mot · GO02Bo405 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo405av , ()Rätten till boende1 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om hemlöshet för personer som vårdats inom kriminalvården.12. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av 46 §hyreslagen så att orimliga vräkningar förhindras.3. tillkännager för regeringen som sin mening att börfå till uppgift att inventera och kartlägga kraven och villkoren för att fåen bostad.4. begär att regeringen bör återkomma med förslag till skärptaregler kring besittningsskyddet för innehavare av andrahandskontrakt.5. begär att regeringen lägger fram förslag om hurbostadsanvisningslagen kan återupprättas.6. tillkännager för regeringen som sin mening attbostadsförmedlingar bör vara obligatoriska.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om boendeplaneringsprogram.8. begär att regeringen utreder och lägger fram förslag till lag-ändringar i socialtjänstlagen för att trygga individens rätt till en egenbostad. 29.1 Yrkande 1 hänvisat till JuU.2 Yrkande 8 hänvisat till SoU.2 InledningFör oss vänsterpartister är bostaden en social rättighet. Med det menar viatt alla ska ha rätten till en bra bostad i en god boendemiljö till rimligkostnad. Det var också den sociala bostadspolitikens mål när denutformades . För att nå detta mål insåg man i att detkrävdes politiska beslut och en offensiv lagstiftning. Under 1960- och1970-talet samlades alla krafter för att komma tillrätta medbostadsbristen; för statens del genom finansieringsgarantier, förkommunernas del genom insiktsfull markpolitik och planering. Deinsatser som gjordes är ur ett historiskt perspektiv fantastiska. På tvådecennium lyckades staten och kommunerna avskaffa bostadsbristen.Alla satsningar som gjordes var inte helt lyckade.En del felaktigheter gjordes, men icke desto mindre innebar satsningarna atthemlösheten näst intill försvann. harhemlösheten åter skjutit i höjden och har den permanentatspå en mycket hög nivå. Enligt sökes ( Ds 1999:46) ärde hemlösa närmare tiotusen varav över tusen personer är uteliggare. Detfinns en rad olika metoder för att mäta hemlöshet, med olika resultat somföljd. Oavsett vilken metod vi väljer kan man konstatera att det inte är värdigtett civiliserat samhälle att låta någon människa stå utanför rätten till egetboende.Hemlöshet är ett komplext problem och de hemlösa är en heterogen grupp.Kommittén för hemlösa definierar hemlöshet i sitt delbetänkande Adressatokänd (SOU 2000:14) på följande sätt:En hemlös människa är en person som saknar tillgång till egen bostadoch vars livsvillkor är sådana att han eller hon inte heller kan erhålla enreguljär bostad.Denna definition visar att den enda gemensamma nämnaren för hemlösaär avsaknaden av egen eller förhyrd bostad och att man är hänvisad tilltillfälliga boendealternativ eller är uteliggare. I alla undersökningar kringhemlöshet utgår man från de personer som är kända av myndigheterna.Därför kan man utgå från att det finns ett mörkertal som antagligen skulleöka antalet hemlösa ytterligare. Den grupp, som antagligen är störst blandde "okända" hemlösa, utgörs av de utländska hemlösa som hotas avutvisning och flyktingar som nekats uppehållstillstånd. Av naturliga skälfinns dessa inte registrerade av myndigheterna. Enligt ESO-rapportenkunde denna grupp beräknas till 500 personer varav flera är barn.För att få en klar bild över hur hemlösheten ser ut är det viktigt attstatistiken är väl tillgänglig och uppdateras med jämna mellanrum. I densenaste mätningen som gjordes av 1999 konstateras attgenomsnittsåldern för de hemlösa är och att hemlösa kvinnor är yngreän hemlösa män. Bland de riktigt unga hemlösa, under , är skillnadenmarkant. I åldern under är andelen invandrade mycket hög.Missbrukarna är kraftigt överrepresenterade bland de hemlösa. Här är det intehelt enkelt att avgöra orsak och verkan. Är man hemlös för att manmissbrukar eller missbrukar man för att man är hemlös? Oavsett vilket tordedet vara svårt att bryta ett missbruk om man är hemlös. Av de hemlösaberäknas inte ha något missbruk.2.1 Hemlösa kvinnorAndelen kvinnor