mot · GO02U402 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U402av , ()Konfliktförebyggande och jämställd säkerhetspolitikInnehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen både nationellt och internationellt skallverka för att konfliktförebyggande åtgärder prioriteras framför militäraaktioner inom all säkerhetspolitisk verksamhet.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att alla internationella uppdrag och mandat före,under och efter en konflikt genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv.3. begär att regeringen skall skapa förutsättningar för kvinnorsaktiva deltagande i konflikthantering före, under och efter en konflikt.4. begär att regeringen skall prioritera och aktivt verka för attjämställdhetsarbete skall inkluderas vid varje internationelltförsvarssamarbete som deltar i.5. begär att regeringen skall slå vakt om och aktivt arbeta för attSverige skall vara en alliansfri och neutral stat.6. begär att regeringen i förhandling med de övrigamedlemsstaterna i EU kräver att skall stå utanför den militäradimensionen och därmed erhåller ett undantag i enlighet med Danmarks.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att, om inte erhåller ett undantag från det militärasamarbetet, bör varje svenskt deltagande i EU:s militära insatser varasanktionerat av FN eller OSSE.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att endast skall delta i EU:s civila del avkrishanteringen.9. begär att regeringen tillsätter en parlamentariskt sammansattutredning med uppdrag att genomföra en konsekvensanalys av hur ettsvenskt medlemskap i påverkar efterlevnaden av de svenskariktlinjerna för krigsmaterielexport.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att inte skall medverka i PFF utan i stället verka för attdet försvarspolitiska samarbetet utvecklas inom ramen för FN och/ellerOSSE.11. begär att regeringen internationellt verkar för att utveckla ochstärka roll som FN:s regionala organ.12. begär att regeringen internationellt verkar för att FN skallförändras och inta rollen som den legitima internationella fredsskapande,-bevarande och -framtvingande makten.13. begär att regeringen aktivt verkar för att kvinnor skall få störreinflytande inom , med målet att könsfördelningen skallvara jämn.SäkerhetspolitisktfredsarbeteAv tradition har begreppet säkerhetspolitik främst avsettrelationer mellan stater och deras militära kapacitet. Dettasynsätt håller äntligen på att förändras. Säkerhet, i betydelsenmilitär säkerhet, svarar dåligt mot de komplexa hot sommänniskan, naturen, de politiska systemen och staten ställsinför. Det nya säkerhetsbegreppet sätter individen i centrumoch omfattar en grundläggande respekt för mänskligarättigheter. I den internationella diskussionen användsbegreppet Human security, d.v.s. mänsklig säkerhet,som fokus har förflyttats från mellanstatliga tillinomstatliga konflikter. Dessa konflikter ges ofta etniska ellerreligiösa förtecken, men har sin grund i sociala, ekonomiskaoch politiska konflikter. Etnicitet är sällan ett problem i sigutan ett symptom på underliggande spänningar.I diskussionen om mänsklig säkerhet - som omfattar både politiska, civila,ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter i enlighet med de två (International Covenant on Civil and PoliticalRights och International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights)- har jämställdhet mellan kvinnor och män spelat en underordnad roll. Dethar funnits och finns en brist på kunskap om existerande grundläggandeskillnader och behov när man talar om kvinnors och mäns, flickors ochpojkars säkerhet. Det nya och utvidgade säkerhetsbegreppet visar därförtydligt att de traditionella militära medlen som används för att lösasäkerhetspolitiska problem fungerar otillräckligt, för att inte sägakontraproduktivt. Att arbeta för fred och säkerhet är kopplat till arbetet attundanröja krigens grundorsaker och skapa social och ekonomisk rättvisa.Sverige har historiskt sett spelat en viktig roll