mot · GO02So279 · 2000-10-05 00:00:00 — Samtliga EU-länder utom ,och placerade sig högre, som framgår av nedanståendetabell.Tabell 2: (Placering EU-land )De mätmetoder som har använts är i och för sig kontroversiella, bl.a. harman utgått från hur väl de resurser som finns tas tillvara, vilket gynnarländer där sjukvården i och för sig har små resurser men använder dessamycket väl.Svensk sjukvård karakteriseras, som vi redan konstaterat, avmissförhållanden i form av t.ex. köer och missnöjd personal.Socialdemokraterna försöker i det läget släta över problemen med en nynationell handlingsplan, eftersom de egentligen inte har några lösningar attkomma med.En annan huvudlinje i Socialdemokratisk strategi är att försöka kopplaihop våra sjukvårdsförslag - om vårdgaranti och offentligt finansieradhälsoförsäkring - med de problem som följer om sjukvården skullefinansieras med helt privata försäkringar, som t.ex. till stor del är fallet iUSA.Socialdemokraternas kampanj på detta tema är i grunden oärlig ochmissvisande. Socialdemokraterna vet att vi inte har föreslagit att sjukvårdenskulle vara annat än offentligt finansierad.13 "Vårdmiljarderna" och den nationellahandlingsplanenSocialdemokraternas främsta lösning på problemen i sjukvården är ennationell handlingsplan för sjukvården. Handlingsplaner för utvecklingenav olika verksamheter har kommit att bli ett centralt inslagi Socialdemokraternas politik på det sociala området.Den under /98 framlagda handlingsplanen föräldreomsorgen har blivit föremål för utvärdering.Ambitionerna med handlingsplanen var sammantaget höga, men det praktiskaresultatet synnerligen klent. Redan när den förra handlingsplanen kom såpåpekade vi att denna arbetsmetod - med centrala planer och ytterligareresurstillskott - inte skulle fungera i praktiken. Vi tror inte att densocialdemokratiska patentlösning som misslyckats i äldreomsorgen kommeratt fungera bättre i sjukvården.Det finns väl dokumenterat att resurstillskott till olika verksamheter - omde skall medföra varaktiga förbättringar i verksamheten - måste följa efternödvändiga strukturella reformer i stället för att komma före. Annarsmotverkar de sitt syfte, som framgår av både internationella och svenskaerfarenheter. Motivationen för nytänkande och förändring minskar särskiltsom det i inte råder konkurrens mellan olika producenter.Det är uppenbart att förslaget om en nationell handlingsplan är feltänkt.Erfarenheter visar att politiker inte kan styra sjukvården bättre än de somarbetar i den . I idén om en nationell handlingsplan ligger en igrunden planekonomisk tanke om politikers makt och möjligheter, en tankesom är verklighetsfrämmande och bygger på ett uppifrånperspektiv.Sjukvårdens utveckling kan inte styras i den mening som regeringenförutsätter. Utvecklingen sker snabbt och ofta oväntat. Det blir allt merauppenbart att det som behövs inte är en nationell satsning utan i stället lokaltansvar inom ramen för ett ökat samarbete internationellt. Med globaliseringenblir det allt viktigare att svensk sjukvård är internationelltkonkurrenskraftig.Forskning och nya rön växer fram i en global miljö där nationella planer harliten betydelse.Förändringar måste komma underifrån, om de skall ha en chans att fåfotfäste i och vara avpassade till den verklighet som sjukvården arbetar i. Istället för nya centrala planer krävs öppenhet och flexibilitet så att nyaimpulser snabbt kan omsättas i praktiska åtgärder ute i sjukvården. Detunderlättas med en mångfald av starka och oberoende aktörer inom vården.Det är inte politisk styrning som saknas i svensk sjukvård, utan i ställetmöjligheter och rättigheter. Det saknas möjligheter för personalen att utvecklavården och rättigheter för patienterna att ställa krav på den.Regeringens nationella handlingsplan upp av ekonomiska resurser istorleksordningen fördelat . Det är inte rimligtatt reservationslöst tillskjuta ytterligare pengar till en vårdapparat som inteens klarar av att effektivt använda de resurser den