mot · GO02K336 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:K336av , ()arbetsformer1 Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen beslutar att uppdra åt talmannen och riksdagsstyrelsen attlägga fram förslag till ändring av riksdagsordningen så att rollsom ledande forum för samhällsdebatt förstärks enligt vad i motionenanförs.2 BakgrundRiksdagen är högsta folkvalda beslutande organ. Dess främstauppgift är att stifta lagar och besluta om statsbudgeten, så att regeringenhar ett tydligt uppdrag i sin uppgift att styra landet och så att kommuneroch landsting har tydliga mandat för sin verksamhet samt domstolar klararegler för att se till att lagarna följs. I arbetet med detta är det viktigt atttitta både bakåt och framåt. Tid måste ägnas åt utvärdering av fattadebeslut - fick beslutet avsedd effekt? Men tid måste också ägnas åtframåtblickar. Hur ska framtidens problem lösas? Hur får vi ettekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbart samhälle?3 Nuvarande arbetsformerVåra arbetsformer i är ett arv från tidigare generationer. En delav arbetsformerna är bra, t.ex. att alla ärenden får en grundlig beredning iutskotten, att dessa har möjlighet att ta till sig kunskap från andra genomhearings m.m. Den enskilde riksdagsledamoten blir rätt snabbt expert påsina frågor, speciellt om han/hon är ledamot i någon statlig utredning.Andra arbetsformer är helt föråldrade och tillför varken ossriksdagsledamöter eller samhällsdebatten något nytt. Det tydligasteexemplet är de allmänpolitiska debatterna, som är ett slöseri med vår tidoch kompetens.Mycket av tid ägnas dessutom åt att behandla likartademotioner år . Ledamöter från samtliga partier skriver motioner tillriksdagen med diffusa uppdrag eller deklarationer om hur man långsiktigt serpå olika frågor, inte sällan för att vara lobbyister till lags. Detta tar ocksåtid.Det gör dessutom att många motioner schablonbehandlas och att tiden bararäcker till för att hävda de egna motionerna i stället för att tid ägnas tilltankeutbyte.I det vällovliga syftet att försöka få mer spontanitet i riksdagsarbetetinfördes nya regler för frågestunderna. Både frågor och svar blir dock oftaytliga eftersom tid till eftertanke inte finns. Många ledamöter upplever de nyafrågestunderna som rent kränkande. var det en rättighet att ställa enfråga. är det en nåd. Dessa frågestunder bör avskaffas. Systemet medskriftliga frågor och möjligheten att interpellera täcker det behov viriksdagsledamöter har av att få svar på frågor till regeringen.I finns kunniga och engagerade folkvalda, välutbildad ochkompetent personal och ett väloljat maskineri för att föra en fråga från förslagtill beslut. Trots detta spelar ofta en underordnad roll för denframåtblickande samhällsdebatten.4 Gör till en ledande kraft isamhällsdebatten4.1 Ändring i riksdagsordningen nödvändigTalmannen har tillsammans med talmanskonferensenaktivt försökt att förändra debattformerna med utgångspunkt iriksdagsordningen 2:10. Detta har inte rönt några större framgångar. Detär svårt för alla inblandade att bryta gamla mönster. Bland oss ledamöterhar det utvecklats ett beteendemönster där massmedia leder och vi följerefter. Utifrån uppgifter i tidningar, radio och TV ställer vi frågor ochinterpellationer till regeringen. Det är visserligen inte ett fel i sig, men omdet blir en stor del av vår verksamhet så blir utvecklingenssvans i stället för dess ledare. Det behövs en ändring i riksdagsordningenför att bryta detta negativa mönster.4.2 Ändra debattformernaDen tid som används till allmänpolitiska debatter, frågeställande, vissasärskilda debatter och en del andra rituella debatter bör användas för attdiskutera framtidsfrågor. Genom beslut finns det en bredforskning i . Denna forskning, liksom forskning