ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02L413 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L413av Staaf-Igelström, ()Betalningsrutiner för gode män och förvaltareFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ändra betalningsrutinerna för gode män och förvaltare.Förändring avbetalningsrutiner för godemän och förvaltareFörmyndarskapsreglerna i ändrades 1994,vilket bland annat innebar ändrade regler beträffandeförmyndares, förvaltares och gode mäns förvaltning avegendom samt tillsynen över sådan förvaltning. God man ochförvaltare har mycket viktiga uppgifter i samhället, vilket deäven erhåller viss ersättning för.Efter förändringen 1994 betalas arvodet till god man och förvaltare avhuvudmännen själva om dessa har inkomster/tillgångar överstigande tvåbasbelopp. männen och förvaltarna får då ta ut sitt arvode direkt frånhuvudmännen och får själva betala in sociala avgifter och deklarera sininkomst. För övriga huvudmän som inte kommer upp till två basbeloppbetalar kommunen ut arvoden samt betalar in sociala avgifter och lämnarkontrolluppgifter.Nyligen var några gode män i kontakt med mig och de upplevde denförändring som skedde av reglerna 1994 på detta område som olämplig ochde upplevde det som svårt att ta ut pengar till sig själva från huvudmannenskonto. Utifrån detta framförde de synpunkter om att en förändring bör skemed det snaraste. Jag delar deras uppfattning och anser att reglerna bordeändras så att kommunen övertar detta ansvar. Kommunen fakturerar då dehuvudmän som själva ska betala arvoden och tar ansvaret för att betala insociala avgifter samt lämnar kontrolluppgifter för alla gode män ochförvaltare. På detta sätt får gode män och förvaltare sina arvoden utan attpersonligen behöva befatta sig med detta och vet vi att detdeklareras på rätt sätt.Stockholm den 27 september 2000Lisbeth Staaf-Igelström (s)
mot · GO02L414 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L414av Linderborg, ()Testamente1 Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till sådan lagändringatt möjligheten att registrera testamenten återinförs enligt vad i motionenanförs.2 Registrering av testamenteEnligt 26 § protokollskungörelsen (1971:1066), som är upphävd,skulle vid varje tingsrätt föras ett så kallat avhandlingsprotokoll därbodelningshandlingar och andra handlingar, såsom testamenten, kunde tasin "till framtida säkerhet". Syftet med detta förfarande var att ge enmöjlighet för den som så önskade att försäkra sig om att en viktigrättshandling skulle bevaras för framtiden.Protokollskungörelsen upphävdes med verkan från ochersattes av förordningen (1996:271) om mål och ärenden vid allmän domstol.I samband härmed avskaffades avhandlingsprotokollet och det blev alltså intelängre möjligt att registrera handlingar i detta protokoll (Prop. 1995/96:115).Denna reform hade sin grund i ett förslag från domstolsutredningen(Domstolarna inför 2000-talet SOU 1991:106). Motivering till ändringen varatt registrering till framtida säkerhet är möjligt i enlighet med bestämmelser irättegångsbalken. Men det krav som ställs enligt 41 kap. 1 § rättegångsbalkeninnebär att möjligheten att registrera testamenten till framtida säkerhet vidtingsrätten är inskränkt. Registrering får endast göras om det föreligger enkonkret fara för att handlingen, testamentet, går förlorad.Vänsterpartiet anser att ordningen för registrering av testamenten inte ärtillfredsställande. En del förvarar testamente i bankfack. Alla har dock intemöjlighet till det. Det är viktigt att alla, oberoende av social tillhörighet,hartillgång till en möjlighet att säkerställa vad som ska hända med deraskvarlåtenskap. anser således att det finns skäl att se över om enmotsvarighet till registrering av rättshandlingar såsom testamenten, skaåterinföras. Det kan tänkas olika varianter på hur en sådan registrering skullekunna hanteras. En tanke som kan övervägas är att införa en möjlighet attregistrera testamenten hos folkbokföringen.Stockholm den 25 september 2000Tanja Linderborg (v)(v)()()()()
