bra och moderntutbildningsväsende. Fungerande kunskapskedjor hos medborgarna, från detatt man börjar skolan fram till en universitets- eller högskoleexamen, innebäratt kan fortsätta konkurrera med en hög kompetensnivå.Trots den stora utbyggnaden som högskolesystemet genomgått de senasteåren är det många sökande som stängs ute. En ytterligare utbyggnad är därförangelägen, men kvantitet får inte ersätta kvalitet. Vi vill vidare införa ettnyttstudiesystem där bidragsdelen uppgår till en större andel av det totalastudiestödet och viljan att arbeta extra bredvid studierna inte hämmas. Dettatror vi kommer göra att fler ungdomar kommer att välja att studera vidareefter gymnasiet. Vi vill ge nya resurser för att höja kvaliteten på utbildningenoch forskningen på de små och medelstora högskolorna. Det bidrar tillregional utveckling bland annat genom att kunskapsnivån i den närligganderegionen höjs.Allt fler människor väljer att vidareutbilda sig efter att ha arbetat några år.Här måste vi fortsätta vår satsning på ett flexibelt omskolningssystem somkomvux, gymnasium samt fristående kurser och distansutbildning inom denhögre utbildningen. Detta kräver ett fungerande finansieringssystem, blandannat genom att införa ett utbildningskonto vilket innebär att arbetstagareoch arbetsgivare tillsammans investerar i framtida kompetenshöjning.Det krävs en näringspolitik och småföretagarpolitik som ger godaförutsättningar för nya jobb. Det gäller såväl skatter och riskkapital sombättre innovationsklimat. Dessutom kan tjänstesektorn öppnas och nya jobbskapas genom så kallade hushållsnära tjänster.Sysselsättningen utvecklas oerhört olika över landet. Och många av debeslut regeringen tagit har slagit hårt regionalpolitiskt.Aktiva arbetsmarknads- och regionalpolitiska åtgärder som tillförsäkrar delokala områdena och regionerna möjligheter till fortsatt sysselsättning ärnödvändiga om hela ska leva. Jordbrukspolitiken är i det samman-hanget också synnerligen väsentlig ur arbetsmarknadssynpunkt.3 Arbetsmarknadspolitikens målArbetsmarknadspolitiken har en nyckelroll när det gäller att stödja enuthållig och långsiktig sysselsättningsutveckling. Utbildning, individuelltanpassade åtgärder och effektiv matchning mellan arbetssökande ocharbetsgivare är nyckeln till en effektiv arbetsmarknad.Vi kristdemokrater har inga invändningar mot de övergripande målen förarbetsmarknadspolitiken och AMV som anges i propositionen, nämligen atthålla vakanstiderna nere för lediga platser, att minska långtidsarbetslöshetensamt att motverka långa tider utan arbete. Vi är dock tveksamma om deåtgärder som föreslås i propositionen är tillräckliga i förhållande till deangivna målen.Det vore rimligt att målen för arbetsmarknadspolitiken och AMV i merprecisa och mätbara termer förelades för beslut. Det finns starkaskäl för att styr genom att besluta om målen för verksamheten ochinte som bara får dem redovisade för sig, och därmed också har lättare attutvärdera dess uppfyllelse. Dessutom ger det en större auktoritet åt målen förarbetsmarknadspolitiken om de är beslutade av riksdag. Regeringenbör därför få i uppdrag att återkomma till med förslag till konkretaoch utvärderingsbara övergripande mål för arbetsmarknadspolitiken.Det är angeläget att arbetsmarknadspolitiken i kombination med kontant-stödet utformas på ett sätt som så långt som möjligt förhindrar "rundgång" isystemen. Detta får dock inte innebära att tryggheten rycks undan för redanhårt drabbade grupper. som den arbetssökandemåste ges incitament att ta varje möjlighet till ordinarie arbete.Åtgärder och utbildning för att förhindra långtidsarbetslöshet måsteinriktas mot kompetenshöjning som kan underlätta att få arbete i debranscher som kan antas ha de bästa framtidsutsikterna.Särskilda projekt där folkrörelserna tillsammans med arbetsförmedlingaroch kommuner aktivt arbetar mot den passivisering och modlöshet som lättblir följden vid framför allt långtidsarbetslöshet bör stöttas. Den arbetslösessociala situation måste uppmärksammas på ett betydligt mer aktivt sätt avansvariga myndigheter. Allt i syfte att bryta isolering och skamkänslor somdessvärre många arbetslösa drabbas av.4 Arbetsförmedlingarnas resurser och rollDet är angeläget att det ljusare läget på arbetsmarknaden utnyttjas för attfå ut de personer som är mer svårförmedlade. För detta krävs att varjearbetssökande får en individuell