mot · GO02K242 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:K242av , ()Skydd mot diskrimineringFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tillsättandet av en parlamentariskt sammansatt utredning för attfå ett samlat grepp om frågan hur skyddet mot diskriminering skall varautformat.MotiveringDet är en mänsklig rättighet att inte bli diskriminerad. ISverige skyddas de mänskliga rättigheterna bland annatgenom den diskrimineringslagstiftning som finns. Menlagstiftningen är som ett lapptäcke som inte håller ihop.Här följer några exempel: Skydd mot diskriminering på grund avfunktionshinder finns bara i arbetslivet och kan, liksom könsdiskriminering,bara angripas genom civilrättsliga medel. Diskriminering som rör etnisktillhörighet och homosexualitet ingår däremot även i straffbestämmelsen omolaga diskriminering i brottsbalken.Det innebär exempelvis att en restaurangägare utan risk för att straffas kanneka en utvecklingsstörd person att komma in på restaurangen. Sammarestaurangägare riskerar straff om han nekar en person tillträde tillrestaurangen på grund av etniskt ursprung. Anställda i försäkringsbolag kange kvinnor lägre pension än män utan att bryta mot någon lag, men riskerarstraff om de tillämpar olika försäkringsvillkor beroende på etniskt ursprung.Styrelsemedlemmarna i en bostadsrättsförening som vägrar godkänna enupplåtelse av en lägenhet till exempelvis ett homosexuellt par begår brott.Samtidigt är det helt straffritt för en privatperson att vägra sälja sinbostadsrättslägenhet till samma par.I grundlagen förbjuds diskriminering på grund av kön och av den somtillhör en etnisk minoritet. Men skyddet går inte att utkräva i domstol.Funktionshinder och sexuell läggning har inget sådant diskrimineringsskydd igrundlagen. Något diskrimineringsskydd på grund av ålder eller andraovidkommande faktorer finns överhuvudtaget inte. Det splittrade skyddet motdiskriminering leder till att skyddet försvagas.I stället för att betrakta rätten till lika behandling som en grundläggandemänsklig rättighet ses det mer som en förhandlingsbar förmån. Dendiskriminering som pågår i behandlas av tradition inte somkränkningar av den enskildes rättigheter, utan som ordningsproblem. Detleder bland annat till att det i arbetslivsärenden är i första hand facket somskalösa en situation om påstådd diskriminering. Frågorna avgörs sedan iArbetsdomstolen som är partssammansatt. Det är självklart attarbetsmarknadens parter ska arbeta mot diskriminering. Menarbetsmarknadens parter ska inte vara den främsta garanten för rätten till likabehandling.Inom utrikespolitiken finns det en policy för mänskligarättigheter. En nationell handlingsplan har dock saknats. Det pågår nu ett parutredningar som syftar till att stärka det lagliga skyddet mot diskriminering.Men ett samlat grepp där olika slags diskriminering ges skydd på samma nivåsaknas.Regeringskansliet har tillsatt en arbetsgrupp för att utarbeta ennationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna i . I direktiventill arbetsgruppen betonas att kränkningar av mänskliga rättigheter inte skullevara vanliga i . Men ombudsmännen för mänskliga rättigheter (JämO,HO, DO, och HomO) rapporterar gång på gång om beteenden som ärdiskriminerande och som innebär att de mänskliga rättigheterna kränks. Dethandlar om mäklare som utan att tveka uppfyller säljarens önskemål om attinte sälja sin bostadsrätt till invandrare, om homosexuella par som inte fårskriva bostadskontrakt tillsammans, om rullstolsburna som inte kan rösta föratt de inte kommer in i vallokalen och om kvinnor som tjänar mindre än mänför likvärdigt arbete.Frågan om hur de mänskliga rättigheterna ska säkerställas är en fråga av ensådan tyngd att den inte lämpar sig för att utredas enbart inomRegeringskansliet.En parlamentarisk utredning bör tillsättas för att ta ett samlat grepp påfrågan om hur skyddet mot diskriminering ska vara utformat. I det arbetet böräven formerna för ombudsmännens arbete tas upp.Stockholm den 21 september 2000Margareta ()