mot · GO02Ju933 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju933av , ()Rättssamhället1 Innehållsförteckning2 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om förebyggande insatser från skola och sociala myndigheter föratt minska risken för att barn kommer snett i livet.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bygga bort brott.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en förstärkning av polisen.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att inrätta en tredje polisskola i södra . tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av ökad status och karriärmöjligheter samt behovet avspecialkompetens inom hela polisväsendet.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om mindre byråkrati, tydliga mål, ledarskapet ochledningsfunktionen inom polisen.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en radikal utrensning av icke-polisiära arbetsuppgifter inompolisverksamheten.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en omläggning av polisarbetet mot nolltolerans mot brott.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utredning av misstanke om brott inom polisen.10. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring avordningslagen så att också ideella föreningar exempelvisfotbollsklubbar kan åläggas betala del av polismyndighetens kostnadervid anordnandet av offentlig tillställning i vinstsyfte i enlighet med vad imotionen anförs.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om strafförelägganden.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utreda ett system med kronvittnen.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att avskaffa den särskilda ekobrottsmyndigheten.14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om organisation och samordning inom domstolsväsendet.15. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en förutsättningslös och samlad utredning omdomstolsväsendet.16. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om nedläggning av mindre tingsrätter.17. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vittnesbiträden.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om rätten till prövning i två instanser.19. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tillsättning av de högsta domartjänsterna efter öppetansökningsförfarande.20. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ett nytt system för nämndemän.21. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om åtgärder för att stärka brottsoffrens ställning.22. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ett utvidgat besöksförbud.23. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om överträdelser av besöksförbud.24. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om medling och familjerådslag.25. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ersättningsfrågor. beslutar att upphäva rättshjälpslagen (1996:1619) så att denallmänna rättshjälpen återställs till vad som gällde före den 1 december1997.27. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om återfallsförbrytare.28. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om livstidsstraff.29. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kvinnor i kriminalvården.30. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om integritet och tvångsmetoder.31. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den svenska rättsordningen och EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om inrättandet av en författningsdomstol. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om det svenska ombudsmannasystemet. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringensförslag anslagen under utgiftsområde 4 Rättsväsendet enligt uppställning:35.Tabell 1: (Anslag Regeringens förslag (tusental kronor) Anslagsförändring(tusental kronor) )1 Yrkande 2 hänvisat till BoU.2 Yrkande 25 hänvisat till LU.3 Yrkandena 31-33 hänvisade till KU.3 InledningDet finns några starkt oroande inslag i utvecklingen av det svenskarättssamhället . De är främst- ökningen av den organiserade, ofta internationellt förgrenade,brottsligheten- ökningen av de grova våldsbrotten- ökningen av brottslighet med nazistiska förtecken.Allt detta utmanar den människosyn som är liberalismens. De liberalakrafterna i vårt land har spelat en viktig roll i byggandet av det svenskarättssamhället. Det är en naturlig och nödvändig uppgift för Folkpartietliberalerna att föra det arbetet vidare och söka möta de nya hot som dykerupp.En lämplig utgångspunkt kan vara att utgå ifrån upplevelser som denenskilde har i rättssamhället. upplever den vanlige medborgaren enegendomlig blandning av effektivitet - t ex i beivrandet av mindre skattebrott- och resursbrist - t ex vid anmälan av egendomsbrott - hos samhällets rätts-vårdande instanser. Sådana upplevelser fräter på förtroendet förrättssamhället.4 Bekämpa brottslighetenBrott, fysisk otrygghet och förfall hotar grunderna för ett ratisktöppet,demokratiskt samhälle. utsätts nästan två miljoner svenskarsjälva eller inom familjen för brott. Trots världens högsta skatter lyckas vii inte skapa trygghet mot brott och övergrepp. Andelenuppklarade brott minskar stadigt. 