mot · GO02Ju933 · 2000-10-05 00:00:00 — För atttrakasserade kvinnors rörelsefrihet ska öka är det enligt vår uppfattning högstrimligt att kraftigt utöka det geografiska område som åklagaren har möjlighetatt låta omfattas av besöksförbudet. Vi menar att detta område i ett första stegbör bli så stort att det omfattar del av kommun(er). En sådan utvidgningkunde exempelvis ske genom en ändring i 2 § lagen om besöksförbud på såsätt att "närheten av" ersätts med "del av kommun som innefattar".6.2 Överträdelser av besöksförbudI ett andra steg är vi inte främmande för att resa frågan om ytterligarebegränsning i rörelsefriheten för den som återkommande överträder ettbesöksförbud. Det är offrets rörelsefrihet och trygghet som ska stå icentrum, inte den som kränker och hotar som ska värnas. I extremfall kanpolis eller vakter punktmarkera män som återkommande bryterbesöksförbudet. Hotade som så önskar ska ha rätt till vapenlicens förtårgasspray.Utöver geografisk begränsning kan system för förvarning införas. Mänsom inte respekterat ett besöksförbud när de är på fri fot ska förses med enelektronisk fotboja. Regeringen har gett i uppdragatt göra en förstudie om huruvida den teknik som finns ärtillförlitlig och om övervakningen är praktiskt genomförbar. Den 1 mars 1999presenterade BRÅ rapporten . Enligt vår uppfattning är denförstudien i det närmaste onödig. Sådana larmanordningar på män medbesöksförbud som varnar om de närmar sig kvinnornas hem används redan ien del delstater i . bör därför nu hos regeringen begäralagförslag innebärande att män som överträder besöksförbud kan förses medelektronisk fotboja.För den som återkommande överträder ett besöksförbud kan ytterligareinskränkningar i rörelsefriheten eller indraget körkort bli aktuellt.6.3 Medling och familjerådslagMedling mellan brottsoffer och gärningsman bör införas i hela landet, ochanvändas när brottsoffret så önskar. Medling ger offret möjlighet att ställadirekta frågor till gärningsmannen, och förklara vilka konsekvenser ochkänslor brottet medfört. är att någon form av uppgörelse ska nås - t ex iform av skadestånd eller ursäkt. Speciellt viktigt är det att ungalagöverträdare konfronteras med sina offer på detta sätt. Medling viatredje man ska också vara möjligt. Offret slipper då möta gärningsmannenoch kan istället utse eller acceptera en person som fullgör medlingen ioffrets ställe.Familjerådslag bör genomföras som en del av åtgärderna för alla omyndigalagöverträdare. Familjerådslaget innebär att förövare och deras familjer träffaroffret tillsamman med polis och representanter för skola och socialamyndigheter. Rådslaget syftar till att för gärningsmannen tydliggörakonsekvenserna av gärningen, att en ursäkt framförs till offret samt att enhandlingsplan för återanpassningen av gärningsmannen till ett laglydigt livutarbetas.6.4 ErsättningsfrågorDe svenska skadeståndsreglerna bör kompletteras med en rätt tillersättning för sorg och saknad. Ersättningen kan utgå med ettschablonmässigt belopp utan någon mera tidsödande och omfattandeutredning. Personer som får fingerade personuppgifter, fårsekretessmarkering i folkbokföringen eller kvarskrivning, ska ha rätt tillekonomisk ersättning för de kostnader som uppkommer.6.5 Återinför rättshjälpenEn grundläggande rättighet är att alla, oavsett ekonomisk situation, skakunna ta tillvara sin rätt. Den nya rättshjälpslagstiftningen innebär ikorthet att den som har en rättsskyddsförsäkring som täcker den aktuellaangelägenheten inte ska få rättshjälp. Inte heller den som med hänsyn tillsitt försäkringsskydd i övrigt, sina ekonomiska eller personligaförhållanden borde haft en rättsskyddsförsäkring ska kunna få rättshjälp.Detta kan stå i strid med den europeiska konventionen till skydd för demänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, eftersom det därslås fast att staten ska ha det finansiella ansvaret för medborgarnasrättshjälp. Avskaffandet av rättshjälpen drabbar framförallt lågavlönadekvinnor. Rättshjälpen ska återinföras. Det får aldrig vara en ekonomiskfråga om man ska ha möjlighet att hävda sin rätt i domstol. Folkpartietliberalerna anser att bör upphäva beslutet om en nyrättshjälpslag och anslår därför ytterligare medel till rättshjälpen.7 KriminalpolitikenDet är av grundläggande betydelse i ett rättssamhälle att alla människor ärlika inför lagen. I ansvarsfrågan kan därför ingen skillnad göras mellanolika personer. I påföljdsfrågan gör sig dock även andra intressengällande. Påföljden ska både vara avskräckande och verkaåteranpassande. Alla påföljder bör därför innefatta både avskräckande ochrehabiliterande moment, även om avvägningen mellan inslagen kanvariera. Påföljdssystemet måste vara logiskt sammanhängande. Vilketstraff eller annan påföljd som kan komma i fråga i det enskilda fallet skavara möjligt att förutse. Begriplighet och förutsägbarhet fordras för atttilltron och respekten för rättssystemet ska kunna upprätthållas.När straffvärdet av en gärning inte utesluter annan påföljd än fängelse, ärdet viktigt att domstolen har ett brett spektrum av alternativa påföljder attvälja bland. På det sättet får domstolen möjlighet att döma ut en påföljd som idet enskilda fallet bedöms kunna bli effektiv. har införts både flerpåföljder och bättre möjligheter att kunna kombinera olika påföljder än vadsom tidigare gällde, vilket är positivt.Kriminalvården ska vara human men inte kravlös. Ett fängelsestraff måsteinnebära möjlighet till behandling och utbildning. En skyddstillsyn ellerannan frivårdande straffpåföljd bör normalt förenas med böter. Den kan ocksåförenas med krav på vård eller arbete. Unga människor ska endast iundantagsfall dömas till fängelse.7.1 ÅterfallsförbrytareStudier visar att en begränsad grupp personer står för en mycket storandel av brottsligheten. En effekt av detta är att rättssystemet iblandvidtar åtgärder som ur brottsoffrets synvinkel kan te sig mycket stötande.Flera brott ger exempelvis "straffrabatt" och utredningar om mindre brottläggs ner om personen begått grövre brott. Även om denna typav beteende från rättssystemets sida ofta är nödvändigt och rimligt är detviktigt att alla brott tas på allvar.Återfallsförbrytare är ett symptom på att kriminalvårdens insatser föråteranpassning till ett normalt samhällsliv inte fungerat. Vid straffets börjanska en detaljerad behandlingsplan med tydliga målsättningar fastställas. Efteravslutat straff bör därför en minst lika av professionellhandledning och utbildning vidta utanför anstalten.Brottslingar som vid upprepade tillfällen återfaller i brottslighet skasuccessivt och systematiskt avtjäna allt längre straff.Möjligheten till bötesomvandling ska utökas. Personer som saknarmöjlighet att betala utdömda böter ska i ökad omfattning få böternaomvandlade till fängelse.7.2 LivstidsstraffetAlla straff ska vara tidsbestämda. Det är inte humant, och försvåraråteranpassningen till samhället, att låsa in individer på obestämd tid.Detta innebär att livstidsstraffet omvandlas till ett tidsbestämt straff, på tex som i . Det får aldrig ens finnas en misstanke om attbehandlingen av ett nådeärende påverkas av politiska hänsynstaganden.Därför ska nådeinstitutet överföras till annan än regeringen, t ex Högstadomstolen.7.3 Kvinnor i kriminalvårdenDe flesta av dem som verkställer straff i fängelse är män. Huvudparten av de dömda avtjänar straff förrattfylleri, tillgrepps-, narkotika- och förmögenhetsbrott. Kvinnor ikriminalvården är speciellt utsatta. Alla kvinnliga interner ska fåmöjlighet