redan har. Deförhållandevis små belopp regeringen vill skjuta till - vid en jämförelse medde totala kostnaderna för sjukvården - kan ändå aldrig medföra någonvaraktig förbättring i vården som helhet.Det primära är inte brist på resurser utan på väl använda resurser.Först när dagens resurser används väl kan behovet av mer resurser bedömasoch väl avvägda, meningsfulla tillskott göras.14 Förslaget om vinstförbud i sjukvårdenTrots många påtagliga brister framhålls ändå betydelsen av en ökadmångfald vårdgivare i regeringens proposition om en nationellhandlingsplan. Det tycks dock mest vara en läpparnas bekännelse,eftersom regeringen går fram med förslag om ett förbud motvinstsyftande sjukhus.När det största problemet är brist på sjukvård, manifesterat i ringlandesjukvårdsköer, är ett förbud mot privata akutsjukhus naturligtvis fel medicin.Huvudproblemet är inte att det är för många som vill erbjuda sjukvård, utandet är motsatsen.Mycket talar för att socialministern helt enkelt försöker tillfredsställavänsterflygeln i sitt eget parti, som han gör en snygg reträtt frånSocialdemokraternas motstånd mot privat drift i den öppna vården. Dettamotstånd - som länge varit och är en central del av praktisk (s)-politik - har kommit att framstå som allt mera orimligt. Och anfall är sombekant ofta bästa försvar.Idén att akutsjukhus inte skall få vara vinstsyftande, vilket däremotprimärvård skall få vara, innebär i praktiken att man får tjäna pengar påsjukvård i små hus under kontorstid, men inte i stora hus . Valet avgränsdragning för var det privata vinstintresset får finnas är alltså heltgodtyckligt och har sannolikt styrts av det faktum att det ännu bara finns ettenda privat akutsjukhus. Erfarenheter från andra områden - t.ex. skola ochbarnomsorg - visar ju att Socialdemokraterna inte vågar förbjuda de privataalternativen helt inom verksamheter där de redan finns etablerade.Logiken i resonemangen bakom ett förbud mot vinstdrivna sjukhus haltaralltså betänkligt. Det mest begripliga motiv som har anförts är attoffentliga sjukhus i andra länder vanligen är större och mera inriktade påakutvård, medan de privata sjukhusen i huvudsak inriktats mot planerad vård.Vi instämmer i den närmast förödande kritik mot förslaget om vinstförbudsom Lagrådet har levererat.Det bör särskilt framhållas att förslagets behandling har forcerats så till denmilda grad att det uppenbarligen inte ens blivit tid till en sedvanligremissbehandling. Det muntliga samråd som hållits har heller intedokumenterats i skriftlig form. Flera av de organisationer som ändå yttrat sighar anmärkt på otillfredsställande beredning och har även begärt en meraingående analys av vissa rättsliga frågor - önskemål som inte hartillgodosetts.Vi menar att verksamheter som går med förlust inte bör framhävas somgoda exempel. Riskerna för att privata vinstintressen skall leda till sämre vårdär obefintliga. Det finns statliga myndigheter som övervakar kvalitet ochtillgänglighet samt dessutom patienterna som får välja. har störreintresse av att hålla de egna enheterna under armarna än de privata.Den sjukhusledning som sätter vinst framför god vård kommer inte att blisärskilt framgångsrik. En bra verksamhet har också större möjligheter attskapa vinst. Sjukhus som ständigt visar röda siffror kommer förr eller senareatt få svårt att upprätthålla en hög vårdkvalitet, alldeles oavsett om ägaren ärprivat eller offentlig. På motsvarande sätt ger vinst möjlighet att investera iverksamheten och i sjukhusets utveckling.Enda möjligheten för det privata sjukhus som vill gå med vinst är att varabättre och effektivare än . Därigenom blir det heller inte dyrare förskattebetalarna att finansiera vård på ett sjukhus som går med vinst, trots attvinsten tillfaller ägarna.Frågan om vinstmotiv i vården är omdiskuterad även i , inte minsteftersom sjukhus med vinstmotiv växer så snabbt i antal. Mellan 1990 och1996 övergick nästan 200 sjukhus till kommersiell drift. Det betyder i och försig inte att