mot · GO02A284 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A284av Silfverstrand, ()Regler för bemanningsföretagFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om reglering av bemanningsföretagens verksamhet.MotiveringBemanningsföretagens verksamhet regleras i genomlagen (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyrningav arbetskraft, som tillåter privata arbetsförmedlingar ochpersonaluthyrningar utan det tidigare kravet om tillstånd frånArbetsmarknadsstyrelsen (AMS). Lagen trädde i kraft den 1juli 1993 och ersatte då tidigare gällande lag (1991:746) omprivat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft.Lagen innehåller bestämmelser om uthyrningsverksamhet av arbetskraft.Med uthyrning av arbetskraft avses ett rättsförhållande mellan en beställareoch en arbetsgivare, som innebär att arbetsgivaren mot ersättning ställerarbetstagare till beställarens förfogande för att utföra arbete som hör tillbeställarens verksamhet (2§). För att uthyrningsverksamhet ska föreliggamåste arbetsgivaren uppbära ersättning i en eller annan form.Ett bemanningsföretag kan i startas av i princip vem som helst,medan det i de flesta EU-länder, undantaget , , ochStorbritannien, krävs att bemanningsföretaget ansöker om och beviljastillstånd för att kunna bedriva sin verksamhet. är för övrigt ett av demest liberala länderna vad gäller regelverk för bemanningsföretag.I är bemanningsföretag förbjudna enligt lag. I flera länder finnsspecifik lagstiftning som tydliggör relationerna mellan bemanningsföretaget,arbetstagaren och den som hyr/nyttjar arbetskraften. Detta är exempelvisfallet i , , och . I vissa fall ärlagstiftningen förhållandevis detaljerad. I länder som , ,och är bemanningsföretag inte tillåtna inom vissasektorer (t.ex. byggsektorn, jordbrukssektorn och offentliga sektorn). inom alla sektorer utom kontorssektorn.Inom EU pågår diskussioner mellan arbetsmarknadens parter. Syftet medförhandlingarna är att försöka få till stånd gemensamma regler förbemanningsföretagen i . Den typ av direktiv som förhandlingarna kanleda fram till innebär en minimireglering. Företagen måste leva upp till enviss skyddsnivå för sina anställda. Från svenskt arbetsgivarhåll ser manparternas skiftande grundinställning som det största problemet iförhandlingarna.Att nuvarande förhållanden vad gäller bemanningsföretagens verksamhetär djupt otillfredsställande bekräftas såväl av som de anställdasorganisationer på den svenska arbetsmarknaden. Till skillnad från de fastanställda vet de anställda på bemanningsföretagen ofta inte från månad tillmånad hur stor deras lön kommer att bli. I hade HTF segslitnaförhandlingar med arbetsgivarna innan de lyckades avtala fram en garantilönför sina medlemmar.En utredning av personaluthyrningsbranschen beslutades i den 8december 1999. Mot bakgrund av de uppenbara svagheter som vidlåder detsvenska regelverket om uthyrning av arbetskraft, är det av väsentlig betydelseatt utredningsarbetet påskyndas. Redan nu bör emellertid beslut kunna fattasom att det i , i likhet med vad som är fallet i de flesta EU-länder samtNorge, ska krävas att bemanningsföretaget ansöker om och beviljas tillståndför att kunna bedriva sin verksamhet. Likaså bör någon form av auktorisationomfatta denna typ av verksamheter.Stockholm den 4 oktober 2000Bengt Silfverstrand (s)