att avtjäna sitt straff på speciella kvinnoanstalter. Merparten avde kvinnliga intagna är arbetslösa när strafftiden påbörjas. Det är därförangeläget att fängelsetiden används till en meningsfull och yrkesinriktadutbildning. Många intagna kvinnor är mödrar. Barnets kontakt medmodern är viktig för barnets utveckling och modernsmöjlighet till rehabilitering. Barns möjligheter att skapa och upprätthållaett gott förhållande till modern under anstaltsvistelsen ska på alla sättunderlättas. Detta kan till exempel ske genom att besöksrum ochbesökslägenheter i ökad omfattning anpassas till barns behov. Sammakrav gäller självfallet också pappors relation till sina barn.7.4 Integritet och tvångsmetoderPå senare år har en grov, organiserad och i tidigare okändbrottslighet fått fäste. Det rör sig om sådant som kriminella MC-gäng,narkotikaligor och våldsverkare med nazistiska sympatier. Sådankriminalitet kan om den får utvecklas vidare undergräva förtroendet ochgrunden för ett öppet och demokratiskt samhälle. Mot denna typ avbrottslighet måste samhället vara berett att försvara sig med metoder somannars inte är önskvärda.Därför kan buggning och dold kameraövervakning tillåtas i kampen motsärskilt grov kriminalitet. Sådana åtgärder kan tillåtas förutsatt att deomgärdas med sådana regler att den enskildes rättssäkerhet skyddas på ettrimligt sätt, t.ex. skall präster och advokater inte kunna övervakas. Intehellertidningsredaktioner skall få buggas.Folkpartiet har i tidigare sammanhang redovisat vilka regler som skaomgärda sådana åtgärder och avser att återkomma i samband med attregeringen förelägger förslag i ärendet.Säkerheten när det gäller utlämnande av foto och personuppgifter urpolisens passregister måste förbättras. kan vem som helst beställauppgifter ur passregistret utan att den uppgifterna gäller får vetskap om detta.Minimikravet ska vara att när foto eller personuppgift utlämnas ska den somuppgifterna berör meddelas omgående.Reglerna kring så kallad kvarskrivning av hotade personer måste skärpasför att på alla sätt skydda den hotade. Till exempel måste utbildningen av depersoner som handhar kvarskrivningsärenden hos den lokalaskattemyndigheten förbättras. Möjligheten för en chef för ett skattekontor attdelegera handläggningen av kvarskrivningsärenden bör avskaffas.Människor som lever under hot och fått sin identitet och adress skyddadmåste garanteras att uppgifterna inte röjs. Sker så i alla fall ska den hotadeerbjudas ny adress och flyttning på statens bekostnad.Hotade personer som erhållit ett s k trygghetspaket ska på ett helt annatsätt än vad som är fallet få samhällets stöd. T ex ska polisen regelbundetfölja upp utvecklingen av ett ärende där ett trygghetspaket utdelats.8 Den svenska rättsordningen och EU1995 blev medlem i EU. EG-rätten blev då en integrerad del avsvensk lagstiftning. gjordes den europeiska konventionen ommänskliga rättigheter och grundläggande friheter till svensk lag. Detta harkommit och kommer att påverka den svenska rättsordningen och detsvenska juridiska tänkandet i grunden. Genom EG-rättens införlivandemed den svenska rättsordningen har den svenska rätten europeiserats.EG-rättens införlivande i svensk rättsordning innebär att domstolarnasställning och oberoende förstärks i förhållande till den politiska makten.Vidare förstärks den enskildes rättsskydd med utökade möjligheter att tatillvara sin rätt gentemot myndigheter och politiker.I har historiskt sett grundlagarna en svag ställning. Att lagar kanöverprövas, dvs att domstolar har en rättighet och skyldighet att pröva om lageller författning strider mot lagar av högre valör, är en självklarhet i ettflertal europeiska länder, men inträffar sällan i . Att ska harätt att i princip lagstifta om vad