i arbetet för fred,nedrustning och säkerhet i världen. Vi har arbetat för attkonfliktförebyggande skall vara en integrerad del av utrikes- ochsäkerhetspolitiken. I det svenska handlingsprogrammet Att förebyggaväpnade konflikter (Ds 1999:24) understryks förebyggandets nödvändighetför svensk och internationell politik.Konflikter och krig drabbar människor på olika sätt. Våld och förtryck serolika ut beroende på t.ex. i vilket land och i vilken världsdel man bor, undervilka sociala, ekonomiska och ekologiska villkor man lever och om man ärkvinna eller man. Följaktligen innebär en säkerhetspolitisk analys mer än attbara se till relationerna mellan stater och deras militära institutioner.Nationellt och internationellt säkerhetsarbete innebär därför ett brett ochdjuptfredsarbete och inte enbart satsningar på och utveckling av den militäraorganisationen.Att förebygga väpnadekonflikterKrig är förödande. Genom att förebygga eskaleringen tillväpnade konflikter kan man förhindra det stora mänskligalidande världen över som dessa förorsakar. Det handlar omatt flytta fokus från senare faser av kriser till de tidigavarningssignalerna, att fördjupa och bredda kunskapen omkonflikter och att utveckla metoder och medel. Det handlarom att använda våra resurser till att bygga upp och utvecklaistället för att bryta ner och tillintetgöra. Därför bör densvenska regeringen både nationellt och internationellt verkaför att konfliktförebyggande åtgärder prioriteras framförmilitära aktioner inom all säkerhetspolitisk verksamhet. Dettabör tillkännage för regeringen som sin mening.En stor majoritet av världens flyktingar är kvinnor och barn. De flesta offersom skördas i krig och konflikter är civila, där kvinnor och barn är de mestoskyddade. I konfliktområden och flyktingläger utsätts kvinnor och barn försystematiska våldtäkter och övergrepp. När en väpnad konflikt övergår i enuppbyggnadsfas så osynliggörs ofta kvinnors och barns behov. Därför skallman konsekvent analysera konflikter och återuppbyggnaden efter krig ur ettkönsperspektiv för att på så sätt kunna finna mer effektiva och verksammametoder för konfliktlösning som kan skapa förutsättningar för en varaktigfred. I enlighet med detta bör alla internationella uppdrag ochmandat före, under och efter en konflikt genomsyras av ettjämställdhetsperspektiv. Detta bör tillkännage för regeringen somsin mening.Konfliktförebyggande åtgärder kan vidtas innan en konflikt övergått ivåldshandlingar, de kan vidtas under en väpnad konflikt, för att t.ex. hindradess spridning, men man kan också vidta konfliktförebyggande åtgärder efteratt parterna i en konflikt lagt ner sina vapen. Konfliktförebyggande åtgärderär både långsiktiga och kortsiktiga. Långsiktiga förebyggande åtgärder kanbestå av demokratiutveckling, arbete för ekonomisk och socialjämlikhet/jämställdhet, mellanstatligt samarbete o.s.v. Civil krishantering kansägas utgöra en av många direkta kortsiktiga konfliktförebyggande åtgärder. Idagens debatt används begreppet ofta med hänsyftning till polisiära insatsersom kan sättas in när en konflikt är mycket nära att bli våldsam. Det är därförviktigt att uppmärksamma att civil krishanteringskapacitet likaväl som poliserkan bestå av kvinnliga och manliga medlare, jurister,människorättsobservatörer, journalister, informatörer, administratörer,pedagoger, psykologer, barnmorskor, byggnadsarbetare osv.I slutdokumentet från i fastställs det blandannat: "Om kvinnor skall spela en jämställd roll vid upprättandet ochbevarandet av fred, måste de få mer politisk och ekonomisk makt och varatillräckligt representerade på alla nivåer inom beslutsfattandet." Därför börregeringen skapa förutsättningar för kvinnors aktiva deltagande ikonflikthantering före, under och efter en konflikt. Detta bör riksdagentillkännage för regeringen som sin mening.Jämställdhet och denmilitära strukturenI regeringens skrivelse 1999/2000:24 Jämställdhetspolitikeninför står det: "Jämställdhet är i ettprioriterat område. (...) Jämställdhet handlar