mot · GN02MJ24 · 2000-04-06 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:MJ24av , ()med anledning av prop. 1999/2000:73 Jaktens villkor1 InledningDe huvudsakliga konsekvenserna av regeringens proposition om jaktensvillkor kan sammanfattas i att jakt/viltvårdsinstitutet blir flexiblare ochfår tydligare, bättre avvägda ramar. Dessa huvuddrag välkomnas avFolkpartiet.2 Rimliga avvägningar mellan allmänt och enskiltintresseFramför allt menar vi att det är positivt att regeringen satt ned foten iarbetet med att anpassa till den europeiska konventionen omskydd för de mänskliga rättigheterna och friheterna, närmare bestämt tillden princip som säger att det måste finnas en balans mellan vad detallmänna vinner och den enskilde förlorar, om det allmänna gör eninskränkning i den enskildes rätt.1995 ändrades som bekant reglerna om egendomsskyddet i 2 kap. 18 §regeringsformen, en ändring som innebär att inte bara expropriation utanockså inskränkningar i rätten att använda mark och byggnad omfattas avgrundlagsskyddet. Dessutom innebär ändringen att expropriation ellerrådighetsinskränkning får ske endast om detta är nödvändigt för att tillgodoseangelägna allmänna intressen.Genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angåendeskydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna inför-livades nämnda konvention med svensk rätt. Uppmärksamhet har riktats mottillämpningen i svensk rätt av den så kallade proportionalitetsprincipen, sominnebär att vid prövning av frågan om en åtgärd vidtagits i allmänt intresseingår att avgöra om det skett en rimlig avvägning mellan det enskilda och detallmänna intresset.I dag kan tvångsbildning av jaktvårdsområden ske för att samordna vårdenav allt jaktbart vilt. Ägaren av en fastighet som tvångsvis tas in i området kanhindras från att utnyttja sin jakträtt och få tåla både att andra jagar på hansmark och att jaktvårdsanläggningar uppförs där. Nuvarande lagstiftningtillerkänner alltså en jaktvårdsområdesförening långtgående beslutsbefogen-heter.Lagen om jaktvårdsområden är en inskränkning som i vissa fall kan sägaskränka den enskildes rätt mer än den gagnar det allmännas bästa. Och somlagen är formulerad strider den sannolikt mot Europakonventionen.Därför är det nödvändigt att skriva om den, och regeringen presenterar ettrimligt förslag. Staten får helt enkelt inte trampa en markägare på tårna hurhårt som helst.Förslaget innebär att villkoren för att tvångsvis bilda ett viltvårdsområdeskärps och att det tydligare regleras vilka beslutsbefogenheter ett viltvårds-område har. Om fastighetsägarna inte är överens ska ett viltvårdsområdekunna bildas endast om det inbegriper vård av stora rovdjur eller klövvilt.Möjligheterna att såväl motsätta sig bildandet som upplösa ett jaktvårds-område blir större.Viktigast är dock principen att ett viltvårdsområde ska kunna bildas mot enfastighetsägares vilja endast om det föreligger ett starkt allmänt behov avsamordning kring viltvården, samt att det föreligger proportionalitet mellanvad det allmänna vinner och vad den enskilde förlorar på grund av sådanabeslut.3 Öka möjligheten för marklösa att jagaRegeringen har som intention att söka bereda fler människor möjlighetatt jaga utan att ta ny outnyttjad mark i anspråk. Propositionenmynnar dock endast i ett konstaterande att det ankommer påjägarorganisationerna att intensifiera ansträngningarna att få in fler jägarei befintliga jaktlag och att även i övrigt verka för att fler jakttillfällenskapas för den som vill jaga.Folkpartiet menar att propositionen i den meningen kommer med otillräckligaförslag. Den tillgängliga jaktmarken är i stort sett helt utnyttjad. villsärskilt betona vikten av att ett ökat antal jakttillfällen inte äventyrar enlångsiktig ekologisk balans eller en art- och individrik fauna eller hotarnuvarande skydd för utrotningshotade arter, samt att det inom naturskyddadeområden i konsekvensens namn inte bereds fler jakttillfällen.För att bättre utnyttja befintlig jaktmark finns det anledning att ta fasta påutredningens (SOU 1997:91) förslag att de nuvarande inskränkningarna i denenskildes rätt att avtala om jakträttsupplåtelser slopas. Regeringen delarutredningens uppfattning att reglerna som begränsar rätten att upplåta jakt-rätten på småfastigheter negativt påverkar strävandena att öka antalet jakt-tillfällen, men avvisar ändå förslaget.Folkpartiet anser att genom ett slopande av inskränkningarna kan mark-ägare som inte själva