mot · GO02Ub810 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub810av , ()Universitet och högskolaFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utbyggnadstakten av högskolan.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om balansen mellan teknik och naturvetenskap å ena sidan ochhumaniora och samhällsvetenskap å andra sidan.3. begär att regeringen genomför en fördjupad kartläggning avvilka konsekvenser högskoleexpansionen medfört för utbildningarnaskvalitet.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en undersökning av studenters studiesociala situation.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lärarnas situation i högskolan.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om jämställdhetsarbetet i högskolan.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om antagningen till högskolan.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om nya årsstudieplatser till de icke statliga högskolorna iallmänhet och de fria teologiska högskolorna i synnerhet.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om högskolans samverkan med det omgivande samhället.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om internationaliseringens konsekvenser.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om studenternas rättssäkerhet.InledningUniversitet och forskning har gått i spetsen för enkulturs och ett samhälles utveckling. Det som kommit framinom ramen för högskolan har fått konsekvenser församhället i stort. Den vetenskapliga miljön och innehålletpåverkar sättet att tänka och förhålla sig till omvärlden. Detpåverkar i sin tur andra delar av samhället. Som exempel kannämnas hur ämnesdiscipliner i högskolan omformas tillskolämnen för barnen. Ytterligare exempel är desocialpsykologiska teorierna som utvecklades på lärosäten iUSA och som sedan kom att påverka i stort settall organisering av gruppverksamheter i samhället. Inom dentekniska utvecklingen finns andra exempel. Samhälletsutveckling påverkas av innehåll och former i högreutbildning och forskning.En väl fungerande högskoleutbildning, tillsammans med utbyggdforskarutbildning och forskning gynnar god tillväxt, ett levande näringslivoch allmän välfärd. För den studerande är en bra högskoleutbildning en godinvestering som inte bara erbjuder goda förutsättningar för yrkesarbete, utanäven stimulerar till kritiskt tänkande och personlighetsutveckling.Vi kristdemokrater vill understryka betydelsen av ett livslångt lärande däruniversiteten ska utgöra en naturlig del. När som helst i livet ska utbildningvara tillgänglig för dem som har grundkunskaperna. Utbildning på alla nivåeroch genom hela livet är positivt både för den studerande själv och församhället. Vi vill därför med all tydlighet verka för en mångfald avutbildningar så att människors olika begåvningar och förmågor kan utvecklasoch tas till vara för att uppnå god kompetens. För dem som inte vill studeravidare på universitetens utbildningar efter gymnasiet vill vi erbjuda enyrkeshögskola, som dock inte ska vara en akademisk utbildning utan enkvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning. Däremot ska den ge kunskapersom möjliggör för den studerande att studera på universitetensgrundutbildningar och forskarutbildning. För dem som vill byta spår ska alltidmöjligheter finnas för validering av kunskaper. motioner utvecklastankarna kring vuxenutbildning och behovet av yrkeshögskola.Trygghet i studiernaKristdemokraterna vill i denna motion peka på någraområden som vi anser vara ytterst viktiga för högskolan inför2000-talet. Regeringens budgetproposition visar upp enfortsatt brist på samordning i trygghetssystemen förstudenterna. Satsningar på utbildningssystemet måste följasupp av satsningar som säkerställer den enskilde studentenstrygghet. har vid ett flertal tillfällen pekatpå att en studiesocial utredning bör tillsättas för att se överden problematik som kvarstår trots olika systemförändringar.Det sjösatta studiestödssystemet