mot · GO02Sf8 · 2000-10-11 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf8av , Per (m)med anledning av skr. 2000/01:4 Migration och asylpolitikFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om amnesti för de i gömda flyktingarna.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att alla som kan försörja sig på egen hand borde beviljasuppehålls- och arbetsstillstånd.3. begär att regeringen lägger fram förslag enligt vad i motionenanförs om fri arbetskraftsinvandring.InledningSveriges flyktingpolitik har havererat. I regeringens skrivelse 2000/01:4visas ingen vilja till förändring. I skrivelsen står det:"Migrationspolitiken syftar till att verka för att migration till och från vårtland ska ske i ordnade former, att värna asylrätten och upprätthålla denreglerade invandringen. Vidare skall verksamheten präglas av rättssäkerhet,humanitet och respekt för individens mänskliga rättigheter. "Frågan vi ställer oss är varför invandringen ska regleras. Ofta blandasflykting- och invandringspolitik samman. Även bör de vara avolika karaktär. Flyktingpolitiken ska rikta sig till människor somtillfälligtvismåste lämna sina hem på grund av krig eller förföljelse, men som harambitionen att återvända. Den svenska staten bör vara generös mot deindivider som enligt internationella definitioner är flyktingar, det vill sägamänniskor med ett starkt skyddsbehov. Här delar vi solidariskt ett ansvar medandra länder.Invandringspolitiken å sin sida bör bygga på visionen om att alla som avnågot skäl vill bo här ska få göra det och att är ett land med öppnagränser och många möjligheter. Alla som har möjlighet och kan försörja sigpå egen hand borde vara varmt välkomna att bygga sig ett bättre liv på detpersonliga planet, och dessutom bidra till vårt gemensamma välstånd.En öppen invandringspolitikVärlden har utvecklats i en positiv riktning . Antaletmänniskor som lever i frihet och har demokratiska och mänskligarättigheter ökar liksom antalet individer som jobbar sig upp urfattigdomsträsket. Möjligheterna för människor att röra sig övernationsgränserna är betydligt större . Orsakerna bakomdenna utveckling är flera: och de kommunistiskadiktaturernas söndervittring, samt ökad frihandel på protektionismensbekostnad är två viktiga exempel på detta. För utvecklingen i ochdess närmiljö har även EU och den framgångsrika integrationsprocessenbidragit till ökat välstånd och frihet.Alltför många använder statsbudgeten som utgångspunkt när de diskuterarinvandringen. Argument som "vi har inte råd" eller "invandrarna tar vårajobb" brukar höras. I en sådan retorik har diskussionen om människors rätt tillfri rörlighet svårt att få fotfäste. I stället bör krav ställas på de människorsomväljer att komma hit att de ska klara sin egen försörjning. Så fungerar den friarörligheten inom det europeiska samarbetet.Vid sidan om de moraliska argumenten för att människor ska kunna rörasig fritt finns de ekonomiska. I ett öppet och avreglerat system är invandrarnaen tillgång, i ett slutet och reglerat system är invandringen en kostnad. Detfinns en hel del personer som lägger skulden för de problem sominvandringen medför på invandrarna själva. Men den skulden bör snararehänskjutas till dem som skapat dagens system. Människor bör ses som entillgång och skulle kunna blomstra än mer om alla människors växt-och skaparkraft bättre togs till vara. Så kommer inte att ske så länge dagenspolitik kretsar kring långa ansökningstider, bidrag och en regleradarbetsmarknad. kan vi i notera en kompetens- ocharbetskraftsbrist som troligen kommer att öka.Politiker har länge skapat ett omfattande bidragssystem som verkarcementerande, en arbetsmarknad som försvårar människors inträde,gettofierade bostadsområden och en skola i förfall. Det svenska samhälletmåste förändras radikalt för att skapa nya möjligheter. Staten ochbidragssystemen har blivit ett lika stort hinder som själva landgränserna.En ny invandringspolitik måste bygga på öppna gränser, fria individers valoch ett förtroende för att de människor som kommer hit kan klara sin egenförsörjning.För att