mot · GO02MJ259 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ259av , ()Norrlandsjordbruket och den småskaliga livsmedelsproduktionenFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stärka Norrlandsjordbrukets situation.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skapa rimligare ekonomiska villkor för generationsväxling ijordbruket.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förbättra utbildningsmöjligheterna.14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att begränsa blanketthantering och byråkrati.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om regionalisering av myndighetsuppgifter.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om enklare stödsystem och rimligare kontroll i fält.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utökat stöd till lokala marknadssatsningar.28. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att säkerställa småföretagens forskningsstöd.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att underlätta samtransporter för småföretagen.210. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om matkvalitet och måltidens betydelse.11.1 Yrkande 3 hänvisat till UbU.2 Yrkandena 7 och 9 hänvisade till NU.MotiveringI regeringsdeklarationer och andra högstämda sammanhang framhållerregeringen ibland att jordbruk och livsmedelsproduktion är enframtidsnäring. Retoriken är snarlik den som används när uttrycket atthela skall leva upprepas.Samtidigt visar den faktiska utvecklingen år att storstadsområdenahar växtvärk som landsbygden och skogslänen tapparbefolkning och allt färre människor kan försörja sig inom de areellanäringarna. Hotet mot de öppna landskapen illustreras tydligt av att varje dagavvecklar tre mjölkproducenter sin verksamhet, oftast på grund av bristandelönsamhet. Denne dystra bild har senast dokumenterats i den regionalpolitiskautredningens betänkande i september 2000.Utvecklingen i är snarlik den i många andra län i landet.Det är den totala ekonomiska situationen för lantbruket som är allvarlig ochkan inte ekonomin i mjölk- och köttproduktionen förbättras finns det enöverhängande risk att ytterligare många företag försvinner. Detta är givetvisen fara för landsbygden eftersom jordbrukssektorn i länet fortfarande svararför av sysselsättningen. Underlaget för service och övrigtföretagande drabbas av att allt fler jordbruk försvinner. En studie avålderssammansättningen bland de verksamma inom jordbrukssektornunderstryker allvaret i situationen. Här finns en stark övervikt av äldrepersoner och erfarenheten visar att det är vid generationsväxling som denstora risken föreligger att verksamheten avvecklas. Att skapa bättreförutsättningar för ungdomar genom rimliga ekonomiska villkor förgenerationsväxling i jordbruket framstår därför som mycket viktigt för attstärka näringen och landsbygden för framtiden. Detta bör ges regeringen tillkänna.Med tanke på den nuvarande hotfulla situationen är det som här framhållitsangeläget att förbättra de ekonomiska förutsättningarna för ett livskraftigtjordbruk, inte minst i skogslänen. Men en annan viktigförutsättningsskapande åtgärd är också att skapa attraktivautbildningsmöjligheter på naturbruksgymnasier. Möjligheter måste finnas attkomplettera en annan gymnasielinje med jodbruksutbildning.En annan viktig åtgärd i detta sammanhang är att decentraliseradehögskolekurser kan erbjudas i kommunerna samt ökade möjligheter tillhögskolestudier på distans. Det kan göra det möjligt att fullfölja en viktigutbildning som man kan bo kvar på hemorten och driva företag.Detta bör ges regeringen till känna.Om regering och riksdag menar allvar med att jordbruket skall vara enframtidsnäring är det av avgörande betydelse att medverka till att återskapa enframtidstro för näringen och landsbygden. De senaste årens utveckling medväxande EU-byråkrati, obegripliga och tilltagande regelverk, höga skatter ochavgifter (den s k ryggsäcken) jämfört med andra länder och en allmäntförsämrad lönsamhet har istället bidragit till en starkt negativ utveckling.Det är mycket betydelsefullt, om utvecklingen skall kunna vändas, attansvariga politiska instanser och myndigheter på alla sätt går in för att stötta istället för att stjälpa de areella näringarna, småföretagen och landsbygden. Ennyckelfråga är att begränsa den växande blanketthantering och byråkrati somdrabbat jordbruket särskilt hårt. I detta sammanhang är det angeläget att såmånga myndighetsuppgifter som möjligt läggs på en regional nivå närajordbrukarna, i stället för centraliserat på nationell nivå. Om