mot · GN02Fi54 · 2000-06-13 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fi54av , ()med anledning av prop. 1999/2000:115 Vissa kommunalekonomiska frågor1 InkomstutjämningenI propositionen föreslås en kosmetisk förändring av gällandeinomkommunal inkomstutjämning av innebörd att en kommun skallkunna få behålla av en relativ inkomstökning mellan två år.Dagens förhållanden leder till att en kommun kan drabbas av en renpomperipossaeffekt, dvs. att av en relativinkomstökning konfiskeras.Regeringens förslag är utformat på ett mycket krångligt sätt och innebär attdagens nästan ogenomträngliga regler kompliceras ytterligare.Det mest allvarliga i sammanhanget är emellertid att regeringen inte inserhur tillväxtfientligt dagens inomkommunala system är. Det ter sig närmastparodiskt att man menar att en beskattning av tillväxt på är för-svarbar som man i andra sammanhang säger sig vilja verka förekonomisk tillväxt. Det vore av allmänt intresse att ta del av vilka argumentsom ligger bakom detta synsätt att så hårt beskatta tillväxt var den än före-kommer i kommuner i vårt land.Vi har i andra sammanhang, senast i vår motion med anledning av reger-ingens vårproposition föreslagit att en relativ skattekraftstillväxt i en kom-mun skall få behållas helt. En sådan förändring av dagens system är enkel attgenomföra; den kan förenas med en fortsatt hög utjämningsgrad i grundenoch den skulle bli en signal att belöna tillväxt var den än förekommer i helalandet.Det senaste året hade ca 130 kommuner en skattekraftstillväxt som över-steg riksgenomsnittet. 30 av dessa hade en ökning av sin relativa skattekraftmed mer än en procentenhet. Av dessa kommuner var en påfallande högandel glesbygdskommuner med vikande befolkningsunderlag och industri-kommuner där sysselsättningen ökat. Ett belysande exempel är Malåkommun i som hade landets näst högsta skattekraftstillväxtmen där denna tillväxt inte får bibehållas trots problemen med det vikandebefolkningsunderlaget. Exemplet visar att det blir direkt stötande när detinomkommunala utjämningssystemet konfiskerar tillväxt som ofta fram-kommit av kommunala ansträngningar att få till stånd en gynnsammarestruktur och tillväxtklimat.Som framgått vill vi att det beslutas en ordning där relativ tillväxtvar den än förekommer bland landets kommuner får bibehållas till 100 pro-cent. Detta skulle övergångsvis - i avvaktan på ett nytt utjämningssystem -rätta till de mest tillväxtfientliga inslagen i dagens grundlagsvidriga inom-kommunala utjämningssystem. Det underskott som därvid uppstår i systemetfår - i likhet med vad regeringen föreslår beträffande sina ändringar - täckasgenom motsvarande minskning i det invånarbaserade statsbidragssystemet.Regeringens förslag till ändring av inkomstutjämningen skall sålunda av-slås och ersättas med ändringar i enlighet med vad vi ovan anfört. Det fårankomma på finansutskottet att utarbeta de erforderliga författnings-ändringarna.2 Tandvård och konkurrensneutralitetEtt annat förslag i propositionen berör hur konkurrensneutralitetavseende tandvård mellan offentlig regi och privat tandvård skall kunnauppnås. Propositionen föreslår att frågan skall lösas så att landstingenfrivilligt undandrar den erhållna momsersättningen ikommunkontosystemet från tandvården. Detta system uppges fungera ihälften av landstingen idag.Regeringen har enligt vår uppfattning alltför lättvindigt avskrivit de merakraftfulla förslagen för att garantera konkurrensneutralitet i tandvården, somframlades i SOU 1999:133. Tunga remissinstanser som Konkurrensverketoch har här stött utredningen. anser t.ex.att det behövs omedelbara insatser för att undanröja kommunkontosystemetskonkurrenssnedvridande effekter på marknaden för vuxentandvård.De gränsdragningsproblem vilka i propositionen anges som skäl för attavfärda förslaget att lyfta folktandvården ur kommunkontosystemet äropreciserade och sannolikt överdrivna. Tandläkarverksamhet är i allmänhettydligt avskild från andra landstingsverksamheter. I den mån gränsdragnings-problem finns inom tandvården är de ett minst lika stort problem för det fallatt folktandvården - enligt regeringens förslag - skall undantas från kom-munkontosystemet på frivillig väg.Det finns inga hinder för landstingen att tillämpa det avregeringen förordade systemet att frivilligt undandra erhållen moms-kompensation från tandvården. Ändå sker detta enligt propositionen bara ihälften av landstingen. Detta trots att frågan om privattandläkarnaskonkurrensvillkor är aktuell . Redan i sitt betänkande 1997/98:25påpekade socialutskottet att landstingen själva hade möjlighet att rätta tillden obalans som i mervärdesskattehänseende råder mellan offentlig ochprivat tandvård. Utskottet ansåg att regeringen borde ta initiativ tillatt frågan