mot · GO02So7 · 2000-09-22 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So7av , ()med anledning av prop. 1999/2000:149 Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården1 Förslag till riksdagsbeslut1. avslår proposition 1999/2000:149.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att människans fyra behovsområden skall genomsyra all vård.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om alternativa vårdformer.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om patientens tillgång till second opinion.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vårdgaranti.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att en sjukdom inte skall behandlas olika beroende på ålder.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förstärka primärvården med kurator och psykolog.8. begär att regeringen undersöker behovet inom psykiatrin avett särskilt kunskapsområde avseende åldersgruppen 17-25 år.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att begränsa administrativa uppgifter för vårdpersonalen.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att läkare med specialistkompetens knyts till primärvården.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att olika yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården i realitetensamverkar.12. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring enligt vadi motionen anförs om att införa begreppet lots i sjukvården.13. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring enligt vadi motionen anförs om att läkare i med utländsk bakgrund erbjudsintensivkurser i svenska och medicin.2 InledningGraden av civilisation hos ett samhälle kan mätas genom hur det tar handom sina svaga och sjuka. Inget kan vara viktigare än att få den vård ochomsorg man behöver när man drabbas av sjukdom eller svaghet. Trygghetoch medmänsklig omsorg för den enskilde patienten och dennes anhörigaär ett kännemärke för vård- och omsorgspolitik. Allamänniskors absoluta, lika och unika värde måste alltid vara vägledande.Kristdemokraterna vill arbeta för ett samhälle som ligger i topp vad gällergraden av civilisation. Vi vill fokusera debatten om välfärd och högstandard till att handla om god tillgång på vård och omsorg till allamedborgare oberoende av var man bor, ålder, social status ellerekonomiska förutsättningar.Hälso- och sjukvårdslagens portalparagraf, "bra vård till alla på likavillkor" håller på att förlora all förankring i verkligheten. är sjukamänniskor - särskilt de svårt och långvarigt sjuka och de döende - till-sammans med barnen, de svagaste och mest utsatta grupperna i vårt samhälle.Om deras behov av bra vård inte blir tillgodosedda på ett värdigt sätt kommertrovärdigheten för det svenska samhället, för välfärden och för hela vårtskattesystem att skadas i grunden.Mot bakgrund av detta såg fram emot den aviseradenationella handlingsplanen för utveckling av hälso- och sjukvård. Vi anserdock att handlingsplanen inte löser de problem den är tänkt att lösa.3 Människan som helhetLikaväl som vi människor kan drabbas av sjukdom i kroppen kan vidrabbas av själslig sjukdom. Därför är det för oss kristdemokraternaturligt att den psykiatriska vården är en del av hälso- och sjukvården.Samtidigt är det viktigt att man i sjukvården ser människan som en helhet,med såväl själ som kropp, såväl sociala som andliga behov. Att fåsamtliga dessa behov tillgodosedda är av stor betydelse för läkeprocessen.Att se till dessa fyra behovsområden har t.ex. varit grunden i"hospicevården", vård i livets slutskede. Vi kristdemokrater anser att dettasynsätt skall genomsyra all vård.4 Patienten i centrumVi anser att det i propositionen saknas ett patientperspektiv.Alla är överens om att patientens ställning bör stärkas. haräven fler beslut fattats för att stärka patientens ställning. Frågan är endasthurdet ser ut i verkligheten. Patienterna vill ha mer inflytande över vården. Detblir alltmer uttalat att patienten själv skall få välja vårdgivare. Redan idagfinns tillgång till fakta och information om bl.a. behandlingsmetoder ochläkemedel via Internet. Detta gör att vårdtagarna blir allt kunnigare vilketäven medför att de ställer högre krav på sjukvården. Ökad mångfald kan bidratill att vården anpassar sig till olika patientgruppers behov på ett snabbareochbättre sätt. Denna utveckling