mot · GO02So321 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So321av , ()Framtidens hälso- och sjukvårdFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om primärvårdens inriktning.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om akutvårdens inriktning.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om psykiatrins inriktning.4. begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att seöver de psykiskt funktionshindrades barn och deras situation.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om sjukvården och rehabiliteringen för äldre.6. begär att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att seöver konsekvenserna av de nya delegeringsbestämmelserna förläkemedel.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om forskning, utbildning och utveckling.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om konkurrensutsättning och privatisering.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en offentligt finansierad sjukvård som i huvudsak bedrivs ioffentlig regi.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att inrätta en patientombudsman.InledningSvensk sjukvård kan lindra och bota fler sjukdomstillstånd ännågonsin tidigare. Forskning, kunskapsutveckling och tekniskainnovationer inom sjukvården har lett till stora framsteg. Nyaoperationstekniker och utvecklingen av nya läkemedel har i många fallökat patienternas livskvalitet och effektiviserat sjukvården.Svensk sjukvård är även förhållandevis kostnadseffektiv i jämförelse medandra länder. Detta gäller särskilt i jämförelse med de länder där man betalarsjukvård via försäkringar samt har en stor andel privat vård.Trots de stora medicinska framstegen inom sjukvården och trots en mycketgod folkhälsa för flertalet svenskar, finns det betydande brister som berättigartill kritik. Kritiken handlar ofta om bristande tillgänglighet, vårdköer,brister ibemötande och i samverkan mellan vårdgivare för de mest utsatta.Ett av de största problemen i sjukvården är den växande personalbristen.Vi kan konstatera att det kommer rapporter från hela landet om att det saknasfrämst sjuksköterskor och läkare. På vissa sjukhus har personalbristen lett tillatt operationer fått ställas in med längre vårdköer och ökat lidande förpatienterna som följd. Allt fler vårdenheter är också tvungna att anlitabemanningsföretag vilket ger ökade kostnader.Nedskärningarna inom vården har lett till att viktigaområden eftersatts, framförallt primärvårdens förebyggande arbete ochomvårdnaden inom hälso- och sjukvården som helhet. anser attdessa omständigheter bidrar till ökade behov av akuta sjukvårdsinsatser,kraftigt höjda läkemedelskostnader och onödigt lidande för den enskildapatienten.Vårdpersonalen har drabbats hårt av nedskärningarna . Dethar fått till följd att de som ska vårda har drabbats av ohälsa samt attvårdpersonalens sjukskrivningar har stigit. Den ohälsa som ökat blandvårdpersonalen är negativ stress, förslitningsskador och utbrändhet. Detta ärnågot som måste lösas för att sjukvården ska kunna uppfylla sitt uppdrag.PrimärvårdenPrimärvården har, , fått ett utökat och vidgat åtagande påett flertal områden som inte motsvarats av ökad tilldelning av resurser.Utökningen av åtaganden har främst rört insatser för äldre personer, som iallt större utsträckning vårdas i det egna hemmet eller i särskilt boende.En annan grupp som primärvården också fått ett utökat ansvar för är depsykiskt funktionshindrade. Alltmer avancerad sjukvård har förskjutits tillprimärvården från sjukhusen bl.a. genom att äldre allt snabbare bedömssom medicinskt färdigbehandlade. Primärvården har, förutom förhöjdarbetsbelastning, haft svårt att rekrytera och behålla allmänläkare ochsjuksköterskor. Införandet av det borgerliga husläkarsystemet bidrogkraftigt till en försvagning av primärvården vad avser förebyggande ochuppsökande verksamhet samt omvårdnadsinsatser.Vänsterpartiet har därför i en motion med anledning av prop.1999/2000:149 Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- ochsjukvården