i andra länder, fårinte spridning och tas inte till vara i den utsträckning som är önskvärd, närbesluten fattas. Det räcker inte att vi ledamöter har mycket godakunskaper inom vårt fackområde. Besluten skall fattas av oss alla och fårgenomslagskraft bara om de har en fast förankring hos var och en av oss.Därför bör vi ägna tid åt att ta del av och diskutera konsekvenserna avforskningsresultat och sätta dem i relation till de samhällsproblem som vivill lösa. Beslut om stora framtidsfrågor blir annars gärna vackra ord påpapper utan effekt i verkligheten.Riksdagen bör ta ledningen i framtidsdebatten. Frågor som t.ex.genmodifierad mat, klimatproblemen och den globala ekonomin bör få enordentlig genomlysning i stället för att av i en särskilddebatt. Detta kan ske genom att vi ändrar våra debattformer och t.ex. ordnarstorforum eller seminarier med forskare, myndighetsrepresentanter,branschfolk m.fl. där samtliga av oss riksdagsledamöter och alla ministrardeltar. De kan pågå i en eller och bör göras tillgängliga förallmänheten genom radio-, Internet- och TV-utsändningar. De kan läggas ianslutning till att den ekonomiska vårpropositionen läggs, då vi ju bördiskutera de långsiktiga frågorna och inte budgeten för nästa år.Redan i dag ordnas många intressanta seminarier av riksdagspartierna ochriksdagens tvärpolitiska organisationer, men dessa når som regel bara de mestintresserade. Det är emellertid inte vår uppgift som riksdagsledamöter attföreträda särintressen utan att se till helheten. Därför behövs en ändring avriksdagsordningen så att verksamheten blir reglerad och tränger undan en delav de debatter som finns . När vi får anledning att mer samlat ägna oss åtde stora nutids- och framtidsfrågorna blir det också lättare för oss att fattabeslut i de enskilda riksdagsfrågorna. Samhällsfrågorna är mångfasetterade,och därför bör besluten i de enskilda sakfrågorna fattas utifrån ett helhets-perspektiv. Detta är en uppgift som är specifik för de politiska partierna ochde parlamentariska församlingarna.4.3 MotionsrättenI dag kan vi väcka motion av tre anledningar:1. Proposition, redogörelse eller skrivelse till riksdagen2. Händelse av större viktUnder den allmänna motionstiden har vi rätt att motionera om vad somhelst som ligger inom beslutsområde. Utskotten måstebehandla alla motioner som läggs. Tyvärr har det utvecklats en praxis attlägga fram samma eller liknande förslag . Trots att de flesta av ossanser att detta belastar utskottsarbetet negativt har vi inte lyckats attfrivilligt avstå från att upprepa våra motionsförslag. Därför är detnödvändigt att införa en begränsning i riksdagsordningen. Vid oförändradmajoritetsställning i skall inte behöva ta ställning tillett yrkande mer än en gång om det inte har häntnågot nytt i frågan. Samma yrkande bör inte kunna läggas mer än tvågånger . Undantag måste emellertid finnas. Omregeringen t.ex. avlämnar en proposition måste man naturligtvis kunnamotionera om allt som har anknytning till denna, även om frågorna varituppe till behandling tidigare. En ny proposition måste automatisktuppfattas som att något nytt har hänt i frågan.Motionsrätten med anledning av händelse av större vikt bör utvidgas närmotionsrätten under den allmänna motionstiden begränsas. Riksdagensinitiativrätt gentemot regeringen får inte inskränkas. Därför är det viktigt attinitiativrätten i form av motionsrätt förstärks under riksdagsåret. Detta skerbäst genom att vi förändrar tolkningen av vad som är en händelse av störrevikt. Nya forskningsrön bör t.ex. kunna vara ett skäl att lägga en motion. Frånatt vara ett visserligen pålitligt, men dock ett relativt stelt beslutsmaskineribör arbete utvecklas så att beslutsfattandet blir mera dynamiskt.Stockholm den 1 oktober 2000Kenneth ()()()()()