löses i alla landsting.Propositionens förslag innebär sammanfattningsvis att landstingen skalluppmanas bortse från det faktum att de som helhet förlorar pengar - denextra momskompensationen - om den förvaltningsdrivna tandvården minskari omfattning till förmån för privat tandvård. Detta skall åstadkommas genomatt folktandvården när den fattar sina beslut skall bortse från de effekterdessa beslut har på samlade ekonomi. Regeringens förslag kansåledes inte garantera konkurrensneutralitet. - som ären stark förespråkare av modellen - har heller inte kunnat dokumentera attdensamma fungerar i praktiken.Regeringens förslag innebär dessutom ett ekonomiskt gynnande av lands-ting med omfattande vuxentandvård i egen regi. Ju större andel av vuxen-tandvården som bedrivs i folktandvården, desto mera momskompensationerhålls till som helhet. Eftersom folktandvårdens andel avpatienterna varierar kraftigt mellan olika landsting innebär detta system ipraktiken en systematisk omfördelning mellan landstingen. Bland de lands-ting som missgynnas återfinns också de som väljer att lägga folktandvården iett aktiebolag, som skett i Stockholm.För att garantera konkurrensneutraliteten mellan privat och offentligvuxentandvård bör folktandvården lyftas ur kommunkontosystemetoch detta i avvaktan på en långsiktigt hållbar lösning som även berör övrigprivat verksamhet.Frågan om konkurrensneutralitet gäller nämligen även annan verksamhetsom bedrivs parallellt av det offentliga och det privata. Tjänster inom vård,skola och omsorg kommer att få problem med momskonkurrens från offent-lig sektor om inte dessa verksamheter momsbeläggs. Regeringen bör skynd-samt utreda möjligheterna till en sådan skattebeläggning utan att bryta motgemenskapsrätten i EG:s sjätte momsdirektiv. Förhållandena i ärunika så till vida att så stor del av vården sker i monopolliknande organisa-tioner. Mervärdesdirektivet är därför inte skrivet för ett land med denstruktur inom t.ex. tandvården som haft. Skulle en skattebeläggninginte kunna ske är det nödvändigt att arbeta för en snabb ändring av dettadirektiv så att full konkurrensneutralitet mellan offentligt och privat drivenverksamhet på de berörda verksamhetsområdena kan uppnås. Vi hänvisar härtill vad utredaren om kommunkontosystemet anförde beträffande denna fråga(SOU 1999:133, s. 131).Bestämmelserna i det sjätte direktivet stadgar att viss verksamhet skall varaundantagen från skatteplikt. Många av undantagen är förlegade ochskälen till att behålla dem blir allt svagare. Jag föreslår emellertid attSverigemed kraft driver frågan att få till stånd en modernisering av det sjättedirektivet på detta område så att direktivet anpassas till villkoren föroffentligverksamhet . Jag anser att en lämplig tidpunkt för ett svenskt agerande äri samband med förberedelserna inför ordförandeskap i EU. Dettaarbete bör ha hög prioritet.Utredarens förslag bör göra till sitt. måste med kraftunder sitt ordförandeår arbeta för att dessa frågor på nytt tas upp inomEU och får en lösning som skulle kunna ge konkurrensneutralitet mellanoffentligt och privat driven verksamhet inom de berörda verksamheterna.3 LSSSammantaget går nära via stat, kommuneroch landsting till olika former av stöd till funktionshindrade och arbets-handikappade. Det delade ansvaret för dessa stöd medför att satsningarnainte alltid är samordnade. För många människor som är i behov av stödleder splittringen till att man måste ha kontakt med många tjänstemän påmånga olika myndigheter; kommunen, ,arbetsförmedlingen och , bara för att nämna några.Ett särskilt flagrant exempel på bristande samordning finns på LSS-området. Många drabbas uppenbart av att ansvarsfördelningen mellan statoch kommun är så otydlig och ologisk. Signifikativt för den stora oreda sområder är att regeringen i skrivelsen till 1999/2000:102 angav att detfortfarande är oklart hur många personer som totalt erhåller insatser enligtsocialtjänstlagen, LSS eller . Kostnadsuppgifterna för verksamhetenhar varit lika oklara och svävande.Den handikappreform som genomfördes av den borgerliga regeringeninnebar att svårt funktionshindrade personers rätt till assistans garanteradesav staten. Efter de senaste årens försämringar - initierade av den social-demokratiska regeringen - ställs i stället funktionshindrades rätt tillassistansmot, och jämförs med, andra gruppers behov i den kommunala budgeten.Inställningen till funktionshindrades rättigheter har blivit mera negativ blandpolitiker och handläggare i kommunerna.På sina håll framställs LSS som en "gökunge" i kommunernas socialabudget, ett åtagande som tränger ut andra viktiga behov, och funktions-hindrade med stora assistansbehov uppfattas t.o.m. som privilegierade iförhållande till andra grupper i samhället. I den