mot · GO02Bo5 · 2000-11-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo5av , ()med anledning av prop. 2000/01:26 Bostadsförsörjningsfrågor m.m.1 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bostadsförsörjningsplaner skall antas avkommunfullmäktige en gång per mandatperiod.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bostadsförmedlingar skall vara obligatoriska med generösamöjligheter för kommuner att begära dispens.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förmedlingsavgiften för bostadsförmedling skall reducerasmotsvarande det belopp som inbetalts som köavgift.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att återinföra anvisningslagstiftningen i någon form.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om fördelningen av EKO-bidraget.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om boendekostnadskommission.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om regional samhällsplanering.2 InledningRegeringen har presenterat en proposition som leder bostadspolitiken irätt riktning. Förslagen om kommunernas skyldighet att planera förbostadsförsörjningen och att anordna bostadsförmedlingar välkomnas avVänsterpartiet. Dock kan propositionen bara betraktas som en dellösningpå det bostadspolitiska problemet som staten måste ta sig an tillsammansmed andra aktörer, såsom byggare, kommuner och boendeorganisationer.En rad viktiga instrument saknas för att nå en fungerandebostadssituation.- Kommunernas ansvar för det befintliga boendet förtydligas inte genomkravet på bostadsförsörjningsprogram. Detsamma gäller för ansvaret förfungerande infrastruktur, trygghet och säkerhet, service och ekologiskhållbarhet.- Kommunala bostadsförmedlingar blir bara effektiva om nyproduktionenökar och kommunerna ges rätten att begära in lägenheter för förmedling.- Lagrådets invändningar mot regeringens rätt att förelägga en kommun attinrätta bostadsförmedling har inte beaktats tillfredsställande. Från flerahåll hörs synpunkten att det är ett ingrepp i det kommunala självstyret.Varför inte lösa den konflikten?- Regeringen tar inget helhetsgrepp kring boendekostnadernas utveckling.Framför allt har boende i hyresrätt fått orimligt höga boendekostnader.Det bekräftas både inom den socialdemokratiska rörelsen ochhyresgäströrelsen. Orimligheten i de ökade boendekostnaderna kanstuderas i SCBs, Hyresgäströrelsens och statistik. Det är dagsatt regeringen tar de orättvisa boendekostnaderna på allvar.- Det finns inga grundläggande lösningar på hur samhället skall klara ennyproduktion på acceptabel nivå. Det är positivt att ett bidrag införs förbostadsinvesteringar som främjar ekologisk hållbarhet. Tyvärr ärvillkoren för det så kallade EKO-bidraget otydliga, vilket också gällerregeringens syn på begreppen ekologisk hållbarhet och ekologiskaåtgärder.- Regeringen redovisar inte heller hur den regionala samordningen avbostadsplaneringen skall underlättas. Vi ser brister i samordningen,inte minst i tillväxtområdena.3 Kommunernas ansvar förbostadsförsörjningen3.1 BostadsförsörjningslagenKommunerna har det övergripande ansvaret för bostadsförsörjningen påden lokala nivån. Regeringen gör bedömningen att kommunerna intealltid lever upp till det bostadspolitiska ansvar de har. Genom införandet av bostadsförsörjningslagen ökarmöjligheten att uppnå målet om goda bostäder till rimliga kostnader.Betydelsen av strategiskt handlande och aktiv hantering av styrmedlen harökat och är nu en förutsättning för att få en fungerandebostadsförsörjningsplanering. och AllmännyttigaBostadsföretag påpekar i sina remissvar att kommunfullmäktigeskall ta ställning till kommunens riktlinjer med viss regelbundenhet.Vänsterpartiet anser att kommunfullmäktige skall anta riktlinjer förbostadsförsörjningen åtminstone en