mot · GN02Ju20 · 2000-03-13 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ju20av , ()med anledning av prop. 1999/2000:64 Polissamarbete m.m. med anledning av anslutning till SchengenEn självständig nation anses ha vissa självklara kännetecken som klarterkända och utmärkta gränser, en egen valuta samt enmyndighetsutövning som är förbehållen den egna tjänste- ochämbetsmannakåren. Att överlåta myndighetsutövning på andra statersmyndigheter - möjligen med undantag för extrema krislägen - har,åtminstone tidigare, ansetts vara oförenligt med begreppet en"självständig nation".Bildandet av mellanstatliga organisationer efter har iviss utsträckning luckrat upp denna inställning. Svenska statens möjligheteratt överlåta beslut till annan stat har vidgats.Vissa absoluta krav vid sådan delegation ställs upp i regeringsformenskapitel 10, där det bl.a. numera stadgas om rätt att överlåtabeslutanderätten till Europeiska gemenskaperna (EG). En förutsättning är attdessa har ett fri- och rättighetsskydd som motsvarar regeringsformens samtuppfyller de krav som uppställs i den europeiska konventionen angåendeskydd för mänskliga rättigheter och de grundläggande friheterna.Under förarbetena till regeringsformen utgick man ifrån attvarken rättskipning eller förvaltning kan överlåtas till utländska ellermellanfolkliga organ utan uttryckligt grundlagsstöd. Bakom dessa principerlåg uppfattningar om suveränitetens gränser. Följande fall visar hur resone-mangen om hur gränserna för suveränitet uppfattades.1970 års konvention om patentsamarbete innebar överlåtande av förvalt-ningsuppgifter på en utländsk myndighet. Anslutningen till konventioneninnebar att vissa förvaltningsuppgifter, t.ex. nyhetsgranskning, kunde skeutomlands samt att patentansökan i vissa fall kunde få samma rättsverkningarsom en svensk patentansökan. Denna typ av överlåtelse av förvaltnings-uppgifterna ansågs dock inte särskilt ingripande eftersom besluten inte varslutligt bindande för . Den sökande kunde fullfölja sina ansökningartill svenska patentmyndigheter.Ett annat fall som behandlades ungefär gällde ärendenrörande övervakningskonventionen. Konventionen öppnade för internation-ellt samarbete inom kriminalvård i frihet. Regeringen eller behörig myndig-het kunde, efter prövning i varje enskilt fall, överlåta verkställigheten avsvensk dom på skyddstillsyn eller av frihetsberövande påföljd, som följts avvillkorlig frigivning eller vård utom anstalt, till ett annat land, där dendömdehar eller tar hemvist.I detta senare fall skapade frågan om delegering betydligt svårare problem.Här fann t.ex. Lagrådet att de uppgifter det var fråga om var av så kvalifi-cerad art att de måste regleras i lag då räckvidden av delegationen ärbetydande och medför ett avsevärt suveränitetsintrång Enligt Lagrådet råddeingen tvekan om att uppgifterna i och för sig var av sådant slag att deomfattades av RF 10:5 andra stycket och då kräver skärpta majoritets-bestämmelser.De två fallen utgör exempel på överlåtelse av förvaltning till främmandestat och de effekter detta kan få för den svenska suveräniteten. Delegationen ide två fallen är olika långtgående. Ett har de dock gemensamt: förvaltnings-uppgiften överlåts till en utländsk myndighet som utför sitt uppdrag utanförSveriges gränser.I proposition 1999/2000:64 är förhållandena i grunden annorlunda. Härföreslås främmande myndigheter få utföra myndighetsutövning på svensktområde utan omedelbar kontakt och därför också utan sam-tycke av svenska myndigheter. De myndighetsuppgifter det är fråga om, ärdessutom av kvalificerad natur, d.v.s. i sista hand syftar de till eller kanledatill tvångsåtgärder.Propositionsförslaget innebär således att den svenska suveräniteteninskränks på ett nytt och långtgående sätt. Det krävs således mycket starkaoch bärande skäl för att skall tillstyrka lagförslaget.I lagrådsremissen gällande proposition 1999/2000:64 konstateras också attlagförslaget innebär att myndighetsutövning överlåts till annan stat och att 10kap. 5 § fjärde stycket tredje och fjärde meningarna regeringsformen gällervid överlåtande av myndighetsutövning.Förslagens innehållI förslaget om polisiärt samarbete föreslås både att gränsöverskridandeövervakning och gränsöverskridande förföljande skall kunna ske avandra staters poliser eller motsvarande utan att samtycke har inhämtatshos svenska myndigheter.I ändringen till utlänningslagen föreslås vidare att behörig myndighet vidvisering giltig i kan vara annat lands myndighet.Polismyndighet i t.ex. skall således kunna förfölja någon sombegått ett brott in på svenskt territorium. Inga begränsningar finns om hurlångt in i landet förföljelsen kan ske. I dansk lagstiftning