kraftfullt motsatt sig förslaget om införande avfamiljeläkarsystem. Ett system som i mycket påminner om det tidigarehusläkarsystemet.Det är viktigt att satsa på allmänmedicin som specialitet och det krävsfortsatt utveckling av detta kompetensområde. Men man får inte bortse frånatt det finns behov där också annan specialistkompetens krävs somprimärkontakt för den enskilde patienten. Det är områden som t.ex. psykiatri,geriatrik, pediatrik, gynekologi och i viss mån ortopedi.Primärvårdens patienter ställer i mycket hög utsträckning krav på enhelhetssyn. Det är därför viktigt att undvika en ensidig fokusering påallmänläkarna. De patienter som kräver stora insatser från primärvården ärockså de med omfattande behov av omvårdnad, rehabilitering,läkemedelshantering, bedömningar och rådgivning som i första hand utförs avandra yrkeskategorier än läkare. Behov finns inom primärvården, liksominom andra hälso- och sjukvårdsområden, att utveckla teamarbetet sommodell.Vänsterpartiet anser att det är viktigt att utveckla primärvårdens arbete motett mer offensivt folkhälsoarbete. En sådan utveckling kommer att innebäramänskliga och ekonomiska fördelar. För att komma framåt i en sådan riktningkrävs en satsning på primärvårdens samtliga yrkesgrupper. Primärvården skaha en ledande och offensiv roll i folkhälsoarbetet och för detta krävs attriktlinjer utarbetas.Vi kan konstatera att bristen på vårdpersonal är en nyckelfråga varförförbättringar av vårdpersonalens arbetsvillkor är av största betydelse. Det kaninnebära behov av omfördelning av personalresurser från sjukhusen tillprimärvården.Vänsterpartiet anser inte att en ökad privatisering av primärvården ledertill lösning av primärvårdens problem. De strukturella problem som finnsinom primärvården kan, och bör, i huvudsak lösas inom ramen för offentligdrift. Det är fullt möjligt att ge patienterna och personalen störreinflytande, ansvar och medbestämmande genom att delegera och skapa kortabeslutsvägar.Samverkan med patienter, anhöriga, mellan yrkeskategorier och med andravårdgivare är väsentligt för att uppnå en helhetssyn och skapa en verkligtförbättrad tillgänglighet för patienterna.Helhetssynen är i allra högsta grad väsentlig för en effektiv sjukvård. Detgår inte att bortse från att människors totala situation utgör grunden för denenskildas hälsosituation.Vad som anförts ovan om primärvårdens inriktning bör som sinmening ge regeringen till känna.AkutsjukvårdenUtgångspunkten måste vara att det är bättre att förebyggasjukdomstillstånd än att behöva bota dem. Det är också bra om patientenså långt som möjligt kan få stöd och hjälp i sin hemmiljö. Men när akutatillstånd och svåra sjukdomar föreligger måste det finnas en kvalificeradoch tillgänglig akutsjukvård. Den ökade tekniska utvecklingen ställer kravpå att avancerad utrustning finns tillgänglig. Den kvalificeradeakutsjukvården bör därför koncentreras till relativt få sjukhus, vilketställer krav på kompletterande närsjukhus och välutrustadambulanssjukvård.Med den ökade specialiseringen finns det risk att patienten inte ses i sittsociala sammanhang. En sådan utveckling måste motarbetas.Äldre som vårdas inom akutsjukvården får allt kortare vårdtider trotsbehovet av motsatsen. De äldre bedöms att allt snabbare vara s.k. medicinsktfärdigbehandlade, varefter kommunen och primärvården ska överta ansvaret.Det har lett till att behovet av korttidsboende ökat. Många äldre hamnar ocksåi den situationen att de måste tas om hand av akutvården igen rätt snart efterutskrivningen p.g.a. för snabb utskrivning och bristande samordning. Det ärnödvändigt att kontinuerligt följa tillämpningen av begreppet medicinsktfärdigbehandlade patienter. Vad som ovan anförts om akutsjukvården börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Ökade kostnader för läkemedelKostnaderna för läkemedel har ökat kraftigt . Frågan omläkemedelskostnader behöver ställas i relation till nyttan för den enskildapatienten och vilka behov av insatser som skulle