visar på uppenbara brister. Isjälva verket gynnas de som redan har tryggheten medan de som har detbesvärligt missgynnas. Som exempel kan nämnas regeringens nya förordningom studiemedel. I studiemedelspropositionen, som kom , aviseradesett tilläggslån på högst för studerande ovanpå det ordinarie studiemedlet. Detta skulle erbjudas personer "förvilka studier medför en ansträngd ekonomi". På en direkt fråga svaradeministern att lånet kunde ges t ex till dem som fått barn. kan man läsa attdet omtalade tilläggslånet skall ges till personer som är och haft entidigare arbetsinkomst. Detta innebär att en student som har en "ansträngdekonomi" till följd av exempelvis barnafödande, men inte har arbetat tidigare,inte får rätt till lånet trots att det för denne verkligen finns ett behov.Regeringen gör en uppdelning mellan "ungdomsstuderande" och"vuxenstuderande" där gränsen går vid . Den som inte anpassar sitt livefter den får således inget extra stöd. Det finns ytterligare en orimligkonsekvens av det nya systemets konstruktion. En person som är över 25 åroch har haft arbetsinkomst och börjar studera får först rätt till det extralånet.När samma person får barn, erhåller föräldrapenning och efterföräldraledigheten börjar studera igen och ansöker om tilläggslånet blir dennenekad om hon/han haft en föräldrapenning ,av tidigare lön. En person som tidigare haft en högre föräldrapenning,dvs tidigare högre inkomst, blir däremot beviljad lånet. Systemet ger såledespengar till dem som redan har en skaplig ekonomi men nekar bidrag till demsom har det sämre ställt. Högskolepolitiken är hela samhällets ansvar ochutformningen av studiestödssystemet får konsekvenser i flera avseenden. Vimenar att mål som att minska social snedrekrytering och öka jämställdhetenär direkt kopplade till studiestödssystemet. De studerande i behöverett studiestödssystem inför 2000-talet som är tryggt, rättvist och förutsägbart.Vi utvecklar ett förslag till ett sådant studiestöd i en särskild motion.Den snabba utbyggnaden av högskolan har inte varit helt problemfri. Imånga högskolekommuner råder stor brist på studentbostäder ochstudielokaler. Kommunen har inte klarat eller vågat bygga i den takt somhögskolan expanderat. Ett skäl kan vara att man inte vet hur länge högskolan ikommunen får det stora antalet studenter - det är ju inte en kommunalangelägenhet. I realiteten är risken stor att studenterna på grund avbostadssituationen tvingas flytta till högskolor de annars inte skulle ha valt.Detta är inte rimligt. Beslut om utbildningsplatser och kringresurser förlivsuppehälle måste samordnas.Den intensiva och snabba utbyggnaden av högskolan har lett tilldokumenterade kvalitetssänkningar. Det är en oroande utveckling med riskför att låg kvalitet långsiktigt ger högre kostnader. anseratt högskolan ska byggas ut och hålla hög kvalitet. Vi vill därför seen välplanerad utbyggnad i jämn och hög takt, där utbyggnaden avgrundutbildning och forskning går hand i hand.Den snabba utbyggnaden är knappast förenlig med bristen på välutbildadelärare, om kvaliteten ska höjas. En kvalitetshöjning är nödvändig, särskiltinom ämnesområdena humaniora och samhällsvetenskap. En fördjupadkartläggning av vilka konsekvenser högskoleexpansionen medfört förutbildningars kvalitet bör omgående genomföras.Det vore önskvärt att fler av lärarna på universiteten och högskolorna voredisputerade. Därför är statens satsning på kompetensutveckling av lärarevärdefull. Statusen för läraryrket måste höjas, också på högskolan. "Det ärviktigare att forska", är en attityd man ofta möter. Men utan kunniga ochengagerade lärare tunnas rekryteringen av goda forskarämnen ut. En godgrundutbildning är en förutsättning för rekryteringen av goda forskare. Därförbör lärares arbetsförhållanden utredas och deras roll uppvärderas. De läraresom väljer att kombinera sin lärartjänstgöring med forskning ska kunna göradet och de som väljer att enbart undervisa ska ha denna möjlighet.Studenterna kan