mot · GO02L415 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L415av , ()Arvodering av förvaltare och gode mänFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en höjning av gränsen för arvoderingsansvar mellan kommunoch huvudman för förmyndare, gode män och förvaltare.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att kommunerna bör ha arvoderings- och utbetalningsansvaretför förmyndare, gode män och förvaltare.Motivering1995 ändrades reglerna för bl.a. arvodering av förmyndare, god man ochförvaltare. I 1998/99:LU20 och 1999/2000:LU15 efterlyses enuppföljning och utvärdering av de nya reglerna. Då en sådan ännu intepresenterats från kan följande svagheter belysas.Skiljelinjen för huruvida det är kommunen eller huvudmannen (d.v.s. densom får hjälpen) som ska betala är satt vid två basbelopp. Är huvudmannensinkomst eller tillgångar lägre än två basbelopp betalar kommunen, annarsbetalas arvodet av huvudmannen. Det har visat sig att den huvudman somtaxeras för något mer än två basbelopp som regel har mindre över att leva påän den som taxeras för något mindre än två basbelopp. Orsaken är att dentaxerade inkomsten är ett bruttobelopp. Men huvudmannensbetalningskapacitet beror av det netto han har kvar efter skatt m.m.Det borde i stället dras en gräns som grundar sig på kvarstående medelefter det att skatt är dragen, bostadstillägg är utbetalt och hyran är betald.Det är också olyckligt att en huvudman som tjänar endast något mer än densatta gränsen ska få betala hela arvodet. Arvodet som huvudmannen ska ståför borde inte få minska huvudmannens nettobehållning så att dennaunderstiger den satta gränsen om två basbelopp.Även med denna åtgärd kan man inte komma ifrån ännu en prekärsituation som kan uppstå, nämligen att huvudmannens nettoinkomster minusarvodet lämnar mindre kvar att leva på än förbehållsbeloppet. mannenhar då att söka socialbidrag åt huvudmanen så att denne skall kunna betalagode mannens arvode. Detta förfarande är ovärdigt både för gode mannen ochför huvudmannen.Nivån på två basbelopp är för låg och måste höjas. Betalningstillfällenabör också kunna delas upp månatligt så att komplikationer kan undvikas.Vidare bör kommun stå som arvodesansvarig och som sådan betala utarvodena till förmyndare, gode män och förvaltare för alla huvudmän, ävende som själva ska stå för arvodet. Kommunen fakturerar sedan kostnaden tillhuvudmannen. Detta skulle dels förenkla för gode mannen/förvaltaren vadgäller redovisning till skattemyndigheten, dels garantera att arvodet betalasut,och kommunen står för den ekonomiska risken, vilket är rimligt.Stockholm den 22 september 2000Harald ()
mot · GO02L416 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L416av de , ()Talerätt om hävande av faderskapFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att talerätt om hävande av faderskap för såväl efterlevandemaka som mannens arvingar bör införas.Motiv till vårt förslagNumera ärver efterlevande barn sin döde far även om barnet fötts utomäktenskapet. Många änkor har ställts i en psykologiskt och ekonomisktsvår situation vid sin makes frånfälle, då det plötsligt uppdagats att detfinns en tidigare okänd arvinge. Även om änkan misstänker attfaderskapet är felaktigt har hon små möjligheter att väcka talan. Enförutsättning för att kunna väcka talan är nämligen att mannen intevaraktigt sammanbott med barnet och inte heller bekräftat att barnet ärhans.Om faderskapet är fastslaget genom dom enligt 1 kap. 3 § föräldrabalkenär faderskapsfrågan definitivt avgjord och änkan har små möjligheter attifrågasätta faderskapet och få det prövat. Hon har helt enkelt ingen talerättenligt lag.Reglerna på detta område har inte följt samhällsutvecklingen. Metodernaför fastställande av faderskap är helt andra . Familjebilden ärockså en helt annan än då nuvarande lagstiftning tillkom. Familjer splittras påett helt annat sätt än vad som varit fallet. Cirka 40.000 barn berörsårligen av föräldrars separation.Både änkan och den avlidnes barn skulle vinna ökad rättssäkerhet ochtrygghet om talerätt för hävande av faderskap infördes för såväl efterlevandemaka som mannens arvingar.Stockholm den 2 oktober 2000Marietta de ()()