framtiden ska bli så dynamisk som politikerna ofta talar om krävsförändringar, inte bara på ytan utan rejäla systemförändringar. I grundenmåste det system vi har ersättas med ett nytt. Ett system där människorlämnas utrymme att av egen kraft klara sin försörjning. Det handlar inte baraom att öppna gränsbommen. De förändringar som krävs är mycket större,bredare och mer genomgående än så.Det krävs ett helt annat välfärdssystem med betydligt större inslag avflexibilitet och individuella lösningar. Välfärdsstaten hindrar den friainvandringen, som möjligheterna för individen att växa ärbegränsade. Det måste löna sig att arbeta och utbilda sig. Logiken, moralenoch grunden för vårt ställningstagande är insikten om människors styrka attförändra sina liv under förutsättning att de inte behandlas som svaga ellerviljelösa och hindras av dagens omfattande och snärjande statliga system.Sverige har inte råd att förlora all den kraft och kompetens som de människorsom vill komma hit kan tillföra.En ny start - amnestiSverige tar emot allt färre flyktingar. Minskningen beror bland annat påatt allt färre flyktingar överhuvudtaget kommer till . Detta beror isin tur inte på att världens flyktingar har blivit färre; enligt FN:sflyktingkommissariat UNHCR har antalet legat på 20 miljonerunder senare år. Skälet till att allt färre kommer till är bland annatatt vi, genom visumtvång för många flyktinggrupper, bedriver en politiksom i praktiken gör det omöjligt för flyktingar att överhuvudtaget kommatill vårt land.De som trots allt lyckas ta sig hit möts av en stenhård politik. Från att hahaft en av världens vidaste flyktingdefinitioner har en av desnävaste. Den avgörande skärpningen har inte kommit lagvägen, utan genomatt en alltmer restriktiv tillämpning från (f.d.Invandrarverket) och . Och politiken har fått avsettresultat. Jämfört med toppnoteringarna har antaletflyktingar som beviljats asyl i minskat . Med andraord är det uppenbart att den svenska flyktingpolitiken i det närmaste är"nydemokratiserad".Enligt är det ca 1 650 flyktingar som är efterlystaoch gömmer sig från polisen av rädsla för att utvisas från . Det finnsstor anledning att misstänka att mörkertal finns. Enligt Flyktingrådens ochasylkommittéernas riksråd (FARR) är cirka 2 000 personer en rimliguppskattning. Enligt är mer än 200 av de gömdaflyktingarna barn.Deras enda brott är drömmen om ett bättre liv i ett nytt land. De har fallitoffer för den alltmer cyniska svenska flyktingpolitiken. Rädsla för vad somska hända vid återkomsten är det främsta skälet att gömma sig. Många fruktarmyndigheter, fängelse och tortyr. En annan avgörande faktor är de flerårigaväntetiderna; många har hunnit rota sig i innan besked kommer,varför traumat vid ett uppbrott blir särskilt stort. har ocksådemänskliga tragedierna avlöst varandra.En intressant utredning (SOU 1999:16) NIPU, visar på de många bristersom dagens system innehåller. Här bekräftas de långa handläggningstiderna,nödvändigheterna av en ny utlänningslag, behovet av en ny processordning,möjligheter för uppehållstillstånd för anhöriga i enlighet medanknytningsutredningen (SOU 1997:152) m.m. För att kunna möjliggöra enny start för svensk flyktingpolitik där den enskildes rättssäkerhet står icentrum är det viktigt att inte bär med sig rester från det gamlasystemet utan rättar till gamla synder. Amnesti för de 2 000 flyktingarna somidag gömmer sig skulle kunna bli detta startskott.En sådan amnesti skulle kunna innebära att alla som fått avslag på sinansökan om uppehållstillstånd och därför gått under jorden, samt de sombefinner sig i illegalt utan att ha fått sitt fall prövat, beviljasuppehållstillstånd genom att anmäla sig hos ansvarig myndighet. En viktigförutsättning för att få amnesti bör dock vara att man inte är misstänkt förgrova brott samt i övrigt är känd för god vandel.Det är fel att påstå att det i praktiken inte är möjligt att genomföra amnestiför gömda flyktingar. Det finns flera exempel.I utfärdade president 1986 en engångsamnesti för allasom kunde uppvisa att de levde eller levt som illegala invandrare