komma i kontakt med forskare på flera olika sätt. Det finnsockså forskare som är mindre lämpliga pedagoger. Det är viktigt attmänniskors olikheter tas till vara också inom högskolan.Vidare bör arbetet med den pedagogiska förnyelsen intensifieras. I dettasammanhang är det särskilt viktigt att ta tillvara de möjligheter som modernteknologi erbjuder. Därför bör utbildningar som ges på högskolan finnastillgängliga som distansutbildningar. Var man än bor i landet ska det finnasmöjlighet att studera.Den undervisande personalens kompetens är av avgörande betydelse ochdärför krävs att all undervisande personal i högskolan får pedagogiskutbildning. Vi anser inte att det är utbildning i form av generella teorier sombehövs, utan mer av ämnesdidaktik, handledarskap och kunskap omutvärdering och om olika examinationsformer.Det är viktigt att de funktionshindrades studiesituation lyfts fram, ses överoch förbättras. Vi utgår från att den forskning som Centrum förHandikappvetenskap bedriver, tas till vara. Det är glädjande att regeringenlyfter fram frågan om att underlätta situationen för studenter medfunktionshinder.Högskolan och samhälletHögskolans "tredje uppgift", samverkan med det omgivandesamhället, kan utvecklas och vi ser det som en naturlig del avuniversitetens verksamhet. Samverkan med det omgivandesamhället innebär ömsesidig påverkan. Vi tror att ökatinflytande från t.ex. näringslivet skulle höja kvaliteten påflera utbildningar och förenkla möjligheterna tillpraktiktjänstgöringar. I det livslånga lärandet haruniversiteten en diger uppgift, som bör uppmärksammas. Denhandlar om forskning kring det livslånga lärandet,yrkesinriktad fort- och vidareutbildning för vuxenutbildare,individuell anpassning av högskolestudier, vägledning ochvalidering samt praktiskt användbara kvalitetssäkringssystemoch redovisningssystem för kunskapskapital.Jämställdhetsarbetet i högskolan måste fortsätta. Målet inför 2000-taletmåste vara att få en jämställd högskola. Regeringen måste ta ansvar för atthögskollärarna är väl förtrogna med jämställdhetsfrågor och genusperspektiv.Detta för att påskynda den pedagogiska förnyelsen och förbättra studenternasrättssäkerhet. Enligt vår mening borde även studenterna omfattas avjämställdhetslagstiftningen. Denna lagstiftning bör införas ihögskoleförordningen med jämställdhetslagen som förebild. Vi upprepardärför åter detta krav.Kvaliteten i universitets- och högskoleutbildningarna bygger inte enbart påhur duktiga lärarna och forskarna är utan även på hur de kan förmedla sinkunskap så att de studerande lär och utvecklas. Därför är det viktigt attstudentens inflytande över verksamheten stärks och större fokus läggs påkvaliteten inom den högre utbildningen. Men studentinflytandet får aldrig bliså formaliserat att det vardagliga, informella inflytandet över den egnaarbetssituationen glöms bort. Vi anser att hög kvalitet nås genom pedagogiskförnyelse och ökad lyhördhet mellan lärare och studenter för hurutbildningens olika delar ska läggas upp.Statens och högskolansrollerI granskning av högskolans grundutbildning framkommer atten kvalitetsförsämring skett, särskilt inom ämnenasamhällsvetenskap och humaniora. Allt färre antalundervisningstimmar med allt fler elever omöjliggör närahandledning i viktiga studiesituationer. Det vore värdefulltom varje poäng garanterade den studerande ett minimum avlärarledd tid.Regeringens förslag minskar högskolornas inflytande över vilka personersom skall ingå i styrelsen. Ordföranden, som är samma person somrektor, utses numera av regeringen och inte, som Kristdemokraternaföreslagit, av högskolorna själva. Detta innebär en uppenbar risk för att denpolitiska styrningen av högskolornas verksamhet och inriktning ökar ochleder till att villkoren för självständig forskning och högre utbildning iSverige äventyras. Den kristdemokratiska synen på självförvaltandehögskolor innebär att företrädare för högskolan, forskare, lärare och studenter,ska ha ett avgörande inflytande och ansvar.