mot · GO02N328 · 2000-10-05 00:00:00 — En ökande efterfrågan dels i , dels i de ännufattigare länderna kan sätta fart på västvärldens ekonomier . Defattiga länderna behöver sina exportintäkter för att kunna importera, teknikoch utrustning för sin industrialisering likväl som konsumtionsvaror.Ett multilateralt handelssystem som är regelbaserat och icke-diskriminerande medför fördelar för alla länder, särskilt . En nyvärldshandelsrunda måste garantera att systemet främjar alla ländersintegration i världsekonomin. Nya handelsförhandlingar krävs som bättreundanröjer just de handelshinder som de fattiga länderna mest känner av ochsom ger dem utrymme för en aktiv näringspolitik som inte helt sker på"marknadens villkor". I-länderna måste ta itu med bekymmer påett mer jämlikt sätt, t ex genom att underkasta sig en internationell disciplinför jordbrukshandeln samt minska handelshindren för jordbruk och teko. Vadsom ovan sagts om att en ny världshandelsrunda måste garantera ettmultilateralt, icke-diskriminerande handelssystem som främjar alla ländersintegration i världsekonomin bör ges regeringen till känna.Marknadstillträdet för , särskilt de minst utvecklade, måste öka.Att införa tull- och kvotfritt tillträde för MUL-länders export till i-landsmarknader vore ett steg i rätt riktning. Detta skulle inte drabba i-länderna märkbart eftersom MUL-andelen bara är av världshandeln.Vad som ovan sagts om att införa tull- och kvotfritt inträde för MUL-ländersexport till i-landsmarknader bör ges regeringen till känna.De fattiga länderna måste få chansen att bygga upp en mer mångsidigindustriproduktion. De måste kunna utforma och genomföra medvetnastrategier för att utveckla sitt näringsliv och ta vara på sina komparativafördelar - t ex genom att vidareförädla egna råvaror, bedriva arbetsintensivproduktion för att utnyttja sina låga arbetskraftskostnader, men också utvecklaen enkel konsumtionsvaruindustri för egna och grannländers behov. Detmåste vara möjligt för de fattiga länderna att skapa ett visst skydd för sinainhemska marknader för att ge en inhemsk industri möjlighet att växa framoch stärkas. Detta marknadsskydd bör dock ingå i en utvecklingsstrategi somsuccessivt gör den framväxande industrin alltmer konkurrensutsatt. Det måstelikaså finnas möjligheter att genom olika stödåtgärder underlättaframtidsinriktade industrisatsningar; t ex genom att få tillgång till utländsktkunnande, både i fråga om teknik och organisation, utan att det leder tillutländsk kontroll av deras näringsliv. De måste också få hjälp att utvecklaekologiskt uthållig teknik anpassad efter de egna ländernas förutsättningaroch behov. Vad som ovan sagts om fattiga länders näringslivsutveckling börges regeringen till känna.Handel måste ta hänsyn till och främja rättvisa, solidaritet, jämlikhet ochrespekt för mänskliga rättigheter. Detta bör ges regeringen till känna.Även utan nya multilaterala WTO-regler finns det mycket som Sverigekan göra bilateralt och inom EU för att förbättra situationen iutvecklingsländerna. Det bilaterala och multilaterala biståndet utgör ettkomplement både till och nationella politik.Centerpartiet har återkommande kritiserat regeringen för dess låga ambitionernär det gäller biståndet. anser att biståndsmålet på en procent avBNI skall återupprättas betydligt snabbare än vad regeringen hittillsförespråkat.EU:s handelspolitikDet finns allvarliga brister i EU:s handelspolitik gentemottredje världen. EU:s handelspolitik skall främja rättvishandel och hållbar utveckling. Eftersom EU är endominerande handelspartner för många så skulle enförbättring av handelsvillkoren få en mycket påtaglig effektför de berörda länderna.Sveriges medlemskap i ger oss mindre frihet att påverka utformningenav de internationella spelreglerna, men ett större ansvar. Vi kan intelängre skylla på de stora eftersom vi själva sitter med vid förhandlingsbordetnär EU:s politik utformas. Våra påverkansmöjligheter beror på om vi arbetarutifrån en medveten, genomtänkt och konsekvent strategi. EU-medlemskapetkan vara ett hjälpmedel när vi vill påverka den globala politiken, men det fårinte bli en tvångströja eller än mindre en ursäkt för att inget göra. EU:sgemensamma utrikes- och säkerhetspolitik bygger, i den mån det inte gällerhandel, på enhällighet. Förutsättningen för att det ska bli en gemensam politikär således att man kommer överens. I annat fall får varje land driva sin egenståndpunkt. I första hand ska vi naturligtvis bidra till att det blir en bragemensam EU-politik, men