mot · GN02N24 · 2000-03-08 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:N24av , ()med anledning av prop. 1999/2000:63 Godkännande av avtal om ersättning i samband med stängning av , m.m.1 Utgångspunkter för kärnkraftsavvecklingen1.1 InledningMiljöpartiet de gröna inser, i likhet med hela den övriga globala grönarörelsen, att vare sig kärnkraft eller fossila bränslen ryms inom ettekologiskt hållbart samhälle. Vi gör denna iakttagelse på striktnaturvetenskapliga grunder. Därför är vi i grunden positiva till att viäntligen nått dithän att en reaktor avvecklas.Orsakerna till vår inställning till kärnkraft och fossila bränslen äruppenbara. Kärnkraften medför kontinuerliga risker med katastrofala följderför såväl nu levande människor och djur som för kommande generationersmöjlighet att leva ett gott liv, bidrar till att höja den radioaktiva bak-grundsstrålningen som det finns allvarliga brister i hela urankedjan- från uranbrytning, via upparbetning till omhändertagande av avfallet.Fossila bränslen medför bl.a. utsläpp av koldioxid, som är den tyngstaorsaken till växthuseffekten, vars konsekvenser med förändrat klimat ochförändrade vädersystem blivit alltmer uppenbara.Sverige tillhör de länder som har mest kärnkraft per capita, somvi i vårt land, trots stor tillgång på utbyggd vattenkraft, släpper ut mer ändubbelt så mycket koldioxid per capita som genomsnittet i världen. Detta äruppseendeväckande ur ett globalt perspektiv.Skälen till detta är emellertid de uppenbara. Svensk energipolitik har varitryckig, ofta konservativ och mer fylld av retorik än av systematisk strategi.Lobbygrupper, med starkt ekonomi, har haft ett starkt inflytande, inte minstopininsmässigt. Men det handlar också om tydliga politiska svek. Linje 2,som vann folkomröstningen om kärnkraften, och som stöddes av Social-demokraterna och , har haft majoritet i riksdag men ändåinte genomfört det man lovade på sin valsedel. Det gällde bl.a. att förhindrany direktverkande el för uppvärmning av bostäder, något som istället kraftigt byggts ut och utgör ett av de största hindren vid en klokomställning.Svensk energipolitik har således innehållit två delar: retorik och handling.De har sällan följts åt. Signalerna har därmed blivit otydliga och förvirrandeför energimarknadens aktörer - det gäller inte minst borttagandet av 2010som bortre parentes för kärnkraften, en rad mer eller mindre konstrueradehinder för vindkraftens utbyggnad och svikna löften om att upprätthålla detpris på fossila bränslen som gällde under den s.k. oljekrisen. Många av dejordbrukare som satsat på biobränslen har med rätta känt sig vilseförda,eftersom priset på energi varit lägre än det som lovats.Miljöpartiet har år lagt förslag till på åtgärder som, stegför steg, skulle leda till en ekologiskt, ekonomiskt och socialt ansvarsfullomställning. Vi har bl.a. krävt en grön skatteväxling, med successivt höjdaenergiskatter med fokus på kärnkraft och fossila bränslen. I det samarbete vide haft med regeringen och har vi fått igenomhöjd produktionsskatt på kärnkraften. Men vi har långt kvar till en ekologiskthållbar energipolitik. Vi ser brister i regeringens proposition, men med dekompletteringar som vi nu föreslår kan dessa åtgärdas på ett rimligt sätt.1.2 Ekonomiska styrmedel måste utnyttjas i kärnkraftsav-vecklingenMiljöpartiets bedömning är att kärnkraften i princip avvecklar sig själv omkärnkraftsproducenterna åläggs att betala sina fulla kostnader, inklusiverisk-, hälso- och miljökostnader.Den pågående subventioneringen av kärnkraften skall därför snarastmöjligt upphöra. Subventionerna är huvudsakligen av två slag:1. Reaktorägarna betalar inte sina fulla riskkostnader. I händelse av enreaktorolycka är reaktorägarnas skadeståndsansvar för skador på tredjeman begränsat till maximalt ca per reaktor. Det råderenighet om att de verkliga kostnaderna är mångfalt större. Mellan-skillnaden bekostas nu av staten och samhället i övrigt.2. Reaktorägarna betalar inte heller fullt ut de miljö- och hälsokostnadersom deras verksamhet förorsakar. Det gäller finansieringen av deframtida kostnaderna för att ta hand om kärnavfallet, men det gällerockså miljö- och hälsokostnader som uppstår på grund av såväluranbrytning som skador av radioaktiva utsläpp från de olika stegen iproduktionen av kärnbränsle. Dessutom medför både produktion ochomhändertagande av kärnbränsle respektive kärnavfall omfattandekoldioxidutsläpp, något som ofta glömts bort.Kärnkraftens risk-, hälso- och miljökostnader skall, enligt Miljöparitet degrönas