mot · GO02U304 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U304av , ()BiståndspolitikenFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att avveckla bilaterala bistånd.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att lägga ner Sida.Bilateralt bistånd splittrar världens resurserUnder 1999 antog andra utskottet en resolutionom globalisering där FN knäsatte en viktig princip förförändringarna inom utvecklingsprogrammet UNDP:s verksamhet,nämligen kravet på "good governance", ett gott styrelseskick. Det innebäratt UNDP ställer krav på mottagarländer av FN-bistånd att de skall ha ettstyrelseskick som tillgodoser folkets behov och som grundas på eneffektiv, deltagande, transparent och ansvarsfull offentlig förvaltning ochbeslutsprocess. FN har insett att det är orimligt att ge bistånd som fårnegativa effekter.I bjärt kontrast mot detta står delar av svensk bilateral biståndsgivning. Eninternationell forskargrupp, som studerat givarländerna , ochKinas strategier , hävdar i en studie att Sida under de25 åren genom villkorslöst bistånd uppmuntrat korruptionen i Tanzania.Schweiziska bankexperter har beräknat att enbart afrikanska ledare har mellan20 och av undanhållna biståndsmedel på hemliga konton iSchweiz.Förutom den dåliga kontrollen av att bilateralt bistånd används tillbefolkningens bästa innebär förekomsten av många olika aktörer på arenanstora problem. Det finns exempel på mottagarländer där det pågår tusentalsmultilaterala och bilaterala projekt utan någon inbördes samordning, som detär omöjligt för de mottagande ländernas regeringar att administrera på ettvettigt sätt. Att det finns ett otal aktörer öppnar också möjligheter förmottagarländerna att spela ut de olika givarländerna mot varandra.Endast ca en tredjedel av bistånd kanaliseras via FN. UNDP haren årlig budget på ca 700 miljoner USD, vilket är mindre än Sidas budget.Det bilaterala biståndet genom Sida innebär en oerhörd splittring avresurserna.Till detta skall läggas att också deltar i EU:s biståndsverksamhetmed . avsätts ca sex miljarder euroav den totala EG-budgeten för internationellt utvecklingsarbete. Regeringenskriver i budgetpropositionen att gemenskapens utvecklingsarbetekännetecknas av låg effektivitet, som tar sig uttryck i långa beredningstider,förseningar i verkställighet och svag samverkan med partnerlandetsmyndigheter och med andra biståndsgivare.Det är svårt att se något skäl till att bistånd till tredje världen skall ansesligga inom EU:s kompetens. Det vore en fördel om EU i stället koncentreradesig på erforderliga insatser i ansökarländerna i . Enligt vad som haruppgivits från tjänstemän vid den svenska FN-delegationen finns det mycketstora brister i samordningen mellan EU och berörda FN-organ när det gälleradministrationen av humanitära insatser, precis som regeringen själv skriver.När EG-biståndet upphör bör medlemsländernas avgifter till EU minskas imotsvarande mån, varvid det blir möjligt för EU-länderna att i stället öka sittmultinationella bistånd via FN och närstående organ.Under rubriken , skriver defyra ambassadörerna , , ochJan bl.a. följande. Biståndspolitiken måste omprövas, så attkunskapsöverföring prioriteras. behöver bl.a. fri handel, teknik ochkritiska medier i stället för ett bistånd, skapat på kontraproduktiva volymmål,som föder bidragsberoende. Vi bör nu diskutera hur multilaterala institutionerpå bästa sätt kan främja biståndet och utvecklingen i riktning mot frihandel,konkurrens, samverkan och gemensamma etiska regler för det globalanäringslivet, varvid kopplingen mellan mänskliga rättigheter och demokratisärskilt uppmärksammas. Det bilaterala biståndet bör efter hand avskaffas. (Brännpunkt )Vi instämmer med artikelförfattarna att bör avveckla sitt bilateralabistånd. Sida bör läggas ned. Härigenom inbesparas iadministrationskostnader som i stället kan användas till multinationelltbistånd.Sverige bör i stället kanalisera sitt internationella bistånd via ett begränsatantal multinationella organ. bör inrikta sina ansträngningar på att isamband med övriga medlemsländer i FN arbeta för att dessa multinationellaorgan, i första hand UNDP, skall motsvara högt ställda krav på effektivitet ibiståndsverksamheten.I sådana utvecklingsländer som inte uppfyller kraven på "goodgovernance" torde olika frivilliga organisationer, s.k. NGO:er, ha de bästaförutsättningarna för att bedriva det internationella utvecklingsarbetet.Utmaningen blir då att ge dessa organisationer erforderligt stöd för att kunnasvara upp till biståndsprofessionella krav.1998 bidrog varje svensk med till det svenska biståndet.Olika opinionsmätningar visar att FN och dess olika organ åtnjuter storlegitimitet hos det svenska folket. Det gäller att nu strama upp Sverigesbiståndspolitik så att dess trovärdighet inte går förlorad genom fler slöseri-,bedrägeri- och korruptionsskandaler i den bilaterala biståndskarusellen. Attmottagarlandet respekterar demokrati och mänskliga rättigheter måsteuppmärksammas mer vid biståndsgivningen.Stockholm den 4 oktober 2000Christel ()()