finns en begräns-ning . Främmande lands polis eller motsvarande har vidare rätt attmedföra tjänstevapen i enlighet med sitt eget lands bestämmelser.Med gränsöverskridande förföljande avses att polis eller annan myndighetkan följa efter (skugga) misstänkt utan samtycke avsvenska myndigheter. Det är en lång tidsrymd - är det möjligtatt resa från till eller Stockholm.De nu berörda förslagen som utgör principiellt betydande inskränkningarav den svenska suveräniteten, motiveras av praktiska skäl. För att kunnaavskaffa inre gränser inom EU anges att denna typ av s.k. kompensatoriskaåtgärder erfordras.Kan praktiska avvägningar av detta slag tillmätas större vikt än grund-läggande principer om vår nations självbestämmanderätt och suveränitet?Ytterligare en fråga som bör ställas är om det finns andra motiv - doldamotiv - bakom de prioriteringar som görs i Schengenavtalet.De dolda politiska motivenDet är ingen hemlighet att ett antal nyckelstater inom EU - ,, men också - tillsammans med strävar efter en snabb utveckling mot förentastater. En sådan utveckling är mot all tradition i länder somStorbritannien, och , som kännetecknats av enoinskränkt suveränitet under historisk tid.EU-lagstiftningen måste betecknas som svåröverskådlig, och vissa avtalsom tillmäts stor betydelse innehåller trots detta få fasta legalaförpliktelser.Weatherill & : EG , 1995 konstaterar således att "The Treatyof European Union is in large measure a statement of legal intent, containingrelatively few legally specific commitments. For example Article A declares,inter alia: This treaty marks a new stage in the process of creating an evercloser union among the peoples of Europe, in which decisions are taken asclosely as possible to the citizen. "För medborgare i de kontinentala länderna kan kanske uttalandena i avtaletovan uppfattas som ett ställningstagande för en långtgående politisk union.För medborgare i länder med helt annan tradition av självständighetuppfattas uttalandet i fördraget som en målparagraf inriktad på en mycketavlägsen framtid. I den svenska omröstningen om inträde i EG (sedermeraEU) utsades också tydligt att svenska folket gick in i ett mellanstatligtsamarbete, inte i en politisk union.Bakgrunden till en medveten otydlighet i EU-lagstiftningen kan varaönskan om att undvika öppna konflikter om avgörande politiska vägval. Detär otvetydigt att EU använder olika argumentering när man riktar sig tillStorbritannien, och än till de kontinentala länderna. I detförra fallet betonar man ekonomiska och praktiska faktorer och har -åtminstone före nuvarande ordförande ordförandeskap - förnekatmålet att skapa en stat i . När man vänt sig tillStorbritannien och har subsidiariteten betonats. Att dennaprincip är svår eller över huvud taget inte går att förena med krav påharmonisering av skatter/skatteregler, socialförsäkringssystem etc. bortserman ifrån.Schengenavtalets nu aktuella regler om det polisiära och rättsligasamarbetet kommer att undergräva vårt lands suveränitet på ännu ett sätt. Ipropositionen motiveras inte på ett acceptabelt sätt varför detta måste ske.Valet av kompensatoriska åtgärderDet polisiära samarbetet är en del av de s.k. kompensatoriska åtgärdersom syftar till att personkontrollen vid de inre gränserna skall kunnaavskaffas. Behovet av kompensatoriska åtgärder utgör, som redannämnts, en av motiveringarna i propositionen (s. 39). Ytterligare enmotivering anges, nämligen att "samarbetet också har ett egenvärde i detatt samarbetet mellan medlemsländernas myndigheter fördjupas ochförstärks".Detta senare motiv väger sannolikt betydligt tyngre än det första för demsom önskar skapa en union av . Praktiska, kompensatoriska åtgärderkan uppnås på betydligt enklare sätt genom samarbete mellan två länder vidgränsövergripande brott utan att det främmande landets poliser etc. behöverutföra själva arbetet på främmande territorium. Kontakter mellan två ländersmyndigheter kan tas sekundsnabbt med moderna kommunikationsmedel,datorer, telefon, fax etc. Den lagändring som föreslås nu hade varit merberättigad än i dag.I detta sammanhang bör också tilläggas att när trädde ikraft började , , , ,, och att tillämpa dessa åtgärder direkt. Dekompensatoriska åtgärderna byggde på samarbete och ett gemensamtinformationssystem, SIS. Dessa har tyckts vara tillräckliga ända till förknappt en månad sedan, när införde generella passkontroller vid sinainre gränser, dvs. Detta berodde på attinflödet av asylsökanden ökade starkt.I en situation där man kan välja att förstärka de skyddsmetoder som redanstår till buds eller att välja metoder som kräver betydande avsteg frångrundläggande principer om vårt lands suveränitet, skall man