mot · GO02Fi209 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Fi209av , ()Budgetpropositionen för år 2001SammanfattningKristdemokraternas budgetalternativ tar sikte på attlångsiktigt förbättra historiskt dåligatillväxtförutsättningar genom strukturella reformer ochstrategiska skattesänkningar på såväl arbete, sparande somföretagande. Till detta kommer omfattande satsningar påmer och bättre vård, ökad valfrihet för småbarnsfamiljerna,ökat ekonomiskt utrymme för enskilda och familjer genomsänkt inkomstskatt. Näringsklimatet förbättras, vägnätetrustas upp och polisen blir bättre att ta itu medbrottsligheten.Amortera meraKristdemokraterna amorterar mer påstatsskulden än regeringen under perioden 2001-2003.Överskottet i offentlig sektors finansiella sparande är ca 2,jämfört med regeringens två och enhalvprocentsmål. är det finansiellasparandet lika stort som i regeringens kalkyler, dvs 2,0 %.Utgiftstaket för staten ligger 8, 12 respektive 21 miljarderkronor lägre jämfört med regeringens förslag underperioden.Skatterna sänks ochpensionärerna får det bättreKristdemokraterna föreslår en höjning av grundavdraget föralla inkomsttagare, även pensionärerna. Alla får behålla merav sin inkomst. Skattesänkningen blir för de flesta ca 290 krper månad eller för år 2001.Höjningen av grundavdraget gör att man kan tjäna innanman behöver betala kommunalskatt, jämfört med dagens . Dettabidrar till en förbättrad lönebildning och därmed bättretillväxtförutsättningar,som bidragsberoendet minskas. Kommunerna kompenseras fullt ut.Kristdemokraterna vill höja pensionstillskottet med förde pensionärer som har lägst pension. Detta gäller och . Dethöjda grundavdraget kommer alla, även pensionärer, till del när det nyapensionssystemet träder i full kraft . Hela inkomstprövningen avänkepensionerna slopas och omställningspensionen återställs från sex till tolvmånader.Fler företag och nya jobbJordmånen för företag och företagande förbättras blandannat genom sänkta arbetsgivaravgifter, sänkt skatt påpersonaloptioner och vinstandelar, sänkt skatt påhushållstjänster, införande av ett riskkapitalavdrag,avskaffande av dubbelbeskattningen ochförmögenhetsskatten. Lönebildning och arbetsmarknadreformeras.Värdig vårdKommunsektorn får med politik etttillskott på mer än med regeringenspolitik . De som ibudgetpropositionen öronmärks till skolan med tyngdpunkt islutet av perioden, läggs med tyngdpunkt i början avperioden, till det allmänna bidraget till kommunerna. Detsamlade resurstillskottet jämfört med dagens nivå blir 3,5miljarder kronor 2001, 2002 och 1,5miljarder kronor 2003. Till de förbättringar somKristdemokraterna prioriterar hör enhetstaxa inomäldrevården, nya vårdplatser och att långa vårdköer betas av.Också för tandvården och anhörigvården anslås nya medel.En ny rehabiliteringsförsäkring införs.Valfrihet för barnfamiljernaSom ett alternativ till maxtaxan vill ge ettökat stöd direkt till alla småbarnsföräldrar. De fyraborgerliga partierna har enats om en familjepolitiskvalfrihetsreform som innebär en utveckling avvårdnadsbidraget till ett barnomsorgskonto som från 2002ger föräldrarna möjlighet att fritt välja omsorgsform för sinabarn. Avdragsrätt för styrkta barnomsorgskostnader införsfrån 2002 för alla barn . Garantibeloppet iföräldraförsäkringen ökar och en särskildskattereduktion vid beskattningen införs.Vägnätet rustas uppDet långvariga förfallet av vägnätet bryts genomKristdemokraternas förslag. Anslaget för väghållning ochväginvesteringar ökar med för vart och ettav de tre åren, sammanlagt för de tre åren.Totalt ökar satsningarna på infrastruktur med ca 10,3miljarder kronor under treårsperioden.Rättssamhället stärksPolis, åklagare, domstolar och kriminalvård behöver merresurser för att kunna ge medborgarna trygghet.Kristdemokraterna anslår utöverregeringens förslag. Vidare förstärks skattemyndigheternasmöjligheter till uppföljning och bekämpning av skattefusksamt satsningar på tullen och kustbevakningen.Skatteryggsäcken lyfts avEn kraftfull