mot · GN02So43 · 2000-04-05 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So43av , ()med anledning av prop. 1999/2000:79 Från patient till medborgare - en nationell handlingsplan för handikappolitikenTillgänglighet för elöverkänsligaPropositionen handlar till stor utsträckning om tillgänglighet ochbemötande för människor med någon form av handikapp. Det är bra attsamhället försöker öka tillgängligheten och att bemötandefrågorna nu fårökad betydelse.Det finns en grupp som inte räknas in bland de handikappade men som intedesto mindre i realiteten är utestängd från en mängd funktioner i samhället.Det är de elöverkänsliga som med ett av samhället inte accepterat handikappmöts av ointresse och ifrågasättande och mestadels hänvisas till psykologiskaförklaringsmodeller. Dagens ensidiga fokusering på stress och psykiskaproblem när det gäller ohälsa är enligt min uppfattning olycklig. Det kanfinnas andra, ej kartlagda samband, som t ex den dåliga elmiljön på arbets-platsen eller i hemmiljön. Den ökande användningen av mobiltelefoni ochannan mobil elektronik ökar "elektrosmogen" på ett drastiskt sätt idag.Erfarenheten visar att tiden från att de första signalerna om ohälsa kommertill dess att samhällsinstitutioner och medicinsk vetenskap tar hälsoriskernapå allvar är lång. Men som professor , ,uttalar i en artikel i : "... man inte medsäkerhet kan veta något om farorna förrän effekterna har studerats . Men det krävs en mycket hög beredskap, för skulle det finnasminsta risk med mobiltelefoner så är det fruktansvärt många människor somutsätts för den faran. "Det är ett faktum att många människor stängs ute från arbetslivet,kommunala färdmedel, offentliga lokaler, allmänna samlingslokaler ochdärmed från socialt liv på grund av att de inte klarar av att vistas i närhetenav el och elektronik. De värst drabbade, de s.k. "flyktingarna" har tvingatslämna sin bostad, i flera fall elsanerad, på grund av grannars elektroniskautrustning eller att basstationer för mobiltelefoni placerats i närheten. De hartagit sin tillflykt till ensligt belägna områden och bor i allt från tält,husvagn,torp till sommarstugor som elsanerats och med elektrisk utrustning i fri-stående byggnad. Det är hög tid att samhället tar dessa problem på allvar,erkänner de elöverkänsliga som en handikappgrupp och därmed tar ansvarför att öka deras tillgång till samhällsfunktionerna.I konsekvens därmed bör hela samhällsmiljön i största möjliga utsträck-ning anpassas för att öka tilllgängligheten för dem som redan drabbats avelöverkänslighet, för att minska riskerna för andra att drabbas och för enhållbar hälsoutveckling. Några kriterier för detta bör vara att ny teknikgranskas från miljö- och hälsosynpunkt och att konsekvensananlyser görsinnan nya produkter tillåts i offentliga miljöer, bostäder och på arbetsplatser.Det bör också finnas regler för var basstationer för mobiltelefoni får sättasupp, och det bör finnas elfria zoner i varje kommun. Sjukvårdsinrättningarbör ha elsanerade mottagnings- och undersökningsrum utan lysrör, lågenergi-lampor, halogenlampor, elutrustning som kan stängas av och ev DECT-tele-foner som kan stängas av. Kollektivtrafiken bör ha vagnar fria från mobil-telefoner och lysrör och annan elektronisk utrustning, Radiosändare måstevara avstängda i dessa vagnar. Stöd till elsanering av bostäder bör gessamtidigt som ett regelsystem som skyddar mot att nya anläggningar, typmaster för mobiltelefoner, sätts upp i närheten av elsanerade bostäder. För deallra svårast drabbade bör elektromagnetiska frizoner upprättas, dvs. ettområde helt fritt från mikrovågor från mobiltelefoner, mobiltelefonsändare,kraftledningar, militära installationer som radar, inflygningsleder tillflygfältoch mikrovågslänkar. Frizonerna bör omges av buffertzoner där mindresvaga sändare som riktas ut från zonen kan tillåtas.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att erkänna de elöverkänsliga som en handikapp-grupp,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skapa miljöer för hållbar hälsoutveckling,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om elektromagnetiska frizoner.Stockholm den 5 april 2000Marianne ()