dagliga verksamheten i kom-munerna hänvisas ofta till ökningen av antalet funktionshindrade med rätt tillassistans när brister inom äldreomsorgen påtalas. På motsvarande sätt ställsfunktionshindrade elevers krav på stöd och assistans i skolan mot detallmänna behovet av skolpersonal etc.Målet med assistansersättningen - att underlätta för funktionshindrade attintegreras i samhället - får enligt vår uppfattning inte på detta sätt ställasmotandra behov i kommunernas budget. Genom att föra in LSS i det princip-vidriga och ogenomträngliga inomkommunala utjämningssystemet har denursprungliga reformen på detta sätt förfelats. hardärför upprepade gånger föreslagit i att hela det ekonomiskaansvaret för assistansersättningen skall återgå till staten. Förutom att bättregarantera de funktionshindrades rättigheter skulle detta även medföra enavsevärt förbättrad samordning. Den av oss föreslagna lösningen markerarockså tydligare att det är fråga om ett stöd direkt till individen.I propositionen föreslår regeringen extra statsbidrag till LSS-verksamheteni vissa kommuner, vilket skall utgå under en övergångstid i avvaktan på attfrågan om utjämning av LSS-kostnader skall bli föremål för en ny utredning.Statsbidraget skall finansieras genom nedsättning av det invånarbaseradegenerella statsbidraget. Förslaget belyser närmast hur orimlig nuvarandeordning är och är ett argument för vårt förslag att det ekonomiska ansvaretför assistansersättningen skall återgå till staten.Den personliga assistansen är nämligen så hårt regelstyrd av staten att deninte bör finansieras med kommunalskattemedel och generella statsbidrag. Ettsystem där staten i princip står för besluten som kommunerna fårbetala är mycket problematiskt utifrån principen om självstyrelse.Svarar staten för styrningen i detalj bör staten också vara finansiär.Det har hävdats att den tidigare arbetsgruppens förslag till utjämnings-system var kostnadsdrivande och att utfallet var påverkbart för kommunerna.Det övergångsförslag som regeringen nu föreslår är dock ännu värre. Detpremierar redan initialt kommuner med en hög kostnadsnivå och uppmuntrartill "kreativ bokföring" och fusk ute i kommunerna. Särskilt anmärkningsvärtär att bidragsgivningen måste baseras på fortfarande osäkra skattningar avkostnaderna för LSS-verksamheten ute i landets kommuner. Det högst reellaproblem som finns inom LSS-verksamheten - att kommuner medvårdhem och boendeformer som attraherar även människor i andrakommuner kan drabbas av orimliga kostnader - får heller inte någontillfredsställande lösning genom propositionen. Dessa kommuner förblir -liksom de enskilda som vill utnyttja dessa vårdhem och boendeformer -utlämnade till andra kommuners eller statliga bidragsgivares välvilja ochgodtycke.Mot ovanstående bakgrund bör propositionen avslås i de berörda delarnaoch regeringen återkomma med ett förslag där berörda LSS-kostnaderövertas av staten.Regeringen bör i sammanhanget även återkomma till medförslag som säkrar att även de som får hjälp enligt LSS garanteras reellamöjligheter att - med bibehållet finansieringsansvar för hemkommunen -söka boende och vårdformer i annan kommun.4 ÖvrigtVi noterar att de ändringar som görs i övrigt i kommunallagen ochredovisningslagen närmast är att se som en uppdatering av lagstiftningeni enlighet med den ordning som redan tillämpas i flertalet kommuner ochlandsting.Vi har i annat sammanhang efterlyst en tydligare lagstiftning beträffandede kommunala företagen och deras ställning, bl. a. med anledning av ett stortantal skattetvister. Vi förutsätter att regeringen återkommer tillriksdagen med en sådan lagstiftning.5 Hemställan5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår propositionen i berörd del och beslutar omändringar av den kommunala inkomstutjämningen i enlighet med vadsom anförts i motionen,2. att avslår propositionen i berörd del och gerregeringen till känna vad i motionen anförts om ett skyndsamt förslagatt som övergångslösning lyfta ut folktandvården ur kommunkonto-systemet,3. att hos regeringen begär en utredning av möjlig-heterna att momsbelägga verksamhet inom skola, vård och omsorg,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att aktualisera ändring av EG-rättens sjättemervärdesdirektiv under ordförandeskap i EU i syfte attåstadkomma konkurrensneutralitet mellan berörd offentligt och privatdriven verksamhet,5. att avslår propositionen i berörda delar och begär attregeringen återkommer med förslag där staten övertar finan-sieringen av LSS-verksamhet i enlighet med vad som anförts imotionen,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om rätten för den som har bistånd enligt LSS attsöka vård och boende i annan än hemkommunen.Stockholm den 8 juni 2000Gunnar ()()()()()()Per ()()()()