ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02Sf237 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf237av , ()PremiepensionssparandeFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att premiepensionsmedel skall få placeras i s.k. ideella fonder.MotiveringDet ideella arbetet är en viktig förutsättning för ett levande ochmedmänskligt samhälle och det finns all anledning för staten attunderlätta detta arbete. Många regler och förordningar fungerar somett hinder för ideella organisationers utveckling. Dessa bör snabbtundanröjas.I det nya reformerade pensionssystemet kan den enskilde välja att placeraen viss del av premiepensionen själv. Märkligt nog får den enskilde inte väljaatt placera premiepensionsmedel i så kallade ideella fonder där medel kandelas ut till andra än fondandelsägarna. Skälet för detta skulle vara att ettsparande i ideella fonder innebär att pensionsspararen avstår från en högavkastning, vilket i sin tur kan innebära att den enskilde kan komma attbehöva annat ekonomiskt stöd av det offentliga. Det borde emellertid varaupp till den enskilde att välja fonder med olika riskprofil. Även människorsom väljer högriskfonder kan hamna i trångmål, men få ifrågasätter denna typav sparande.Idag sparar mer än 100.000 svenskar i flera mycket populära ideellafonder. Detta innebär att välbehövliga pengar tillkommer viktigaverksamheter. Istället för att motarbeta sparande i ideella fonder bör dettauppmuntras. Viljan att spara med såväl hjärna som hjärta är inget riksdagenska stå i vägen för. skulle genom att tillåta pensionssparande meddetta alternativ visa att vårt framtida samhälle ska präglas av medmänsklighetoch uppmuntran av ideella insatser.Om ideella fonder inte finns med som ett alternativ förpremiepensionssparande kan det påverka de ideella fondernasfortlevnad. I sämsta fall riskerar intresset för dessa fonder att minska, då detkan hävdas att de inte "godkänts" av staten.I ett betänkande, 1999/2000:SfU06, medger socialförsäkringsutskottet attsparande i ideella fonder utgör ett populärt inslag för den breda allmänheten.Utskottet har även förståelse för att det framstår som svårbegripligt om ensådan möjlighet inte skulle finnas inom ramen för pensionssparandet ipremiepensionssystemet.Vidare säger utskottet att de ideella fondernas betydelse för samhällsnyttanär utomordentligt stor och medel från dessa finansierar väsentliga delar inomexempelvis medicinsk forskning och olika miljöprojekt. Enligt utskottetsmening vore det olyckligt om sparandet inom ramen för premiepensionssy-stemet skulle få den effekten att sparande i ideella fonder i mer betydandeomfattning skulle komma att minska. Utskottet anser med beaktande av detanförda att denna fråga särskilt bör följas upp.Vår uppfattning är att reglerna redan nu bör ändras.Stockholm den 28 september 2000Inger ()()()
mot · GO02Sf238 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf238av , ()ÄnkepensionernaFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att änkepensionens övergångsregler återställs och att förloradeänkepensioner återbetalas.Anständighet och ansvarÄnkepensionsförmånerna tillkom 1990 på grund av att ATP-systemet intetillät att pensionsrättigheterna kunde delas mellan makar.Under tidigare årtionden var familje- och förvärvsmönstret helt annat och sambeskattningen av makars inkomster bidrog till att kvinnorförvärvsarbetade i ringa omfattning. Det var således nödvändigt att lagfästaövergångsregler vad gäller änkepensioner från ATP och folkpensionen.En ny lag om inkomstprövad änkepension började gälla den 1 april 1997sedan regeringen genomdrivit lagförslaget i . Plötsligt förvandladesen pension till ett inkomstprövat bidrag.Folkpensionen har alltid varit en generell pension och varitföremål för inkomstprövning. Lagändringen 1997 strider mot riksdagenstidigare utfästelser att övergångsbestämmelserna skulle ligga fast.