behövts om läkemedelinte funnits, d.v.s. en samhällsekonomisk analys.Läkemedel är, trots högkostnadsskyddet, en betydande utgift för många,inte minst för patienter med kroniska sjukdomar där de subventioneradeläkemedlen är betydelsefulla.Vänsterpartiet avvaktar den utredning om läkemedel som Socialstyrelsengenomför och lägger därmed inga förslag nu.PsykiatriUtvecklingen inom psykiatrin har gått mot allt öppnare vårdformer. I ochmed psykiatrireformen fick kommunerna ansvar för boende, boendestödoch sysselsättning. Det infördes även ett kommunalt betalningsansvar förmedicinskt färdigbehandlade. har utvärderatpsykiatrireformen i "Välfärd och valfrihet?". Där konstateras det attmycket har gjorts men att det bl.a. kvarstår samverkansproblem mellanhuvudmännen. Huvudmännen behöver också utveckla en bättreuppsökande verksamhet. Det finns dessutom brister i dagligsysselsättning, vilket kan leda till isolering och ökad ohälsa, ett områdesom måste åtgärdas.Den ökning av för tidig död hos schizofrena som konstateratsmåste analyseras ingående och hanteras. De somatiska ohälsotillstånden inomgruppen psykiskt funktionshindrade måste beaktas i mycket högreutsträckning än vad som gjorts.De psykiskt funktionshindrade som också har ett missbruk, s.k. dubbeldiagnos, är en utsatt grupp som utvärderingen visar har stora behov av ettomfattande och samlat stöd, vilket ofta saknas. Denna grupp är inte betjänt avett vårdkedjetänkande, utan ett effektivt stöd för gruppen är detsamma som ettsamlat stöd. En särskilt utsatt grupp är kvinnorna vilka, förutom att de har enpsykiatrisk sjukdom kombinerad med missbruk, ofta utsätts för misshandeloch sexuella övergrepp.Många med dubbel diagnos är också hemlösa. Dessa personer har ofta enlång sjukvårdshistoria bakom sig. Här brister det både i samverkan mellanolika vårdgivare och mellan psykiatrins olika verksamhetsområden.Människor i detta mycket utsatta läge har också omfattande behov avmedicinsk vård såsom infektionsbehandling och sårvård. Detta ställer högakrav på flexibilitet i sjukvårdens arbetssätt t.ex. genom uppsökande team.Även barn och unga drabbas av psykisk ohälsa och denna ohälsa blandunga tycks också öka. Det är av största vikt att samhällets resurser ärtillräckliga för att möta dessa behov av insatser. Insatserna måste också varaeffektiva och inte präglas av dåligt fungerande samverkan mellan t.ex.sjukvård och socialtjänst.Det råder fortfarande brist på inflytande för den enskilda patienten. Bristenfinns både på ett allmänt plan mellan huvudmän och intresseorganisationerna,där samverkan oftast bara är av informativ karaktär, och på ett individuelltplan. Det finns bra exempel på ökat brukarinflytande genom personligaombud och brukarrevisioner som behöver lyftas fram tydligt. Vänsterpartietanser att psykiatrin bör präglas av ett ökat brukarinflytande. Vad som ovananförts om psykiatrin bör som sin mening ge regeringen till känna.Det finns anledning att uppmärksamma att de anhöriga till psykisktfunktionshindrade behöver ett ökat stöd. Det gäller föräldrar, andra vuxnanärstående och inte minst barnen till de psykiskt funktionshindrade. Barnenssituation och relationen mellan barn och föräldrar har inte belyststillräckligt.Det saknas fortfarande tillfredsställande kunskaper om dessa barns situation iett nationellt perspektiv. anser därför att en utredning börtillsättas för att se över situationen för barnen till de psykisktfunktionshindrade och vilka åtgärder som bör vidtagas. Detta bör riksdagenge regeringen i uppdrag.Hälso- och sjukvård samt rehabilitering föräldreVillkoren för hur människor åldras skiljer sig åt mellan individer ochsociala grupper. De flesta äldre får uppleva en relativt frisk ålderdom.Men de som drabbas av sjukdom och ohälsa behöver ofta ett omfattandeoch allsidigt stöd.Sedan Ädelreformen genomfördes har en kraftig förskjutning skett avhälso- och sjukvårdsinsatser för de äldre, från till kommunen. Deäldre som flyttar till särskilda boendeformer har ofta redan vidinflyttningen omfattande