ellerflyktingar i landet mellan och . Detfrämsta syftet med amnestin var att ge en åt flyktingar från ,men den omfattade samtliga nationaliteter. Under den 18-månadersperiodsom ansökningstiden pågick, var amnestin beräknad att omfatta hela tvåmiljoner flyktingar och invandrare. När återstod i oktober 1987hade 900 000 ansökningar gjorts.Spaniens parlament godkände en ny utlänningslag påinitiativ av högerregering. Den innebar bland annat attamnesti tilldelades alla som varit bosatta i före ochsom inte hade uppehållstillstånd, så att de på så sätt hade möjlighet att fåsinapapper i ordning. Närmare 85 000 människor som levt gömda blev därigenomlegala invandrare.Under två månader kunde invandrare och flyktingar som iminst levt illegalt i uppsöka en myndighet för att fåuppehållstillstånd. Kampanjen som gick under benämningen Sans Papiers("Utan papper") samlade 32 662 ansökningar som gällde totalt 50 600personer.Men det finns även svenska exempel. Vid förklaraderegeringen att den som sökt asyl före och som då inte fåttslutgiltigt beslut skulle beviljas uppehållstillstånd. Detta var huvudregeln.Undantag skulle gälla om det fanns "särskilda skäl" som talade emot det i detenskilda fallet. Det kunde till exempel vara brottslighet eller om det framstodsom orimligt att personen skulle få stanna i . Detta regeringsbeslutkom att kallas amnestibeslutet. I praktiken var det inte de humanitära skälensom låg till grund för beslutet. Den verkliga orsaken var att en nyutlänningslag skulle träda i kraft och att Statens invandrarverkskulle få en ny organisation.Vid flera senare tillfällen (1991 och 1994) har både socialdemokratiskaoch borgerliga regeringar, i samband med nya beslut om ändrade regler förväntetid, genomfört motsvarande amnestibeslut. Utlänningar som vid dessatidpunkter vistats i efter det att ansökan omuppehållstillstånd gjorts, men som ännu inte fått en slutgiltig prövning, harbeviljats uppehållstillstånd om inte särskilda skäl talat emot det. I praxis haräven personer som har fått lagakraftägande beslut kommit att omfattas avsådana väntetidsregler.Mot bakgrund av den havererade asylprocessen, och de förändringar avdensamma som väntas , vore det rimligt att genomföra en amnestiför alla de 2 000 som i grunden misshandlats av dagens system. Detta skullemarkera starten för en ny politik där den enskildes rättssäkerhet står icentrum, och som bärs upp av värderingar om öppenhet och humanitet. Ensådan amnesti kan beslutas av regeringen. Enligt utlänningslagen 2 kap. 14 §är regeringen bemyndigad att meddela föreskrifter om uppehållstillstånd avhumanitära skäl. Detta lagstadgande riktar sig mot hela grupper av flyktingar,och därmed skulle alltså en kollektiv amnesti kunna utfärdas för samtligagömda flyktingar.I samma andetag bör det införas en möjlighet för företag, organisationeroch privatpersoner att ge människor som fått nej på sin asylansökan privataförsörjningsgarantier. Det skulle, i väntan på en fri och öppen invandring, gefler chansen att stanna i . I praktiken skulle det innebära att statenskrev kontrakt med företag, organisationer och privatpersoner om ekonomisktansvarstagande för en eller flera flyktingar . Man skullekunna se det som ett slags personligt borgenärskap.En ny svensk invandrarpolitik är inget som kan genomföras över en natt.Det krävs många insatser och olika avväganden. Förslaget om amnesti är ettförsta steg i rätt riktning. Frågan om amnesti handlar inte främst om kronoroch ören i och med försörjningsansvar för ytterligare 2 000 personer sommånga använder som argument. Budgetar och siffror är underordnat när detgäller amnestifrågan. Det handlar mer om medmänsklighet, att ge människordrägliga förhållanden. Dagens gömda flyktingar lever inte bara med rädslanatt bli förpassade till sitt hemland där kanske tortyr eller fängelse väntarelleratt få sin familj splittrad; de lever också som rättslösa utan möjlighet tillt.ex.sjukvård, tandvård eller skola för sina barn. Ingen människa borde behövaleva under sådana förhållanden i ett demokratiskt land som Sverige.Stockholm den 11 oktober 2000Per ()()(m)()