satsning görs för att skapa rimliga och rättvisakonkurrensvillkor för jordbruksnäringen. Hela jordbrukets såkallade skatteryggsäck lyfts av. Dieselskattehöjningenavvisas och en sänkning på miljödiesel föreslås för att geåkerinäringen bättre konkurrensvillkor.Studiestödet förbättrasStudiebidraget höjs från höstterminen till 1 350 krper månad för studerande i åldern . Studiemedlenförbättras och fribeloppet avskaffas.Biståndet ökarBiståndet ökar med sikte på enprocentsmålet. med600 , med ochår 2003 med . Då uppnås av BNI.Fastighetsskatten fryses och sänksRegeringens budget förutsätter en höjning avfastighetsskatten som inklusive påföljandeförmögenhetsskatt kommer att drabba många i landetstillväxtområden. finansierar en varaktigfrysning av taxeringsvärdena. Fastighetsskatten på hyreshusoch egnahem sänks dessutom varaktigt till1,. Skatten beräknas enbart på en tredjedel avmarkvärdet överstigande för att avskaffa deorimliga effekter som exempelvis drabbat de som bor iskärgårdsområden.FinansieringenKristdemokraternas budgetalternativ bygger påomprioriteringar inom och mellan olika utgiftsområden ochmellan inkomst- och utgiftssidan i statsbudgeten. Bådeinkomster och utgifter är lägre än i regeringens alternativ.Därmed minskar statsfinansernas konjunkturkänslighet.Exempel på besparingar och omprioriteringar är nej till maxtaxa, en andrakarensdag i sjukförsäkringen, ny beräkningsgrund för SGI i sjuk- ochföräldraförsäkringen, ökad egenfinansiering i arbetslöshetsförsäkringen, nejtill en del av den kraftiga ökningen av anslagen till ,besparingar på myndigheter, successiv minskning av anslagen tillförtidspensioner och sjukpenning till följd av en ny rehabiliteringsförsäkring,delvis behovsprövat barnbidrag, avskaffande av flyttningsbidrag, borttagandeav N/T-stödet, nej till ytterligare lokala investeringsprogram, samt nej tillSvenskt företagsstöd inom Östersjömiljarden.Tabell 1.1 Sammanfattning över budgetavvikelser i förhållande tillregeringens budgetpropositionTabell 1: (Miljarder kronor 2001 2002 2003 )Anm.: Statsskulden minskar alltså över treårsperioden med nästan 160 miljarderkronor mer än i regeringens alternativ.Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut1. godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiskapolitiken som förordas i motionen (avsnitt 6.1).2. fastställer utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssy-stemet vid sidan av statsbudgeten för till ,för till och för till 823 miljarderkronor.3. godkänner beräkningen av de offentliga utgifterna för åren2001-2003 (avsnitt 11.5, tabell 11.2).4. begär att regeringen lägger fram förslag till ett kompletterandebudgetmål om balans i statens finansiella sparande över enkonjunkturcykel.5. godkänner beräkningen av förändringarna i statsbudgetensinkomster för (tabell 10.1).6. beslutar om fördelning av utgifterna för påutgiftsområden i enlighet med vad föreslår (avsnitt 11,tabell 11.1).7. godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna påutgiftsområden för budgetåren 2002 och 2003 som riktlinje förregeringens budgetarbete (avsnitt 11, tabell 11.1).8. begär att regeringen presenterar en korrekt och fullständigredovisning av samtliga inkomster och utgifter i enlighet medbudgetlagen.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om det europeiska valutasamarbetet.10. tillkännager för regeringen som sin mening de politikområdensom bör prioriteras i budgetarbetet i enlighet med vad som anförs imotionen (avsnitt 7).11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kommunala bolag.