mot · GN02A29 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A29av , ()med anledning av prop. 1999/2000:144 Undantag från turordningenPå uppdrag av en riksdagsmajoritet bestående av ,har regeringen lagt förslag omundantag vid turordning. Enligt anställningsskyddslagen skall viduppsägning på grund av arbetsbrist antalet anställningsår vara avgörandeför placering i turordningen. Avsteg kan göras i avtal. föreslås attarbetsgivaren ensidigt kan undanta två personer. föreslåratt propositionens förslag avslås.1 MotivSom motiv till försämringen i anställningsskyddslagen (LAS) anförs attlagen är omodern för mindre företag. Rättstryggheten i form av "först insist ut" kunde vara bra tidigare men inte . är det viktigt att skiljamellan dem med respektive utan kunskap. Detta sägs vara särskilt viktigti moderna s.k. kunskapsföretag.Enligt är utgångspunkten felaktig. Dagens arbetsliv äralltmer pressande. Stora arbetsgivare tar mindre ansvar för dem som verkarinom företaget. Alltmer läggs ut på entreprenad och otryggakorttidsanställningar ökar. Man skjuter sitt sociala ansvar långt ifrån sig.Resultatet av dessa förändringar är ökad otrygghet och osäkerhet införframtiden. Följden blir bl a högre sjuktal och att många skjuter upp sittbarnafödande.I dagens pressande arbetsliv är det svårare att rekrytera skyddsombud.Arbetsmiljölagstiftningen är bra men tillämpas bristfälligt beroende på etthårt arbetsliv. Denna utveckling måste vändas. Åtgärder måste vidtagas så attmänniskor i arbetslivet vågar kräva förbättringar, vågar bli skyddsombud,vågar skaffa barn. Ökad godtycklighet skall inte vara utmärkande för ettmodernt arbetsliv. Arbetsgivarens ensidiga beslutanderätt borde höra tillhistorien. Enligt måste rättssäkerheten öka, yttrandefrihetenstärkas, arbetsgivarnas sociala ansvar förbättras.2 LAS uppgiftLagen om anställningsskydd är till karaktären en skyddslagstiftning tillgagn för den svagare parten i ett anställningsförhållande. För att kunnaupprätthålla respekten för kriteriet om att "saklig grund" föreligger viden uppsägning och att objektivitet och rättssäkerhet råder vid prövning avden enskildes situation är det viktigt att minimera godtycket ibeslutsprocessen. Metoden med upprättande av en turordningslista enligtlag utifrån principen "sist in först ut" - som är väl förankrad blandlöntagarna - för att sedan i förhandlingar om en eventuell avtalsturlistapröva alternativa lösningar som bättre kan tillgodose båda parternasintressen är väl etablerad på arbetsmarknaden. På detta sätt prövas fråganom eventuella undantag baserat exempelvis på en särskilt avgörandekompetens av de lokala parterna som känner förhållandena bäst. I ochmed att frågan avgörs i en förhandling krävs att arbetsgivaren motiverarsina förslag på ett sakligt sätt. Det godtycke som ensidigaarbetsgivarbeslut skulle innebära underminerar rättssäkerheten för denenskilde och missgynnar påtagligt den svagare parten. Maktbalansenmellan de lokala parterna i arbetslivet skulle också förskjutas tillarbetsgivarpartens fördel. En skillnad i det rättsliga regelverket kringanställningsskyddet baserat på företagsstorlek som förekommit i debattenskulle innebära en ytterligare negativ faktor. Det är naturligt att såväl defackliga organisationerna som de myndigheter som skall värnalikaberättigande och skydda mot diskriminering är starkt negativa till denföreslagna lagändringen. Propositionens förslag till förändring ilagstiftningen är oacceptabel.3 Utgå från verklighetenDet har anförts att ensidiga arbetsgivarbeslut kan införas utan att läget föräldre, invandrare och kvinnor försämras. Den som känner dagensarbetsliv vet att diskrimineringslagarna har svårt att hävda sig iverkligheten. Detta gäller även andra lagar, t ex arbetsmiljölagen.En person, i utsatt läge på arbetsmarknaden, orkar inte alltid driva rättsligaprocesser för att få sin sak prövad. Om man är en 59-årig utsliten städerska ärdet svårt att ta en juridisk strid, en strid som dessutom inte ger henne arbetettillbaka.Många remissinstanser har också idéer om hur de rättsförluster somuppstår med förslaget skall kunna minimeras. Oavsett förslagens inriktningär samstämmigheten bred att det uppstår rättsförluster. Att påstå attarbetsgivarnas ensidiga rätt till undantag kan ske utan diskrimineranderesultat utgår från en idealistisk verklighetsuppfattning som inte stämmeröverens med verkligheten. Grundtanken med denna lag, som skall varaförutsägbar och logisk, går alltmer förlorad.4 Ökad sortering i A- och B-lagDagens system med en saklig prövning vid uppsägningar stimulerar attså många som möjligt får del av vidareutbildning i företagen.Kompetensutveckling bland alla anställda ger arbetsgivaren ocharbetsmarknaden ökad