bland de hemlösa har ökat från 1993 till 21 %1999. Förklaringen till ökningen kan eventuellt vara med den ökandetillgången till härbärgesplatser som vänder sig till kvinnor. Genom attsöka sig till dessa blir klienterna mer synliga och registrerade som gäster istatistiken. Som tidigare påpekats är hemlösa kvinnor i genomsnitt yngreän hemlösa män.Tidigare, och i viss mån fortfarande, har kvinnor behandlats på männensvillkor. Många kvinnor har drabbats dubbelt av manssamhället, och utsättsofta för våld och övergrepp i de livsmiljöer som står till buds. Den kvinnligahemlösheten anses mer dold än männens och många kvinnor befinner sig oftai ett gränsland (bor på nåder hos sina vuxna barn eller i dysfunktionellaparförhållanden) som gör att de inte automatiskt räknas som hemlösa trots attde själva upplever sig som hemlösa. När antalet platser på härbärgen riktasdirekt till kvinnor, ökar också antalet kvinnor som vågar utnyttja dessa. Deverkliga problemen börjar då bli synliga.Den finländska sociologen hävdar, i en studie omhemlösa kvinnor i , att ifall man skulle isolera en utlösande faktortill att kvinnor blivit hemlösa så är det förekomsten av familjevåld. JoannePassaro har i sin undersökning på pekat på att en stor gruppkvinnor förklarar sin hemlöshet med psykisk och fysisk misshandel iäktenskapet. Det finns ingen anledning att anta att förhållandet är annorlundai . kan det konstateras att många kvinnor blir kvar ihemlöshet långa tider efter det att man kommit bort från det hem manmisshandlats i. Att misshandlade kvinnor blir kvar i hemlöshet har att göramed deras fattigdom och bristen på möjlighet att skaffa eget boende. Oftaskylls den manliga hemlösheten på strukturella förhållanden, medan skuldenför kvinnors hemlöshet läggs på individer - de män som misshandlar dem -och inte på myndigheterna eller arbetsmarknaden. Det är ett sätt att friskrivamyndigheter och strukturer från ansvaret för hemlöshet.Under 1990-talet har det blivit allt vanligare att hävda att hemlösa kvinnorinte ska bo på männens villkor. Det är bra, men tyvärr har man inte svarat påfrågan om vems villkor kvinnorna ska bo på. Frågar man kvinnorna självasvarar de flesta att egen lägenhet är den bästa formen. Detta stämmer inte medden boendekärriär som utstakat. Risken är att kvinnorna slippermännens villkor och istället tvingas underkasta sig villkor.2.2 Psykiskt sjukaI uppges att av de hemlösa harpsykiska problem. Tyvärr har man i undersökningen blandat begreppenpsykiska problem, psykiska störningar och psykiskt sjuka. Att mandessutom använt uppgiftslämnare som saknar psykiatrisk kompetens ienkäterna gör att denna siffra inte är relevant och det är därför svårt att fåen bedömning av hur stor andel av de hemlösa som, i klinisk mening, ärpsykiskt sjuka. Dock kan vi konstatera att de som skrivits ut från tidigarepsykiatrisk sluten vård är kraftigt överrepresenterade bland dem somvräkts . Många av dessa har därefter blivithemlösa. Orsakerna går att finna i den nedbantade psykiatrin, samt bristenpå stöd i boendet och institutionsalternativ.Bland dem som är intagna för fängelsevård är bostadslösa förefrihetsberövandet, men vad som är värre är att är bostadslösa efterfrigivningen. Bristen på samarbete och samordning mellan kriminalvårdenoch kommunerna är påtaglig. Detta borde kunna fungera bättre ochregeringen bör se över hur rutinerna kan förbättras. Detta bör somsin mening ge regeringen tillkänna.Listan över vilka som är hemlösa skulle kunna göras ännu längre och merdetaljerad. Vi nöjer oss dock med denna uppräkning. Det enda som ärgemensamt för alla dessa grupper är fattigdom. Samhällets skyddsnät motfattigdom fungerar inte alltid och detta är inte tillfredsställande. I studieravhemlöshet finns en grupp som vandrar mellan hemlöshet ochbostadsmarknaden. Detta är en grupp som uppenbarligen befinner sig mycketnära fattigdomsgränsen och är extremt känsliga för små förändringar isamhällsekonomin.3 VräkningarFrån slutet av till mitten av ökade antalet verkställdavräkningar mycket kraftigt, för att sen under senare delen av 1990-taletstagnera och sjunka något. Det