mot · GO02MJ544 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ544av , ()Djuren, rätten och politikenFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av ökad efterlevnad av djurskyddslagen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att tillsätta en djurskyddsminister och inrätta endjurskyddsmyndighet.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att behålla den svenska djurskyddstillsynen på kommunnivå.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förändra för djurtransporter.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förbättra förhållandena på våra storskaliga slakterier ochunderlätta för hemslakt.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förbjuda kastrering av griskultingar utan bedövning.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förbättra försöksdjurens situation.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att reformera de djurförsöksetiska nämnderna.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förbjuda pälsfarmar.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att befria cirkusdjuren.11. begär att regeringen tar initiativ till en och enFN-deklaration om djurens rättigheter.112.1 Yrkande 11 hänvisat till UU.InledningVårt västerländska samhälle tenderar att se allt icke-mänskligt liv som objekt, som resurser för människansförbrukning. Djuren betraktas som maskiner som omvandlarfoder till kött, eller till päls. Detta synsätt måste förändras igrunden.Solidaritet med allt levandeSedan bildades vilar vår politik på en fyrfaldigsolidaritet: Solidaritet med människor i vårt eget land;solidaritet med världens folk; solidaritet med kommandegenerationer; solidaritet med djuren, naturen och detekologiska systemet.Utifrån vår solidaritet med djuren, naturen och det ekologiska systemetkräver vi att etiska hänsyn ska tas även till djur.Varje levande varelse har ettegenvärdeLivets rätt till utveckling är inte något som går att kvantifieraeller gradera så att vissa arter skulle ha större rätt till liv ochutveckling än andra. Varje enskilt levande väsen har ettegenvärde, ett värde i sig, inte för vad de är, utan helt enkeltför att de är. Varje enskilt levande väsen har därför enprincipiell rätt till liv och utveckling.Men denna likarättsprincip är en av flera riktlinjer för vårt handlande ochkan inte göras till den enda . Grundprincipen om biosfärisklikställdhet för allt liv är en oundgänglig del av en etiskt och ekologiskthållbar livsfilosofi, men på samma sätt som vi är en integrerad del avbiosfären är vi också en integrerad del av samhället. Indianernas livsstil ettbra exempel på en principiell likställdhet som kombineras med en realistiskinsikt om de egna biologiska behoven. En egalitär inställning utesluter alltsåinte dödande (i livnärande syfte), men erkänner dödandet som något ont sombör minimeras.Djurskyddslagen enpapperstigerVi människor skiljer oss från de andra djuren genom att vikan uppfatta andra varelsers behov och agera för atttillfredsställa dem eller inte. Därmed har vi ett ansvar för vårtbeteende mot andra levande varelser som de omöjligen kanha gentemot oss eller varann. Vi påverkar också djurens livpå ett helt annat sätt än de har möjlighet att påverka vårt. Detär hög tid att vi börjar ta detta ansvar i verkligheten och intebara på papperet. Den svenska djurskyddslagens innehållskulle - om den verkligen tillämpades - radikalt förändra dendjurhållning vi har i landet . Som exempel kan nämnas4§:4 § Djur som föds upp eller hålls för produktion av livsmedel, ull, skinneller pälsar skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådantsätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete signaturligt.För många djur i lantbruket tycks denna regel inte gälla. Detgäller kyckling (se separat motion), kor och kalvar (se separatmotion), grisar m m. Inte heller tycks den gälla för djur somföds upp för päls, som mink. Att den per definition inte gällerförsöksdjur gör att man kan undra vilka den egentligen gällerför, uppenbarligen ett fåtal av djuren i landet. Efterlevnadenav djurskyddslagen måste stärkas.Antalet försöksdjur ökarDjurskyddslagens intentioner är att antalet försöksdjur skaminska. Men