mot · GO02L417 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L417av , ()Redovisningstid för förordnade förmyndare, gode män och förvaltareFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen beslutar om sådan ändring av att enförmyndare, god man eller förvaltare kan redovisa sina uppdrag ett årefter det att uppdraget påbörjats och vid samma tid.Motiv för vårt förslagFörordnade förmyndare, gode män och förvaltare skall enligtföräldrabalken 14:15 före i en årsräkning tillöverförmyndaren redogöra förvaltning av egendomsom stått under ställföreträdarens ansvar. Årsräkning skall avges på hederoch samvete.För att sprida på överförmyndarens arbetsbelastning och för attdenna skall hinna gå igenom årsräkningar och utbetala arvode, föreslår vi attför den uppdragstagare som börjar sin arbetsuppgift exempelvis den 1 oktoberskall redovisningsåret omfatta tiden t o m ochlämnas in till överförmyndaren därefter. Om man däremot inteöverenskommer med överförmyndaren om annan tid, skall årsräkningen somnu lämnas före den första mars.Vårt förslag minskar såväl arbetsbelastning som handläggningstider föröverförmyndaren. män och förvaltare lägger ner stor omsorg ochomtanke om sina huvudmän och vederbörandes ekonomi och behöver spridaarbetet med redovisningarna över året. Överförmyndaren kommer på dettasätt att ha lättare att fördjupa sig i enskilda ärenden. Även anförvanterna harett intresse av att uppdragstid och redovisningstid överensstämmer.Stockholm den 2 oktober 2000Anita ()()
mot · GO02L418 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L418av , ()Gemensam vårdnad och barnens rättFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att barnets behov skall styra utformningen avumgänget med föräldrarna.Motiv för våra förslagI finns drygt en miljon barnfamiljer och nära två miljonerbarn i åldrarna . Många barn får uppleva en separation ellerskilsmässa under sin uppväxt. 1995 fanns i ca 96 000förskolebarn med en ensamstående förälder, en ökning med 46 procentsedan 1985. SOU 1997:161 "Stöd föräldraskapet".Lagstiftningen värnar om att barn vid en skilsmässa skall ha rätt till fortsattgod kontakt med båda föräldrarna. Detta är givetvis en bra målsättning.Tyvärr finns många exempel där barnets självklara rätt till bådaföräldrarna blandas ihop med föräldrarnas behov och önskningar om att få en"rättvis" tillgång till sitt barn. Även mycket små barn kan tvingas boomväxlande hos mamma och pappa på ett sätt som strider mot vad man vet ärbarnens bästa. Det kan gälla barn som endast är ett år.Det finns visserligen utredningar som studerat barn som flyttar mellan sinaföräldrar, t.ex. en utvärdering som gjordes av makarnaBente och , men den har bara utgått från barn som är fem åreller äldre.Därför bör en kartläggning göras över hur domstolar dömer ivårdnadsärenden gällande små barn för att tydliggöra om nuvarande praxis ärförenlig med barnens bästa. Studier om hur små barn påverkas av växelvisboende bör uppmuntras. Utifrån och med barnens bästa förögonen bör man utreda hur föräldrar bäst kan informeras och stödjas så attbarnets behov alltid får styra hur umgänget utformas.Stockholm den 30 september 2000Lars ()Skånberg (kd)
