mot · GO02Ju928 · 2000-10-05 00:00:00 — Trots att det ipraxis och i doktrinen påpekas att straff för försök till ett grovt brott intebörsättas under straffminimum för det fullbordade brottet.För våldtäkter får denna brist ytterst olyckliga konsekvenser. Om en manefter ett försök till en överfallsvåldtäkt inte anses uppfylla någon av desärskilda häktningsskälen i häktningsparagrafens första stycke kan han intehäktas för det aktuella försöket. För den drabbade kvinnan måste det te sigytterst obehagligt att en man som inte lyckats i sitt uppsåt tillåts vara på fri foti väntan på en dom. Det finns heller ingen anledning att från samhällets sidapå något sätt privilegiera män som haft uppsåt att begå en våldtäkt, men somdock inte lyckats sätta sitt uppsåt i verket.Reglerna om obligatorisk häktning bör ändras så att häktning skall skeäven vid försök, förberedelse eller stämpling till brott för vilket inte ärföreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år.15 Anhållande av personer under 18 årUnder har ett antal ungdomar begått grovavåldshandlingar trots sin ungdom. skulle möjligheten tillanhållande något eller några dygn kunnat säkra den tekniskabevisföringen. Dessutom skulle ett anhållande kunnat förhindra att deinblandade hann "prata sig samman" så att bevisföringen går om intet.Möjligheten att anhålla hänger ihop med åklagarens syn på möjligheten attefter ett anhållande kunna häkta den misstänkte. Men, när det gäller personerunder skall man också beakta synnerliga skäl för ett sådantställningstagande. Detta i sin tur får till följd att man ofta förhindras attfattabeslut om ett anhållande.Det är inte alltid man genom ett icke-agerande bäst hjälper en unglagöverträdare till ett bättre liv. Vi menar därför att dagens lagstiftning vadgäller anhållande av personer - där rättegångsbalkensanhållanderegler och häktningsbegränsningen i lagen om unga lagöverträdaresamverkar - i allt för stor utsträckning hindrar nödvändiga anhållningsbeslut.16 UtvisningSverige skall vara ett öppet samhälle. En tydligare syn på människorsrättigheter, skyldigheter och möjligheter lägger grunden för detta. Engrundläggande skyldighet utgörs av att inte bryta mot lagen.För invandrares och flyktingars del och naturligtvis även för svenskamedborgare är det viktigt att klart markera att vi inte accepterar ettkriminelltbeteende vare sig av svenskar eller av dem som av olika anledningar villbosätta sig i vårt land.Vår uppfattning är att utvisning skall kunna ske oberoende av risk förfortsatt brottslig verksamhet, då en icke svensk medborgare döms för ett brottdär fängelse ingår i straffskalan.Utvisning skall också kunna ske då en icke svensk medborgare döms andragången för brott med fängelse i straffskalan även i de fall domarna inteinneburit fängelse. Att återfalla i brottslighet efter en tidigare dom,åtalsunderlåtelse eller strafföreläggande är allvarligt. Genom sitt beteende dömde visat att det föreligger risk för fortsatt brottslighet, och detförstabrottet kan inte betraktas som en tillfällighet.Utvisning skall också kunna ske vid första tillfället då en icke svenskmedborgare döms för ett brott med fängelse i straffskalan i det fall denaktuella domen är fängelse. Utvisningen skall (som i nuvarande lagstiftning)ske om det kan antas att utlänningen kommer att göra sig skyldig till fortsattbrottslig verksamhet här i landet eller att brottet med hänsyn till den skada,fara eller kränkning som det har inneburit för enskilda eller allmännaintressen är så allvarligt att utlänningen inte bör få stanna kvar.När en domstol fattat beslut om utvisning av en icke svensk medborgaretill följd av brott menar vi att utvisningen skall kunna ske innan det utdömdafängelsestraffet avtjänats, så att en icke svensk medborgare som dömts förbrott i får avtjäna straffet i hemlandet. Detta område är kringgärdat avett antal konventioner och internationella överenskommelser. Det är våruppfattning att en total kartläggning behöver göras i syfte att åstadkommainternationella överenskommelser som medger överförande av lagföring tillde länder där det inte är möjligt.Avslutningsvis anser vi att utländska medborgare som begår brott inteskall kunna undgå utvisning enbart på grund av ett kortvarigt förhållande medbarn som följd. Ett sådan synsätt underkänner alla andra länder som lämpligaför en familj att bo i.Stockholm den 5 oktober 2000Gun ()(m)()()()()()()