gång per mandatperiod. Detta för attgarantera att frågan hålls aktuell och anpassas efter förändringar i delokala förutsättningarna.Regeringen skriver att det är "avgörande för en framgångsrikbostadspolitik att den är förankrad där den skall förverkligas, dvs. För att tydligare markera vikten av att förankra bostadsfrågornai den lokala politiska debatten och ge frågan den vikt den kräver, bör denbehandlas kontinuerligt, med regelbundet antagande av kommunfullmäktige.Planeringen av bostäder är en process där det tar fyra till från idé tillfärdig produkt. Därför måste kommunerna planera rullande, efter en fastrytm, . tycker att det är rimligt attvarjekommun tar ställning till ett bostadsförsörjningsprogram åtminstone en gångper mandatperiod. Detta bör ges regeringen till känna.Enligt regeringens förslag skall "en kommun vara skyldig att planerabostadsförsörjningen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen attleva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder förbostadsförsörjningen förbereds och genomförs". Begreppetbostadsförsörjning kan tolkas som att lagen endast syftar på nytillskott avbostäder och utelämnar befintliga boendemiljöer, såväl som andra viktigafunktioner i den byggda miljön. anser att begreppetbostadsförsörjning skall ersättas med begreppet boendeplanering.Bostadsförsörjning enligt den gamla ordningen handlar mest om planer förnyproduktion, medan boendeplanering i lika hög grad handlar om det redanbyggda beståndet. I denna planering är frågor som berör integration,hemlöshet, äldres och funktionshindrades rätt till bostad, trafikfrågor,trygghetsfrågor m.m. lika viktiga som nyproduktionen. Det behövs etttvärsektoriellt samarbete mellan de ansvariga för den fysiska planeringen:tekniker, miljöansvariga och . Det krävs också ett samarbetemellan och med de olika aktörerna på bostadsmarknaden. Om detta skall hanågon som helst mening måste det leda till ett obligatorisktboendeplaneringsprogram.I motionerna Boendesegregation (2000/01:Bo207), Rätten till ett tryggtoch säkert boende (2000/01:Bo511) och Rätten till boende (2000/01:B405)finns ytterligare krav på innehållet i obligatoriska boendeplaneringsprogram.3.2 bostadsförmedlingDen lagstiftning om bostadsförmedling som skall införas är i stort återgång till vad som rådde . Därför kan man nog påstå attLagrådets kritik är ovanligt tunn den här gången. tyckerdock att det hade varit bättre om alla tvivel i frågan hade varit undanröjda.Därför bör kommunala bostadsförmedlingar vara obligatoriska. Engenerell lagstiftning undanröjer alla tvivel om vad som gäller. Till engenerell lagstiftning bör en generös dispensmöjlighet kopplas, som germöjlighet till undantag. I de kommuner där bostadsförmedlingsbehovet ärlitet bör dispens ges. Den allmänna principen måste vara att den enskildeinvånaren, eller en tilltänkt sådan, lätt och överskådligt ska kunna fåinformation om kommunens bostadsbestånd och att rättvisa köregler skaersätta dagens situation, där kontakter och en tjock plånbok styrmöjligheterna att få en bostad. Det som ovan anförs om obligatoriskakommunala bostadsförmedlingar bör ges regeringen till känna.3.3 Avgifter vid bostadsförmedlingRegeringen föreslår att en bostadsförmedling skall ha rätt att taut köavgift då den förmedlar lägenheter i turordning efter kötid. Initiativettill en sådan köavgift togs av för att ökaresurserna till verksamheten. Enligt regeringens förslag står det varjekommun fritt att sätta avgiften utifrån självkostnadsprincipen. Förutomköavgiften kan bostadsförmedlare ta ut förmedlingsersättning, förnärvarande . Sammantaget kan det bli en avsevärd kostnadför att få ett hyreskontrakt för en bostadssökande. anser attregeringens lagförslag bör kompletteras med en bestämmelse om attförmedlingsersättningen