uppfattning, fullt ut överföras till producenterna på följande sätt:1. Genom förändringar i atomansvarighetslagen och en successiv stegringav ansvarighetsgränsen skall riskkostnaderna överföras på reaktorägarna.2. En fortsatt höjning av skatten på kärnkraftsel. Utöver den höjningmotsvarande /kWh till /kWh som förhandladefram för , bör skatten successivt ökas så att den når motsvarandeca /kWh . Vi bedömer att detta räcker, menanser att ytterligare höjningar kan visa sig nödvändiga.Förslaget till hur kostnaderna för kärnkraftens risker successivt skallöverföras till reaktorägarna beskrivs närmare i vår energipolitiskapartimotion 1996/97:N27. Syftet är att kärnkraften skall bära de fullamarknadsekonomiska kostnaderna för de risker för en storkärnkraftsolycka som den är förknippad med. Kostnaderna kan kommaatt tas ut i form av ökade räntekostnader, kostnader för riskdelningsavtaleller på annat sätt, beroende på vilka lösningar företagen finner för attfördela riskerna. Hur högt marknaden kommer att värdera riskerna ärsvårt att förutse, men med all säkerhet kommer ett sådant utvidgat ansvaratt leda till ökade kostnader som i slutänden måste tas ut på priset påkärnkraftsel.Syftet med den höjda produktionsskatten på kärnkraftsel är framför allt attinternalisera de kort- och långsiktiga miljö- och hälsoeffekter och miljöriskersom finns i olika delar av kärnbränslekedjan och som kärnkraften inte betalarför i dag.När risk-, hälso- och miljökostnaderna internaliseras på detta sätt ökarproduktionskostnaderna för kärnkraften. blir kärnkraftverken äldreoch underhållskostnaderna ökar. Det leder sammantaget till att de undvikbarakostnaderna för kärnkraftsproduktion, som anses ligga uppskattnings-vis i storleksordningen /kWh, varaktigt kommer att överstiga råkraft-priset på marknaden.När kärnkraften på det här sättet får betala sina verkliga kostnader kommerdet att leda till att alltfler kärnkraftverk successivt prissätter sig urmarknadenoch då kommer att stängas av sina ägare. Exakt när och i vilken takt dettakommer att ske beror på många faktorer som marknadsvärderingen avolycksriskerna och prisutvecklingen på el, som i sin tur beror på efter-frågeutvecklingen och tillkommande ny elproduktion.1.3 En avvecklingslag behövs som komplementAtt enbart låta kärnkraftsavvecklingen styras av marknadsmässigafaktorer kan dock orsaka problem eftersom avvecklingen kan bli ryckigoch oplanerad, t.ex. om många kärnkraftverk passerar lönsam-hetsgränsen. Som en reserv och ett komplement bör därför finnas enlagstiftning om kärnkraftsavveckling som kan användas av statsmakternaför att garantera en avveckling i jämn takt under ordnade former, t.ex.genom att reaktor kan avvecklas än vad korrektmarknadsprissättning skulle leda till. Lagstiftningen behövs också för attinleda avvecklingen då internaliseringen av risk-, hälso- ochmiljökostnaderna ännu inte fått fullt genomslag.1.4 Dyrt att avveckla med bara avvecklingslagEn lag om kärnkraftens avveckling antogs av 1997.Miljöpartiet förutsåg redan då att en lagstiftning som inte kompletterasmed ekonomiska styrmedel kommer att leda till mycket höga kostnaderför avvecklingen. En sådan strategi kommer inte i längden att varahållbar. Det avtal om ersättning i samband med stängningen avBarsebäcksverket som föreläggs är en tydlig illustration tilldetta. Staten får ersätta reaktorägarna för hela mellanskillnaden mellanantagna framtida marknadspriser och undvikbara kostnader där inte risk-,hälso- och miljökostnaderna är internaliserade på ett riktigt sätt. Detbetyder att staten får ge stora bidrag till kostnader som rätteligenreaktorägarna bör stå för.Miljöpartiet menar att den utformning som avvecklingslagen fick varolycklig. Vi har ett antal invändningar mot utformningen av lagen, vilkasammanfattas i det följande:- Syftet med avvecklingslagen borde, utöver att ställa om energisystemet,också vara att bli kvitt en livsfarlig form av energiproduktion.- Avvecklingslagen tar inte tillräcklig hänsyn till säkerhetsaspekterna. Vianser att kärnreaktorns säkerhetsnivå samt sannolika skaderisker ochskadetyper skall utgöra en särskild förutsättning vid ersättningensbestämmande. Säkerhetsnivån skall bestämmas utifrån regler i enpreciserad och skärpt kärntekniklagstiftning.- Det är inte rimligt att anta att är den maximala drifttiden förkärnreaktorn som skall användas vid ersättningsberäkningen. Reaktor-ägarna har allt fått ett klart politiskt besked om att livslängdenpå deras reaktorer är maximalt 25 år.