mot · GO02L419 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L419av , ()Barnet behöver båda föräldrarnaFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utreda ökade möjligheter att motverka umgängessabotage.MotiveringUmgängessabotage blir tyvärr ibland en tragisk följd av skilsmässa.Medvetet saboterande från den ena förälderns sida, när det gäller barnetsmöjligheter att träffa den andra föräldern, drabbar barnet hårt. Barnetbehöver kontakt med sina båda föräldrar. När barnets umgänge med denena föräldern motarbetas uppstår en plågsam lojalitetskonflikt, som ettlitet barn inte kan förstå.Möjligheten att förändra situationen är liten för den förälder som inte harvårdnaden. En förälder kan visserligen begära verkställighet omvårdnadshavaren förhindrar det umgänge som överenskommits. Dettatillvägagångssätt är emellertid ett trubbigt vapen. Dels är det påfrestande föralla inblandade, inte minst barnet, dels leder fortsatt umgängessabotage tillringa påföljd.Umgängessabotage är så uppenbart skadligt för barnet att det borde vara enviktig orsak till att ifrågasätta vårdnadshavarens lämplighet. Därför bordeumgängessabotage vara en anledning till att ta upp vårdnadsbeslut till förnyadprövning. Likaså är umgängessabotage ett så allvarligt ingrepp i ett barns livatt det borde falla under straffrättsligt ansvar, kanske på liknande sätt somegenmäktighet med barn.Det finns all anledning att för barnens skull utreda hur mankraftigare än ska kunna motverka umgängessabotage.Stockholm den 29 september 2000Ulf ()
mot · GO02L420 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L420av Skånberg, (kd)Nürnberglagarna och deras tillämpning i SverigeFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om klarläggandet av hur och i vilken utsträckning de tyskarasistiska Nürnberglagarna kom att tillämpas i Sverige.MotiveringRegeringen har ställt i utsikt att låta en genomlysning ske av Sverigeshållning till nazismen under andra världskriget.Vad som inte tidigare varit allmänt känt är att de tyska rasistiskaNürnberglagarna också gällde och tillämpades i . Detta har klargjortsav professor som redogjort för hur svensk lag förbjöd tyska"judar" att gifta sig med "ickejudar". Jarlert visade att de tyska raslagarnatillämpades inom äktenskapsrätten även i . En tysk s.k. arier fick integifta sig med någon som enligt Nürnberglagarna definierades som jude. Enlag föreskrev att utlänningar som ville ingå äktenskap i Sverigeskulle prövas efter lagen i sitt hemland. 1904 gjordes flera undantag, bl.a. omhemlandets lag betraktade skilsmässa som äktenskapshinder eller tillätmånggifte. ändrades samma lag beträffande internationellaskilsmässor med en svensk part. Men efter Nürnberglagarnas införande iTyskland 1935 gjordes inga motsvarande undantag. Tyska medborgarehindersprövades i efter tysk lag. Raslagarna var visserligenfrämmande för svenskt rättsmedvetande, men tillämpades likväl här på grundav lag. De tyska flyktingar som ville gifta sig tvärs över rasbarriärenfick vänta tills de blivit svenska medborgare. Förutom hade endastTyskland, , , , , , Danzig ochPolen anslutit sig till Haagöverenskommelsen , som låg till grundför lag. Den svenska lagen ändrades först 1947.Det är angeläget att uttalar behovet av att klarlägga hur och ivilken utsträckning de tyska rasistiska Nürnberglagarna kom att tillämpas.Stockholm den 27 september 2000Tuve Skånberg (kd)
mot · GO02L421 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L421av Elinderson, ()Mor- och farföräldrars umgängesrätt med barnbarnFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av6:15 a § FB, så att mor- och farföräldrar kan väcka talan i domstol omrätt till umgänge med avlidna barns barn i de fall barnens vårdnadshavaremotsätter sig det umgänge som begärts.Motiv för mitt förslagEn förälder som inte bor tillsammans med sitt barn kan väcka talan omumgänge med barnet i en domstol. Om umgänge begärs av någon annanän förälder, t.ex. far- eller morföräldrar får denna/dessa inte väcka talanom umgänget i domstol. Sådan talan får endas väckas av socialnämnden ibarnets/barnens hemkommun.Socialnämnden har ingen skyldighet att väcka talan om umgänge för densom begär detta. Nämnden får göra en egen bedömning. kandärför vägra att väcka talan, och då kan personen ifråga inte få saken prövadav domstol.Om ena föräldern avlider kan detta ibland leda till att barnets kontakt medden avlidnes föräldrar - barnets mor- eller farföräldrar - bryts helt. Mor-ellerfarföräldrarna har ingen självständig rätt till umgänge med barnbarnet, utanblir helt beroende av den andra förälderns goda vilja att låta barnet träffadem.Om vårdnadshavaren motsätter sig umgängesrätt för mor/farföräldrarna kandessa inte själva vända sig till domstol, utan måste i så fall be socialnämndeni barnens hemkommun att väcka talan i domstol.