Änkorna har drabbats osedvanligt hårt eftersom de inte har möjlighet attförändra sin ekonomiska situation. Änkor får gå från hus och hem.Jag delar änkornas uppfattning att den inkomstprövade änkepensionen intebara är rättsvidrig, utan också måste betraktas som en kränkandesärbehandling av änkorna, vilket inte anstår en rättsstat.Inkomstprövningen av folkpensionsdelen i änkepensionen måste snarastupphöra och förlorade pensioner återbetalas.Stockholm den 2 oktober 2000Olle ()
mot · GO02Sf239 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf239av Staaf-Igelström, ()Karensdagar i sjukförsäkringenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om arbetstagare som har flera arbetsgivare och som därmedriskerar att drabbas av vid en och samma sjukperiod.MotiveringNär den borgerliga regeringen införde karensdagen i sjukförsäkringenfördes ett resonemang om att arbetstagare som har fler än en arbetsgivareskulle få undantagsregler för att undgå att drabbas av flera karensdagarvid samma sjukperiod.Det ansvariga statsrådet valde emellertid inte en sådan lösning. De skälsom angavs till detta (jfr prop 1992/93:31) var främst att sådanaundantagsregler skulle ställa krav på en omfattande administration hosförsäkringskassan och arbetsgivarna. Vidare skulle det, med hänsyn till attkostnadsansvaret lades på arbetsgivarna, vara orimligt att skapa enundantagsregel för denna situation som bedömdes vara ganska ovanlig.Det är viktigt att sjukförsäkringen upplevs som rättvis. Det faktum att enarbetstagare drabbas olika hårt beroende på om han eller hon har en eller fleraarbetsgivare är otillfredsställande. Vidare måste de administrationskostnadersom omtalades i propositionen vägas mot det ekonomiska bortfall somdrabbar den enskilde i form av . Slutligen är detta inte enovanlig situation. Andelen arbetstagare som uppgivit att de har mer än enarbetsgivare, betald bisyssla etc. och som kan drabbas av upprepad karensuppgår till av arbetskraften enligt uppgifter frånStatistiskacentralbyrån, SCB. Sannolikt är detta ett anställningsförhållande som kommeratt bli allt vanligare . Det är alltså en betydande del av Sverigesarbetstagare som redan har eller som riskerar att stöta på denna problematik.Med tanke på den förhållandevis långa tid som gått sedan karensdageninfördes, som problemet med påtalats i olikasammanhang, är det angeläget att åtgärder vidtas för att förstärka rättvisan isjukförsäkringen samt skydda arbetstagare med flera arbetsgivare från alltförkraftiga inkomstförluster vid sjukdom.Stockholm den 21 september 2000Lisbeth Staaf-Igelström (s)
mot · GO02Sf242 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf242av , Hans (s)ArbetsskadelivräntanFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om värdesäkring av arbetsskadelivräntan.MotiveringVi kan aldrig nå målet om full sysselsättning, om vi fortsätter attorganisera arbetslivet så att människor ständigt slås ut. Risker för olyckoroch arbetsskador har tyvärr ökat till följd av slimmadearbetsorganisationer och ett högre tempo.För oss socialdemokrater är målet att alla ska ha rätt till rimligaarbetsvillkor och möjligheter att påverka sin arbetssituation. Ingen skallhellerbehöva riskera att råka ut för olyckor och arbetsskador på sin arbetsplats. Meninnan vi nått dithän, skall det vara en självklarhet att de som drabbas har rätttill full inkomsttäckning.I första hand skall arbetsskador förebyggas genom en väl fungerandearbetsorganisation och ett kontinuerligt arbetsmiljöarbete. Men så länge vi harkvar problemen är det en självklarhet att det finns ett batteri avrehabiliteringsinsatser och ett fullgott ekonomiskt skydd.Sedan 1993 har antalet godkända arbetsskador minskat