huvudsakliga skälet till det här går attfinna i de kraftiga hyreshöjningar som följde skattereformsamtidigt som kommunala och privata bostadsföretag börjat tillämpa enhårdare linje mot hushåll med hyresskulder. Flertalet av dem som vräkts() har vräkts p.g.a. hyresskuld. Flertalet av dem som vräkts p.g.a.hyresskuld har haft en hyresskuld vilket är mindre änvad en vräkning kostar att genomföra.10 % av de vräkta vräks till följd av upprepade försenadehyresinbetalningar trots att ingen hyresskuld kvarstår vid vräkningen. Sådanaförseningar kan bero på slarv eller bristande kunskap om hyreslagens regleroch tillämpningar. Ungdomar är en grupp som ofta finns i den här kategorin. /1994:1 "Vräkt i laga ordning" konstateras att80 % av dem som vräkts fortfarande saknade bostad med egetkontrakt. I undersökning visas att situationen harförvärrats . Om man till det lägger undersökning iStockholms län visade det sig att av de vräkta var spårlöst försvunnaoch inte gick att hitta i något myndighetsregister. Enligt Flyghed är riskenstoratt denna grupp lever ett marginaliserat liv i uteliggarmiljö. För att förstärkade hyresgäster som fastnat i skuldfällan är det viktigt att man ser överhyreslagen och förbättrar förutsättningen för de boende att kunnabehålla sitt kontrakt. En normal konsekvens av sena betalningar är i andrasammanhang först en betalningspåminnelse och därefter någon form avstraffavgift. Detta borde vara en rimlig ordning när det gäller försenadhyresinbetalning också. Ingen borde kunna avhysas enbart på grund avförsenade inbetalningar. Med beaktande av de konsekvenser som en vräkningfår är det nödvändigt att 46 § hyreslagen ses över. Regeringen bör lägga framförslag till förändring av denna lagstiftning.4 Ungdomar och rätten till egen bostadUtöver de grupper som räknas som hemlösa finns stora grupper som intehar eget kontrakt men som skulle vilja ha ett om man hade ekonomiskaförutsättningar. Framförallt är det ungdomar som drabbats hårt av denmarknadsanpassning som skett på bostadsmarknaden. I åldersgruppen20-23 år finns det ca 120 000 personer som bor kvar hos sina föräldrartrots att de egentligen skulle vilja ha en egen bostad. Huvudskälet ärbristande ekonomiska möjligheter till eget boende p.g.a. arbetslöshet ochalltför höga boendekostnader. Många hyresvärdar försvårar ocksåmöjligheterna genom att ställa en rad krav på de tilltänkta hyresgästerna.Kraven är ofta godtyckliga och varierar från hyresvärd till hyresvärd. Detkan handla om allt från fast inkomst till krav på lönens storlek. Även i dekommunalt ägda bostadsbolagen ställs krav som inte kan ses somförenliga med en social bostadspolitik. Utöver detta förekommer allmäntatt hyresvärdar kräver borgen för att hyra ut. Reglerna för uthyrningbeslutas av hyresvärdarna och är inte möjliga att överklaga. Framföralltungdomar, men också socialbidragstagare, arbetslösa och lågavlönade,drabbas av hyresvärdarnas godtycke. Den rättslöshet som drabbar debostadssökande skulle mildras om det fanns en överklagningsrätt förprövning av hyresvärds skäl att neka rätten till ett hyreskontrakt. Dettabör som sin mening ge regeringen tillkänna. Det borde ocksåligga i regeringens intresse att få en samlad bild av alla de olika krav ochregler som finns på bostadssektorn avseende rätten till hyreskontrakt.Boverket bör få till uppgift att inventera och kartlägga hur kraven ochvillkoren för att få en bostad ser ut. Detta bör ges regeringen tillkänna.5 Sekundär bostadsmarknadI takt med att alltfler får svårt att komma in på den reguljärabostadsmarknaden ökar logimarknaden (härbärgen och hotell) och densekundära bostadsmarknaden där erbjuder hemlösabostäder med andrahandskontrakt. Den sekundära bostadsmarknaden kandelas in i tre huvudkategorier:- Gruppboende eller kategoriboende som i stort ersatt de gamlaungkarlshotellen där de boende hyr lägenheten av ,- Träningslägenheter som är ett led i en boendekarriär med normaliseringsom grund,- Sociala kontrakt där den boende hyr bostad i andra hand av kommuneneller socialtjänsten.I alla tre boendeformerna finns ett inslag av kontroll och uppfostran av