vinstdrivande sjukhus skulle vara särskilt vanliga ens utomlands.Vem som driver sjukhusen hänger mycket ihop med historia och traditioner,precis som i Sverige.Den icke-vinstdrivande formen av sjukhus är vanlig utomlands snarare avtradition än därför att den skulle vara överlägsen någon annan driftsform. fördel med vinstdrivande sjukhus är att de kan etableras snabbt, ochoberoende av olika privata donationer. Att hoppas på en framväxt av ickevinstdrivande privata sjukhus, vore möjligen relevant om vi i hade frivilligsektor som kunde ta detta ansvar. Men förutsättningarna för attden skall växa fram av sig självt är dåliga. Socialdemokraterna har ju längemotarbetat varje form av alternativ till den offentliga välfärdsapparaten.Många företag som sysslar med sjukvård finns redan på börsen. Det är viktigt att man inte med sitt maktspråkskrämmer de sjukvårdsanställda och andra med goda idéer om hur vårdenskulle kunna utvecklas.Hur många vågar egentligen göra allvar av sina planer på att starta eget,om både stats- och socialministern säger att de snart tänker förbjuda företags-idén? Till och med ett stort företag som har måst frysanysatsningarna på sjukhus så länge frågan är politiskt sprängstoff. I ställetsatsar man utomlands, enligt VD t.ex. i Norge:I och finns det en positivare grundinställning frånstatens sida, där sjukvårdsministern klart och tydligt deklarerat att manmåste ta hjälp av den privata sektorn för att komma till rätta medproblemen.Hotet av ett förbudsingripande längre fram i tiden och mot andra delar avsjukvården hänger kvar och lägger effektivt sordin på utvecklingen;regeringen har bara konstaterat att det "" inte finnsanledning att särskilt reglera driftsformerna i den öppna hälso- ochsjukvården. För dem som inte kan utvecklas utomlands, t.ex. småföretag,återstår bara att vänta. Ett minimikrav på statens agerande borde enligtvår uppfattning vara att man från regeringens sida inte försöker förhindrade positiva reformer som genomförs ute i landstingen.Förutom att vara direkt olämpliga och kontraproduktiva i sak, visarsocialministerns förbudsförslag på en flagrant bristande respekt för den lokalademokratin och för landstingens rätt att sköta sina egna angelägenheter ienlighet med det uppdrag de fått från sina väljare. Alldeles oavsettomfattningen av kommunernas grundlagsskyddade självstyre måste detbetraktas som ett tydligt övertramp när Socialdemokraterna vill förbjuda justde reformåtgärder som förenar de borgerligt styrda landstingen.Socialdemokraterna löper här risken att förlora en viktig symbolfråga. Detär naturligtvis ett uppenbart problem för Socialdemokraterna om de bästa ochmest effektiva sjukhusen i landet blir vinstdrivande. Det skulle öppna för ensnabb utveckling på många håll, bort från socialdemokratisk politik. Snartskulle man tappa kontrollen över utvecklingen, som i stället skulle drivas avmänniskors sökande efter alternativ och personalens vilja att genomföra nyaidéer, precis som i de nya friskolorna.Förnyelsen av den svenska sjukvården bör först av allt handla om hur manskall släppa fram alternativ till den offentliga verksamheten. All erfarenhetvisar att när alternativen visar på nya möjligheter så förändras också denoffentliga sjukvården i rätt riktning. Då uppnås en verklig allemansrätt ivården. Det är en sådan handlingsplan svensk sjukvård behöver, inte ensocialdemokratisk handlingsplan som bara syftar till att bevaralandstingsmonopolet.Omvänt gäller att så länge de grundläggande förändringarna av villkorenför sjukvården uteblir, så länge kommer sjukvårdskrisen att bestå. Borgerligtstyrda landsting gör aktningsvärda försök att inom det befintligaregelverket göra situationen bättre, men kan inte gå längre än regering ochriksdag medger. Det avgörande sjukvårdsproblemet i är attSocialdemokraterna av dogmatiska skäl vägrar acceptera en förnyelse avvården som ligger inom räckhåll men som stoppas av regler från ett gammalttänkande.15 Våra förslag för en bättre sjukvård15.1 