drastiskt, vilketberor på att strängare beviskrav infördes av den borgerliga regeringen samt attfärre ärenden därmed överhuvudtaget prövats.För att få arbetsskadelivränta beviljad skall den sökande ha drabbats av enarbetsskada som är godkänd av . Den skadade måstedessutom visa att hon eller han kommer att få ett bestående inkomstbortfallp.g.a. prövas arbetsskadades möjlighet till ersättning(livränta) först när den akuta sjukdomstiden är över och man bedömer att detfinns bestående nedsättning av arbetsförmåga. Den tidpunkten kan hamnamånga år, i vissa fall , efter det att skadan uppstod. De drabbade fårleva i ovisshet under lång tid.När en arbetsskadad beviljas arbetsskadelivränta är avsikten att livräntanskall täcka av inkomstbortfallet. Dagens konstruktion innebäremellertid att värdet av livräntan urholkas , då inkomstunderlagetfastställs när livräntan börjar utbetalas. Därefter räknas den upp medprisbasbeloppets utveckling. Den som uppbär arbetsskadelivränta gör såledesen ekonomisk förlust över tiden, i förhållande till om de skulle varit kvar iarbete eller varit fullt arbetsföra.Detta förhållande överensstämmer inte med syftet i lagen omarbetsskadeförsäkring som innebär full inkomsttäckning för den som drabbatsav arbetsskada.Av dessa skäl borde övervägas om beviljade arbetsskadelivräntor skallvärdesäkras så att de följer löneutvecklingen och inte endast inflationen.Stockholm den 3 oktober 2000Hans Hoff ()()()()
mot · GO02Sf243 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf243av , ()TrygghetssystemenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en översyn av trygghetssystemen.MotiveringTillämpningen av arbetslöshetsförsäkringen, i samband med deltagande iden sociala ekonomin, är ibland problematisk för de inblandade. Ettproblem är att engagemang i en ekonomisk förening kan medföra attsökanden bedöms som företagare i den meningen som avses i lagen omarbetslöshetsförsäkring. Förhållandet att sökanden innehar ettförtroendeuppdrag i eller tillhör en ekonomisk förening är dock normaltinte i sig tillräckligt för att han eller hon ska betraktas som företagare. Omsamtliga företagskriterier skulle anses vara uppfyllda, kan dock inteersättning betalas ut förrän det vid en samlad bedömning kan konstaterasatt sökandens personliga verksamhet i rörelsen helt har upphört.Dagens arbetsmarknad präglas av större flexibilitet . Det innebäratt det finns alternativa möjligheter att helt eller delvis komma ur enarbetslöshetssituation. I vissa fall kan det innebära problem att definieraarbetslöshet. Reglerna för arbetslöshetsförsäkringen får inte hindra nyaannorlunda lösningar.Ett annat problem gäller försörjningen inledningsvis för vissa deltagare irehabiliterande verksamhet, bland annat i så kallade sociala kooperativ dådeltagarna i verksamheten uppbär sjukbidrag eller förtidspension. Det kanhända att personer tvekar inför att delta i en kooperativ verksamhet, eftersomman är orolig för att tidigare beslut om sjukbidrag eller förtidspension kankomma att ifrågasättas.En ökad flexibilitet i olika trygghetssystem är önskvärd för att "arbets-linjen" alltid ska kunna gälla även om den enskilde inte helt kan försörja sigpå sitt arbete.Regelverket vad gäller tillämpningen av socialförsäkring och socialbidragbör genomlysas utifrån en helhetssyn. Målet bör vara att motivera berördaförsäkrade att pröva lämplig sysselsättning utan att riskera att förlora entidigare beviljad förmån.Stockholm den 3 oktober 2000Britt-Marie ()()