ger även patienterna större valmöjligheter ochkan stimulera, utveckla och tillföra vården nya dimensioner. Privata,kooperativa och ideellt drivna alternativ bör därför ges förutsättningar attutvecklas. Kraven på insyn och kvalitetsuppföljning skall självfallet däremotvara desamma oavsett om verksamheten är fristående eller offentlig.Det finns en stark önskan att förbättra mötet mellan patient och läkare.Här finns en stor utvecklingspotential. Successivt kommer också ökade kravfrån patienterna att vilja ta del av alternativa medicinska metoder. Då krävs enstörre öppenhet för detta och att grundlig information utgår till patienten. Ihandlingsplanen påpekar man att patientens inflytande har ökat när det gällert.ex. tillgång till en kompletterande bedömning av annan läkare. Vi anser attett led i att stärka patientens inflytande ytterligare är att denne alltid skall hatillgång till en bedömning av annan läkare och inte som endast vid vissaallvarliga sjukdomar.Även de grupper som har svårt att nyttja sin valfrihet skall ha en god, tryggoch värdig vård. För dessa gruppers skull är det extra viktigt att de avriksdagen beslutade etiska plattformarna för prioriteringar ligger fast.5 VårdgarantiVårdköerna har stadigt ökat sedan den s.k. vårdgarantin togs bort. Påmånga håll i landet kan man få vänta på nödvändig operationeller behandling. För sjuka människor är det orimligt att under lång tidbehöva känna oro inför operation eller annan behandling somdet ofta krävs att man intar smärtstillande och andra mediciner. Dessutomfår samhället ofta en hög kostnad i form av sjukskrivning, ochtillbakagången till arbetslivet kan fördröjas. Nödvändiga resurser ochorganisationsförändringar måste till för att arbeta bort vårdköerna. Deerfarenheter som har vunnits av försöken som i olika delar av landet harpågått med gränsöverskridande samarbete mellan ochvårdsektorn (FINSAM-modellen) bör ligga till grund för ett fortsattförändringsarbete. I korthet betyder det att medel tas frånförsäkringskassan för att betala operationer. Genom detta lindrasmänskligt lidande och köerna kortas. Administrativa och budgetmässigamurar som är ett hinder för kloka beslut måste undanröjas.Det behövs en utvidgad vårdgaranti jämfört med den som gällde från 1992och därefter. Vårdgarantin bör omfatta alla medicinskt moti-verade diagnoser och utfästa behandling . De allmäntomfattade slutsatserna från skall vara utgångspunkt.Det innebär att den för varje tillfälle aktuella kösituationen inte skall avgörainriktning och prioritering, utan vårdbehoven. Patienter med svåra kroniskasjukdomar och personer i livets slutskede, dvs. patienter som har de allrastörsta vårdbehoven, skall inte stå tillbaka för patienter med lättdiagnostise-rade och behandlingsbara sjukdomar. Införande av en ny vårdgaranti kankomma att behöva tillskott av medel, men bör rymmas inom ramen församhällets totala satsningar på hälso- och sjukvård, sjukskrivningsmedleninkluderade.6 VårdplatserDe organisatoriska förändringar som har skett inompsykiatrin har bl.a. lett till att tusentals vårdplatser avvecklats utan att mani tillräcklig omfattning byggt upp nya vårdformer. Antalet vårdplatserinom psykiatrin har skurits ner till 1/3 . Detta harinneburit att många svårt psykiskt sjuka fått fara illa och attsjälvmordsfrekvensen varit hög. En situation som är oacceptabel. Dagensantal vårdplatser räcker inte för framtiden. Detta gäller såväl slutna somöppna vårdformer och olika former av sjukhem och gruppboende.I handlingsplanen hävdar man att kösituationen vid sjukhusen inte beror påbrist på vårdplatser utan på att primärvården inte kan möta patientensvårdbehov. Att primärvården inte kan möta patientens vårdbehov i alla lägenär inte så konstigt. Finns det egentligen någon orsak till att bygga upp tvåparallella sjukvårdande instanser? Det finns åldersskröplighet, som kräveromvårdnad, det finns långvariga sjukdomar, t.ex. demens, som kräveromvårdnad. Här blir det istället fråga om lämpligt boende, om vård kan ges ihemmet, eller om det är bäst någon annanstans. Men mycket av den sjukdom,som leder till sjukhusvård, rör sig om annat. Cancer kan drabba människor iolika åldrar. I dessa fall och vid palliativ vård krävs det akutasjukhusinsatser.Samtidigt måste patienten få bestämma även om och var man vill ta emotvård. Många akuta sjukdomar