Även i övrigt bör universitet och högskolor åtnjuta ett stort mått avsjälvförvaltning. Enligt vår mening borde det vara självklart att man tarhänsyn till studenternas efterfrågan i utvecklingen av utbildningsutbudet.Enligt vårt synsätt är det en fördel att utbildningarnas utformning varierarmellan olika orter och i olika delar av landet. Studenter har olika bakgrund,ambitioner, krav och förväntningar. En större mångfald ökar den presumtivestudentens chanser att hitta en utbildning som passar just honom eller henne.Det är också genom att uppmuntra skillnader som utbildningarna utvecklasoch förbättras. Varje högskola bör få ökade möjligheter att finna sin nisch ochsin profil. Vi förespråkar ökad flexibilitet i högskolans utbud, ochgenomförandet av utbildningen. Det är inte självklart att tiden ska varaavgörande. Det viktiga är att målet nås.Studenternas rättssäkerhet behöver stärkas inom flera områden, tillexempel när det gäller antagningsfrågor, examinationsfrågor, rätten att tenteraoch förekomsten av olika avgifter inom högskolan. Ju större den lokalafriheten är desto viktigare är det att studenterna har möjlighet att få sin sakprövad. Regeringen bör uppmärksammas på detta.AntagningssystemetKristdemokraterna ser positivt på högskolornas frihet att sättasin lokala prägel och profil på utbildningsutbudet. Därföranser vi att behörighetskraven inte alltid kan vara identiska.Vi anser inte att det är statens uppgift att centralt styra vilkaförkunskapskrav och behörighetsregler som ska gälla, utanbara att garantera jämlikhet och kvalitet. Antagningsperiodenbör vara nationellt samordnad så att presumtiva studenter gesmöjlighet att söka olika utbildningar och olika högskolorparallellt.Ett väl fungerande antagningssystem ger fler grupper och individermöjlighet att söka sig till den högre utbildningen. Urvals- ochantagningssystemet får därför inte vara alltför låst. Det bör finnas flermöjligheter att kvalificera sig. Betyg och högskoleprov är två sätt. Vi följerhögskoleverkets arbete med de målrelaterade betygen. Som hanteringen av demålrelaterade betygen har utvecklats är det olämpligt att använda dem somurvalsinstrument för att jämföra elever. Detta förfaringssätt måste omgåendeförändras. Kompletterande urval kan vara arbetslivserfarenhet, intervjuer ochsärskilda intagningsprov. Även utländska studier ska kunna ge behörighet ochska framförallt inte diskrimineras. Ett sådant system motverkar också densociala snedrekryteringen och tar tillvara olika talanger och erfarenheter. Isammanhanget kan också påpekas vikten av alternativa utbildningsvägar.Genom vuxenutbildningssatsningen attraheras nya, normalt studieovanagrupper.Som antyddes under statens roll ovan är det viktigt att staten följerresultatet av antagningen till högskolan för att säkerställa att de mål somsattsupp när det gäller olika gruppers tillträde till högskolan nås.En långsiktig och högutbyggnadKristdemokraterna ser med stor oro på det faktum att ett ökatantal högskolor inte når upp till de examensmål somregeringen uppställt. Detta visar att den snabba expansioneninte enbart för med sig positiva effekter för den högreutbildningen. Anledningen till den låga måluppfyllelsen stårheller inte, enligt vår mening, enbart att finna hos de enskildalärosätena utan bör även sökas på central nivå och i tidigaredelar av utbildningssystemet. Den låga rekryteringen till vissautbildningar är av en klart strukturell natur och bör därföranalyseras ur ett mera övergripande perspektiv. Det ärotillfredsställande att så många i brist på andrautbildningsvägar kanske tvingas börja på utbildningar som dei första hand inte är intresserade av. Därför behövs enkvalificerad yrkesutbildning. Vi presenterar i en särskildmotion vårt förslag till yrkeshögskola.Trots den utbyggnad som högskolesystemet genomgått de senaste årenstängs många sökande ute, framförallt studenter som inte väljer sådanautbildningar som regeringen vill. Konkurrensen om