mot · GO02Sf244 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf244av , Hans (s)Äldre arbetslösaFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att särskilt uppmärksamma gruppen äldrelångtidsarbetslösa när reglerna för det nya förtidspensionssystemetutformas.MotiveringSituationen på arbetsmarknaden har förbättrats kraftigt under senare tid.Vi har en starkt växande efterfrågan på välutbildad arbetskraft. Idagens situation är det därför nödvändigt att koncentreraarbetsmarknadsresurserna på kompetenshöjande åtgärder som ger dearbetslösa möjlighet att skaffa sig en kompetens som motsvararefterfrågan på arbetsmarknaden.Trots det kraftigt förbättrade arbetsmarknadsläget har vi fortfarande en storgrupp långtidsarbetslösa. Det är nu viktigt att koncentrera resurser så att dekan få fotfäste på arbetsmarknaden igen. I det sammanhanget är det nya sy-stemet med sysselsättningsgaranti ett viktigt instrument.Även om vi nu koncentrerar resurserna så finns det vissa grupperarbetslösa som har mycket små möjligheter att komma tillbaka in i denordinarie arbetsmarknaden. En sådan grupp är långtidsarbetslösa över 60 år.När det gäller den gruppen är möjligheterna till nödvändigautbildningsinsatser utomordentligt begränsade. I den åldern kan man inteheller från samhället begära att man ska behöva flytta till annan ort för att fåett nytt jobb. Särskilt på orter med en hög arbetslöshet finns därför en riskattden här gruppen nu tvingas in i någon slags permanent sysselsättningsgarantii väntan på att pensionsdagen ska komma. Om man inte kan hittameningsfulla arbetsuppgifter finns en risk att många äldre arbetslösa uppleverdet som förnedrande att efter ett långt arbetsliv ha blivit arbetslösa och nutvingas in i någon slags sysselsättningsterapi för att kunna försörja sig framtill pensionsdagen. Många i den här gruppen skulle uppleva det bättre att få enförtida pension.Eftersom den här gruppen är hänvisad till att leva på statliga bidrag skulleden verkliga kostnaden för att återinföra pension av arbetsmarknadsmässigaskäl bli mycket låg. De äldre långtidsarbetslösa skulle därmed få en möjlighetatt välja mellan pension eller att fortsätta stå till arbetsmarknadensförfogande.Om möjligheten till pension av arbetsmarknadsmässiga skäl återinförsskulle arbetsförmedlingen kunna koncentrera sina resurser på personer somhar större möjligheter att få ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Viskulle också kunna minska den stora orättvisa som ligger i att de flestavälutbildade och högavlönade som riskerar att hamna i enarbetslöshetssituation får möjlighet till en förtida pension genom sinarbetsgivare, medan ytterst få lågutbildade och lågavlönade ges sammamöjlighet.Vi anser därför att regeringen särskilt bör uppmärksamma gruppen äldrelångtidsarbetslösa när reglerna för det nya förtidspensionssystemet skallutformas.Stockholm den 27 september 2000Hans Stenberg ()()()()()
mot · GO02Sf245 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf245av Juholt, ()Om barnbidrag för alla barnFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om barnbidrag för alla barn.MotiveringBarnbidraget är till barnet och bör inte räknas som en del av familjensgemensamma inkomst. Dagens regelverk är på så sätt orättvist ochmissgynnar barn som bor i familjer med lägst inkomster.Barnbidraget är till barnet och det är därför en viktig del av den generellavälfärdspolitiken. Bidraget är inte behovsprövat. Alla barn ska ha rätt tillbarnbidrag, i teorin är det så, men inte alltid i praktiken. För familjer medsocialbidrag räknas barnbidraget in i familjens gemensamma inkomst. Fördessa familjer riktas alltså bidraget till mamma eller pappa. Förklaringarnatilldetta är många och välkända, men hur de än upprepas,utraderar de inte den inbyggda orättvisan.Vi är fortfarande många som ställer upp på att försvarahöginkomsttagarnas barnbidrag. Vi gör det ju inte för gruppen som sådan,utan för att den generella välfärden är det bästa sättet att förhindra att demestförmögna i landet bygger upp egna sociala skyddsnät. Försvaret av dengenerella välfärden kräver dock att brister och orättvisor kan rättas till. Idagär de barn som minst behöver sitt barnbidrag garanterade hela beloppet,som de barn som behöver det mest, bara får behålla en del.Det är rimligt att utreder de ekonomiska och socialakonsekvenserna av en förändring i enlighet med motionens intentioner.Stockholm den 4 oktober 2000Håkan Juholt (s)()()()