som helst är självklart, men det ska ske medrespekt för de regler som själv stiftat i form av t ex grundlagar.Inom EG-rätten och i är detta grundläggande. Dettasäkerställs bland annat genom en effektiv lagprövningskontroll, befriad frånbegränsande uppenbarhetsrekvisit. Det finns stora skäl att se EG-rättensinflytande på den svenska rättsordningen som positiva förändringar till gagnför de enskilda medborgarna på myndigheternas och de politiska organensbekostnad.Utformningen av förarbeten har en unikt stark ställning i svenskrättstillämpning. Vad en politisk tjänsteman i skrivit iförarbetena kan lite tillspetsat sägas väga tyngre än ett samlatdomarkollegiums uppfattning i högsta instans. Med den svenska synen påförarbeten är risken också stor att noggrannheten och eftertänksamheten medsjälva lagtexten minskar.9 FörfattningsdomstolLagarnas förenlighet med grundlagen prövas i på två sätt. Förföreslagna lagar kan regeringen inhämta Lagrådets råd och synpunkter.Lagrådet kan inte bestämma en lags utformning eller bestämma att en laginte får antas eller tillämpas. Dessutom kan en domstol som vid prövningav ett mål eller ärende finner att en lag uppenbart strider mot grundlagvägra att tillämpa den lagen. Det förhållandet att Lagrådets synpunktervarken behöver inhämtas eller beaktas i kombination med att en lagsgrundlagsstridighet måste vara uppenbar för att en domstol ska kunnaåsidosätta densamma, medför att den rättssäkerhet som grundlagen skatrygga inte är så säker som den borde vara. kräver mot dennabakgrund att en författningsdomstol inrättas. Detta krav utvecklas iFolkpartiets partimotion Förnyelsen av den svenska demokratin.10 Det svenska ombudsmannasystemetNär genom författning fick sin förstaJustitieombudsman, var detta en världsnyhet. JO skulle vara den valdafolkförsamlingens ombud för att tillse att vad hade beslutatgenom lagar och författningar verkligen efterlevdes av domare ochämbetsmän. JO kompletterades 1915, efter motioner av , meden , som fick samma uppgifter inom det militära.Under senare år har vi fått en hel flora av ombudsmän:Jämställdhetsombudsmannen 1980, Ombudsmannen mot etniskdiskriminering 1986, 1993, Handikappombudsmannen1994 och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning1999.Varje år inkommer cirka femtusen klagomål till JO. JO konstaterar varje åri cirka 500 fall att fel och försummelser har begåtts, men åtal är numerasällsynta.Den ursprunglige JO, med ämbetsansvaret som vapen, var ett av de valdaombudens redskap för att tillse att statens ämbetsmän följdefolkrepresentationens intentioner och behandlade medborgarna med tillbörligrespekt. Med ämbetsansvarets avskaffande minskade JO:s makt och medinförandet av en rad nya ombudsmän har ombudsmannafunktionen nedsjunkittill att bli ett ämbetsverk bland andra. Ombudsmannaidén har försvagats ochuttunnats. I många fall har det dessutom blivit en effektfull åtgärd förpolitiker att peka på, när egentligen svårare och mera kostnadskrävandeinsatser varit av nöden.Ombudsmannainstitutionen bör nu tydliggöras och förenklas. Ingripandenmot statliga och kommunala ämbetsmän och myndigheter bör samordnasunder JO-ämbetet.Övriga ombudsmän bör slås samman till ett ombudsmannaämbete. Hit kandå föras eventuella nya ombudsmannauppgifter. Stor återhållsamhet bör dockiakttagas när det gäller att införa sådana. Med sådana åtgärder skulle deenskilda medborgarnas möjligheter öka och JO kanske återfå något av sinforna status. Det sammanslagna ombudsmannaämbetet skulle få större kraft.Det bör övervägas att utöka talerätten för organisationer som särskilttillvaratar svaga och utsatta gruppers intressen, till exempelhandikapporganisationer, , olika antirasistiska föreningar med flera.Stockholm den 5 oktober 2000Siw ()()