Vårdgarantin ger vård direkt när den behövs- Inför en nationell vårdgaranti som innebär att ingen skallbehöva vänta på operation eller behandling, efter detatt behovet fastställts.Vi vill införa en nationell vårdgaranti som innebär att ingenskall behöva vänta på operation eller behandling,efter det att behovet fastställts. Klarar inte det egna av att gevård inom , skall man kunna få vården utförd hos ett annatlandsting eller hos en privat vårdgivare.Vårdgarantin kommer att bidra till att riva gränser mellan landstingen ochmellan olika sjukhus på ett sätt som förbättrar resursutnyttjandet. Medvårdgarantin synliggör man för landstingen - och för de enskilda sjukhusen -en del av de kostnader som köerna i vården för med sig. Genom att inte taemot patienter går sjukhusen miste om resurser och uppmuntras att förändraverksamheten så att köer inte uppstår.Att patienterna kan ta med sig resurserna till en annan vårdgivare gör attvårdgarantin kan ses som ett första steg mot en allmän obligatoriskhälsoförsäkring. Pengarna följer patienten till den vårdgivare hon väljer. Videlar inte regeringens bedömning att införandet av en vårdgaranti skulle varamycket resurskrävande och orealistiskt. Inte minst erfarenheterna från dentidigare borgerliga regeringsperioden visar att en garanti leder till minskadekötider.Det är heller inte så att man sparar pengar genom att låta folk stå i kö.Tvärtom är köer och väntan ett samhällsekonomiskt slöseri av stora mått.Däremot ställs naturligtvis krav på bättre organiserade patientflöden liksombättre resursanvändning vad gäller personal, utrustning och lokaler, om envårdgaranti skall kunna fungera. Man kan t ex inte tvångspensionerakompetent personal som vill fortsätta arbeta ålder.15.2 Hälsoförsäkring ger rättigheter åt patienten- Inför en obligatorisk och solidariskt finansierad hälsoförsäkring somomfattar alla, oavsett betalningsförmåga eller hälsotillstånd.Att få vård av god kvalitet, när man behöver den, är en fundamentalrättighet i ett välfärdssamhälle. Patienten måste få en starkare ställning isjukvården. är hennes rättigheter enbart politiska, indirekta ochkollektiva. Det är därför vi föreslår att alla medborgare skall omfattas aven obligatorisk hälsoförsäkring. Med en sådan följer pengarna patientensom alltså styr resurserna och har möjlighet att aktivt välja god vård ochvälja bort dålig vård.Internationellt sett går trenden mot att allt fler länder inför obligatoriskahälsoförsäkringar. Såväl länder med skattefinansierad sjukvård som ländermed privatfinansierad sjukvård övergår till obligatoriska försäkringar.Den obligatoriska hälsoförsäkring vi föreslår skulle omfatta alla, oavsettbetalningsförmåga eller hälsotillstånd. Alla människor skall vara anslutna tillvalfri försäkringskassa eller motsvarande som administrerar försäkringen.Varken offentliga eller privata försäkringskassor skall få "plocka russinen urkakan", t.ex. genom att välja bort särskilt resurskrävande patienter.Avgiften skall bero på inkomsten och fastställs av riksdagen.Försäkringskassorna tilldelas medel ur dessa avgifter. Försäkringsmodelleninnebär alltså att sjukvårdens pengar öronmärks; i försäkringsmodellen går depengar som betalas in helt och hållet till sjukvård.Försäkringskassorna skall ha skyldighet att ersätta vårdgivare förbehandling av de medborgare som är anslutna till kassan. Riksdagenfastställer en miniminivå för ersättningen. fastställer också vilkatyper av behandling och omvårdnad som skall finansieras avhälsoförsäkringen. Den bedömningen kommer fortlöpande att förändras,bland annat med den medicinsk-tekniska utvecklingen. I detta avseendeskiljer sig inte försäkringsmodellen väsentligt från vad som gäller i dagenssystem.Avgifter vid patientbesök m.m. skall vara tillåtna men det skall finnas etthögkostnadsskydd som mildrar avgiftsbördan för särskilt utsattapatientgrupper. Ett sådant högkostnadsskydd bör utformas som enavtrappningsmodell där patienten alltid betalar för ett sjukvårdsbesök, ävenom