finns och kan drabba de flesta oavsett ålder.Därför anser vi att det är oförståeligt att en och samma sjukdom skallbehandlas olika beroende på ålder.Texten i handlingsplanen under rubriken kan tolkas såsom att en gammal och sjuk människainte skall få sjukhusvård. När en person fyller uppstår plötsligt ett"sjukhusförbud". Menar man att dåliga hjärtan alltid måste behandlas påålderdomshemmet? Eller är det uppföljningen som man tänker på? Det finnsmånga gamla människor, som känner ångest inför tanken att inte fåsjukhusvård när man blir dålig och bor på ålderdomshem. Givetvis är det enannan sak, som nämns i handlingsplanen, när det gäller det långvarigavårdbehov som man sedan kan få i hemmiljö. Dock, inte heller behandlingoch efterbehandling skiljer sig vid olika åldrar. Men enligt handlingsplanenskall en annan instans än sjukvården gå in för efterbehandling när man fyllt65 år. Det som kan skilja sig är att en äldre person ofta har sämre marginalvid akuta sjukdomstillstånd med kraftig allmänpåverkan. Detta medför attåterhämtningen tar . Vi förstår dock inte varför man ordinerarrehabilitering i kommunens regi under sådana förhållanden. Vad personenifråga behöver är istället god mat, god sömn, frisk luft och en stödjandeomgivning. I vissa fall kan även en tillfällig plats på ålderdomshem istället haen motsatt effekt. En liknelse skulle i detta fall kunna vara att vi skickarbarnen till barnomsorgen när de är sjuka.7 Psykisk ohälsaEnligt olika rapporter från har den psykiska ohälsan iSverige ökat och alltfler människor har behov av psykologisk hjälp. Iensamhetens, otillräcklighetens, utanförskapets och rotlöshetens spårföljer kroppsliga och psykiska besvär. Höga självmordstal ochsjälvmordsförsök liksom konsumtion av lugnande och smärtstillandemedel är tecken på detta sjukdomspanorama. Alltfler undersökningarvisar även på att stress håller på att bli ett stort folkhälsoproblem.Arbetstiden är inte den enda förklaringen, trots allt har aldrig svenskarnahaft så mycket fritid som . Enbart förkortad arbetstid skulle inte lösaalla problem med stress i ett samhälle som blir alltmer komplicerat. Ävenarbetslösa känner stress. Att vara arbetslös när man vill arbeta kaninnebära stress för den arbetssökande. Den som har arbete kan upplevavälbefinnande men också lida av negativ stress. Stress kan alltså varabåde negativ och positiv. Det viktigaste instrumentet för att undersöka omen person lider av negativ stress är att se vilka möjligheter personen haratt påverka sin situation, dvs. makt och inflytande till förändring. Dagenssamhälle genomsyras av ett ökat tempo och ständiga krav på lönsamhet.Tillsammans med en ökad känsla av minskad kontroll över den egnalivssituationen skapas således en ohållbar situation. Genom ett liv iständig press upphör empatin och kreativiteten hos människan.Depression och utbrändhet är ofta orsaker till sjukskrivningar inte minstbland personal som arbetar inom vård, skola och omsorg.Bland primärvårdens patienter finns en stor andel där en kombination avmedicinsk, psykologisk och social kompetens krävs för att på rätt sätt mötaoch förstå problemen med stress och psykisk ohälsa. villdärför i ännu större utsträckning förstärka primärvården med kurator ochpsykolog.8 Psykiatrisk vårdInnehållet i vården och inte minst sättet man blir bemött på är särskiltviktigt för psykiskt sjuka och är en förutsättning för ett brabehandlingsresultat. Fortsatt otydlighet om var ansvaret för behandlingenligger kan få mycket allvarliga konsekvenser särskilt för dem som inte harförmåga att föra sin egen talan och kanske saknar närstående som kanagera. kan problemen föra den enskilde in i långvarig psykiskohälsa där också sluten vård kan bli en realitet. Ett viktigt politiskt krav ärinförandet av en värdighetsgaranti för de psykiskt handikappade. Det ärdags att medmänsklighet och närvärme kan spridas till de allra svagastegrupperna i samhället.Många psykiskt funktionshindrade har en mycket svår situation. Förutomatt de plågas av sin sjukdom känner de sig inte accepterade avomgivningen. 