deboende. Kontrollen utövas oftast utifrån fastighetsägarens krav ochmindre utifrån den boendes behov. Ofta innebär det att krav ställs på denboende som inte finns på den övriga bostadsmarknaden. Det kan handlaom krav som vore omöjliga att ställa på vanliga hyresgäster. Kraven kanvara allt ifrån urin-provslämning till avsägelse av integritet i boendet.Reglerna för uppsägning/vräkning är helt annorlunda än på övrigabostadsmarknaden och upplever sig de som lever medandrahandskontrakt som hemlösa. I takt med den allt större sekundärabostadsmarknaden och de ibland orimliga krav som ställs finns en ökandetendens till att de som befinner sig på den sekundära bostadsmarknadenhamnar allt längre från det egna förstahandskontraktet. Det är inte ovanligt bor kvar med socialt kontrakt . Den normalisering somär syftet med sekundärboendet tenderar ibland snarare att inkapsla de boendei omsorg. När den sekundära bostaden blir normalisering ärsyftet förfelat och det är därför nödvändigt att se över besittningsskyddet förinnehavare av andrahandskontrakt för att ge den boende en rimlig möjlighetatt komma in i den reguljära boendemarknaden. Regeringen bör återkommamed förslag om hur man kan skärpa reglerna kring besittningsskyddet förinnehavare av andrahandskontrakt. Detta bör ges regeringen tillkänna.6 LagändringarSom vi tidigare påpekat finns det stora grupper som befinner sig inärheten av fattigdom och hemlöshet och det är därför betydelsefullt attförebygga hemlöshet. För att göra detta krävs naturligtvis en rad socialainsatser men också verktyg för kommuner och stat att förebyggahemlöshet och bekämpa den hemlöshet som redan är ett faktum.Kommittén för hemlösa skriver i sitt delbetänkande bland annat att detkrävs långsiktiga och konjunkturövergripande inventeringar,forskningsinsatser och insatser för att mer framgångsrikt förebygga ochminimera hemlösheten och att det krävs strukturella åtgärder i form av ettökat bostadsbyggande och en bättre anpassad bostadsförsörjning.Borttagandet av bostadsförsörjningslagens och bostadsanvisningslagenseffekter för hushåll med svag position på bostadsmarknaden har aldrig blivitutredd, men det är tydligt att borttagandet av dessa lagar kraftigt försvåratförhållandet för dessa grupper.Regeringen har tillsatt och föratt få en ökad kunskap om de boendesociala förhållandena. Vänsterpartietställer sig bakom båda utredningarna, men är övertygat om att det redan nugår att lagstifta om förändringar som skulle stärka allas rätt till eget boende.Bostadsförsörjningslagen med obligatorisk bostadsförmedling ochbostadsanvisningslagen var två lagar som gav kommunerna ett kraftfulltredskap för att garantera kommunmedborgarna en möjlighet till bostad.Bostadsanvisningslagen bör återupprättas och bostadsförmedlingar bör återbli obligatoriska. Detta bör ges regeringen till känna.I den bostadspolitiska utredningen talas om ett nytänkande förbostadsplanering. Det behövs ett tvärsektoriellt samarbete mellan den fysiskaplaneringen, tekniker, miljöansvariga och . Det krävs också ettsamarbete mellan och med de olika aktörerna på bostadsmarknaden. Om dettaska ha någon som helst mening måste det leda till ett obligatorisktboendeplaneringsprogram. Innehållet i programmet ska beskriva kommunensplanering för att tillgodose de prioriterade gruppernas behov av bostäder,åtgärder mot bostadssegregering och utveckling mot ekologisk hållbarhet. IVänsterpartiets motioner Boendesegregation och Rätten till ett tryggt ochsäkert boende finns ytterligare krav på innehållet iboendeplaneringsprogrammen. Det som ovan anförts omboendeplaneringsprogram bör ges regeringen tillkänna.Socialtjänstlagen garanterar inte rätten till eget boende utan endast tak överhuvudet. En lagändring som skulle uppfylla rätten till egen bostad skulleförstärka och förbättra situationen för hemlösa och uteliggareoch förbättra situationen för dem som riskerar bli hemlösa. Regeringen börutreda och föreslå lagändringar i socialtjänstlagen för att trygga individensrätt till egen bostad. Detta bör ges regeringen till känna.Stockholm den 29 september 2000Sten ()()()()()()()()()Per ()