om rättvisa ochfördelning av ekonomisk och politisk makt. Det handlar omdemokrati, om att värdera kvinnor och män lika. Det handlarom att bryta den samhällsstruktur som fortfarande råder ochsom säger oss att: män är norm och kvinnorundantag, män är överordnade och kvinnor underordnadesamt att män har stor makt, kvinnor liten. "Den militära strukturen är av tradition mycket starkt bunden till dekonventioner och normer som beskrivs ovan. Ett uttryck för detta ärkönsrelaterade krigsförbrytelser som t.ex. systematiska våldtäkter. Andrauttryck är t.ex. att prostitutionen ökar i områden där internationellainsatsstyrkor baserats eller att sexuella trakasserier är ett stort problem inomFörsvarsmakten. Det är svårt att hitta någon mer mansdomineradsamhällsinstitution än den militära. Andelen kvinnor bland yrkesofficerarna iden svenska försvarsmakten låg 1999 på . Man kan anta attkönsfördelningen ser ut ungefär likadant inom andra länders försvar, mednågra få undantag. Militärer är män. Detta kan ses både som en orsak till ochen konsekvens av att de militära institutionerna och strukturerna bygger pånormen om att män som grupp är överordnad kvinnor som grupp. Denkönsrelaterade maktstrukturen är alltså inte enbart en fråga om representation,eftersom det också handlar om att både män och kvinnor skall vara delaktigapå lika villkor, både inom det militära och i det civila samhället.Detta förhållande håller på att förändras i , men som med alla andrastrukturförändringar är det en långsam process som inte heller sker utanproblem. Arbetet för jämställdhet i den bemärkelse som angivits i regeringensskrivelse /2000:24 måste inkludera även vårt internationellaförsvarssamarbete. Därför bör regeringen prioritera och aktivt verka för attjämställdhetsarbete skall inkluderas vid varje internationelltförsvarssamarbete som deltar i. Detta bör tillkännage förregeringen som sin mening.Alliansfrihet och neutralitet- svensk trovärdighetDen svenska alliansfriheten är starkt kopplad till vårtrovärdighet som aktör på den internationella arenan. Vårtradition av neutralitet innebär en rad förpliktelser som görSverige lämpat som en fredsbevarande kraft. Den svenskaalliansfriheten och neutralitetspolitiken har aldrig inneburitatt avstått från att protestera mot övergrepp. Vi haraldrig stått likgiltiga inför förtryck, krig eller orättvisor ineutralitetens namn - tvärtom.Under de senaste tio åren har det militära säkerhetspolitiska läget i världenradikalt förändrats. upprustning och idén om invasionsförsvarethar bytts ut mot minskade försvarsutgifter i och ökat militärt samarbetemellan länderna i vår omvärld. Även i har vi nu fattat beslut om attsänka försvarets utgifter och förändra dess verksamhet. En av de fyrahuvuduppgifter som det svenska försvaret har är att bidra till fred ochsäkerhet i omvärlden. Detta kräver samarbete med andra länder. hållerdet mellanstatliga militära samarbetet på att ta nya former. Länder sluter avtalom hur multinationella fredsbevarande och -framtvingande styrkor skallorganiseras. I denna utveckling bör vi vara med och påverka. Men det är avstörsta vikt att det militära samarbetet alltid sker på ett sådant sätt attSverigekan driva sin egen politiska linje. Annars riskerar vi att våra möjligheter attverka för demokrati, rättvisa och jämställdhet begränsas. Därför bör densvenska regeringen slå vakt om och aktivt arbeta för att skall vara enalliansfri och neutral stat. Detta bör tillkännage för regeringen somsin mening.Europeiska unionenDen svenska alliansfriheten och neutraliteten har under desenaste åren gradvis urholkats genom vår EU-anpassning.Man har kunnat se små men betydelsefullapositionsförskjutningar som endast kan förklaras med vårtEU-medlemskap. Från observatör i Västeuropeiska unionen(VEU), som håller på att avvecklas, har gått till attfullt ut vara delaktig i EU:s militarisering. Efter skrivningarnai var det inte förrän påtoppmötet i som de lösligamålformuleringarna i fördraget på allvar börjadekonkretiseras, men har det