mot · GO02Sf247 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf247av , ()Förebyggande insatser för ökad hälsaFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ökad samordning och individuellt inflytande för rehabilitering.En ökad ohälsaSamhället går igenom stora förändringar. I takt med förändringen harockså stressen ökat vilket i många fall leder till utbrändhet för människor.Vi ser dagliga siffror och statistik som visar på människors ohälsa.Problemet är att dessa siffror sällan kopplas till individerna i sig, varfördenna ohälsa ökar och vad vi kan göra för att öka livskvaliteten förmänniskor.De allt mer ökade ohälsofrågorna måste belysas mer. Sjukskrivningarnaökar i allt större takt, och då speciellt de långa sjukskrivningarna. Istatistikenkan vi läsa att det är kvinnorna i den offentliga sektorn som står för de flestasjukskrivningarna. Det är också kvinnodominerade arbeten som är mestutsatta.I många fall är arbetsmiljön under all kritik. I en undersökning frånStatistiska centralbyrån visas det att cirka var fjärde yrkesverksam har besvärpå grund av sitt arbete. Dåliga arbetsmiljöer kan bryta ner både självkänslaoch livsglädje, vara rent skadlig och leda till sjukdom. Att ha ett arbete därindividen har inflytande, känner sig delaktig och har möjlighet tillflexibilitetär viktigt. Arbetets utformning och villkor är av stor betydelse.Ökade insatserRehabiliteringsinsatserna fungerar inte som de skall, detta leder till attmänniskor slås ut från arbetsmarknaden. Istället för att satsa påförebyggande verksamhet har vi en rehabilitering som försöker rättatill vissa misstag i efterhand. En sådan politik ger inte människor en ökadlivskvalitet. De passiva ersättningarna måste ersättas med aktiva insatserdär individen sätts i centrum, förebyggande insatser där både individenoch arbetsgivaren tar sitt ansvar.Idag har arbetsgivarna ett stort men otydligt ansvar för de anställdasrehabilitering. I praktiken tolkas ansvaret helt olika vilket medfört attliknande situationer tolkats helt olika beroende på vilken arbetsgivarepersonen i fråga haft. Ansvaret har i många fall istället flyttats till olikainsatser i hälso- och sjukvård, försäkringskassorna,kommunernas socialtjänst och arbetsförmedlingen.För att förenkla och förbättra insatser för ohälsa och rehabilitering börindividens bästa i ökad utsträckning sättas i centrum. För att klara detta börden finansiella samordningen öka och knytas starkare till individen. I dennuvarande uppdelningen är den spridd på olika myndigheter och skildasektorer vilket försvårar för effektiv rehabilitering. Den enskilde bör ocksåges ett ökat inflytande i rehabiliteringsprocessen.Stockholm den 3 oktober 2000Sofia ()
mot · GO02Sf248 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf248av Söderdahl, ()Ideella föreningar1 Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen gör en snabbutredning om möjligagränsdragningar för vilka grupper av ideella föreningar som skulle kunnaomfattas av en lagändring i skattelagstiftningen.2 BakgrundI har det i motioner påtalats den skillnad somfinns mellan föreningar som utövar idrottslig verksamhet och övrigaideella föreningar vad gäller skattelagstiftningen.De motioner som behandlades under /2000 avslogs medmotiveringen att regeringen hade uppmärksammat problemet och att fråganskulle behandlas i proposition 2000/01:8 Ny socialavgiftslag. I propositionenfinns ingen lösning.Problemet kvarstår alltså. Ingen har