1996 klarades av deanmälda brotten upp. Siffrorna varierar naturligtvis mellan olikabrottstyper. T ex är det i princip helt riskfritt att i stjäla en cykel,eftersom (!) av alla cykelstölder klarades upp 1996. De somdrabbas hårdast av brottslighet och ett hårdnande samhällsklimat är deresurssvagaste. Det är därför en angelägen demokratisk uppgift attbekämpa brottsligheten.Vi måste först och främst förhindra att brott begås. Brottslighetens orsakerkan bland annat sökas i otrygga uppväxtförhållanden - otrygga vuxna gerotrygga barn - dålig normbildning från vuxenvärlden, dåliga skolor ochdåliga resurser till barn med problem. Att det till exempelförsvunnit speciallärare och andra specialresurser från skolan - somantalet barn i ökat - är att bädda för framtida samhällsproblem.Många barn som senare i livet kan komma att få problem kan upptäckas såtidigt som på mödravårdcentralen. Det är därför en viktig uppgift församhället att tillsammans med föräldrar vidta förebyggande insatser för attminska risken att barn hamnar snett . Sökandet efterkriminalitetens förklaringar får dock inte innebära att vi tvekar att sätta inåtgärder mot själva brottsligheten.Mobbning och våld hör inte hemma i skolan. Därför ska normbildningennär det gäller ordning, hänsyn och förbud mot våld i skolan bli striktare,lärares och övrig personals befogenheter när det gäller att upprätthållanormerna ökas och allvarligare former av våld och kriminalitet polisanmälas.Brottslighet kan även mötas genom olika åtgärder som minskarmöjligheterna att berika sig genom brottsligt beteende. Ett exempel kanhämtas från reglerna för hur polisen hanterar stulet gods som uppgesförvärvats i god tro. Vi menar att brottsoffrens, i detta fall alltså deursprungliga ägarna av det gods som stulits, ställning bör stärkas. Det börinnebära att polisen inte återlämnar gods som tagits i beslag till någon annanän den ursprungliga ägaren utan att hon eller han fått bättre möjligheter att tasin rätt tillvara genom att lösa godset (d v s köpa tillbaka det) eller väckatalanom s k bättre rätt.4.1 PolisenDet finns för få poliser i . Bland ett antal europeiska länder såsomStorbritannien, , , och har detlägsta antalet poliser per medborgare. Bland dessa länder har Sverigeockså det högsta antalet anmälda brott per 1 000 invånare.Närvarande, synlig polis skapar trygghet och förebygger brott. För att ökaantalet poliser på gator och torg krävs en kombination av ökade resurser,omorganisation och prioriteringar inom polisen. Det krävs att den årligaantagningen till ökar, att antalet civilanställda inom polisenökar, att det sker en upprensning bland polisens arbetsuppgifter och att antaletanställda inom polisen med olika specialkompetenser ökar. En försvagadpolis som inte kan upprätthålla respekten för lagar och regler bidrar till attindivider vill ta lagen i egna händer och till uppkomsten av s.k.medborgargarden.Folkpartiet föreslår att ytterligare satsas på enförstärkning av polisen . Dessa medel börtill en början satsas på att rekrytera administrativ personal som kan frigörapolis för renodlade polisuppgifter. Det behovet understryks av att det förnärvarande inte finns tillräckligt med utbildade poliser att rekrytera tillverksamheten. Av detta skäl föreslår också att en tredje polisskolainrättas i södra är väsentligt att hela polisorganisationen koncentrerar sig på de rentpolisiära uppgifterna. En radikal utrensning av icke-polisiära uppgifterbör ske. Exempel på arbetsuppgifter som kan överföras till andra är:Tillståndsärenden (t ex vapenlicenser), parkeringsfrågor, kontroll av dörr-vakter, utbildning av ordningsvakter, hittegodshantering och passfrågor.Vidare bör arrangörer av kommersiella arrangemang som kräver storapolisinsatser åläggas att stå för en del av kostnaderna och en del avbevakningen vid statsbesök kan övertas av militärpolis. Införandet avfungerande medborgarkontor i kommunerna skulle kunna avlasta polisen enbetydande del rutinartade förfrågningar.4.3 Särskild kompetensIdag är det vanligt att poliser skaffar sig specialkompetens genomvidareutbildning. Det är bra och viktigt att det finns karriär- ochutvecklingsmöjligheter inom hela polisväsendet. borde polisen ilångt högre grad