framtagen statistik visar attutvecklingen går åt andra hållet. Antalet försöksdjur har ökatmed närmare 60 000 djur , nästan 10 %.Ett av skälen är den nya möjligheten att genmanipulera djur. Man"tillverkar" djur som passar för olika experiment. är djuren såmanipulerade att livet från början är en plåga. De kan ha problem att äta ellerha en gen som gör att de saknar immunförsvar, har lättare att få cancer ellerblir extremt feta.Ett annat skäl är att kontrollen av försök och om de medför lidande - ettoacceptabelt sådant, för lida får de enligt lagen (!) - är i det närmasteobefintlig. De djurförsöksetiska nämnderna har kommit att nyttjas som alibioch i princip stoppas inga försök. De forskare som finns i nämndernabedömer ju kollegor och de flesta politiska representanter har svårt att gåemot Expertisen.Något måste görasFör är det viktigt både att förändra dendjurhantering vi har och hela synsättet på djur. Det ärdags för en mänsklighetens besinning! Det brukar hävdas attSverige går före, och visst finns det länder där det är ändåvärre. Många bilder ur filmen , som komunder våren och visades i sin helhet i , varfruktansvärda i sin brutalitet och grymhet. Men det betyderinte att det är bra i - framför allt inte alls så bra somman kan lockas tro av djurskyddslagens stolta formuleringar.Lagen tillämpas ju inte i praktiken där djuren finns, eller såtolkas den till ett näst intill obefintligt minimum. Dessutomtycks diskussioner om vad som är naturliga beteendentendera att aldrig ta slut. För många djur har "naturligtbeteende" reducerats till att gälla behoven att äta, sova ochväxa i de uttolkningar som gjorts av lagen i förordningar ochföreskrifter. Att röra sig är ännu inte ett naturligt beteende förmånga svenska djur trots att bristen på rörelse ger sjukdomar,skador och stereotypa beteenden. Märkligt ochbeklämmande!Här följer tio punkter med konkreta förslag på åtgärder för att minska deövergrepp och det onödiga lidande som vi utsätter våra medvarelser för:Tillsätt en djurskyddsminister och inrätta endjurskyddsmyndighetDet saknas en samlad kraft när det gäller skyddet avdjuren i stort, en myndighet som ser till att djurskyddslagenföljs och som fungerar som en spjutspets i arbetet medutredningar, utvärderingar, forskning ochkunskapsinhämtning. slaktas ungefär 76 miljonerdjur i det svenska lantbruket. Till största delen är det djursom har fötts upp i trånga utrymmen. Detta trots att vi har endjurskyddslag som säger att djur ska hållas på ett sätt som"ger dem möjlighet att bete sig naturligt".Låt en av de första uppgifterna för den nya myndigheten vara att göra enutvärdering av hur djurskyddslagen efterlevs.Behåll den svenska djurskyddstillsynen påkommunnivåFör att missförhållanden inom djurhållningen ska upptäckas itid krävs lokal kännedom. Den finns inte på länsnivå. Övergedärför tanken på att föra över djurskyddstillsynen tilllänsstyrelserna, och låt , fram till dess att enspeciell djurskyddsmyndighet inrättas, ta sitt ansvar för attdjurskyddslagen uppfylls på ett bättre sätt än idag.Förändra för djurtransporterEU:s regler innebär att högre bidrag ges till frakt av levandedjur. De många och långa transporterna är oacceptabla.Djuren har rätt att slippa detta onödiga lidande. Kontrollernapå importerade djur och animaliska produkter måste ocksåskärpas, både på grund av salmonellarisken och för att vi intemed vår konsumtion ovetande ska stödja djurplågeriutomlands.Djur ska inte ses som varor och den fria rörligheten därför inte omfattadem. Förbjud transporten av svenska kalvar till länder där de föds upp till"vitt" kalvkött.Förbättra förhållandena på våra storskaligaslakterier och underlätta för hemslaktOckså i är förhållandena i många fall oacceptabla.Djur transporteras i och slaktas påstorskaliga slakterier där grisar drivs framåt med elstötar ochkycklingar hängs levande i benen. Dessa förhållanden måsteses över och förbättras. Endast slaktmetoder som kanbetraktas som respektfulla mot djuren bör godtas. Ettunderlättande av villkoren för små slakterier och hemslaktskulle kunna leda till minskade djurtransporter.Förbjud kastrering av griskultingar utanbedövningDagens praxis är mycket smärtsamt