och komplexa vård- och omsorgsbehov. Dettakräver en helhetssyn och insatser från team med olika kompetenser. För attden äldre ska få en så god vård och tillvaro som möjligt krävs samverkanmellan alla yrkeskategorier,som t.ex. från vårdbiträde, sjuksköterska,arbetsterapeut och till läkare. Den som oftast står den boende närmast ärvårdbiträdet eller undersköterskan, varför det inom den kommunala hälso-och sjukvården behövs en kompetenshöjning inom hälso- och sjukvården fördessa grupper. Antalet läkartimmar med geriatrisk kompetens behöver ocksåöka.Införandet av medicinskt ansvariga sjuksköterskor () har bidragit tillutveckling av kommunernas hälso- och sjukvård och medverkat till att säkrainsatserna för de äldre. har i sina rapporter konstaterat attdetfinns brister i de medicinska insatserna inom den kommunala omsorgen. Detfinns framför allt ett behov av ökat antal läkartimmar.Rehabilitering är en betydelsefull del inom hälso- och sjukvården för deäldre. Med intensiva insatser från arbetsterapeuter och sjukgymnaster kan denäldre få en betydande höjning av livskvaliteten efter t.ex. en stroke eller ettlårbensbrott. Rehabiliteringspersonalen har även en viktig uppgift i detförebyggande arbetet och i handledning av övrig omvårdnadspersonal.Äldre drabbas även av psykisk ohälsa och psykiskt funktionshindrade blirockså äldre. På grund av detta krävs en ökad kompetens i psykiatri hoshemtjänstpersonalen och hos primärvårdens personal. Den psykiatriskavården behöver ge dessa yrkeskategorier stöd, handledning, utbildning samtvara lättillgänglig för bedömningar och konsultationer.Vänsterpartiet anser att sjukvården för de äldre ska organiseras i team ochanpassas till de äldres behov av längre vårdtider och rehabilitering. Vad somovan anförts om sjukvården och rehabiliteringen av äldre bör somsin mening ge regeringen till känna.LäkemedelsdelegeringEn del av hälso- och sjukvårdsinsatserna inom äldreomsorgen ochprimärvården handlar om läkemedelshantering. Här råder speciellaförutsättningar till skillnad från akutvården och bygger till stor del pådelegeringar av läkemedelsadministration.I nya direktiv för läkemedelshantering har en skärpningskett vad gäller sjuksköterskans möjlighet att delegeraläkemedelsadministreringen. En säker hantering av de äldres läkemedel fårinte på något sätt äventyras, men de nya bestämmelsernas konsekvenser förkommun och landsting behöver utredas. Det har visat sig att de nyadelegeringsbestämmelserna har komplicerat tidigare säkra och effektivarutiner inom t.ex. sjukhus- och primärvårdsansluten hemsjukvård.De nya delegeringsbestämmelserna kommer även att få konsekvenser förden kommunala äldreomsorgen. anser att en utredning börtillsättas som ser över konsekvenserna av de nya delegeringsbestämmelserna.Detta bör ge regeringen i uppdrag.TelemedicinVänsterpartiet anser att det är viktigt att fortsätta stödja utvecklingen avtelemedicin. I sin optimala användning överbrygger telemedicinenregionala ojämlikheter och patienten kan få en specialistbedömning enkeltoch med kort varsel. Telemedicinen bidrar också till att ökatillgängligheten för patienterna. Ett exempel på det är försök däranhörigvårdare är uppkopplade via bildskärm till primärvården. Det gerökad trygghet och möjlighet till rådfrågning. En bedömning kan i vissafall ske utan att patienten behöver åka iväg till mottagning eller sjukhus.Spridningen av ny kunskap kan via telemedicin ske snabbare ochspecialiststöd kan ges trots stora avstånd.Detta är en fascinerande utveckling som öppnar nya möjligheter. Men detär viktigt att detta inte blir en exklusivitet enbart för de resursstarka.Forskning, utbildning och utvecklingFör att den svenska sjukvården ska hålla den höga standard den har i dagkrävs fortsatt satsning på forskning, utbildning och utveckling. Det krävsbåde fördjupning och breddning av forskningen. anser attdet är viktigt att också satsa på omvårdnadsforskningen för att därigenomge möjligheter för sjuksköterskor och undersköterskor att utveckla sinaspeciella