1995 genomfördes den stora psykiatriereformen som skulleförbättra de psykiskt funktionshindrades liv. Huvudmålet var att förbättra ochsamordna rehabiliteringen av människor som av psykiska skäl har svårt attklara det dagliga livet. Ansvaret för de psykiskt funktionshindrades boendeoch dagliga verksamhet flyttades således till kommunerna. Kommunerna fickdessutom ett mycket stort ansvar för vården och omsorgen av de psykisktlångtidssjuka. Enligt den slutrapport som presenteratär bristerna för de psykiskt handikappade fortfarande stora. Huvudmännenskyller emellanåt på varandra vad beträffar ansvaret för psykiskt sjuka.Därmed finns det en risk för att ingen tar ett riktigt ansvar för den enskildesvårdbehov. Många har, enligt rapporten, blivit alltmer isolerade, behovet avsysselsättning har bara tillgodosetts till hälften, det finns brister irehabiliteringen och de får inte den sjuk- och tandvård de skulle behöva. Somett resultat av detta har bl.a. förtidspensioneringen ökat och de flesta saknararbete eller annan daglig sysselsättning.Psykiatriker har framfört behovet av en specialitet för unga vuxna och manhar föreslagit . Den gruppen har mycket speciellaproblem och passar dåligt in i vuxenpsykiatrin, särskilt om inläggning behövs.Men det krävs särskild kunskap om behov och psykiatriska problem i tidenmellan barn och vuxen. Detta bör således undersökas närmare.9 PersonalenSverige har bland världens bäst utbildade vårdpersonal. Vi har längeöverutnyttjat personalens hängivenhet och arbetsvilja så att den nu hållerpå att förlora framtidstro och självförtroende. Detta är oroande tendensersom kan få irreparabla konsekvenser om de inte åtgärdas snabbt. Behovetav att rekonstruera hälso- och sjukvården liksom äldreomsorgen och attåterställa personalens framtidstro måste beaktas särskilt under denärmaste åren och komma i första rummet vid fördelningen av samhälletsresurser.Vårdens kompetens finns i hög utsträckning hos personalen, bland läkare,sjuksköterskor och övriga medicinskt utbildade. Hur vi utvecklar och utnyttjardetta kapital kommer att vara avgörande för om vi kan bli bättre på att hanterahälso- och sjukvården. Vi måste även fortsättningsvis söka locka till oss demest begåvade och lämpliga personerna till hälso- och sjukvården. Men föratt behålla dem och optimera deras insatser måste vi ge dem utrymme attagera och utvecklas inom hälso- och sjukvården, något som på många hållsaknas . Personalen måste få påverka strukturer och organisation och fåanvända sin kunskap till att påverka, inte endast för att påverka sin situationoch t.ex. flexibla arbetstider.Det är angeläget att undersköterskornas roll uppvärderas. Kompetens-kraven bör ses över och nya karriärvägar erbjudas för att göra ett av vårdensviktigaste yrken mera statusfyllt. Även i fråga om sjuksköterskornas roll ochansvar behöver framtidens rekryteringsmöjligheter ses över. Yrkesinnehåll,kompetenskrav och karriärvägar behöver även här förnyas och utvecklas. Föralla yrkesgrupper inom vården bör möjligheter till specialisering öka i syfteatt göra vårdyrkena mera attraktiva. Stimulanser i form av fortbildnings-möjligheter och en mera generös lönesättning är viktiga delar av en nypersonalpolitik inom vård- och omsorgsområdet. En större mångfald avvårdgivare kan skapa förutsättningar för bättre lönebildning och fler attraktivakarriärvägar för anställda inom vården.10 Vårdpersonalens omsorg och omvårdnadDet finns en tendens i nutida svensk sjukvård att diskussionen fokuseraspå den materiella standarden. Man har lättare att acceptera en investering idyr utrustning än en ytterligare anställd i den personal som svarar föromvårdnad. Man har länge trott att god vårdkvalitet är detsamma som storkvadratmeteryta eller eget rum på långvården. Så är det inte. För attuppnå god vårdkvalitet krävs framför allt att det finns kompetenta ochmedkännande människor som ger vården. I den nuvarande situationen närlandstingen skär drastiskt i sjukvården är det omvårdnaden som blirlidande. Det är bl.a. de människor som har kroniska sjukdomar ochmänniskor i livets slutskede som drabbas. Det är de som inte själva kanprotestera som får utstå försämringar. En konsekvens av detta är att deetiska gränserna alltmer försvunnit i sjukvården. accepterarman i sjukvården att det finns patienter som lider. Vi kristdemokrateranser att sjukvårdshuvudmännen måste avsätta mer resurser för att geutbildning i medicinsk-etiska frågor. Denna utbildning måste få högrestatus för att man skall kunna tillmötesgå de ökade kraven.Sjukvård och äldreomsorg handlar i hög grad om medicinsk diagnos