skaffa sig olika former av specialkompetens utifrån.Polisen måste söka sig bra krafter där man kan få tag i dem. Möjlighetenatt utnyttja olika former av specialkompetenser - oavsett polisiärbakgrund - för kortare och ska öka. Detta skulleunderlätta att frigöra polisresurser för tjänstgöring på gator och torg.Den i sig positiva närpolisreformen får inte innebära attspecialkompetenser inom polisen splittras eller försvagas. Dessa måste levasida vid sida. Polisens speciella insatsstyrka mot terroraktioner ska ocksåomfatta annat än terroristbekämpning, t ex annan organiserad brottslighet,samt organisatoriskt överföras till som därigenom ansvararför finansiering av insatserna.4.4 Nolltolerans mot brott - en svensk New York-modellPå har antalet brott halverats i . Tryggheten breder utsig och medborgarna återerövrar steg för steg sin stad. Orsaken till dennaframgångsrika brottsbekämpning hänger samman med en ny syn påbrottsligheten. Polisen ingriper mot alla lagöverträdelser, ävensmåförseelser. Man griper människor som urinerar offentligt, parkerar feleller klottrar. Denna inställning har också ökat effekten av åtgärder motden grövre och allvarligare kriminaliteten. Tanken är att små överträdelserofta hänger samman med större. Med en närvarande polis, som stävjarsmåbrottslighet, förbättras hela omgivningen. Ansvarskänslan och densociala kontrollen ökar. Ett samhälle som accepterar klotter, vandalismoch diverse småförseelser sänder ut signalen om ett samhälle i förfall därallt är tillåtet.Ett annat inslag i New York-modellen är närheten till medborgarna.Poliserna arbetar i små områden där de lär känna invånarna. På så sätt blir detlättare att ingripa . Ytterligare ett centralt inslag i New York-modellenärhårda krav på chefer och regelbunden uppföljning. När brottsligheten stiger iett område avkrävs chefen en förklaring och ett åtgärdsprogram.Det är inte lämpligt att polisen själv utreder misstankar om brott begångnainom polisen. För att minska risken för polisövergrepp, vilket New York-modellen i viss mån kritiserats för, bör en speciell ansvarsnämnd utredamisstankar om brott inom polisen.Under 1996 genomfördes i ett försök som påminner om NewYork-modellen. I korthet innebär försöket att polisarbetet koncentreras tillplatser som är speciellt utsatta för brott och att toleransen mot brott ochordningsstörningar minskar. Både New York-modellen och försöket iEskilstuna visar tydligt de positiva resultaten av att ingripa även mot vad somkan betraktas som småförseelser. Ett samhälle som håller sig med regler, somaldrig föranleder någon åtgärd när de bryts undergräver snabbt respekten församhällets regelverk som helhet. Ett mer frekvent beivrande av brott bördärför kombineras med en stor försiktighet i kriminaliserandet av olikaföreteelser. Synsättet att allt som inte är önskvärt ska kriminaliseras är intehållbart.Detta innebär att också kraven på åklagare måste skärpas och ändras.Vardagsbrottslighet får inte nedprioriteras. Den brottslighet somden vanlige medborgaren möter är stölder av cyklar, mopeder ochmobiltelefoner, inbrott på vindar och i sommarstugor, småstölder iomklädningsrum och på restauranger. Om åklagarna alltid prioriterar bortdetta känner sig medborgaren rättslös.5 Åklagare och domstolar5.1 Åklagare5.1.1 StrafföreläggandenVid lättutredda och erkända gärningar bör åklagaren ha möjlighet atterbjuda strafföreläggande med fängelse som påföljd. Det kan gällaexempelvis rattfylleri, narkotikabrott och grov olovlig körning. Det kanantas att även gärningsmannen i många sådana fall skulle uppskatta attslippa rättegång. Det obehag och pedagogiska värde som rättegången i sigsjälv kan innebära för gärningsmannen måste beaktas, men bör inte hindraatt möjligheten till strafföreläggande byggs ut.Även medgivna skadestånd och förverkandekrav bör kunna bli föremål förföreläggande.5.1.2 Inför systemet med kronvittnenÅtalsplikten för en åklagare är i princip absolut när en fällande dom kanförutses.Många utredningar läggs emellertid ned på grund av sin omfattning,svårighetsgrad eller resursbrist hos polis och åklagare så att de drivs så passlångsamt att de misstänkta brotten preskriberas. Av dessa skäl blir det ofta entillfällighet vilka brott som utreds och åtalas samt vilka utredningar som läggsned.Ett instrument för mer systematisk renodling och prioritering av åklagarnasarbete vore att öppna en möjlighet för dem att under vissa förutsättningarträffa uppgörelser med misstänkta personer. Det kan till exempel handla omatt åklagaren i en narkotikahärva begränsar förundersökningen till en del avbrotten mot att den tilltalade medverkar i utredningen, alltså en "åtalsför-handling" - det som på engelska