tillfredsställande kunnatmotivera varför det förhåller sig på detta vis. Det skäl som framförts är attdetär svårt att begränsa vad som är ideella föreningar. Det är ett relevantargument. Vad det gäller bidragsgivning så går det emellertid att skilja utt.ex.folkbildning, ungdomsorganisationer m.m. Vid bidrag så lämnar man enansökan, och det skulle vara en möjlighet att den föreningsverksamhet somkan tänkas bli likställd med idrottsrörelsen ansöker om detta hosskattemyndigheten.Om det nu är så att det blir oöverskådligt med alla ideella föreningar så ärdet bättre att ge dem man kan samma skatteregler som ideellaidrottsföreningar än att helt avstå.En rimlig prioritering är att börja med dem som bedriverungdomsverksamhet och sedan fortsätta med folkbildning ochkulturverksamhet. Ett sådant tillvägagångssätt gör det också lättare attöverblicka de ekonomiska konsekvenserna av en lagändring.Vad gäller argumentationen för en förändrad lagstiftning så ber jag att fåhänvisa till motion 1999/2000:Sk714.Stockholm den 2 oktober 2000Willy Söderdahl (v)
mot · GO02Sf249 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf249av Strömbom, (-m)SjuklönFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att minska företagens kostnader för sjuklön.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att genomföra förslaget om ett högkostnadsskyddmot sjuklönekostnader.MotiveringSedan början av 1990-talet har arbetsgivaren ett ansvar för att betalasjuklön till den anställde vid dennes sjukfrånvaro. Den period dåarbetsgivaren ansvarar för sjuklönen - sjuklöneperioden - är förnärvarande men har varit så lång som 28 dagar.Sjuklönen utgör av anställningsförmånerna, dock inte för denförsta dagen i perioden som är en karensdag.Sjukfrånvaron bland de anställda har ökat kraftigt efter att halegat på en låg nivå ända sedan den ekonomiska krisen under de första årenunder årtiondet. Regeringen har förklarat att den ska låtautreda orsakerna till ökningen för att 2000återkomma med förslag till åtgärder. Här bör det även noteras att den ökadefrånvaron medför ökade kostnader för företagen, inte minst för de små ochmedelstora, eftersom den ökar kostnaderna för sjuklön.Det är därför viktigt att även vidta åtgärder för att minska företagenssjuklönekostnader. Det kan handla om att allmänt verka för att sjukfrånvaronvid arbetsplatserna minskar. Det kan också handla om att se över reglerna omsjuklön. Flera skäl talar för att dessa kostnader bör minska.Ett skäl är att underlätta anställningar. befinner sig för närvarandei en högkonjunktur och det är väsentligt att vi tar till vara de möjligheter somdenna erbjuder. Det gäller inte minst att öppna möjligheter påarbetsmarknaden för dem som under lågkonjunkturen varit arbetslösa enkortare eller . Ett sätt att uppnå detta är att minska företagenspersonalkostnader, t.ex. kostnaderna för sjuklön.Ett annat skäl är att allmänt stärka soliditeten i företagen. Det är under degoda åren som företagen måste bygga upp en stark ekonomi för att kunnaklara de svåra år som alltid följer efter en uppgång. Inte minst är det viktigtattundvika en lika kraftig nedgång i sysselsättningen som under krisåren 1990till 1994 då antalet sysselsatta minskade med 535 000 personer, vilket svararmot av sysselsättningen.Ett förslag om att minska sjuklönekostnaderna för de värst drabbadeföretagen har tagits fram av (Högkostnadsskydd motsjuklönekostnader; SOU 1997:142). Förslaget bygger på tanken att företagaldrig ska tvingas betala mer sjuklön än vad som motsvarar genomsnittet avsjuklöneutbetalningar. Detta innebär en effektiv riskspridning och är ett klartbättre alternativ än den offentliga försäkring mot sjuklönekostnader som idagerbjuds företagen. Förslaget bör därför genomföras.Stockholm den 29 september 2000Inger Strömbom (kd)()()()()()()