för grisarna.Förbättra försöksdjurens situation!Varje år påbörjas försök med ca 700 000 djur i Sverige.Tiotusentals av dessa utsätts för smärtor. Vi vill att djurförsöksom innebär onödigt lidande för djuren ska stoppas, liksomdjurförsök med genmanipulerade djur och djurförsök inomkosmetika- och hygienindustrin. Försvarets djurförsök skaomedelbart förbjudas. Djurtestade produkter ska märkas såatt konsumenterna kan välja bort dem.Men det är inte bara själva försöken som är plågsamma. Många av deråttor och möss som används lever sina liv på ett sätt som är etisktoacceptabelt. Vi vill därför att djurskyddslagens 4 § (se ovan) även skainnefatta försöksdjur så att de ges möjlighet till naturligt beteende.Reformera de djurförsöksetiska nämndernaAlla djurförsök som utförs måste ha godkänts av endjurförsöksetisk nämnd. I dessa nämnder kommer hälften avledamöterna från forskningsvärlden, och många av demsysslar själva med djurförsök. Vi vill att de djurförsöksetiskanämnderna ska ha tillgång till experter på alternativametoder, och att endast folkvalda ledamöter i nämnden ska harösträtt. Djurskyddsorganisationer ska ges möjlighet attöverklaga besluten, till skillnad från då bara forskarnakan överklaga. Alla ledamöter i nämnden ska dessutom fåobligatorisk utbildning i djuretik och alternativ till djurförsök.De ska också ha rätt att närvara vid de djurförsök som degodkänt. I varje nämnd måste ingå en utbildad etolog (etologiär läran om beteenden). För att uppmuntra forskare att ta framalternativa metoder till djurförsök vill vi ta ut en avgift påförsöksdjur.Förbjud pälsfarmarVarje år dödas ungefär 1,2 miljon minkar, 15 000 rävar ochett okänt antal chinchillor i svenska pälsfarmar för sinapälsars skull. På grund av de trånga burarna får dessa djurinte utlopp för sina naturliga beteenden, utan får i ställetbeteendestörningar. Päls är en vara som människan intebehöver, det är endast ett lyxplagg som orsakar onödigtlidande.Befria cirkusdjurenBestämmelsen i djurskyddslagen om att djur ska ha rätt att"bete sig naturligt" gäller inte för cirkusdjur, eftersom det dåinte skulle vara lagligt att låta cirkusdjuren leva ettkringflackande liv, instängda i trånga burar. Vi vill därför attdjurskyddslagen ska utvidgas så att även cirkusdjur får rätt attbete sig naturligt, och införa ett förbud mot användning avdjur på cirkus som inte finns i tamt tillstånd i Sverige.Ta initiativ till en och en FN-deklaration om djurens rättigheterFrågan om djurens rättigheter är, precis som frågan ommänskliga rättigheter, ingen nationell angelägenhet; därför ärdet angeläget att även verka internationellt för att förbättradjurens villkor.Djurs rättigheter ochmänniskans hybrisAtt värna om djurens rätt till rimliga livsförhållanden, attlikställa människor och djur i så måtto att bådaderatillerkänns ett värde i sig, devalverar inte på något sättmänniskovärdet. Om vi ska kunna ta vårt ansvar för djurenoch det ekosystem vi själva är en del av, om vi ska kunnabyta dagens härskarmentalitet mot en herdementalitet, räckerdet inte med humanism. Vad vi behöver är en kombination avdet humanistiska och det ekologiska perspektivet.Humanismens styrka är att det är alla människors väl somvärnas, dess svaghet är att det bara är människors väl somvärnas.Den grundläggande principiella rätten till liv och utveckling kan inte varaavhängig av tillhörigheten till en viss art. Vad är det för samhälle vi lever inär levande varelser förtrycks, utnyttjas och utsätts för övergrepp?Vad är rättvisa när man syr igen ögonen på kattungar i forskningssyfte,transporterar kor land och rike runt för att kunna slakta dem på billigaste sättoch föder upp kycklingar och grisar i trånga, stressande djurfabriker? Rättentill liv och utveckling tillkommer inte bara människan, utan måste ocksåtillerkännas djuren. Djuren är våra medvarelser, inte några icke-kännandeproduktionsfaktorer. De må vara underlägsna oss i intelligens, men i lidandetär de våra jämlikar och eftersom de inte kan föra sin egen talan, måste vimänniskor göra det åt dem. En av våra många skyldigheter är att värna omdjurens rättigheter.Stockholm den 5 oktober 2000Matz ()()()()()()()()Per ()()()()()()()()