Är barnen bosatta utomlands uppstår ytterligare ett problem. I detta fallfinns ingen socialnämnd som mor- eller farföräldrarna kan vända sig till föratt få umgängesrätten prövad i domstol.Regeringen har uttalat sig i allmänna ordalag om betydelsen av att barn fårträffa sina far- och morföräldrar. Senast i samband med att regeringen togställning till vårdnadstvistutredningens förslag nämndes saken, och manbetonade då att det var en viktig uppgift för socialnämnden att försöka fåvårdnadshavaren att se till barnets behov. Något konkret förslag till att far-och morföräldrar själva skulle få väcka talan om umgänge framfördesemellertid inte.Jag anser att mor- och farföräldrar skall ha en lagstadgad rätt att på egenhand väcka talan i domstol om umgänge med sitt avlidna barns barn, ombarnens vårdnadshavare motsätter sig det umgänge som begärs.Stockholm den 29 september 2000Lars Elinderson (m)
mot · GO02L424 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L424av Danestig, ()Regelverket för sammanboendeFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen tillsätter en utredning med syfte att lämnaförslag om hur regelsystem och lagstiftning skall utformas när det gällerkvinnor och män som är sammanboende utan gemensamma barn enligtvad i motionen anförs om behovet av konsekvens när det gäller hur manräknas som en ekonomiskt oberoende individ respektive som engemensam ekonomisk enhet.MotiveringSammanboende kvinnor och män utan barn räknas i vissa regelsystemsom av varandra ekonomiskt oberoende individer, i andra som ett hushållmed gemensam ekonomi. Det är för den enskilde svårt att förstå enligtvilka principer beslut om gällande regler har fattats och vilkajämställdhetsmål man önskar uppnå. Många upplever att de utsätts förgodtyckliga bedömningar och att detta skapar frustration och försvårarplaneringen av den personliga ekonomin.Det är viktigt att medborgarna i en demokrati upplever att regelsystem ochlagstiftning är konsekventa och logiska. Regeringens och mål ochintentioner med olika regelsystem måste vara synliggjorda och lätta att förstå.En utredning bör därför tillsättas med uppdrag att lämna förslag om hurregelsystem och lagstiftning bör ändras så att detta gäller även för här aktuellsamhällsgrupp.Stockholm den 2 oktober 2000Britt-Marie Danestig (v)
mot · GO02L425 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L425av , ()Överlåtande av intjänad pensionsrättFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om möjlighet att överlåta intjänad pension.Motiv för vårt förslagIntjänandet av pension är helt individuellt. Detta är i grunden en heltkorrekt princip, men det finns fall där detta slår fel. Vid skilsmässaframkommer till exempel ofta att en part i familjen, oftast kvinnan, hararbetat deltid av år, oftast då barnen var yngre. Beslutetom kortad arbetstid för en av de vuxna var gemensamt, menkonsekvenserna vid skilsmässa får endast den part som arbetat utanförhemmet i mindre omfattning än sin make stå för. Därför borde möjlighetfinnas för parterna att vid boskillnad avtala om att dela på intjänadpensionsrätt när en av makarna arbetat deltid.Stockholm den 29 september 2000Ewa ()()