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om åtgärder för att motverka negativa marginaleffekter inomskatte-, bidrags- och socialförsäkringssystemen.RegeringensbudgetpropositionSnabb utgiftsökning trots godkonjunkturDet finns all anledning att glädja sig åt att ekonominu utvecklas lika bra som genomsnittet av OECD-ländernas.Vi ser nu en snabb tillväxt av statens utgifter.Under de kommande tre åren växer statens utgifter mednästan . I en högkonjunktur bordekostnaderna normalt minska.Tyvärr innehåller inte heller föreliggande budgetproposition de konkretaförslag som långsiktigt skulle kunna säkra en hög tillväxt i den svenskaekonomin och därmed fundamentet för en utvecklad välfärd för alla.Globaliseringen tycks knappast existera för regeringen och dess stödpartier.Globaliseringens eventuella existens skall nu börja utredas, i stället för atthanteras.Hela industrivärlden är mitt uppe i en stark högkonjunktur. Inte konstigt attpengarna också strömmar in i den svenska statskassan med världens högstaskatter på världens bredaste skattebaser och med världens effektivasteskattemyndigheter. Problemet är att regeringen blundar för globaliseringensframtidsutmaningar och för vådan av att har de mestkonjunkturkänsliga statsfinanserna i västvärlden. Man vidtar bara minstamöjliga åtgärder. Därmed missar regeringen chansen att i engod konjunktur göra något tydligt för att skall bli framgångsrikt iglobaliseringens tuffa kamp.Risken är uppenbar att den konjunkturförbättring som sker dels kan blikortvarig p g a dåligt fungerande arbetsmarknad med begynnande flaskhals-problem och dels inte räcker för att nedbringa den stora strukturella arbetslös-heten.Regeringens strategi är att sätta tilltro till att om bara statsfinanserna är ibalans och konjunkturen fortsätter att vara god, leder detta automatiskt tillökad sysselsättning. Ett antal oberoende internationella organisationer somOECD, IMF och har tvärtom gång på gång pekat påbehovet av konkreta strukturella reformer och strategiska stattesänkningar föratt förbättra den svenska ekonomins utvecklingskraft.Regeringen förmår inte hanterainternationaliseringen avekonominVi lever i en internationaliserad tillvaro. Människor,kapital och företag rör sig snabbt och enkelt övernationsgränser och placerar sig där jordmånen för tillväxt ärgod. Denna situation ställer stora krav på . Erbjudervi en jordmån som gör att nya företag startas och att vi finnsmed på listan över tänkbara länder när etableringar planeras,vid sidan av den heta IT-branschen? Är skatterna förföretagen sådana att det går att konkurrera med omvärlden?Är personskatterna så utformade att de attraherar snarare änmotverkar att människor med expertkunskaper väljer attflytta till ? Har vi i en sådan stabilitet när detgäller spelreglerna för företagen att framstår som ettbra land att etablera sig i?Tyvärr är svaren på de här frågorna nedslående. Nedslående med tanke påden fortsatt höga arbetslösheten och på möjligheterna att långsiktigt finansieraangelägna åtaganden när det gäller t ex vården och omsorgen.Det är allvarligt när nu företag, kunskap och kapital flyttar ut. PVägs av amerikanska , av amerikanska GM, ägs till stor del avtyska , är engelskt, Nordbanken och Stora skrivna iFinland.På sju år har ägarförhållandena i 15 största verkstadsföretagförändrats dramatiskt. Det utländska ägandet har fyrdubblats i desvenska storföretagen. Majoriteten av de utländska ägarna är okända tillnamnet och ägandet är spritt på många små innehav. Utvecklingen under1990-talet har inneburit att även många svenska storföretag är mer utländskaän svenska när faktorer som andel anställda i utlandet, andel av fakturering iutlandet, andelen utländska ägare, etc vägs samman.Förmögenhets- ochdubbelbeskattning drabbarSverigeDet svenska näringslivet övertas nu successivt av utländskaägare som svenskarnas direktägande minskarkraftigt. Dubbelbeskattningen på risksparande driverföretagen och jobben ur landet. Detta är uppenbarligeningenting som allvarligt bekymrar regeringen.Regeringen noterar däremot mycket riktigt i propositionen att en del av desvenska hushållen nu lagligt kan ta med sig en större ranson av vin hem frånutlandet. Men man oroar sig uppenbarligen inte - till skillnad från bl aRiksskatteverket - för att svenska hushåll har minst 400 miljarder av sittsparkapital obeskattat placerat utomlands. Vår snart unika förmögenhetsskattoch dubbelbeskattning driver kapitalet ur landet, utom för de allra rikaste