kallas plea bargaining.En följd av detta synsätt är att kommer att få ett system med s.k.kronvittnen, d v s att den som berättar sanningen och därmed medverkar tillatt andra gärningsmän blir fällda, själv kan få lindrigare påföljd eller gå frifrån straff. Sådana uppgörelser bör kunna ske inom vissa strikt angivna ramaroch under förutsättning av att de misstänkta som berörs biträds av försvarare.Varje sådan uppgörelse bör också underställas domstol för godkännande.Domstolen bör därvid bedöma om uppgörelsen är rimlig med hänsyn tillolika förhållanden såsom de brott som misstankarna rör, vad somframkommit under utredningen, vilken tid och vilka resurser som skullekrävas för att slutföra utredningen och det allmänna intresse som kan finnas isaken samt tänkbara påföljder vid fällande dom. Därmed skulle även envägledande praxis för sådana uppgörelser kunna växa fram. Frågan om ettsystem med kronvittnen bör utredas.5.1.3 Åklagare med specialistkompetenser i samma myndighetDet är naturligtvis viktigt att åklagare skaffar sig speciell kompetens föratt bättre kunna driva vissa måltyper, t.ex. miljömål och ekomål, men detsaknas anledning att ha särskilda åklagarmyndigheter för viss typ avbrottslighet. Den särskilda ekobrottsmyndigheten bör därför avskaffas.Vad som är ekonomisk brottslighet är knappt alls definierat. Det finnsheller ingen grund för uppfattningen att just sådan brottslighet skulle haökat särskilt i förhållande till andra brottstyper. Det förhållandet att enåklagare kan behöva sakkunnigt biträde vid utredningen är inte unikt förekonomisk brottslighet utan gäller också för många andra brottstyper,särskilt inom specialstraffrätten.5.2 och samordningUnder senare år har det förts en diskussion om strömlinjeformning av detsvenska domstolssystemet. Bland de tankar som då kommit fram återfinnsbland annat en idé om att slå samman de allmänna domstolarna medförvaltningsdomstolarna och att inskränka antalet domstolar i förstainstans kraftigt. Ett enhetligt allmänt domstolssystem har onekligen vissafördelar. En sådan omfattande förändring medför emellertid ocksåofrånkomligen betydande kostnader och konvulsioner som i vart fallunder en övergångsperiod innebär minskad effektivitet i rättsvården. Defördelar som en enhetlig domstolsorganisation skulle medföra är inte såstora att de motiverar de kostnader och svårigheter som hänger sammanmed en så omfattande förändring.Däremot bör det endast finnas en högsta domstolsinstans i landet. Detförhållandet att det finns två, och Regeringsrätten, harlett och kan leda till kompetenskonflikter. En enda högsta domstolsinstansleder till större stringens och säkerhet i utformandet av praxis. All denrättsvård som ankommer på domstolar bör handläggas inom ramen för deallmänna domstolssystemen, vilket inte hindrar att olika kategorier av måloch ärenden inom den behöriga domstolen kan till särskilda enheter.Alla specialdomstolar bör avskaffas. I första hand bör de så kalladepartssammansatta domstolarna avvecklas. Objektiviteten, allsidigheten ochopartiskheten i dessa domstolars avgöranden kan i vissa fall på goda grunderifrågasättas. Den som inte är medlem i någon av de organisationer som utserledamöter i en sådan domstol kan lätt uppfatta förhållandet så att saken inteblir rättvist prövad. har i ett fall underkänt den svenskabostadsdomstolen på denna grund.Det är nödvändigt med en samordning mellan tingsrätternas,åklagarmyndigheternas och polisens geografiska ansvarsområden. En sådansamordning hindrar inte att en åklagarmyndighets eller polismyndighetsgeografiska kompetens kan omfatta flera tingsrätters domsagor.Folkpartiet accepterar inte en omfattande nedläggning av mindretingsrätter. Det har inte på något tillfredsställande sätt kunnat visas vilkaverkliga fördelar som kan uppnås med nedläggning av små tingsrätter, trotsatt frågan varit föremål för regeringens intresse . Så längeinte fakta kan redovisas i frågan ska de små tingsrätterna vara kvar.5.2.2 VittnesbiträdenRättssamhället är beroende av att det finns människor som kan, vill ochvågar vittna vid en rättegång. Många vittnen och målsäganden är dockrädda att fullfölja skyldigheten att vittna. Ett vittnesbiträde ska stöttavittnet inför framträdandet i rättegången. Alltför många som vittnat sägeratt de aldrig mer sätter sin fot i en domstol, eftersom de känner sigkränkta eller blivit skrämda av förhöret och brottmålsprocessensuppläggning. Behovet av ett förbättrat bemötande av såväl vittnen sommålsäganden är stort.5.2.3 Rätt till prövning i två instanserAlla har i i princip rätt till prövning av sin sak i två instanser.Under en följd av år har dock denna rätt successivt kommit att inskränkas.Detta har