beloppet kan vara mycket lågt.Inom ramen för lagstiftningen om en hälsoförsäkring skall frihet finnas förolika försäkringskassor att etablera sig och erbjuda medborgarna sina tjänster.Försäkringskassorna skall konkurrera med varandra när det gäller kvalitet,administration och organisation samt vad gäller tilläggstjänster utövergrundåtagandet. Konkurrensen stimulerar till mer och bättre vård än vad somges i dag.Vi bedömer att det i praktiken inte är realistiskt med mer än ett begränsatantal olika försäkringskassor i ett land med folkmängd. Det viktigaär att konkurrens uppstår och att en möjlighet till etablering finns även förprivata försäkringskassor som uppfyller de mycket högt ställda kraven.15.3 Alternativ till offentlig vård ger bättre ocheffektivare vård- Släpp fram fler privata alternativ i vården för att skapa bättre ocheffektivare vård samt bättre arbetsmiljö och villkor åt personalen.För sedan presenterades en årlig undersökning från Statistiskacentralbyrån (SCB) och - Svenskt Kvalitetsindex. Därkonstateras att den privata vården ges fortsatt markant högre betyg än denoffentliga. Detta återspeglas även i människors förväntningar på privatrespektive offentlig sjukvård. Många förväntar sig inte längre att offentligsjukvård skall vara lika bra som privat.Utvecklingen i och utomlands går mot en ökad andel privat vård.Det hänger delvis samman med en vilja att öka mångfalden inom sjukvården.Dessutom får stora sjukhus - ofta offentligt ägda - allt mindre betydelse inomsjukvården. Antalet vårdplatser blir allt färre, bland annat som en logisk följdav effektivare behandlingsmetoder. Kvaliteten och kunskapsinnehållet på denenskilda kliniken blir i stället allt viktigare. Specialiserade kliniker - oftaprivata - kan i stor utsträckning ligga fristående och ändå samarbeta medandra kliniker.Bara en knapp fjärdedel av västvärldens invånare lever i länder därsjukvården i dominerande utsträckning tillhandahålls av offentliga vårdgivare.En ökad mångfald och konkurrens ger stora välfärdsvinster, inte bara genomökad tillgänglighet och kvalitet utan också därför att resurser frigörs. Ökadkonkurrens mellan vårdgivare kan att döma av genomförda studier gemer och bättre vård motsvarande av dagenssjukvårdskostnader.Inom ramen för den hälsoförsäkring som vi föreslår skulle det nuvarandelandstingsmonopolet brytas upp till förmån för en mångfald av vårdgivare.Våra förslag om en obligatorisk hälsoförsäkring och vårdgaranti ger bägge ettökat utrymme för privata alternativ till den offentliga vården; genom attmänniskor kan välja den vårdgivare som passar dem bäst. Det skapardrivkrafter för förnyelse, ökad mångfald, större kreativitet och ökat inflytandeför personalen.Hälsoförsäkringen kommer att leda till en mängd helt nya lösningar. Detgäller inte minst i glesbygden, där vård kommer att kunna bedrivas i nyaformer med bättre samordning av resurser. Sjukhusen blir självständigaenheter och deras framtid avgörs inte av politiker, utan av patienternas ochförsäkringskassornas val. Staten har dock ett övergripande ansvar förtillgången till vård över hela landet och för den högspecialiserade vården.Med flera privata alternativ och större möjligheter för de befintligaalternativen att utveckla sin verksamhet uppnås en verklig allemansrätt ivården. Det är en sådan handlingsplan svensk sjukvård behöver, inte enhandlingsplan som syftar till att släta över befintliga missförhållanden ochförstärka politikernas roll i sjukvården.15.4 En tillgänglig primärvård- Inför verklig valfrihet i primärvården genom att pengarna följerpatienten. Avveckla remisstvång till specialistläkare. Möjliggör för läkareöver pensionsåldern liksom läkare med annan specialitet än allmänmedicinatt arbeta i primärvården. Motsvarande bör även gälla annan personal medpatientansvar t.ex. sjuksköterskor.Om patientens valfrihet stärks, pengarna följer patienten ochetableringsfrihet införs säkras mångfald liksom bättre tillgänglighet åtpatienterna. Det gäller inom hela sjukvården