somfått amnesti för sina aktiemiljarder. Regeringen gör bara en marginelljustering av förmögenhetsskatten som knappast vänder strömmen av kapitaltillbaka till . Den här trenden kommer enligt RSV att snabbt kunna fåallvarliga välfärdseffekter. Men regeringens ideologiska skygglapparskymmer sikten.Dubbelbeskattningen av just svenska företagsinvesteringar leder till att enutländsk köpare kan betala dubbelt så mycket som en svensk köpare och ändåfå samma avkastning på sin investering efter skatt. Med en sådan politik ärdet ju mycket osäkert hur många svenska företag som kommer attvara i svensk ägo. 46 större företag har flyttat . Regeringenbedriver en verklighetsfrämmande politik som inte har råd med.Sammanfattningsvis ägnar regeringen föga politisk kraft åtföretagsklimatet och de strukturella problem som gjort att sedan 1970halkat långt ned i välståndslista. Regeringen verkar saknasåväl ideologi som strategi för att gå till roten med de djupgåendestrukturproblem som drivit från toppen till botten avvälståndsligan.KI varnar för dålig lönebildningKonjunkturinstitutet presenterade enutredning om vad som händer om lönebildningen fungerarväl, respektive mindre väl. Om lönebildningen skullemisslyckas i de kommande avtalsförhandlingarna och hamnaöver kan de goda tiderna vara över redan inom ett parår. För höga löneökningar kommer, enligt KI, att leda tillomedelbara räntehöjningar av , som gör atttillväxten saktar ned och att arbetslösheten återigen stiger,som ytterligare skattesänkningar uteblir. Svenskahistoriska erfarenheter på området är inte uppmuntrande.Alltför snabba nominella lönelyft följda av inflation hargång på gång skapat överhettning i ekonomin som förkortatde goda perioderna. Om däremot lönebildningen skullefungera bättre än tidigare kan se fram mot en långperiod av god tillväxt, enligt KI.Mot bakgrund av lönebildningens helt centrala roll för fortsatt godvälfärdsutveckling, är det häpnadsväckande att regeringen underlåter att ensdiskutera de konkreta reformförslag som framförs av självständiga,välrenommerade internationella organisationer som EU, och , därSverige betalar höga medlemsavgifter och har egen, omfattande diplomatiskrepresentation.Sannolikt söker regeringen genom sin passivitet undvika att splittra denegna rörelsen och riskera samarbetet med och Miljöpartiet.Priset är att en hög arbetslöshet består, liksom grundproblemet bakomarbetslösheten: de långsiktiga strukturella problemen i svensk ekonomi.Fortsatt passivitet från regeringens sida riskerar att leda till att enkombinationav löneinflation och flaskhalsproblem på arbetsmarknaden vänderkonjunkturuppgången till nedgång och skapar ökad arbetslöshet. Deförändringar i ramarna för lönebildningen som regeringen föreslagit och somriksdagen antagit är långt från de nödvändiga regelförändringar som skullekunna bidra till en långsiktigt god lönebildning.Arbetsmarknadens funktionssättborde förbättrasUnder har den svenska lönebildningeninte fungerat tillfredsställande. Lönerna i har ökatsnabbare än i våra viktigaste konkurrentländer. hardetta dolts genom ständigt återkommande devalveringar. Nuär den vägen stängd och låginflationspolitiken etablerad.Därför måste också lönebildningen fungera bättre och ledatill avtal i samklang med konkurrentländerna om vi skall fåned arbetslösheten.I dag kan man tala om fyra tillväxtfällor på den svenska arbetsmarknaden.Den första tillväxtfällan är den i internationell jämförelse låga andelenanställda inom den privata sektorn, i en internationell jämförelse. Detta ledertill en låg dynamik på arbetsmarknaden som den undergrävermöjligheten till nya sysselsättningstillfällen.Den andra tillväxtfällan är den låga rörligheten på arbetsmarknaden somresulterar i flaskhalseffekter. Orsaken till detta är bl a de höga skattekilarnasamt den sammanpressade lönestrukturen, exempelvis har många offentligtanställda akademiker lägre livslöner än personer inom den privata sektornsom har gymnasieutbildning som högsta utbildningsnivå. För en