handlingsplan. För att förmedlingarnaska klara detta krävs tydlighet från AMS centralt, länsarbetsnämndernaoch de lokala kontorens ledning. Ingen arbetslös ska kunna varainskriven på arbetsförmedlingen utan en mycket tät kontakt med "sin"förmedlare. För att detta ska få fullt genomslag snabbt instämmer vi iregeringens bedömning att AMV även ges rätt att användaupp till av anslaget A2 Arbetsmarknadspolitiskaåtgärder till personalförstärkningar vid arbetsförmedlingarna ocharbetsmarknadsinstituten, varav ska användas för attstärka ställningen på arbetsmarknaden för personer med utländskbakgrund. Därigenom främjas det individinriktade arbetet påförmedlingarna. Inte minst är det viktigt i invandrartäta områden.Det är dock viktigt att redan nu ge en tydlig signal till AMV om att dessaextra medel kommer att avvecklas med , om ingetoförutsett inträffar på arbetsmarknaden. måste såledesbåde arbeta mer individuellt och vara inriktad på att krympa i storlek. I detsammanhanget är det viktigt att betona att det är kontakterna med dearbetssökande som ska prioriteras på de centrala och regionala organensbekostnad.Eftersom det i budgetpropositionen för inte fanns något besked omhuruvida dessa skulle stå till förfogande även under2001 satte AMV igång ett omfattande förändringsarbete som både syftade tillatt reducera personalstyrkan och omorientera AMV på ett sådant sätt attorganisationen bättre skulle svara mot de behov som finns på dagensarbetsmarknad. Detta arbete var mycket långt framskridet närnäringsminister plötsligt meddelade att de extra resursernaskulle stanna kvar i organisationen ytterligare . Alltförändringsarbete lades då på is, även det som långsiktigt var rimligt ochklokt. Den ryckighet som näringsministern och AMS centralt åstadkomskadade verksamheten och var ett uttryck för en mycket dåligpersonalpolitik. Kompetent arbetskraft hann lämna organisationen ochledningen förlorade stort i legitimitet.Även om vi stöder det fortsatta extra tillskottet för arbetsförmed-lingsverksamhet anser vi att andra än de traditionella metoderna böranvändas. har flera privata jobbcenter etablerats med lyckaderesultat. AMV bör använda en del av sina resurser för att stimuleraegenföretagarverksamhet inom denna sektor. Detta för att avlasta den statligaarbetsförmedlingen men också för att genom ökad konkurrens kunna få såvälkvalitets- som effektivitetsförbättringar.Enligt en studie av AMS var det av dem som fick nyttarbete 1998 som hade fått information om arbetet via arbetsförmedlingen.Främst var det tips från vänner och bekanta () och direktkontaktmed arbetsgivare () som var informationsvägarna till det nyaarbetet. var annonsering och en procent privat förmedlingeller rekryteringskonsult. Denna information visar att mycket återstår att görainnan vi kan säga att vi har ett effektivt matchningssystem på arbets-marknaden.Det är också angeläget att utveckla belöningssystemen inom arbets-förmedlingarna så att förmedlare som lyckas slussa ut många på fasta arbeteneller längre vikariat också uppmuntras, exempelvis lönemässigt.Ansträngningar att finna ett lämpligt arbeteRedan i nuvarande lag om arbetslöshetsförsäkring finns det stöd för attställa krav på den arbetslöse att ta de arbeten som finns tillgängliga, ominte särskilda skäl föreligger. AMS har också en regelbok som preciserardessa krav. Eftersom lagen anses behöva skärpas måste det innebära attregeringen inte anser att förmedlingarna praktiserar de regler och lagarsom finns.Vi kristdemokrater ser dock två argument för en lagskärpning, dels innebärett sådant beslut att en tydlig signal sänds ut i samt tillde arbetssökande vad som och framöver gäller, dels tillämpas denuvarande reglerna ganska olika ute på de enskilda arbetsför-medlingskontoren. Det visar bland annat den studie som Institutet förarbetsmarknadspolitisk utvärdering (IFAU) i sin rapport (2000:1).Vi delar dock kritiken från länsrätten i och AMS om attden föreslagna laglydelsen "är alltför vagt formulerad och således kankomma att medföra tillämpningssvårigheter". Det blir också regeringen ellerden myndighet som regeringen utser som ska meddela ytterligare föreskrifterom lämpligt arbete. Det är viktigt att dessa föreskrifter följer ett antalviktigaprinciper såsom lika behandling över hela landet. Det också rimligt att kravställs på den arbetssökande att om han/hon inte inom rimlig tid finner ettarbete