skall reduceras med ett belopp motsvarande denackumulerade inbetalda köavgiften dåkontraktsskrivning sker. Ett exempel kan illustrera hur det skulle fungera.Elsa som 2003 stått i bostadskön, har betalat iköavgift. När hon skriver kontrakt krävs hon på enförmedlingsersättning på . Denna avgift skall då reducerasmed 400 x 3 =1 200 kronor. Kvar återstår för att betala, totalt 2 000kronor. Det som ovan anförts om reduktion av förmedlingsersättningenbör ges regeringen till känna.3.4 Återinför anvisningslagstiftningenBostadssökande skall behandlas jämlikt och rättvist. En förutsättning ärdå att en stor andel av de lediga lägenheterna förmedlas efter turordningav de kommunala bostadsförmedlingarna. De kommunalabostadsförmedlingarna har ingen lagstiftad rätt att begära inlägenheter för förmedling. Den tidigare lagen om kommunalanvisningsrätt avskaffades 1992. Lagen innehöll bestämmelser som gavkommunen rätt att anvisa bostadssökande till bostadslägenheter. I förstahand skulle överenskommelser träffas mellan kommunen ochfastighetsägaren, men om det inte var möjligt kunde kommunen ansökahos hyresnämnden om att få anvisningsrätt. Efter lagens avskaffande kankommunerna endast göra frivilliga överenskommelser med privata ochoffentliga fastighetsägare. anser att detta inte är tillräckligtför att åstadkomma en social bostadspolitik.Utan ackvisition fungerar inte bostadsförmedlingarna i orter med storbostadsbrist. En bostadsanvisningslag är ett nödvändigt komplement tillbostadsförmedlingskravet. Den bör utformas som en dispositiv lag somkommunfullmäktige kan välja att sätta i kraft. Ackvisition ger kommunentillgång till både privata och kommunala hyresbostäder att förmedla i störredelen av kommunens bostadsområden. Det som ovan anförs omanvisningslagstiftning bör ges regeringen till känna.4 Ökat bostadsbyggande4.1 EKO-bidragenRegeringen föreslår att Byggkostnadsforum skall vara beredande organför regeringens beslut i ärenden som gäller det särskildainvesteringsbidraget för bostadsinvesteringar som främjar ekologiskhållbarhet, s.k. EKO-bidrag. anser att EKO-bidraget skallges en tydligare inriktning än vad som framgår av prop. 1997/98:119 ochbetänkande 1997/98:BoU10. Investeringsbidraget måste stämma överensmed förutsättningarna för nyproduktion av bostäder. byggs i stortsett bara bostadsrätter, trots att efterfrågan på hyresrätter är mycket stor itillväxtområdena. Därför bör bidraget ges enbart för produktion avhyresrätter.I de fall någon byggherre väljer att uppföra hyresrätter hamnar hyrornanästan alltid på en orimligt hög nivå. Det är bra att regeringen kopplarbidraget till byggkostnaden, men det bör vid fördelning av medlen även görasen tydlig koppling till boendekostnaderna. Investeringsbidraget som ges förbyggande av studentbostäder har i det avseendet en lämplig utformning ibudgetpropositionen för . Utgångspunkten att "främst hyreskostnadenför de boende" skall beaktas vid bedömningen av villkoren bör användas ävenvid fördelning av EKO-bidraget.Vänsterpartiet anser att EKO-bidraget skall fördelas enligt samma modellsom investeringsbidraget till studentbostäder, dvs att , viaByggkostnadsforum, begär in underlag från länsstyrelserna och sedan gör enramfördelning av medlen.Det som ovan anförs om fördelningen av EKO-bidraget bör ges regeringentill känna.4.2 Ekologisk hållbarhet och ekologiska åtgärderBegreppen ekologisk hållbarhet och ekologiska åtgärder framstår sommycket diffusa och otydliga. anser att begreppen bör gestydligare definitioner både i direktiven för bidraget och ilagar/förordningar. En lämplig lösning är att tydligt specificera för vilkaåtgärder EKO-bidraget ges, t.ex. sopsortering, energihushållning ellerhushållning med vatten och avfall. motion Planera förgoda bostäder (2000/01:Bo513) innehåller