mot · GO02L426 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L426av , (-kd)Breddad kompetens i domstolarFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tillsättande av en utredning med syfte att förbättrasakkunskapen om barn i de svenska domstolarna.MotiveringSverige har skrivit under nr 28 och har därför införlivatden i den svenska överflyttningslagen. Med stöd av denna kan en förälderi ett annat land, vars regering skrivit under konventionen, begära attbarnet överförs till honom/henne om den andre föräldern flyttat medbarnet till . Många ifrågasätter emellertid om 's in the Hague Convention är en av dem som ärskeptiska till hur svenska domstolar tillämpar . IHaagkonventionen står det nämligen att överflyttning av barn "får vägras omdet finns en allvarlig risk för att överflyttningen skadar barnets kroppsligaeller själsliga hälsa eller i övrigt försätter barnet i en situation som inte ärgodtagbar". Denna formulering glöms ofta bort, vilket kan bero på attsakkunniga i regel saknas i svenska domstolar. Därför finns det inte hellertillräckligt med kompetens att avgöra om det finns risk för barnets hälsa.Det behövs sålunda barnsakkunniga i domstolar när det ska beslutas om enöverflyttning. Den juridiska kompetensen räcker inte till. Även när det gälleromhändertagande av barn saknas ibland denna kompetens. Ofta utgår manifrån föräldrarnas behov istället för att utgå ifrån barnens. Ökad kompetensbehövs i såväl överflyttningsfall som i ärenden som rör omhändertaganden.I tas beslut om omhändertagande i första instans av icke-juridiskaförsamlingar eller av länsrätter som är specialiserade på omhändertaganden. INorge tas besluten av tvärprofessionella nämnder och en liknande ordningfinns i Danmark.Regeringen bör tillsätta en utredning som granskar hur barnsakkunniga skakunna bistå med vägledande råd i våra domstolar och i samband medöverflyttningar av barn.Stockholm den 29 september 2000Inger ()()()()()
mot · GO02L427 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L427av Marcelind, ()Hindersprövningens utformningFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att hindersprövningens utformning bör ändras så att eventuellabarn till parterna finns angivna däri.MotiveringVid ett dödsfall kan situationen uppstå att ett för den efterlevandemakan/maken okänt barn visar sig vara arvsberättigad efter den döde.Barnet kan ha vuxit upp hos någon annan eller hos den ena av sinabiologiska föräldrar. Vad gäller faderskapet är barnet arvsberättigat omdet antingen har erkänts av fadern eller om faderskapet har fastställtsgenom dom.Enligt svensk lag ärver ett barn sin döde förälder direkt om barnet inte ärden efterlevande makan/makens bröstarvinge.För att i möjligaste mån undvika att faderskapet uppdagas på detta sättmed efterföljande oförutsedda ekonomiska konsekvenser för makan/maken,så bör det i hindersprövningen inför äktenskapets ingående stå angivet omnågon av parterna har barn sedan tidigare.Stockholm den 27 september 2000Ragnwi Marcelind (kd)()
mot · GO02L428 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L428av , ()Modernisering av namnlagenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en liberalisering av namnlagen.MotiveringBestämmelser om personnamn finns i namnlagen (1982:670). Vidåterkommande tillfällen diskuteras namnlagen - medanledning av svårigheter att föra dubbelnamn vidare till sina barn, eller isamband med att nya namn tillkommer men inte godkänns eftersom deuppfattas som främmande eller rent av stötande. Under sommarenrapporterade medierna om ett fall där en dansk familj, numera bosatt iSverige, inte fick överföra sitt familjenamn till barnen eftersom detuppfattades som ett efternamn. Detta trots att namnet gått i arv igenerationer som förnamn. Listan på exempel kan göras längre, och denger en likartad bild. Den nuvarande namnlagen behöver förändras. Dengrundar sig på ett föråldrat synsätt på namnets betydelse, såväl urfamiljerättslig synpunkt som ur värderingsmässig synpunkt. Det är dagsför en ordentlig modernisering av den svenska namnlagen. Frågan börutredas i syfte att ge utökad rätt för medborgare att själva få bestämma sittoch sina barns namn.Stockholm den 3 oktober 2000Tomas ()()()