platserna inom tillexempel humaniora har ökat trots den kraftiga expansionen och minskadeungdomskullar. Detta är ett slöseri med begåvning som vårt land inte har rådmed. Det är positivt att andelen som söker till högskolan ökar i allaåldersgrupper. Det är en av orsakerna till att så gott som alla är överens omattutbyggnaden av högskolan måste fortsätta. Den bristande kontinuiteten iregeringens handlande i denna fråga är beklämmande. Utbildningspolitikentycks präglas av en ryckighet som förhindrar möjligheten till långsiktigplanering för högskolorna och de kommuner där högskolorna finns.Vid en så kraftig expansion som högskolan nu genomgår är det viktigt attnoga tänka igenom också var den skall ske. Även om det ur ett politisktperspektiv inte är lätt för ett universitet eller en högskola att uttryckatveksamhet inför en möjlig expansion, har det kommit signaler från någralärosäten om att de i första hand skulle vilja ägna sig åtkvalitetsförstärkning.För oss kristdemokrater är det viktigt att utökningen av antalet nya platser ihögskolan får ske i hela landet.Otillräcklig lärarrekrytering, brist på studentbostäder och kringresurser iform av bibliotek och andra lokaler kan inte vänta på åtgärder utan attutbildningskvaliteten påverkas. Studenter, som investerar i storleksordningenen kvarts miljon kronor i genomsnitt i högskoleutbildningen, har också rätt attkräva hög kvalitet. Vi kristdemokrater vill därför utöka antalet platser i någotlugnare takt än den regeringen föreslår. Vi anslår medel för en utbyggnadmotsvarande 7500 platser . Utöver detta föreslår vimedel för att höja kvaliteten. Samtliga nya platser skall vara permanenta. Vianser att en del av medlen skall överföras till , som är denalternativa utbildning som krävs för att förädla praktisk yrkeskompetens.Konsekvensen av den långsammare utbyggnadstakten blir besparingar på 119miljoner kronor.Önskvärda förändringarFlera fristående kurser skulle öka valmöjligheterna. Idagutgår regeringen från att de flesta vill studera på hårtstrukturerade utbildningsprogram. ska vara enviktig del i det livslånga lärandet. Olika former av utbildningska erbjudas så att medborgare kan studera vid olika tillfälleni livet och under olika former.Kårobligatoriet måste tas bort och ersättas av frivilligt deltagande.Kåravgiften går till administration av studentföreningen, dvs till personal ochdylikt och kan liknas vid en fackföreningsavgift. Den fördel som hävdas medkårobligatoriet är främst att studentkårerna kan vinna styrka av att sägasrepresentera alla studenter. Denna fördel kan dock bli ännu starkare med ettavskaffat obligatoriskt medlemskap. Då kommer kårerna att tvingas till enaktivare verksamhet för att locka till sig medlemmar och därmed kommer deatt kunna uppvisa ett medlemsregister där varje medlem har tagit ställning förkårens verksamhet och åsikter. Dessutom kan ett avskaffat kårobligatoriuminnebära fler föreningar/kårer som kan konkurrera om studenterna ochdärmed skapa bättre kvalité och större mångfald.I dag utses många studentrepresentanter till universitetens ochhögskolornas beslutande organ av studentkårerna. Med ett avskaffatkårobligatorium försvinner möjligheten till fullständig representation genomkåren. I stället bör studentrepresentanter väljas demokratiskt av de olikakurserna och programmen. På så sätt garanteras alla studenter röst i valet avstudentrepresentanter.Undersökningar visar att den sociala snedrekryteringen ökat på senare år.Det är ofta den sociala bakgrunden i stället för ambitionen och lämplighetensom avgör vem som väljer att studera på högskolenivå. Antalet studerandefrån studieovana miljöer, främst hem med lägre än gymnasial utbildning, ökarvisserligen kontinuerligt men deras andel av det totala antalet studenterminskar ändå. Snedrekryteringen innebär en minskad dynamik och mångfald iutbildningen. Det är ett stort resursslöseri när inte ambitioner, lämplighet ochkunskaper är avgörande faktorer för hur studentsammansättningen