gått mycket snabbt. IKöln bestämdes det att EU skall ha en egen militär kapacitet.Denna skall bygga på de så kallade Petersbergsuppgifternasom bland annat omfattar "humanitära insatser ochräddningsinsatser, fredsbevarande insatser och medstridskrafter vid krishantering inklusive fredsskapandeåtgärder". I texterna från toppmötet i i slutet av1999 framkommer det att det ytterst kan handla om att sättain flygstridskrafter. skall EU ha eninsatsstyrka med cirka 60 000 soldater som skall kunnamobiliseras och sättas in var som helst ivärlden. På mötet i bestämdes även att EUsjälvständigt bör kunna fatta beslut om och utföra militäraoperationer "om Nato som helhet inte är engagerat". Vidareskall ett system för "fullständigt samråd, samarbete och insynmellan EU och Nato" upprättas. Alla beslut och aktioner iEU-regi kan ske utan mandat från vare sig eller FN.Sverige har ställt sig bakom alla steg i denna utveckling ochpreliminärt erbjudit 900 armésoldater i stridsfordon, fyraSpaningsviggen, ett minjaktfartyg och fem transportplan,totalt över 1 300 soldater till EU:s militära styrka. Sverigesdeltagande i EU:s militära dimension strider mot våralliansfrihet. Därför bör regeringen i förhandling med deövriga medlemsstaterna i EU kräva att skall ståutanför den militära dimensionen och därmed erhåller ettundantag i enlighet med . Detta bör riksdagentillkännage för regeringen som sin mening.Om inte erhåller ett undantag från det militära samarbetet bör varjesvenskt deltagande i EU:s militära insatser vara sanktionerat av FN ellerOSSE. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening.På Europeiska rådets möte i beslutadesbl.a. att - trots sina grova brott mot de mänskliga rättigheterna -skallkunna delta i militära operationer ledda av EU. Stats- och regeringschefernauttryckte sig positivt över deltagande som de menar kommer att"förbättra den europeiska kapaciteten". Detta pekar på ett mycket allvarligtoch svårt problem, nämligen vem som har legitimitet att bestämma vilka brottmot de mänskliga rättigheterna som kräver militär intervention. Turkietsdelaktighet i EU:s militära organisation innebär också att medlemsstaternaaccepterar de brott mot de mänskliga rättigheterna som begås av den turkiskastaten. möjligheter att aktivt och trovärdigt arbeta för endemokratiutveckling i har minskats betydligt genom att vi är med ochutvecklar EU:s militära kapacitet.EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik betonar starkt denmilitära krishanteringen. Vad gäller den civila delen av krishanteringen berörden endast polisiära insatser. Medlemsstaterna har åtagit sig att senast år 2003kunna bidra med upp till 5 000 poliser för internationella uppdrag. Från finskoch svensk sida har man understrukit vikten av störresatsningar på särskilt den polisiära krishanteringen. Beslut i den riktningenhar också fattats. Däremot har de preventiva åtgärderna och alla de övrigaviktiga aspekterna av den civila krishanteringen tills vidare berörts endast iliten utsträckning. Den europeiska krishanteringen sker på bekostnad avkonfliktförebyggande arbete och icke-polisiär civil krishantering. Denutveckling vi ser nu står i strid med det nya och utvidgadesäkerhetsbegreppet, som uttryckligen beaktar andra aspekter än den militära.Därför bör endast delta i EU:s civila del av krishanteringen. Detta börriksdagen tillkännage för regeringen som sin mening.FörsvarsindustrielltsamarbeteDet finns en tydlig koppling mellan vapenhandeln,världsfattigdomen och kvinnoförtrycket ur ett globaltperspektiv. En relativt stor andel av världens totalakrigsmaterielexport går, mer eller mindre lagenligt, till redanfattiga och odemokratiska stater. Regeringarna i dessa stateranvänder därför resurser till militära satsningar istället försociala. Sett ur detta perspektiv bidrar dessa vapen tillförödelse på flera olika sätt, inte bara genom att de används iväpnade konflikter utan också genom att investeringarundanhålls på områden som är viktiga för demokrati ochrättvisa. Detta drabbar