om det inte visar sig möjligt att åstadkommamåste vi vara beredda att vägra att medverka och istället gå vår egen väg.EU:s ställning inom världshandeln kan användas offensivt och t ex för attdriva miljökrav genom positiva incitament. En övergripande målsättninginom handelspolitiken borde därför vara att införa grön GSP (General ), dvs generösare tullbestämmelser för dem som når upp tillvissa fastställda miljökrav, på exempelvis jord- och skogsbruksprodukter.Vad som ovan sagts om att göra grön GSP till en övergripande målsättninginom EU:s handelspolitik bör ges regeringen till känna.Sveriges roll borde vara att verka för att EU:s handelspolitik utgår ifrån ettglobalt och långsiktigt synsätt. Inom EU behövs en ökad samstämmighetmellan handelspolitiken och övriga politikområden såsom bistånds-,jordbruks-, utrikes- och säkerhetspolitiken, migrationspolitiken etc. Detta börges regeringen till känna.Ett förbättrat i avbröts utan att egentligenvara avslutat. Vid toppmötet kom manöverens om att en snar start på en ny förhandlingsrunda iWTO skulle vara till gagn för världens ekonomiska tillväxt,sysselsättning och för en hållbar utveckling.Ett huvudsyfte för och EU i de kommande WTO-förhandlingarnamåste vara att stärka utvecklingsländernas integration och ställning ivärldshandeln. EU måste i högre grad visa öppenhet för problemoch offensiva intressen, inklusive på för vissa EU-länder "känsliga" områdensom jordbruk, teko och antidumpning. EU måste agera konstruktivt och medöppenhet gentemot andra WTO-länders intressen.Centerpartiet anser att arbetet i WTO skall bidra till tillväxt ochsysselsättning, hållbar utveckling, ekonomisk utveckling i fattiga länder samtdemokrati och säkerhet. Handelspolitiken kan inte ses i ett politiskt vakuum ien värld där olika frågor hänger ihop. Mål på andra politikområden, sommiljö och arbetsvillkor, måste också kunna beaktas i WTO-sammanhang.Centerpartiet stöder därför ambitionen att en ny förhandlingsrunda inomvärldshandelsorganisationen ska bli bred och omfattande och inkluderafrågeställningar rörande handel och miljö respektive handel och arbetsvillkor.Vad som ovan sagts om att arbetet i WTO ska bidra till tillväxt ochsysselsättning, hållbar utveckling, ekonomisk utveckling i fattiga länder samtdemokrati och säkerhet bör ges regeringen till känna.Genom WTO kan vi skapa rättvisa spelregler i det internationellahandelssystemet, regler som möjliggör för länder att delta i världshandeln pålika villkor. WTO:s roll är att bidra till ekonomisk utveckling, men WTOmåste på ett bättre sätt än även bidra till ekologisk och socialthållbarutveckling. Tiden fram till ett nytt försök till förhandlingsstart bordeanvändastill att se över grundläggande frågor som arbetssätt, tvistlösning, öppenhet etcsamt att uppmärksamma en del av de problem som fört fram. Idetta sammanhang kan och problem medimmaterialrättsliga aspekter på växter och djur särskilt nämnas.Ett grundproblem är att WTO ses som ett ovanifrån-projekt utan folkligtstöd. Människor är oroliga för att ökad frihandel innebär minskat skydd fördem själva. Gränsskydd syftar naturligtvis till att skydda den egnaproduktionen mot lågprisimport. En liberalare världshandel ger dock störremarknader, ökad tillväxt och möjlighet för alla att få det bättre. Det är intesålätt för alla att förstå. upplever ett utanförskap i förhållande tillWTO, även om de formellt är medlemmar. De är små och ekonomiskt svagaoch har svårt att göra sig hörda gentemot stora aktörer som och EU. Denya krav som diskuterats inför millennierundan, såsom miljö- ocharbetsregler, upplever som riktade mot sig. Därför blir de enbromskloss i utvecklingen, som det är just dessa nationer som skulletjäna på en friare världshandel.Många stater poängterade i vikten av förbättrade procedurer ochökad transparens inom WTO. WTO:s legitimitet måste därför förbättrasinternt och externt. Trots att varje land har en röst i organisationen ochbesluten ska ske i konsensus upplever många utvecklingsländer att de saknarinflytande. Alla 138 medlemsländer måste ges reella möjligheter att delta ibeslutsprocessen och göra sin stämma hörd. kapacitet att delta iWTO:s arbete kan förbättras genom ökat stöd i form av tekniskt bistånd. Ettsätt att komma till rätta med det demokratiska underskottet inom WTO voreatt medlemsländerna utsåg ett parlamentariskt forum med delegater frånmedlemsländerna. Därmed kan öppenheten i arbetet öka, diskussionernaflyttas ut ur sina slutna rum och den folkliga förankringen av WTO