och naturligtvis även inomprimärvården.Den valfrihetsreform som genomfördes av den borgerliga regeringen, hadeen viktig bas inom primärvården i form av rätten att välja husläkare. ÄvenSocialdemokraterna säger sig nu vilja satsa på primärvården och införa frittläkarval där, s.k. familjeläkare. Skillnaden är att den borgerligahusläkarreformen backades upp av lagstiftning som säkrade mångfald,etableringsmöjligheter och rätt för den enskilde att välja.Socialdemokraternas förslag om primärvården innehåller mest fagert taloch saknar verktyg för att säkra allt det som man säger sig vilja uppnå. Omextra många patienter söker sig till en viss mottagning, så får denmottagningen ändå inte några extra pengar att finansiera den extra vårdenmed. Därigenom blir rätten att välja familjeläkare föga värd och långaväntetider förblir vardag i primärvården.Vi tror inte att det spelar människor någon roll om deras läkare kallas di-strikts-, hus- eller familjeläkare. Men för att stärka patienternas ställningsamtöka tillgängligheten måste pengarna alltid följa patienten till den läkare ellermottagning hon väljer. Detta är den svaga länken i det nu av regeringenföreslagna familjeläkarsystemet.Dessutom tar Socialdemokraterna nödvändiga förbättringar i primärvårdentill intäkt för att försvara begränsningar i människors rätt att välja, nämligende krav som många landsting ställer på remiss för att få uppsöka andra läkareän allmänläkare. Detta trots att bl.a. revisorer och utredningenHSU 2000 har konstaterat att effekterna av remisstvång till specialistläkare äromdebatterade och att några säkra belägg för eventuella styreffekter intefinns.Remissförfarandet kan enligt vår uppfattning totalt sett föra med sig ettökat antal läkarbesök samt förlänga väntetider till undersökning ochbehandling. Vi anser att landstingen inte skall ha rätt att införa remisstvångtill specialistläkare. Om primärvården skall kunna nå ut bättre till patienternamåste den göra det på sina egna meriter; d.v.s. genom att göra det mödan värtför patienterna att gå dit först.Om man låter personalen ta ett större eget ansvar för verksamheten, t.ex.genom alternativa driftsformer och kooperativ, blir det lättare att rekryteraoch behålla vårdpersonal. Det gäller naturligtvis även inom primärvården,något som med önskvärd tydlighet framgick i samband medhusläkarreformen. Intresset att söka tjänster i primärvården ökade då avsevärtliksom intresset att starta egen praktik.Vi tror att många läkare och sjuksköterskor, som arbetar utomlandseller i andra verksamheter, skulle vara beredda att komma tillbaka omvillkoren i vården förbättrades. hindras dessutom regelmässigt läkareöver pensionsåldern liksom läkare med annan specialitet än allmänmedicin attarbeta i primärvården. Det tycker vi är fel. En breddad kompetens iprimärvården är nu ytterst angelägen, inte minst som primärvården får ta handom allt flera mycket vårdkrävande patienter.15.5 Bättre samordning minskar lidande och frigörresurser- Samordna läkemedelsförsäkringen, liksom delar av sjukförsäkringen,förtidspensionerna och rehabiliteringen med sjukvården, inom ramen fören obligatorisk hälsoförsäkring.De ekonomiska medel som tillförs hälsoförsäkringen bör självklartomfatta den del av landstingsskatten som går till sjukvård och destatliga ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen. På bör ävende delar av sjukpenningförsäkringen och förtidspensionerna som avserrehabilitering ingå. Därigenom kan de offentliga resurserna utnyttjasbättre, eftersom avvägningar mellan rehabilitering, vård, sjukskrivningoch förtidspensionering görs i ett helhetsperspektiv och i ett sammanhang.Med överblick över hela vårdkedjan öppnas möjligheter att sträva mot enbättre hälsa och en bättre ekonomi genom förebyggande vård och bättreutvärdering av vårdinsatserna. Resurser frigörs till vård när kostnaderna förbl.a. sjukskrivningar minskas genom att köerna försvinner.Även statens subventioner av läkemedel bör ingå i hälsoförsäkringen.