alla medborgare, men framför alltkvinnor och barn.I år har EU-ländernas överbefälhavare träffats ochdiskuterat de militära strategierna. Den militära dimensionen av EU innefattaräven ett utökat samarbete mellan de europeiska försvarsindustrierna med"harmonisering av militära krav samt planering och anskaffande av vapen".Följdriktigt har begärt inträde i Västeuropeiskaförsvarsmaterielgruppen WEAG ().Organisationen har 13 medlemmar, alla Nato-länder. , ochSverige har observatörstatus. De svenska riktlinjerna förvapenexport ter sig vid en internationell jämförelse relativt restriktiva. Ettviktigt villkor för att skall delta i ett utvidgat europeisktförsvarsindustrisamarbete är att den svenska hållningen avseendekrigsmaterielexport kan upprätthållas. Därför krävs det att det genomförs enkonsekvensanalys av hur ett svenskt medlemskap i påverkarefterlevnaden av de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport. Regeringenbör därför tillsätta en parlamentariskt sammansatt utredning med ett sådantuppdrag. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening.Den 27 juli 2000 undertecknade tillsammans med ,, , och ett ramavtal om åtgärder för attunderlätta en omstrukturering av den europeiska försvarsindustrin. Någraområden som avtalet omfattar är forskning och utveckling, harmonisering avde militära kraven på försvarsmateriel samt regler för export. Allasamarbetsprojekt mellan de sex länderna skall falla under dettaramavtal. För varje projekt kommer det att göras en lista över vilka de tänktaköparländerna är. Dessa länder skall först ha blivit godkända av de regeringarsom är inblandade i projektet. Listan över godkända köparländer skall varabindande för samtliga avtalsländer, vilket betyder att det finns en stor riskattde svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport kommer att urholkas. Avtaletinnebär dessutom att blir skyldigt att leverera vapen tillavtalsländerna oavsett om dessa uppfyller kraven för de svenska riktlinjernaeller ej. Det undertecknade ramavtalet kan komma att innebära att fler länderblir öppna för svensk vapenexport, och därför bör inte delta i dettaförsvarsindustriella samarbete. Detta bör tillkännage för regeringensom sin mening.Partnerskap för fredSamtidigt som EU militariseras skall samarbetet med Nato blitätare genom att ett system för "fullständigt samråd,samarbete och insyn mellan EU och Nato" upprättas. FlertaletEU-länder är ju också medlemmar i . Dessutom ärSverige knutet till Nato även på andra sätt. Utifrån Nato harPartnerskap för fred (PFF) bildats. I partnerskapet deltarNatos 16 medlemsstater och 27 länder som står utanföralliansen. PFF syftar till att öka de deltagande ländernasförmåga att delta i internationella insatser. Gemensammaövningar och den kontaktyta dessa ger är viktigt för deninternationella verksamheten. Men PFF-medlemskapet kanmotverka intresse av att vår alliansfrihet uppfattassom konsekvent och stabil av omvärlden. Därför bör Sverigeinte medverka i PFF utan istället verka för att detförsvarspolitiska samarbetet utvecklas inom ramen för FNoch/eller . Detta bör tillkännage förregeringen som sin mening.Organisationen för säkerhetoch samarbete i EuropaOrganisationen för säkerhet och samarbete i ()har en viktig roll som försvarare av demokratiskagrundprinciper, mänskliga rättigheter och förebyggandefredsarbete i hela . bör stärkas, snarare änförsvagas, i då EU:s försvarsdimension blivitverklighet och Natos roll förändrats. bör också i dennya situationen garanteras en roll som aktiv fredsbevarandeorganisation framför allt då det gäller att förebygga kriser,men också i återuppbyggnadsskedet efter en kris ellerregelrätt krig. Det är även mycket viktigt att EU inte försökeröverta den rollen, utan att man i stället både politiskt ochekonomiskt stöder en utveckling av . På i fick den svenskadelegationen igenom några viktiga förslag till dengemensamma slutresolutionen. Ett av förslagen innebar skulle fortsätta stödja idén med att skapa en OSSE-akademi för att bland