öka. Vadsom ovan sagts om att öka kapacitet att delta i WTO genomutökat tekniskt bistånd samt att inrätta ett parlamentariskt forum för att ökaden folkliga förankringen av WTO bör ges regeringen till känna.WTO måste också visa öppenhet utåt och möta intresserade medborgaresoch intresseorganisationers krav på insyn och öppenhet. Möjligheterna attskapa en NGO-ackreditering liknande den som finns hos vissa FN-organ bördärför utredas. Detta bör ges regeringen till känna.Först när de länder som köar för medlemskap blir medlemmar kan vitala om WTO som ett globalt handelssystem i ordets rätta bemärkelse.Uppgiften är att utveckla och utforma ett rättvist system och ta vara på dessmöjligheter. Redan förberedelser för ett framtida WTO-inträde kan vara avstor betydelse, eftersom införande av gemensamma och stabila regler främjarekonomi och välstånd.När intäder i WTO kommer 1,3 miljarder kineser att omfattas av ettinternationellt regelverk och en gemensam rättsordning. De ökadekontakterna som följer på WTO-medlemskapet kommer förhoppningsvis attgynna framväxten av demokrati, avspänning, bättre respekt för de mänskligarättigheterna i hela den östasiatiska regionen. måste emellertid uppfyllade grundläggande medlemsvillkoren på samma sätt som gäller för andramedlemmar, och ökat samarbete inom handelsområdet måste knytas tillovillkorliga krav på demokratisk utveckling och respekt för mänskligarättigheter samt folkrättsliga regler för fredlig samlevnad.Centerpartiet delar den kritik som riktas från många utvecklingsländer attgällande på jordbruksområdet är alltför exportorienterat. Sverigebör verka för att ett nytt ger bättre förutsättningar förnettoimporterande utvecklingsländer att utveckla den nationellalivsmedelsförsörjningen.Vad som ovan anförts om ett som ger utvecklingsländernabättre förutsättningar att utveckla den nationella livsmedelsförsörjningen börges regeringen till känna.Världen behöver fler gemensamma miljööverenskommelser inom ramenför FN men också till grund för samarbetet inom WTO. Att uppfyllainternationella miljöavtal får aldrig betraktas som ett handelshinder inomWTO. Det behövs klara regler i WTO för hur brott mot sådana avtal skahanteras i handeln.Vad som ovan anförts om betydelsen av klara regler för hur brott motgemensamma miljööverenskommelser skall hanteras inom ramen för WTOsamt vikten av att frågeställningen om handel och miljö belyses i denkommande WTO-rundan bör ges regeringen till känna.Sunda livsmedelEU är en gemensam marknad där produkter rör sig övergränserna. Livsmedlen är inget undantag. Detta ställer kravpå gemensamma regler för att säkerställa konsumentskyddetoch värna likvärdiga konkurrensvillkor. Som konsument avEU:s livsmedel ska man känna sig säker.Det behövs en som kan kontrollera och harsanktionsmöjligheter mot de nationella livsmedelsmyndigheter som intefullgör sitt arbete. har i motionen om jordbruk föreslagit att engemensam livsmedelsmyndighet på EU-nivå som har befogenheter införs.Sverige skall kraftfullt stödja EU:s kamp inom WTO mot import avhormonbehandlat kött och omärkta genmodifierade produkter. börtydligare driva frågor om livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet inför enny WTO-runda. Försiktighetsprincipen har tillämpats länge med syftet attskydda människors och djurs hälsa. Åtgärderna kring BSE är ett exempelinom EU. Försiktighetsprincipen i WTO måste göras till ett reellt redskap iWTO-regelverket. Ökade insatser krävs från EU när det gäller forskning omsäkra livsmedel. EU får inte förlora kampen mot när det gällerimportförbudet av hormonbehandlat kött eller när det gäller kravet påmärkning av genmodifierade livsmedel.Samhällets etiska omsorger och konsumenternas oro förproduktionsmetoderna måste tas på allvar, och detta återspeglas i deförsiktighetsmått som vidtas i EU:s lagstiftning. Dessa mycket viktigafaktorer måste återspeglas i europeiska ställningstaganden om framtidensjordbrukspolitik och handelsförhandlingarna inom WTO. De måste erkännassom berättigade angelägenheter av övriga länder ivärldshandelsorganisationen.Vad som ovan anförts om att bör driva frågor omlivsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet bör ges regeringen till känna.Biotekniken måste ges etiska ochmiljömässiga ramarProdukter som är genetiskt förändrade måste särhållas ochmärkas på ett tydligt sätt. Växter med gentekniskt utveckladresistens mot bekämpningsmedel hör inte hemma i ettekologiskt samhälle. Patent på liv ska inte vara tillåtet. I ensituation där handeln