ochbehandling. Men det handlar också i hög grad om att ge omvårdnad. Det ärfråga om att kunna erbjuda tid. Tid att lyssna och tid att ge tröst. Det ärangeläget att personalen har tid för att diskutera patientens symptom, oro ellerångest. Det är även, som propositionen nämner, viktigt att se till äldres behovav psykiatrisk vård i de fall det behövs.Det finns onödiga administrativa regler, medicinska metoder samt proce-durer som behöver tas bort. Alltfler administrativa uppgifter läggs på läkareoch sjuksköterskor. Det stora flertalet rapporter, redovisningar, samman-ställningar och enkäter som tar i anspråk de mest erfarnas tid från vården avpatienterna fyller i praktiken ingen vettig funktion inom sjukvården. Enligt enundersökning i tidningen förlorar man i genomsnitt 51 minu-ter/dag på grund av dataproblem. Administrationen måste därför begränsasför vårdpersonalen och i högre grad utföras av särskilt avdelad personal.Läkarsekreterarna har här alltid varit en tillgång. De nedskärningar som dennayrkeskategori drabbats av har i sin tur påverkat den tid som sjukvårds-personalen tidigare ägnat åt patienten. Läkarsekreteraren kan på ett kvalifice-rat och effektivt sätt erbjuda den administrativa avlastning som läkarnabehöver för omvårdnad.11 Specialistkompetens i primärvårdenI propositionen föreslås det att alla invånare skall ha tillgång till en s.k.familjeläkare i primärvården. Förslaget är därför att tillsätta 170 nyaallmänläkare för att uppnå detta mål. Enligt Vårdförbundetsberäkning krävs det dock inte mindre än 2.000 nya befattningar för attuppnå samma mål. anser att allmänläkare självklarthar en viktig funktion men om befolkningen i större utsträckning skallsöka primärvård framför akutsjukhus så måste denna verksamhet erbjudaden kompetens som efterfrågas. Människor har under olika tider i sitt livbehov av annan specialistkompetens. Vid kroniska sjukdomar,barnhälsovård, gynekologi, psykiatri m.m. behövs detspecialistkompetens. Därför är det av största vikt att denna kompetens kanåterfinnas i bassjukvården. är så inte fallet. I annat fall kommerakutsjukhusen inte att avlastas och primärvården kommer ej att klara sittuppdrag att lösa läkarbristen. Man bör således stimulera flerspecialistläkare att söka sig till primärvården för att på så sätt avhjälpabristen på läkare i primärvården. För detta krävs det ett lagförslag somöppnar för denna möjlighet.12 Behovet av all personalEn tydlig linje som kan skönjas i propositionen är att man ensidigtkoncentrerar sig på läkarens roll i primärvården. All annan personal sessom underordnad läkaren. Man måste istället för denna syn se på helhets-perspektivet som innebär att olika yrkesgrupper inom hälso- ochsjukvården i realiteten samverkar. Därför bör olika gruppers kunnandetillvaratas på ett bättre sätt, och man bör se hur detta samarbete fungeraroch att yrkesgränser inte skall få hindra detta.13 Ta in begreppet "lots"Det är viktigt att man formulerar ett resonemang omkring vad detteamarbete som nämns i handlingsplanen går ut på. Vår åsikt är att teametbestår av olika yrkeskategorier i sjukvården. När en patient är i behov avnågot särskilt väljer teamet ut en "lots", dvs. den mest lämpade personenför uppgiften att hjälpa patienten vidare. Lotsen skall verka som vägledareför patienten i allehanda frågor såsom t.ex. demensutredning m.m. Dettaskulle öka det individuella förhållningssättet gentemot patienten ochytterligare stärka patientens ställning.14 Läkare med utländsk bakgrundKristdemokraterna vill betona att personalrekrytering inte i första handhandlar om rekrytering av utländska läkare. Det handlar också om atttillvarata den resurs som läkare i med utländsk bakgrund utgör.Genom att erbjuda intensivkurser i svenska och medicin skulle mankunna lösa åtskilliga av de problem som dessa läkare har. Vi måsteutnyttja de resurser som redan finns inom med människor sominget hellre vill än att arbeta inom sitt kunskapsfält.15 Människans prioriteringarFör oss finns det många viktiga behov men det viktigaste för någon somär sjuk eller en närstående som är sjuk, oavsett sjukdom, är att få hjälpoch behandling i rätt tid. All materiell välfärd kommer i andra hand. Föross är detta en viktig utgångspunkt när vi prioriterar samhällets resurser.Stockholm den 22 september 2000Chatrine ()()()()()()()()()()()()()()()()()