utnyttjar sin mark förmås att i större utsträckning upplåta, hyra ut, jakten på sin mark åt andra. Marklösa får större möjlig-heter att jaga. Fler kommer ut på jakt.Utredningen pekar också på att de nuvarande reglerna skapar osämja ochdärigenom gör mer skada än nytta för viltvårdsområdesinstitutet. Inte bara deenskilda fastighetsägarna utan även jaktvårdsområdesföreningen kan träffaavtal om upplåtelse av jakträtt inom jaktvårdsområdet. En grund för osämjankan därför enligt utredningen vara att föreningen nekar en fastighetsägare attupplåta sin mark som föreningen själv upplåter jakt till en utom-stående. Detta bör ges regeringen till känna.4 Administrationen av jakten och viltvårdenNär det gäller administrationen av jakten och viltvården finns det ipropositionen mycket att anmärka på.Regeringen vill behålla och utveckla statens uppdrag till att leda delar av viltvården och jakten. Dessutom föreslås attregeringen utser en styrelseledamot och en revisor i såväl som samt att bör för-stärkas med två politiska företrädare som utses av efter förslagav landstinget.Utredningen om vissa jaktfrågor (SOU 1997:91) hade en annan inställning.Utredningen menade att statlig verksamhet inom jaktens och viltvårdensområde bör bedrivas i myndighetsform, och det får inte finnas risk för attnågot särintresse får ett orimligt stort inflytande över verksamheten.Jägareförbundet ska därför inte ha statsmakternas uppdrag att ensamt ansvaraför ledningen av den praktiska viltvården och jakten. Det bör enligt utred-ningen i stället vara en gemensam uppgift för berörda myndigheter, mark-ägare och jägare att i sin verksamhet verka för att målen för jakten ochviltvården uppnås.Det praktiska jakt- och viltvårdsarbetet handhas i sedan 1930-taletav (), som således har en särställning. Bak-grunden till särställning i det hänseendet är att förbundetgenom riksdagsbeslut och anförtrotts ledningen av jakt- ochviltvårdsarbetet i landet. Detta innebär att SJF, låt vara efter konsultationermed andra organisationer och intressen, har en unik möjlighet att läggaförslag om jakttider, jakt på olika arter etc.Regeringen motiverar sin inställning med att är"en landsomfattande och väl organiserad folkrörelse med mycket långerfarenhet av jakt och viltvård. För att verksamheten skall kunna drivasrationellt är det viktigt att ansvar och roller är tydliga. Det är därförpraktisktatt lägga ansvaret på en enda organisation. "Denna ordning är naturligtvis principiellt ytterst egendomlig. En organisa-tion som bildats av viss intressegrupp bör inte ha en ställning sompåminner om en statlig myndighet. Statskontoret påpekar mycket riktigt att "har inte i något fall övertagit eller någonannan myndighets uppgifter men gränsen mellan myndigheternas uppgifteroch förbundets uppgifter är inte tydlig. Det förekommer ett omfattande ochkomplicerat samarbete mellan förbundet och myndigheterna. "finns också åtskilliga andra organisationer som har synpunkter påjakt- och viltvård. Utanför kretsen av olika myndigheter finns flera frivillig-organisationer som fullgör administrativa uppgifter och då främst inom denpraktiska viltvården. Dit hör de båda jägarorganisationerna, och , samt . Dessa bör både reellt och formellt ha sam-ma ställning vid beredningen av dessa frågor som SJF har. Detta bör gesregeringen till känna.Folkpartiet vänder sig emot ett ökat politiskt inflytande över jakt- ochviltvårdsfrågorna utöver de ramar lagstiftningen ger. Därför avstyrker viförslaget att regeringen ska utse en styrelseledamot i såväl som Jägarnas Riksförbund.Folkpartiet avstyrker av samma skäl förslaget att börförstärkas med två politiska företrädare, varav en nämndens ordförande, somutses av . är rådgivande organ ifrågor om viltvården, och ledamöterna representerar de areella näringarna,frilufts- och naturvårdsintresset samt trafiksäkerheten. Regeringen anför ingastarka argument för att det finns anledning att ändra på den ordningen. Dettabör ges regeringen till känna.5 Hemställan5 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar om slopande av de nuvarande inskränk-ningarna i den enskildes rätt att avtala om jakträttsupplåtelser,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om Svenska Jägareförbundets särställning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om regeringsutsedda styrelseledamöter i och ,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om politiska företrädare i länsviltnämnden.Stockholm den 5 april 2000Harald ()()