länsstyrelsernahandlägger stöden till jordbruket uppnås flera positiva effekter eftersomlänsstyrelsen har en överblick över alla åtgärder som är viktiga förlandsbygdsföretagen samt för kultur- och naturmiljön. Det är ett effektivt sättatt utnyttja de möjligheter som finns för att skapa en positiv livsmiljö pålandsbygden och att kunna utnyttja de pengar som finns i stödsystemen. Vadsom här framhållits om regionalisering av myndighetsuppgifter bör avriksdagen ges regeringen tillkänna.För att utveckla jordbruket i och andra län i skogs- ochmellanbygderna är det självklart bäst att näringsutövarna kan få bra betalt förbra produkter. Det är dessutom viktigt att utnyttja och utveckla de regionalastöd, miljöstöd och nationella stöd som finns. Annars undermineras inte baraproducenternas situation utan också basen för förädlingsindustrin, t exslakterier. Försvinner dessa är jordbruket än mer hotat.Rent allmänt finns det här också anledning att kräva enklare stödsystemoch en rimligare kontroll i fält med mindre detaljstyrning och mer inriktningpå att hitta eventuella stora avvikelser. Detta bör ges regeringen tillkänna.Ett aktivt jordbruk med betande djur och varierad växtföljd har genom årentryggat de positiva värden som finns i kultur- och naturmiljön iodlingslandskapet. Det har resulterat i det öppna landskap som hotas ominte utvecklingen kan vändas.En underskattad åtgärd för att bidra till en positiv landsbygdsutvecklingförefaller vara den möjlighet som ligger i en lokal vidareförädling avlivsmedelsproduktionen. Den växande efterfrågan som funnits de senaste årenpå ekologiskt odlat och KRAV-märkta produkter är mycket positiv och kange ett mervärde åt varan och skapa en positiv konsumentkontakt. Detta gerförutsättningar för att kunna behålla ett öppet odlingslandskap och biologiskmångfald som det kan ge trogna kunder. Exempel på detta iGävleborgs län kan vara naturbeteskött från Ljusnan- och Voxnadalen ellerandra områden. I detta fall är det givetvis också viktigt att slakterier ochannan förädling finns lokalt. Utökat stöd för lokala marknadssatsningarbehövs.För många små livsmedelsföretag är den lagstiftning och de kompliceraderegelverk som finns svåra att klara eftersom de är anpassade efter en merstorskalig produktion. Byggnormer, hanteringsfrågor m m är tunga kostnadersom är svåra att bära för de små företagen.Det är också av stor vikt att staten tar ett större ansvar för tillgången tillforskningsresurser för de små livsmedelsföretagen. ställs krav på attföretagen själva skall finansiera dessa insatser men det är en omöjlighet.De industriella utvecklingscentra som byggs upp måste på ett antal platserinriktas mot mat/livsmedel för att tillgodose näringens behov av kompetens.Regeringen bör ställa större krav på universitet och högskolor medlivsmedelsinriktning att leva upp till den tredje uppgiften så att företagen påett bättre sätt kan nyttja den utbildnings- och forskarkompetens som dessahar. Staten bör avsätta särskilda medel för att säkerställa småföretagensforskningsstöd. Detta bör ges regeringen tillkänna.För att utveckla förädlingsledet måste ökade rådgivnings- ochkompetensutvecklingsinsatser komma till. Den diplomering avlivsmedelsföretag som påbörjats av i börkunna tjäna som förebild för övriga landet.Transportfrågorna är ett stort problem och en stor kostnad för mångasmåföretag. Hela transportsystemet är inriktat på en storskalig ochkoncentrerad livsmedelssektor. Därför bör ett särskilt transportstöd finnas föratt underlätta samtransporter för just småföretagen. Detta bör ges regeringentillkänna.För att öka intresset för hög kvalitet på livsmedel krävs en ökadmedvetenhet kring matkvalitet och måltidens betydelse. Måltiden är detdemokratiska forumet för samtal och spelar en stor roll både i hemmet och påarbetsplatser, skolor och vårdinstitutioner av olika slag. Tyvärr finns teckensom tyder på att snabbmaten i stället breder ut sig och måltidssituationenminskar i betydelse. Vi ägnar mindre tid till att äta och måltiden blir endastettsätt att klara överlevnaden.Måltiden måste få en högre status och vara ett tillfälle för njutning avhögkvalitativa livsmedel. Därigenom uppnår vi en större medvetenhet kringbehovet av goda livsmedel och att dessa livsmedel är producerade på ett brasätt. Ett större intresse för måltiden och matens kvalitet innebär störremöjligheter för en levande och konkurrenskraftig jordbruks- ochlivsmedelsproduktion och därmed också reella förutsättningar för att helaSverige skall kunna leva och utvecklas.Stockholm den 4 oktober 2000Sven ()