ser ut. I ettsamhälle som utvecklas allt snabbare tenderar också klyftorna att bli störremellan olika befolkningsgrupper. En allt skarpare skiljelinje mellan personermed låg och hög utbildning måste motverkas.Humaniora ochsamhällskunskapEftersom högskolan ska förbereda studenten för att ta stegetut på arbetsmarknaden är det fullt motiverat och rimligt attteknik och naturvetenskap ges ett ökat utrymme och attinsatser görs för att säkra rekryteringen till utbildningen inomdessa områden. Det är områden där högutbildad arbetskraft ärmycket efterfrågad.Kristdemokraterna vill dock understryka det faktum atthögskoleutbildningen inte bara ska bidra till studenternas materiella välstånd.Många av högskolans kunskapsområden saknar helt eller delvis kommersielltintresse. För att skapa ett mänskligare samhälle krävs djupare kunskaperockså om andliga, kulturella, sociala och etiska värden. Bara om dessa värdenlyfts fram kan ungdomar och vuxna ersätta pessimism med framtidstro ochåtervinna en livsglädje och gnista som många i dagens samhälle har tappat.Utbildningen i allmänhet, och humaniora i synnerhet, spelar en viktig roll iden utvecklingen.Ämnen inom humaniora är i stor utsträckning kulturbärande och gerstudenten tillfälle till självreflektion och kritiskt tänkande - det vi i vidmening kallar bildning. ser med oro på regeringens alltförensidiga satsning på naturvetenskap och teknik. Av de 10 555 nya platsernaför går enbart 1780 till humanistiska och samhällsvetenskapligaämnen. Detta trots att varje utbildningsplats inom humaniora kostar igenomsnitt28 medan en naturvetare kostar . Vi menar att en bättrebalans mellan de olika områdena hade varit önskvärd i ett långsiktigtperspektiv. Vi anser också att det är viktigt med mer tvärvetenskap. Enhumanist behöver kunnande om tekniken och dess konsekvenser och entekniker behöver kunnande om mänskliga, kulturella värden. Vi anser attsatsningarna på nya platser inom humaniora och samhällsvetenskap måsteöka.Icke statliga högskolorVi vill ha fler fristående högskolor, särskilt inom nischer somstaten inte tycks vara intresserad av. anseratt de professioner som legitimeras också ska kunna ha enutbildning med studiestöd. Detta gäller till exempelnaprapatutbildningen.För lärarutbildningen har det visat sig vara svårt att dels få en profileradsådan, dels få tillräckligt mycket forskningsresurser så att man framgångsriktkan satsa på integrering av forskning - utbildning. I regeringens propositionhar forskningsmedel aviserats till det statliga . Vidare finns detmedel inom kunskapsområdet Utbildningsvetenskap som Vetenskapsrådetförfogar över. Vår förhoppning är att lärarutbildningarna ska få möjligheteratt söka medel från dem.Mångfald är en god kraft för utveckling och variation. Detta gäller även förlärarutbildningar. Lärarutbildningar bör ges utrymme att profilera sig ochfristående utbildningar ges möjlighet att starta för att möta det behov somfriskolor har. Exempel på profileringar kan vara lärarutbildning tillvuxenlärare och lärarutbildning till teckenspråkslärare.I stort sett alla universitet och högskolor får del av de nyaårsstudieplatserna. Detta gäller dock inte självklart de icke statligahögskolorna. De tre fria teologiska högskolorna i , ochÖrebro verkar också under ett mycket begränsat utrymme. Det gäller ocksåJönköpings Högskola liksom . De icke-statligahögskolornas avtal med staten tecknades ofta med lägre utrymmeför prestationskostnad . Dessa högskolor får varken del av de nyautbildningsplatserna eller de nytillkomna forskningsresurserna. Detta är interimligt och avtalen bör därför omförhandlas om uppdragstagaren så önskar.Dessa skolor har visat prov på bred studentbas och en högkvalitativutbildning och bör få del av den stora utbyggnaden av antalet högskoleplatser.Eftersom de både uppfyller kvalitetskrav och har en stor efterfrågan på sinakurser, måste de ges möjlighet till tillväxt genom rättvisa statsbidrag och enuppräkning av antalet årsstudieplatser.