ytterligare förslag omekologiskt hållbart byggande. Det som ovan anförs om tydligareekologisk inriktning för EKO-bidraget bör ges regeringen till känna.4.3 BoendekostnadernaRegeringens förslag till åtgärder löser inte alla problem, särskilt inte denalltmer tilltagande bostadsbristen och de ökande boendekostnaderna.Vänsterpartiet tycker att regeringen förutom att inrättaByggkostnadsforum skall tillsätta en boendekostnadskommission. Denskall bestå av ledande företrädare för stat, kommun, byggbransch,fastighetsägare och boendeorganisationer - i princip alla de som kanpåverka boendekostnadsutvecklingen och produktionen av framför allthyresrätter. Dess uppgift skall vara att granska parternas insatser, kommamed förslag till lösningar på problem och i någon form avsamhällskontrakt ta itu med dem. För statens del kan det handla om att gåvidare med förslag och titta på lösningar därproduktionskostnaderna kan bli lägre, t.ex. i form av ett statligtinvesteringsbidrag liknande det som tillfälligt införs de tre kommandeåren, men med krav på låga boendekostnader. harmotionerat om boendekostnader m.m. i Goda bostäder till rimligakostnader (2000/01:Bo510). Det som ovan anförts om enboendekostnadskommission bör ges regeringen till känna.4.4 Regional samhällsplaneringI har regionaliseringen ökat parallellt med globaliseringen. Dessautvecklingar följer varandra hand i hand. Liknande utveckling kanobserveras i , där regionerna har många gemensamma intressenoch problem. Infrastruktur och bostadsförsörjning framträder särskilttydligt som regionala intressen. I har den regionala planeringenen relativt svag ställning. Regionplaner antas sällan av breda politiskamajoriteter, utan fyller bara en funktion som samråds- ochdiskussionsunderlag. Inom (Region- ochtrafikplanekontoret) pågår nu arbetet med en andra generations regionalutvecklingsplan, RUFS2000. Den nya planen har begränsad formellbetydelse eftersom den saknar rättsverkan. Trots det är den av oerhört storstrategisk betydelse för utvecklingen i regionen. Kommunerna har ennyckelroll i boendeplanering och bostadsförsörjning, men de är beroendeav att samordna planeringen med närliggande kommuner. Regeringen börse över landstingens och länsstyrelsernas roll och befogenheter vad gällerregionala intressen i den fysiska planeringen.Förändringarna i PBL i samband med införandet av det kommunalaplanmonopolet (prop. 1985/86:1) ledde fram till att länsstyrelserna inte längreska fastställa kommunernas antagandebeslut. Detta innebär dock inte attplanmonopolet berättigar till vilka beslut som helst. Planmonopolet gällerinom kommungränsen och regleras av PBL:s stränga krav påintresseavvägningar och därmed på beslutsunderlaget. Det är också klartuttryckt att planläggningsbeslut som får effekt på andra kommuner skalldiskuteras och samordnas med dessa. Om man inte lyckas med samordningenskall det normalt medföra att planen inte får antas.Plan- och bygglagen behöver förtydligas vad gäller lokaliseringbeslut ochmellankommunala och regionala effekter, utan att man därmed görinskränkningar i planmonopolet. föreslår därför att regeringenanalyserar frågan och återkommer med förslag till förändringar avseendeförutsättningarna att:- ställa formella krav på beslutsunderlaget inför beslut som fårmellankommunala och regionala konsekvenser. Detta skulle skapa bättreförutsättningar för ordentliga konsekvensutredningar och gelänsstyrelserna ett verkningsfullt redskap i diskussionerna medkommunerna,- ställa krav på att planläggningsbeslut, som får ingripande regionalaeffekter, skall belysas i översiktsplanen före detaljplaneläggning.Det som ovan anförs om regional samordning i samhällsplaneringen börriksdagen ge regeringen till känna.Stockholm den 1 november 2000Owe ()()()()()()()()()Per ()