- Statens överskjutande kostnader för kärnavfallet samt övriga externakostnader såsom miljö-, hälso- och riskkostnader måste också tas in somsärskilda förutsättningar för ersättningens bestämmande i avveckling-slagen. Detta är speciellt viktigt eftersom kärnkraftens externa kostnaderidag inte är fullt ut internaliserade i kärnkraftsföretagens produktions-kostnader.2 Kommentarer till avtaletAtt det blir mycket dyrt för staten att avveckla kärnkraftsreaktorer utanekonomiska styrmedel och med enbart en bristfällig avvecklingslag somstöd, har diskuterats ovan. Det nu aktuella avtalet om ersättning isamband med stängning av är en tydlig illustration tilldetta. Utöver dessa principiella synpunkter vill vi också lämna någrakommentarer till avtalet som sådant.Avtalet innehåller en ur kärnkraftsindustrins synpunkt mycket optimistiskprognos över elprisets utveckling. Kraftpriset förutsätts inledningsvis liggapå /kWh för att sedan blygsamt stiga under dekommande två åren och sedan snabbt stiga till25 öre/kWh . Detta höga elpris skall sedan i stort sett bestå till2012. Denna optimistiska prisprognos kan ifrågasättas, inte minst motbakgrund av den alternativa produktionskostnaden för billigaste nybyggdaeuropeiska elkraftsproduktion (f.n. gaskombikondenskraftverk), som ärdrygt /kWh. Även med exempelvis ett höjt fossilgaspris skulleeuropeisk gaskraft alltså vara mer attraktiv än kärnkraft med prissättningenligt avtalet. Det är naturligtvis svårt att sia om framtida kraftpriser, menman kan nog ändå dra slutsatsen att och gjort en mycketförmånlig förhandlingsuppgörelse med staten.Vidare är de framtida produktionskostnaderna av betydelse för er-sättningsberäkningen. Skulle dagens trend med stigande produktions-kostnader för jämfört med bestå, innebär avtalet ocksåpå grund av detta mycket förmånliga ersättningsvillkor.Avtalet innebär totalt sett att en viss mängd kraft överlåts till Barsebäcksägare från och att ersätts för detta av sin enda ägarestaten. Skulle kalkylerna som avtalet bygger på visa sig felaktigaoch att ersättningen till därmed blivit för hög, har staten möjlighetatt kompensera sig för detta genom ökade inleveranskrav på . Dettaär en väsentlig fördel med den avtalskonstruktion som valts. Ersättningen är,åtminstone potentiellt, indirekt justerbar i efterhand.Miljöpartiet anser det mycket viktigt att staten på ett tidigt stadium görklart för att övervinster skall påverka inleveranserna till staten.Riksdagen bör ge regeringen till känna att den del av ersättningen tillVattenfall som visar sig vara överkompensation med hänsyn tillverkligt utfall på kraftpriser och produktionskostnader skall återföras tillstaten genom ökade inleveranskrav på Vattenfall.3 Avtalet får inte bli praxis för den fortsatta kärn-kraftsavvecklingenRegeringen har förhandlat fram ett avtal som blir dyrt för de svenskaskattebetalarna. Avtalet förefaller till och med gå långt utöver vadavvecklingslagen kräver. Det är med andra ord inte otroligt att enutdragen expropriationsliknande process skulle ge ett bättre ekonomisktresultat ur statens synvinkel än det nu ingångna avtalet. En sådanutdragen process är naturligtvis olycklig med hänsyn till att den innebärytterligare dröjsmål. Det är heller inte säkert att den ovan nämndafördelaktiga avtalskonstruktionen skulle kunna behållas.En obehaglig misstanke, som vi helst skulle vilja avfärda, är att det finnstaktiska skäl bakom regeringens förslag att skall godkänna dettadyra avtal. Genom att nöja sig med ett ur statens synpunkt ofördelaktigt avtalskulle regeringen kunna tänkas vilja skapa en praxis som omöjliggör fortsattavveckling av kärnkraftverk med stöd av avvecklingslagen. Det är därförmycket viktigt för den fortsatta kärnkraftsavvecklingen att , om dengodkänner , vederlägger eventuella missförstånd:Riksdagen bör ge regeringen till känna att godkännande av deåtaganden som följer av inte utgör grund för praxis föreventuella framtida överenskommelser om avveckling av kärnkrafts-reaktorer.4 Hemställan4 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att den del av ersättningen till som iframtiden visar sig vara överkompensation med hänsyn till verkligtutfall på kraftpriser och produktionskostnader skall återföras till statengenom ökade inleveranskrav på ,2. att , om åtagandena enligt god-känns, som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att godkännande av de åtaganden som följer avBarsebäcksavtalet inte utgör grund för praxis för eventuella framtidaöverenskommelser om avveckling av kärnkraftsreaktorer.Stockholm den 8 mars 2000Birger ()()()()()()()()()Per ()()()()()()()