mot · GO02Ju229 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju229av , ()Trygghet för den enskildeFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att behöver fler poliser.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om avdragsrätt för skyddskostnader.13.1 Yrkande 2 hänvisat till SkU.Motiv för mina förslagI en rättsstat tar samhället ansvaret för att invånarna skall kunna kännatrygghet bl.a. för sin hälsa, liv och lem och egendom.Så är det tyvärr inte längre i . Vår rättsstat håller på att erodera.Samtidigt som brottsligheten ökar så minskas polisens resurser. Antaletpoliser är alldeles för litet.De som finns hinner inte med och de syns nästan aldrig ute i samhället.Brott som begås registreras visserligen, men de skrivs allt för ofta av såfort det är möjligt.Polisen agerar först när det begångna brottet är mycket allvarligt eller dådet rör mycket stora värden.Resultatet börjar nu visa sig ute i samhället. Invånarna känner otrygghetoch vanmakt. De som kan skaffar sig olika former av skydd.Bevakningsföretagen har strålande tider.Försäkringspremierna ökar för hederligt folk. Man får inte bli förvånad omdet successivt kommer fram segregerade områden inom murar eller staket ochmed vakt. Medborgargarden är snart det naturliga svaret på polisensresursbrist.Det finns säkert de som hävdar att detta är en svartmålning. Jag kan baragå till mig själv och min omvärld. Jag tror inte att min verklighet skiljer sigsåmycket från andras, i varje fall inte inom län.Längre tillbaka i tiden () så har jag en gång blivit av med minbil. Jag har haft en arbetskollega som blivit rånad och det har varit inbrott imin fritidsbostad.Då fick jag intrycket att polisen verkligen brydde sig och försökte. Nufinns inte någon tid, brottsligheten har ökat och det märks.Om jag går tillbaka och ser vad som hänt mig och min omvärld de senastetvå åren kan det tjäna som exempel på vad jag menar.För två år sedan blev jag av med drevet till min då nya motorbåt, kostnadca 45.000 kronor.Jag hade försäkring, men är man egentligen tvungen att försäkra allt? Fören privatperson är mycket pengar. För polisen är det ett bagatell-ärende som endast föranleder en registrering.Då jag var ny som riksdagsledamot kom det ett dödshot per e-mail. Jag togupp ärendet med säkerhetsavdelningen i som lovade atttillsammans med polisen vidta åtgärder. Via andra kanaler (ejsäkerhetsavdelningen eller polisen) spårades den dator varifrån hotet skickatsoch det klarades ut vems lösenord som använts. Därefter dog ärendet. Efter vad jag erfarit är detta vanligt förekommande. Är dettaett bagatellärende som inte föranleder någon åtgärd? Jag tycker det äroacceptabelt.En god vän och granne ute på landet försökte bygga ett hus på sin tomt.Han fick hela inredningen stulen. När han skaffat nya skåp och maskiner fickhan dessa stulna igen.Därefter följde ytterligare inbrott. Den senaste tioårsperioden har han haftminst tio inbrott.I våras hade jag själv inbrott i min fritidsfastighet. En massa besvär för mig. Att få reparerat efter inbrottet tog 2,5månader.Innan jag hunnit få räkningen och reglerat det första inbrottet har man nupå nytt brutit sig igenom ett fönster och stulit bl.a. en del av det som jagersattsedan det första inbrottet. Det tog mig att komma fram och pertelefon anmäla inbrottet hos polisen. Det registreras, men värdet av det stulnaär för litet för att föranleda någon ytterligare åtgärd.I början av sommaren var min mamma, , som vanligt ute och tog sindagliga promenad med en . En man i 25-årsåldernhoppar på henne bakifrån och rycker ifrån henne handväskan med sådan kraftatt hon faller baklänges handlöst i backen. Resultat blir påsjukhus med svåra smärtor p.g.a. spräckt bäcken.Först nu har smärtorna släppt och hon börjar då och dåkunna gå igen utan hjälpmedel. Hade hon i stället för spräckt bäcken brutitlårbenshalsen, som inte är ovanligt vid handlösa fall i den åldern, hade rånet istället varit liktydigt med långsamt vållande till annans död. Att ge sig påvåraåldringar är ett mycket allvarligt brott. Det förorsakar såväl fysiskt sompsykiskt lidande och det gör att gamla människor inte vågar gå ut ens mitt pådagen. De döms till passivitet och isolering och genom att de inte får fysiskmotion så kommer andra sjukdomar. Samhället förorsakas stora onödigakostnader.Man kunde tycka att ett personrån på åldring borde vara tillräckligtallvarligt för att polisen skall ta allvarligt på fallet. Det fanns ju dessutomettvittne som kunde ge ett bra signalement. Upprörande nog så fick min mammaefter på sjukhuset meddelande från polisen att ärendet avskrivits.Det innebär att ärendet måste ha skrivits av . Detta är såledessamhällets signal till våra äldre. Har resursbristen gått så långt att denna typav brott prioriteras bort och skrivs av har vi inte längre etträttssamhälle.Till historien hör att i närheten har som jag känner till tvååldringar blivit rånade. Mina svärföräldrar bor också i området och härom åretvar någon inne i deras lägenhet och stal en plånbok och en handväska.Området är inte skumt eller skymt på något sätt utan är ett bostadsområdealldeles intill centrum. Resultatet är naturligt nog att flera av de gamla iområdet nu över huvud taget inte vågar sig ut.För att ytterligare understryka rättsamhällets förfall så hade ocksåmin dotter inbrott i sin husvagn i samma område.Jag bor i en förhållandevis lugn del av Storstockolm men jag tror dessvärreinte att mina erfarenheter är unika. De visar med all önskvärd tydlighet attutvecklingen gått för långt.Vi behöver fler poliser. I avvaktan på att vi får detta bör skäliga kostnadersom den enskilde har för att skydda sin hälsa, liv och lem samt sin egendomvara avdragsgilla.Regeringen föreslår att det skall gå att dra av fackföreningsavgiften som juanses vara en kostnad för den enskilde för att skydda sina intressen motarbetsgivaren. Det vore därför lika motiverat att medge medborgarnaavdragsrätt för kostnader som uppstår för att de skall kunna skydda sig motbrottslingar.Stockholm den 27 september 2000Henrik ()