flexibilitet. Arbetsgivaren blir inte beroende avnågra påläggskalvar och nyckelpersoner. Med lagförslagen kommer istället detta att motverkas. Arbetsgivaren uppmuntras att utnämna någrafå till nyckelpersoner för verksamheten. Det blir då också viktigt att fåstor skillnad mellan nyckelpersoner och icke nyckelpersoner. Attförstärka uppdelningen i A- och B-lag är enligt inte enframgångsväg för svenskt näringsliv. Att lyfta alla löntagarekompetensmässigt är produktivt för hela den svenska ekonomin. Statensoch arbetsgivarnas inriktning måste vara att utveckla ett system förkompetensutveckling som når ut på bredden. skall intekonkurrera med satsning på få nyckelpersoner och utarmning av deövrigas arbeten och arbetsvillkor.5 Diskriminerande verkan"Förslaget lämnar ett alltför stort utrymme för arbetsgivarnasskönsmässiga bedömningar. Det kan lätt leda till godtycke ochdärigenom vidmakthållande av diskriminerande strukturer". Detta sägerDiskrimineringsombudsmannen (DO). DO anser det vara närmast naivtatt i dagens nedbantade arbetsorganisationer utgå från att någon ellernågra anställda har egenskaper som gör dom speciella. Det som iställetfår genomslag är de diskriminerande strukturer som existerar i samhället.De som skall kunna undantas är de som har en nyckelposition, har en braprestation, är viktig ur affärsmässig synpunkt. Man kan fråga sig vilketaffärsmässigt tryck det finns att ha unga invandrarkvinnor på en arbetsplats.Redan i dag finns det diskriminering som ursäktas med att kunderna vill haetniskt svensk personal.Handikappombudsmannen har samma farhågor för föräldrar tillhandikappade barn. Föräldrar med barn som omfattas av LSS har rätt till såkallade kontaktdagar. Det är inget som i arbetsgivarens ögon ökar dessaföräldrars arbetsprestation eller gör dem till nyckelpersoner.För långtidsarbetslösa är åldern den viktigaste faktorn. Den som blivitarbetslös och är över 50 har svårt att komma tillbaka till arbetslivet. Det sägsatt inga får diskrimineras och att åldern i sig inte skall vara skäl till attskuffas ut.Undantagen i LAS skall gälla vilka som skall vara kvar och inte vilka somskall ut. Men med "god" planering kan vissa personer bli "utblockerade" avett antal personer som anses vara nyckelpersoner. Ett av kriterierna ärskillnad i arbetsprestation. Är det rimligt att tro att äldre människor utifråndetta kriterium går före en 30-årig svensk man utan barn? Ingen har blivitdiskriminerad i lagens mening, men ändå åker den äldre ut, utblockerad avett antal nyckelpersoner med "kunskap". På samma sätt blir det frispråkigaskyddsombudet utblockerat. Inte på grund av sin frispråkighet utan på grundav ett antal andra "nyckelpersoner" råkar ha en speciell kunskap och att dehar en särskilt hög arbetsprestation jämfört med skyddsombudet. Vi menaratt denna risk för diskriminering i praktiken kvarstår även om kriteriet"särskild betydelse för den fortsatta verksamheten" skall kunna prövasrättsligt.6 SammanfattningVänsterpartiet anser att ett modernt arbetsliv bör innefatta stärktanställningsskydd, kompetensutveckling för alla löntagare, säkradyttrandefrihet på arbetsplatserna, mångfald i erfarenheter bland personal,ett starkt arbetsmiljöarbete och ett ökat socialt ansvar för arbetsgivarna.Diskriminering och godtycklighet måste motverkas. ILO-konventionensbokstav och andemening om stor förutsägbarhet vid uppsägningar måstestärkas.Att ge arbetsgivaren ensidig beslutsrätt vid uppsägningar om att undantatvå personer är byggd på en konservativ syn på arbetslivet. Löntagarna ochderas organisationer anses inte vara vuxna att ta ansvar för verksamheten i ettföretag eller myndighet. Denna konservativa människosyn öppnarmöjligheterna till ökad diskriminering i arbetslivet. Fler människor blirtystare. Förslaget stimulerar systemet med speciella påläggskalvar ochmotverkar kompetensutveckling till alla. En merit för en påläggskalv ärockså att arbeta på obetald övertid vilket motverkar arbetet motstressrelaterade arbetssjukdomar. Att vara en stridbar person blir ingen meritvid sökande av nya arbeten.Arbetsdomstolen har också en vidsträckt tolkning i sina domar avarbetsgivarens rätt att leda och fördela arbetet. AD 1995 nr 2 är ocksåvittgående vad gäller att arbetsgivaren bestämmer vad som är tillräckligakvalifikationer. Att antidiskrimineringslagarna skulle vara ett tillräckligtskydd vid försämringen av LAS bygger både på juridisk okunnighet och enverklighetsfrämmande bild om hur enskilda utsatta människor klarar av att tastrid mot arbetsgivare som utsatt dem för diskriminering.7 Hemställan7 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställaatt avslår proposition 1999/2000:144.Stockholm den 21 juni 2000Gudrun ()()()()()()()()()Carlinge Wisberg (v)()