med jordbruksvaror och livsmedel blirallt större och friare men där de nationella regelverkenskiljer sig och sannolikt måste fortsätta att vara olika blir detallt viktigare att konsumenten i alla lägen får bästa tänkbarainformation om vad det är han eller hon köper.Ursprungsmärkning av livsmedel ger möjlighet för konsumenten att väljaprodukter från länder där antibiotika i djurfoder, hormonbehandling ochosund avel redan nu är förbjudna. bör verka för att EU i dekommande WTO-förhandlingarna driver kravet på ursprungsmärkning avlivsmedelsprodukter som ett medel för att stärka konsumenternas makt.Vad som ovan anförts om att bör verka för att EU i WTO-förhandlingarna driver kravet på ursprungsmärkning av livsmedelsprodukterbör ges regeringen till känna.TRIPS (TradeRelated Aspects of Intellectual Property Rights) är ettregelsystem som innehåller miniminormer för olika immaterialrätter (patent,upphovsrätt och varumärken). Av de sektorer som regleras i detta avtal ochsom är av särskild betydelse för är kopplingen tillväxtförädlarrätten och patent i samband med bioteknik.Växtförädlarrätten behandlas till viss del under patenträtten i artikel 27 där skyddet av växtsorter beaktas. Enligt artikel 27 (3) b iTRIPS-avtalet åläggs samtliga WTO:s medlemsländer att införapatentlagstiftning eller sui generis-system (dvs ett system som även skyddarden traditionella kunskapen) för växtsorter och mikroorganismer.Enligt FN:s konvention om biologisk mångfald (Convention on BiologicalDiversity, CBD) har de människor som förvaltar den biologiska mångfaldenoch deras länder rättighet till denna. I konventionen fastslås att nyttjandet avde genetiska resurserna ska omfattas av nationell lagstiftning. åtarsig parterna att sträva efter att göra de genetiska resurserna tillgängliga förmiljövänlig användning av andra stater. Konventionsparterna åtar sig att, pårättvist och gynnsammaste sätt, underlätta tillgången till bioteknik ochöverföra denna till utvecklingsländerna. Parterna ska vidtalagstiftningsåtgärder, administrativa åtgärder och andra åtgärder i syfte att påett rättvist sätt fördela resultaten av forskning och utveckling samt nyttan avanvändningen av de genetiska resurserna.TRIPS-avtalets formuleringar anses därmed stå i konflikt medintentionerna i konventionen.Över 90 % av världens genetiska resurser finns i de minst utveckladeländerna. Utvecklingsländernas växter och djur är därför av stort intresse förbl a livsmedels- och läkemedelsindustrin i i-länderna, som ständigt söker nyaprodukter för kommersiell lansering. Det kan t ex röra sig om växter medläkande egenskaper eller välsmakande och tåliga rissorter. Företagen skaffarsig patent på det genetiska materialet i enlighet med TRIPS-avtalet.Avtalets yttersta konsekvenser innebär enligt kritikerna att de bönder somunder århundraden odlat fram en viss typ av ris, eller traditionella läkare somanvänder sig av växtmediciner, tvingas betala ersättning till det företag somtagit patent på genen eller processen.Patentering av levande organismer eller delar av levande organismer ochderas arvsmassa är etiskt oförsvarbar. En omarbetning av 27 (3) b bör därförinnefatta en möjlighet att exkludera alla livsformer från kravet påpatenterbarhet enligt TRIPS. Ansträngningar att formulera enpatentlagstiftning som kan godkännas av WTO, men som skyddarden traditionella kunskapen, det s k sui generis-skyddet pågår. Forcerasarbetet påtvingas de som förvaltar av världens biologiska mångfaldpatentsystem som leder till såväl genetisk erosion som ytterligare överföringav resurser från syd till nord.Vad som ovan sagts om att undanta alla livsformer från kravet påpatenterbarhet i TRIPS art 27 (3) b bör ges regeringen till känna.Sverige bör arbeta för att stödja krav på att utveckla suigeneris-system som garanterar staterna, de lokala samhällena och böndernarättigheterna till biologisk mångfald och traditionell kunskap. Översynen avartikeln måste leda till att den harmoniseras med FN:s konvention ombiologisk mångfald, enligt vilken bevarande och uthållig användning avbiologisk mångfald, skydd av traditionella brukares rättigheter och kunskapsamt böndernas traditionella rättigheter att fritt ta utsäde ska garanteras.Dettabör ges regeringen till känna.I avvaktan på att översynen av TRIPS art 27 (3) b blir genomförd måsteimplementeringstiden för TRIPS art 27 (3) b, förlängas till efter det attöversynen av artikeln är avslutad. Detta bör ges regeringen till känna.Stockholm den 3 oktober 2000Lennart ()()()()()()()()