skett dels genom att allt fler avgöranden inte kan överklagas,dels genom att prövningstillstånd för prövning i andra instans har tillförtsi allt fler situationer. med denna utveckling har förenklingar iunderrättsförfarandet införts. Delgivningsförfarandet har förenklats ochblivit mer summariskt. Möjligheten att avgöra mål med ensamdomareeller utan förhandling har ökat. Sammantaget kan om detta sägas atträttssäkerheten inte främjas av att prövningen i första instans blir enklareoch mer summarisk som möjligheten att få till stånd en andraprövning minskar.Vid rationaliseringar i domstolsförfarandet kan en av dessa vägar väljasmen inte båda. De förenklingar i underrättsförfarandet som skett är trots alltgodtagbara, förutsatt att några ytterligare hinder mot prövning i andra instansinte införts och att de hinder som finns ses över i syfte att utökamöjligheten till en överprövning.5.2.4 Det demokratiska rättssamhälletEn grundläggande princip i ett demokratiskt rättssamhälle ärrättsväsendets och domstolarnas oberoende ställning gentemot politiskaorgan och myndigheter. Det finns skäl att på flera punkter ifrågasätta omså är fallet i . Drygt etthundra av de högsta domartjänsterna iSverige utses av regeringen. Det är betecknande att domarna i Högstadomstolen och Regeringsrätten besitter en mycket större samladerfarenhet av arbete i än som domare ellerpraktiserande jurister. Domarkarriären ska göras öppnare. Den ensidigarekryteringen av domare till och måste brytas. Även dessa domare bör tillsättas efter ettöppet ansökningsförfarande genom att en tjänsteförslagsnämnd berederoch regeringen tillsätter.5.2.5 Nytt system för nämndemänDet svenska systemet med nämndemän som utses av de politiskapartierna måste anses som världsunikt. De svenska nämndemännen ärlekmannadomare. De har alltså att ta ställning till allt som ska prövas avdomstolen, och inte som i t ex det anglosaxiska jurysystemet enbartskuldfrågan. Att låta dessa domare utses av de politiska partierna är inteförenligt med synen på domstolarnas oberoende från det politiskasystemet. är det viktigt att behålla det folkliga inflytandenämndemän utgör för att balansera den juridiska expertisen. Ett systemdär nämndemän i princip utses slumpmässigt bland den myndigabefolkningen bör införas.6 BrottsoffrenAtt utsättas för brott utgör en grov och allvarlig kränkning av denpersonliga integriteten. När en individ utsätts för brott rubbas förtroendetför samhället. Denna känsla förstärks om personen bemöts negativt ellermed ointresse av de rättsvårdande myndigheterna. Bemöts man å andrasidan med respekt, erkännande och intresse förstärks känslan av tillit ochsamhörighet i samhället. Skydd mot att samhället genom sitt agerandemot brottsoffret gör detta till ett offer även i förhållandet till samhället, ärlika viktigt som skydd mot det ursprungliga brottet. Brottsoffer ska hasamhällets reservationslösa uppmärksamhet och stöd. Samhälletsåtgärder och insatser för att erkänna och stärka brottsoffrens rättigheter ärgrundläggande för upplevelsen av rättvisa och trygghet i samhället. Denviktigaste samhällsinsatsen för brottsoffer är naturligtvis att tillse att brottinte begås. När brott har begåtts ska två grundläggande principer gälla ibrottmålsprocessen: Brottsoffrets rättigheter ska ges samma prioritet somden misstänktes. Processen får inte medföra att brottsoffrets problem pånågot sätt ökar, s.k. sekundär viktimisering. Brottsoffren ska ha rätt till:- Respekt och erkännande på alla nivåer i brottmålsprocessen.- Att få information om och förklaring till hur deras fall utvecklar sig.- Skydd både för sin personliga integritet och den rent fysiska tryggheten.- Tillgång till rättshjälp.- Ekonomisk kompensation från både brottslingen och samhället.- Rätt att ge och inhämta information från de personer som fattar beslut- beträffande brottslingen.En rad konkreta åtgärder kan tjäna att stärka brottsoffrens ställning:6.1 Ett utvidgat besöksförbudDet är mycket angeläget att polis, vårdpersonal och annan berörd personalfår den utbildning och de resurser som krävs för att klara av sina uppgifteratt upprätta ordning, hjälpa och vårda. Det är viktigt att de frågar kvinnorom de utsätts för misshandel och grundligt undersöker saken ommisstanke finns. Det är även av stor vikt att de förmår misshandladekvinnor att polisanmäla förövaren. Dessa kvinnor måste också få hjälp iform av kristerapi. De målsägande som vill ska kunna få en stödpersonsom informerar om rättegångsförfarandet och stöttar införkonfrontationen med den åtalade.Kvinnor som utsätts för förföljelse, trakasserier, våld och hot om våld leveri en ständig otrygghet och måste beredas största möjliga rörelsefrihet.