som passar den kompetens vederbörande har så måste man varaberedd att ta ett arbete med lägre lön, utbildnings- och kompetenskrav än vadden arbetssökande haft. Det är också viktigt att reglerna för avanmälan när enarbetssökande uteblir från avtalat besök ses över och görs mer enhetliga ochtillämpas på ett likartat sätt över hela landet.Mycket tyder på att arbetsförmedlare inte använder sig av de relativthårda straff som statueras om de arbetssökande struntar i de formelltuppställda kraven, detta enligt forskningsrapport gjord påuppdrag av IFAU. Nuvarande regel om avstängning från a-kassa upp till 14veckor får så förödande konsekvenser för den enskildes ekonomi att straffetidag äger mycket ringa tillämpning. Vi kristdemokrater menar att man bör hamöjlighet att tillgripa kortare avstängningstider alternativt dra en vissprocentpå a-kassan . Regeringen bör återkomma med förslag i dennariktning.5 Bryt långtidsarbetslöshetenFör att undvika långtidsarbetslöshet är det viktigt att på ett tidigt stadiumsätta in relevanta åtgärder för att stödja den arbetslöse att snabbt få rättutbildning, praktik eller hjälp på annat sätt. Det är alltså underarbetslöshetsperiodens första tid som den stora möjligheten finns attundvika långtidsarbetslöshet. Denna insikt måste präglaarbetsmarknadspolitiken.För att bryta långtidsarbetslöshet krävs en lång rad åtgärder: individuellahandlingsplaner, kompetenshöjning, tydliga krav på den arbetssökandesamtidigt som stöd ges på alla sätt att bryta arbetslösheten samt ekonomiskaincitament.Vi kristdemokrater har i olika motioner föreslagit en ny arbetslös-hetsförsäkring, och vars principer redovisas i avsnitt 8 i denna motion: Deninnebär bl.a. en viss successiv nedtrappning av ersättningen till en nedregräns, utan någon bortre parentes. innebär vårt förslag att allaarbeten som man tar, även om de är kortare påhugg, höjer ersättningsnivån.Ett sådant system skulle tillsammans med sänkt skatt i form av ett höjtgrundavdrag ge stark incitament att aktivt söka arbete. Det är dock viktigt attpoängtera att alla system måste avvägas så att alla människor får en rimliggrundläggande försörjning, och att inte åtgärder på detta område leder till attmänniskor bara skickas över till kommunernas socialbidragssystem. Tyvärrvågar inte regeringen diskutera de ekonomiska incitamentens betydelse ipropositionen.Det är något oklart hur den aktivitetsgaranti som föreslås i propositionen ipraktiken ska utformas. Den försöksverksamhet som alldeles dragitsigång på 40 orter i landet ska tydligen ligga till grund för en verksamhet somska omfatta hela landet ! Mot den bakgrunden finnsdet all anledning för arbetsmarknadsutskott att kräva ytterligarepreciseringar av hur aktivitetsgarantin ska utformas i praktiken innanriksdagen fattar något beslut.Ett ytterligare exempel på den oklarhet som råder är att det i propositionenstår att "den arbetslöse normalt endast kan lämna garantin genom ett arbete,utbildning eller genom avstängning från åtgärden". vet vi att densom uppbär arbetslöshetsersättning omfattas av ett regelverk som begränsarantalet ersättningsdagar. Innebär detta att aktivitetsgarantin ska anses som enarbetsmarknadspolitisk åtgärd som i praktiken berättigar de som ingår i dentill evig arbetslöshetsersättning? Hur stämmer detta i så fall med nuvaranderegelverk? På dessa punkter måste klarhet skapas innan fattarbeslut i frågan.En aktivitetsgaranti står och faller med den praktiska tillämpningen.Självklart ska jobbsökaraktiviteter ingå, men det får aldrig stanna vid det.Vad som krävs är tydliga krav som går att leva upp till, stöd och hjälp attbryta arbetslöshetsmönstret och aktiva insatser för att möta den enskildepersonens konkreta behov och problem. Det är också viktigt att närasamverkan sker med föreningsliv, privata bemanningsföretag ochförmedlare. Likaså är det rimligt att aktivitetsgarantin kan pågå längre än sexmånader och så länge som det är arbetsmarknadspolitiskt motiverat. Viinstämmer också i att de arbetsmarknadspolitiska aktiviteterna däraktivitetsstöd lämnas ska, när särskilda skäl föreligger, kunna pågå längre tidän sex månader.Bland de långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna finns också mångamänniskor som inte är anställningsbara på grund av språkproblem,handikapp, sociala problem, dåligt självförtroende och utbildningsnivå m.m.Dessa människor kräver extra insatser.