fungerandearbetsmarknad och ett bra näringslivsklimat krävs att lönebildningen bättreavspeglar tillgång och efterfrågan på arbetskraften. Kunskapssamhället ochSveriges konkurrenskraft ställer krav på en lönebildning som stimulerar ochuppmuntrar kunskap och kompetens.Den tredje tillväxtfällan är det faktum att utbildning lönar sig dåligt iSverige, vilket är förödande för vår framtida konkurrenskraft. Svenskaakademiker har internationellt sett betydligt lägre löner än motsvarandegrupper i . Det gäller både för akademiker i privat och i offentligtjänst. Lönebildningen bör på ett bättre sätt än ta hänsyn tilllöntagarenskompetens och kunnande, den prestation som utförs och det ansvar jobbetinnebär. Lönebildningen bör också stimulera den enskilde till lärande,ansvarstagande och goda arbetsprestationer. I praktiken innebär dessahänsynstaganden att lönebildningen i större utsträckning bör ske på det lokalaplanet och vara mera individuellt inriktad. bör man i en merindividuellt inriktad lönebildning vara ytterst observant på den ojämlikasituation som kan uppstå vid en löneförhandling mellan en arbetsgivare ochen enskild individ. Arbetstagarorganisationer har därför en viktig stödjandeoch rådgivande roll.Den fjärde tillväxtfällan är de höga anställningströsklarna, både för företagoch individer. Detta gäller rekrytering av lågutbildade som oftast saknaryrkeserfarenhet. För individen gör ersättningar från a-kassan samtmarginaleffekter att arbete vid låga inkomster ofta inte lönar sig jämfört medalternativet att inte arbeta. För företagen innebär relativt höga ingångslöneroch hög skatt på arbete tillsammans med vissa arbetsrättsliga regler attföretagen drar sig för att anställa personer med låg utbildning och litenerfarenhet i relation till det som efterfrågas.Det är mot ovanstående bakgrund anmärkningsvärt att regeringen ipropositionen under rubriken endast diskuterar den totalalönenivåns utveckling. Det hävdas felaktigt att "betydande förändringargenomförts av de institutionella ramarna för lönebildningen". Konkretaåtgärder saknas dock helt. Lönebildningens vikt för att skapa dynamik ochflexibilitet, och därmed sysselsättning och tillväxt, saknas också fullständigtiriksdagens beslut med anledning av propositionen. Statsministerns uttalandenom vikten av att svensk lönebildning skall fungera tillfredsställande, dvs attSverige måste anpassa spelreglerna och spelplanen till övriga EU vad gällerlönebildningen, får inget genomslag i riksdagsbeslutet. Regeringen har dockframhållit lönebildningens vikt för tillväxt och sysselsättning i samtligaekonomisk-politiska propositioner . Av detta blev endast ettmedlingsinstitut. Det är symptomatiskt och ytterst allvarligt.Kostnader för hög arbetslöshetbestårAtt arbetslösheten även beräknas tillhöra de störstakostnadsposterna för de offentliga budgetarna är motovanstående bakgrund inte särskilt märkligt. Det är mycketresurser som går förlorade och det medför i synnerhetförlorad självkänsla för de arbetslösa, undersysselsatta ellerlatent arbetssökande. Föreliggande proposition saknar bådetrovärdighet och konkretion i den fråga som är heltavgörande för att trygga den svenska välfärden, nämligenhur bästa möjliga förutsättningar skapas för ökadsysselsättning och tillväxt, för hur företag och näringslivskall kunna växa och utvecklas.Högre statsskuld och långsiktigobalans i statsfinansernaTrots att det med BNP-mått mätt går bättre för ,räknar regeringen i budgetpropositionen med en statsskuldsom är högre än vad somberäknades i vårpropositionen ,se tabell 4.1. Dessutom budgeterar regeringen med en någotökad statsskuld , det år som sannolikt kan varainledningen på nästa lågkonjunktur.Vidare är det finansiella sparandet i staten, det som styrlånebehovet, negativt : minus ochminus . Ett annat mått på den långsiktigautvecklingen för statsfinanserna, det underliggande saldot, beräknarregeringen till minus 12, minus 28, minus 40 och minus 39 miljarder kronoråren 2000-2003. Statsfinanserna balanserar trots den goda