kompetenser. Det bör även satsas på spridning av forskning ochutvecklingsinsatser så att nya rön får en verklig genomslagskraft isjukvårdens vardag. Forskning om kvinnors hälsa är också ett mycketangeläget område.Det behövs mer forskning om sambanden mellan miljöns och de socialaförhållandenas påverkan på hälsan. Landstingen bör aktivt stödjasamhällsmedicinskt forsknings- och utvecklingsarbete som förbättrarkunskaperna om vilka grupper i samhället som drabbas av sjukdom och vilkaorsaksfaktorer som finns. Komplementära behandlingsmetoder bör ocksåuppmärksammas.Det är på flera håll brist på läkare, inte minst specialistläkare, samt påsjuksköterskor. En brist som förväntas öka. Sjukvårdens organisation börinnehålla fler möjliga utvecklingsvägar för att kunna rekrytera och behållapersonal.För att kunna möta människors olika behov i en utsatt situation är detvärdefullt med vårdpersonal med varierande bakgrund varför detta böruppmärksammas.Det finns behov av en utveckling inom sjukvården där vårdpersonalen ochpatienterna ges större inflytande genom korta beslutsvägar och etttillvaratagande av enskilda initiativ.Konkurrensutsättning och privatiseringarDet viktigaste för sjukvården är att koncentrera sig på vårdensinnehåll, hur personalförsörjningen ska säkras och patientinflytandetstärkas. Istället har resurser lagts på bolagiseringar och utförsäljning. Detfinns en stor risk att denna utveckling leder till att de storaförsäkringsbolagen ställer sig bakom vårdbolagen och ger möjlighet förenskilda och företag att köpa sjukvårdsförsäkringar som ger garanteradförtur. Den patientgruppen kommer att bli eftertraktad på bekostnad avlångtidssjuka och resurskrävande patienter. En trolig utveckling är att denvalfrihet som förespråkarna för privatisering hävdar inte kommer tillstånd. I en försäkringsfinansierad vård styr "beställaren" strikt varpatienten kan få sin vård.Vid en privatisering tappar samhället dessutom det demokratiskainflytandet och möjligheten att anpassa utbud efter behov.En marknadsstyrd sjukvård leder inte heller till en god ekonomi församhället eftersom de privata företagens intresse inte är att se till samhälletskostnader utan till verksamhetens lönsamhet. De vinster som börsnoteradevårdföretag aggregerar går inte till fortsatt utveckling av vården ellersatsningar på eftersatta områden och grupper.I en privatiserad sjukvård råder det ingen tvekan om att vinstintressetkommer att styra innehållet i vården, vilket inte kommer att gynna äldre,psykiskt funktionshindrade, hemlösa och andra utsatta människor som inteförväntas bli lönsamma.Vänsterpartiet anser att hälso- och sjukvården ska drivas långsiktigt utifrånbefolkningens behov, där ekonomin är medlet och sjukvården målet, och intetvärtom.De erfarenheter som dragits av privatvård är att det inte skaparnågon mångfald utan snarare monopol eller oligopol. En utveckling som oftabrukar leda till ökade kostnader.En mycket viktig invändning är risken för att förtroendet, mellan patientoch vårdgivare, går förlorat om misstanke om vinstintresse kan ligga tillgrund för valet av behandling. Mänskligt handlande och förtroendefullkommunikation bygger på ömsesidiga och oegennyttiga relationer.Sjukvården ska vara offentligt finansierad och i huvudsak bedrivas i offentligregi. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.PatientombudsmanDet är viktigt att gå vidare med arbetet att stärka patienternas rätt ivården. Ett viktigt steg framåt togs med beslutet om s.k. second opinion,patientnämnder och förstärkning av patientens val av behandling. Detbehöver tas fler steg och inrättandet av en patientombudsman skulle varaytterligare ett viktigt steg att ta.En statlig patientombudsman skulle kunna fungera som en från sjukvårdenfristående instans dit patienter kan vända sig med klagomål och få aktiv hjälpmed att få sitt ärende prövat i rätt instans. bör som sin mening geregeringen till känna att en patientombudsman bör inrättas.Stockholm den 30 september 2000Gudrun ()()()()()()()()()()