annat kunna uppmärksamma effektivtcivilt-militärt samarbete, valövervakning, flyktingassistansoch utvecklandet av demokratiska institutioner, liksomspeciella aspekter som rör markförhållanden på särskildaplatser.Förslaget innebär alltså en förstärkning av kompetens somfredsbevarande och fredsfrämjande organisation, genom att ge nyaverktyg bl.a. i en akademi för konflikthantering. Men det krävs ytterligareinitiativ för att resolutioner av de här slagen skall komma till verkställighet.Vi föreslår därför att regeringen tar initiativ till att stärka på olikasätt.Ett sätt är att internationellt verka för att utveckla och stärka rollsomFN:s regionala organ. Detta bör därför tillkännage för regeringensom sin mening.Förenta nationernaFörenta nationerna (FN) har under hela sin livstid levt meddilemmat mellan å ena sidan idén om universella rättigheterför alla människor och å andra sidan idén om nationalstatenssuveränitet. I den internationella debatten om huruvidamänskliga rättigheter är överordnade folkrätten kan enförskjutning anas från folkrätt mot mänskliga rättigheter.Sådana förskjutningar sker dock inte frikopplat fråninternationella maktförhållanden. harvi sett en rad exempel på att man hävdar försvarandet av demänskliga rättigheterna på bekostnad av folkrätten: Natosbombningar av Kosovo, missiler mot ochAfghanistan samt och angrepp på Irak.I samtliga av dessa fall skedde angreppen utan FN-mandat,men i inget av dessa fall där folkrättsbrott begicks har lägetnär det gäller mänskliga rättigheter förbättrats. Debatten ommotsättningen mellan folkrätten och mänskliga rättigheteraktualiserar kravet på att FN skall ha det överordnadeansvaret och helhetsgreppet när det gäller hanteringen avinternationella konflikter. Situationen visar också på det storabehovet av en reformering av , vad gällerdess sammansättning och arbetsordning. Säkerhetsrådetsbrister och svagheter innebär att regionala organisationersom EU och Nato tar över ansvaret för fred och säkerhet.Denna hotfulla utveckling minskar FN:s möjligheter attförebygga och lösa konflikter innan de hunnit bli en kris ellerett regelrätt krig. Därför bör den svenska regeringeninternationellt verka för att FN skall förändras så attorganisationen kan inta rollen som den legitimainternationella fredsskapande, -bevarande och -framtvingandemakten. Detta bör tillkännage för regeringen somsin mening.Mot ovanstående bakgrund är det av stor vikt att vetorätten i FN:ssäkerhetsråd avskaffas. Detta är en politiskt känslig och svårlöst fråga, menutgångspunkten för en diskussion om vetorätten måste vara att vissa ländersregeringar inte skall ha några särskilda privilegier framför andra i FN när detgäller beslut om ingripanden vid internationella konflikter.Även andra villkor inom FN måste förändras. Det är orimligt attsäkerhetsrådets ställning och sammansättning bygger på intressen ochstyrkeförhållandena mellan staterna efter . handlar detinte längre om öst och väst, utan snarare om förhållandet mellan nord ochsyd. Det handlar om skuldkrisen, demokratiutveckling, jämställdhet,konfliktförebyggande och konfliktlösande. Det säger sig självt att fler måste finnas representerade i FN:s säkerhetsråd.Vad gäller representation är det också av yttersta vikt att FN blir merjämställt. FN måste uppfylla sina egna mål om jämställdhet som bland annathandlar om att könsfördelningen på alla poster inom FN-systemet skall vara50/2000. var den totala andelen kvinnor i sekretariatet37%, och andelen i hela FN-systemet var ännu lägre. På de lägsta posternavar andelen kvinnor , medan andelen kvinnor på den högsta nivånvar . Detta är oacceptabelt. Därför bör den svenska regeringenaktivt verka för att kvinnor ska få större inflytande inom ,med målet att könsfördelningen skall vara jämn. Detta bör riksdagentillkännage för regeringen som sin mening.KärnvapenKärnvapen är militärt oanvändbara, men utgör ett hot motmänsklighetens överlevnad.Varje användning av kärnvapen kan leda till ett kärnvapenkrig ochmänsklighetens utrotning.