konjunkturen på entämligen slak lina.Tabell 4.1 Statsskuldens utveckling enligt vårpropositionen 1999 ochbudgetpropositionen år 2001Tabell 2: (Miljarder kronor 19992000 2001 2002 2003 )Ett fjortonde misslyckandeÅrets budgetproposition har ett gemensamt med samtligabudget-, vår-, sysselsättnings- eller tillväxtpropositioner somsocialdemokratiska regeringar lagt på bord sedanhösten 1994: De konkreta förslagen får som vanligt sökas inågon kommande proposition. Budgetpropositionen är denfjortonde stora proposition som socialdemokratiskaregeringar lagt på bord sedan valet 1994.Tidigare propositioner har helt varit inriktade påbudgetsanering oavsett om de kallatssysselsättningsproposition, tillväxtproposition,vårproposition eller budgetproposition. Den gemensammafaktorn är att tillväxtfrämjande åtgärder i stort sett harsaknats.Förmynderi och snedfördelningspolitikValfrihet och möjligheter till personligt ansvarstagande stårtydligen inte högt i kurs i regeringen. Att myndigförklaramedborgarna och låta dem själva få ökat ansvar för sina livstämmer uppenbarligen inte med budgetförfattarnasideologi. Det mest visionära målet med skattepolitikenverkar vara att kompensera för de egenavgifter man själv engång infört. I familjepolitiken permanentas bristen påvalfrihet och respekt för föräldrarnas egna val.Det är också en verklighetsfrämmande budget som drabbar mångamedborgare mycket hårt trots de goda tiderna. Fastighetsskatten höjs rejält förstora grupper av villaägare med låga inkomster, inte minst pensionärer somarbetat idogt, levt sparsamt, sedan de av arbetsmarknadsskäl flyttat tillstorstad. kommer många normalinkomsttagare att tvingas flytta från husoch hem i de heta tillväxtregioner där taxeringsvärdena kommer att höjasmest. Med dieselskattehöjningen slår regeringen medvetet på lantbruket ochåkerinäringen, två redan hårt prövade näringar.Sverige fortsätter att leda skatteligan, men ligger dåligt till i välfärdsligan.Regeringen lutar sig tillbaka mot den just nu goda konjunkturen, slår dövörattill för alla råd om att istället utnyttja tillfället till strukturreformer ochstrategiska skattesänkningar för att vårda lättflyktiga skattebaser.Brister i välfärdenVårdköerna är på många håll fullständigt oacceptabla. Nubehövs både nytt kapital, nytt företagande och devårdanställdas kreativitet för att få ordning, framtidstro ochentusiasm i vården. Regeringens planer på attlagstiftningsvägen utestänga sparkapital från t.ex.aktiefonder från investeringar för kortare vårdköer, är encynisk spekulation i ideologisk vilsenhet.Varför skall gamla människor behöva vänta så länge på en trygg och braomsorg om de offentliga finanserna är så bra som regeringen hävdar? Hur kansjukförsäkringskostnaderna öka i ? Hur kanrättssamhället få förfalla så intill ruinens brant i ett land med så godaekonomiska förutsättningar? Hur uppfattar vanligt folk den växandeotryggheten på gator och torg, de ständiga bil- och cykelstölderna, bilinbrottoch lägenhetsinbrott som avskrivs redan på polisstationen och tusentals ickeavgjorda mål väntande i Regeringsrätten? Hur kan regeringen så lättvindigtvifta bort om tillståndet i den svenska skolan? Varförlider av barnen i av depression? Bristerna i den svenskavälfärden tycks bestå och till dels förvärras.Fortfarande pågår också en oacceptabel avfolkning av stora delar avlandet, som hotar trygghet och livskvalitet för alltfler utanförstorstadsregionerna. Problemen kommer inte att minska när regeringens ochCenterns omfattande nedläggningar av militära förband nu på allvar rullarigång. har dessutom missat till lantbrukoch glesbygd av EU-medel. Höjningen av dieselskatten har också sin udd motglesbygd och lantbruk.Regeringens familjepolitik trampar på i sann socialistisk anda. Regeringenvill styra föräldrarna. Deras egna val av barnomsorg duger inte. Maxtaxan ären gökunge i den kommunala ekonomin som riskerar att tränga ut andraviktiga behov. Familjepolitik och barnomsorg måste handla mer om valfrihet,rättvisa och mer tid för barnen.