givetvis alltidvälja de förstnämnda. Så sker inte i proposition 1999:2000:64. I stället för attförstärka den svenska polisens och ekonomiska resurser föratt vid en inre gräns snabbt kunna ingripa vid gränsövergripande förföljelseeller övervakning ges nya, långtgående befogenheter till främmande landsmyndigheter. bör avslå den föreslagna delegationen till annan statoch i stället förbinda sig att ekonomiskt förstärka den egna övervakningenvid en inre gräns. När det gäller den fasta Öresundsförbindelsen råder vissaspeciella praktiska problem, eftersom förföljande polisbil inte kan vända påbron. Här tycks traktaten mellan och vara väl avvägd utomatt precis som borde ha förbehållit sig samma begränsningi form av en begränsing vid förföljelse (efterföljning) frånÖresundsförbindelsens slut. Regeringen bör således eftersträva atttraktaten får en helt likformig utformning, dvs. att 25 km-begränsningenäven gäller för danska myndigheter på svenskt territorium.Sammanfattningsvis bör inte godkänna det av regeringenundertecknade avtalet om polisiärt samarbete. Traktaten gällande den fastaÖresundsförbindelsen bör däremot godkännas. Den bör dock ändras så att deregler som berör svenskt territorium överensstämmer med dem som gällerdanskt, d.v.s. rätten att förfölja begränsas räknat från brofästetsslut. Detta skall ges regeringen till känna.Riksdagen bör dessutom ge regeringen till känna att det inte är förenligtmed svenska intressen, vare sig nu eller , att generellt likställautländsk myndighetsutövning med svensk i fråga om polisiärt samarbete ochi samarbete rörande brott som har anknytning till tullens verksamhetsområde.Riksdagen bör också ge regeringen till känna att kompensatoriskauppgifter bör kunna åstadkommas genom ökade anslag till polisen ochStatens invandrarverk. I första hand utgörs dessa kompensatoriska resurserav högre ekonomiska anslag till polisväsendet och Statens invandrarverk.Regeringen bör verka för fria gränsöverskridanden vid de inre gränserna medanvändning av de nu föreslagna kompensatoriska åtgärder som icke negativtpåverkar den svenska suveräniteten.UtlänningslagenI propositionen berörs också vissa avsnitt i utlänningslagen. Enligt artikel10 i skall en visering från en Schengenstat gällaför inresa såväl i som i alla övriga Schengenstater. Detta innebäratt ett annat land skall kunna utföra viseringar för Sverige.Denna förändring enligt är onödigt ingripande.Rent tekniskt, konstateras i propositionen att det skulle vara möjligt att uppnåsamma resultat genom att utlänning som har en giltig visering utfärdad iannan Schengenstat undantas från viseringskravet vid inresa i . I ettsådant fall förändras inte den grundläggande principen att det endast är ensvensk myndighet som har rätt att utfärda viseringar som är giltiga för inresai . Standardisering av dokument kan också införas. Detta underlättarockså den fria rörligheten.I propositionen heter det dock att "en sådan lösning inte ligger i linje medde intentioner som vilar på. Avsikten är att allaSchengenstater skall införa en enhetlig visering och att denna skall gälla förinresa till samtliga staters territorium. "Återigen visar det sig att utformning har ett primärt syfteatt stegvis förvandla fria stater till en sammanhållen union. Om detta skallske, måste det genomföras på ett för medborgarna tydligt sätt. Bildandet aven union - en stat - innebär det mest långtgående beslut som kan ta. Ett sådant beslut måste betecknas som så omfattande att detendast kan avgöras genom en beslutande folkomröstning.Att uppnå samma syfte genom att steg för steg urholka den svenskasuveräniteten i det fördolda är oacceptabelt ur demokratisk synpunkt.Att förenkla resande mellan de olika länderna i är ett bra mål, mendetta mål kan och måste uppnås genom metoder som är förenliga med vårahittillsvarande principer för suveränitet. Sådana metoder finns, vilket bådepåpekas i propositionen och av tunga remissinstanser. Regeringen skalldärför med kraft verka för att dessa synpunkter accepteras av EU-länderna.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår ny lag om internationellt polisiärt samarbeteoch därmed sammanhörande författningar i enlighet med vad somanförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om Öresundstraktaten,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kompensatoriska åtgärder för att underlätta frirörlighet inom EU i form av ökade ekonomiska resurser till bl.a.polisväsendet och ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att verka för ett regelsystem som främjar den friarörligheten inom EU, som grundläggande principer försvensk suveränitet inte skadas eller överges.Stockholm den 13 mars 2000Margit ()