mot · GO02A304 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A304av , ()ArbetshandikappadeInnehållsförteckningFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att arbetshandikappade behandlas med respekt.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ökade möjligheter till valfrihet också för arbetshandikappade.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tydligare regelverk och föreskrifter avseende stöden tillarbetshandikappade.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stärka de arbetshandikappades möjligheter tillrehabilitering och arbete på den reguljära arbetsmarknaden.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om betydelsen av att incitamenten ändras för rehabilitering ochnyanställningar.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stöden till arbetshandikappade kontinuerligt skallutvärderas och offentligt redovisas.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om de grundläggande principerna för stöden tillarbetshandikappade.UtgångspunkterDet nuvarande stödet till arbetshandikappade fungerarotillfredsställande. konstaterar i singranskning av stödet till de arbetshandikappade att bristerna inuvarande system är så omfattande att möjligheterna tillförbättringar inom ramen för befintligt system är begränsade.Moderata Samlingspartiet har i olika sammanhang betonat vikten av attindivider med olika handikapp skall ges rimliga möjligheter till ett värdigtliv.Alla människor skall ha möjlighet att få uppleva arbetsgemenskap ochtillhörighet.Det är alldeles självklart att individer med olika funktionshinder ärmänniskor som har speciella behov och önskemål. Därför måste samhälletskapa förutsättningar som mer ser till den enskilde individen och mindre tillkollektiva system.Även arbetshandikappade måste få rimliga möjligheter till valfrihet. Deskall ha rätt till ett liv i värdighet. De skall respekteras av staten. Det äravavgörande betydelse att deras integritet inte kränks i samband med hanteringoch beslut om stöd. Nuvarande system uppfyller dessvärre inte dessagrundläggande krav.RiksrevisionsverketsgranskningarRiksrevisionsverket () genomförde ett antal utvärderingar inom det arbetsmarknadspolitiskaområdet. granskade RRV i tvårapporter dels de flexibla lönebidragen, dels verksamheteninom . I en avslutande rapport gjorde RRV enjämförande analys av resultaten från de tidigare rapporternaoch lyfte fram ett antal modeller som man bedömde ha bättreförutsättningar för att fungera än dagens system. Man fann enrad brister:1. En betydande del av de som kommer i fråga för stöd hör egentligen inte tillmålgruppen. Nuvarande regelverk och föreskrifter ger handläggarnabegränsad och därmed otydlig vägledning både när det gäller att avgöravem som skall anses som arbetshandikappad och vilka som kan kommaifråga för lönebidrag respektive för arbete inom Samhall.2. Varken de flexibla lönebidragen eller åtgärder inom uppvisarsärskilt konkreta resultat när det gäller rehabilitering.3. Det förekommer svårlösta målkonflikter. Såväl när det gäller somflexibla lönebidrag så har en rad olika mål satts upp. Men målkonflikternagör det mycket svårt att uppfylla alla målen. Det har medfört att deekonomiska målen prioriteras före övriga mål.4. Incitamenten är fel. Nuvarande utformning av stöden tillarbetshandikappade innehåller drivkrafter för en eller flera aktörer attagera på ett sätt som motverkar statsmakternas syften.Det flexibla lönebidragetDe flexibla lönebidragen får enbart utgå tillarbetshandikappade. Med arbetshandikapp avses enligtförordningen om lönebidrag (1991:333) arbetssökande somp.g.a. fysiska, psykiska, förståndsmässiga ellersocialmedicinska handikapp har nedsatt arbetsförmåga ochsom därför förväntas få svårigheter att få eller behålla enanställning på den reguljära arbetsmarknaden.Under år 1999 hade i genomsnitt 50 000 individer anställning medlönebidrag. Statens utgifter för lönebidrag omfattande ca 5,8miljarder kronor. Lönebidraget utgår som en lönesubvention till arbetsgivaresom nyanställer personer med arbetshandikapp.RRV visar i sin rapport att det i mer än hälften av de ärenden som gälltlönebidrag inte var styrkt att det fanns ett funktionshinder som hade betydelseför det aktuella arbetet. I över en tredjedel av de granskade ärendena bedömerRRV att de egentliga skälen handlar om att dessa personer hade svårigheteratt få arbete p.g.a. andra skäl så som exempelvis hög ålder eller för lågutbildningsnivå.Det föreligger en felaktig incitamentsstruktur beträffande lönebidragen.Det gäller både vid förhandlingar om vilken bidragsnivå som vid nybeslutskall anses motsvara arbetshindret och vid omförhandlingar som förväntasleda till nedtrappade bidrag eller till att bidraget upphör. Ingen av de trenärmast berörda parterna (Af/, arbetsgivaren och arbetssökanden) hartillräckliga skäl att motverka överkompensation eller föra de gemensammaförhandlingarna i syfte att få till stånd en snabb nedtrappning av lönebidraget.Mot denna bakgrund anser att lönebidragen utgör ettsvagt stöd till rehabilitering. Övergångarna till osubventionerade anställningarär få och inga betydande minskningar av andelen bidrag förekommer.Övergången till flexibla lönebidrag har i teorin inneburit ökadevalmöjligheter för de arbetshandikappade men i den praktiska verklighetenhar valmöjligheterna snarare minskat. Detta beror främst på att arbetsgivarnainom den offentliga sektorn har blivit mindre benägna att anställa medlönebidrag.Den allvarligaste målkonflikten rör ambitionen att stödet skall utgå till demest utsatta. anses det som viktigt att de genomsnittliga bidragenminskar i omfattning. Detta är två ambitioner som svårligen låter sig förenas.De allra mest utsatta och gravt handikappade kostar vanligen betydligt mer ängenomsnittet.Samhall - en effektiv åtgärd?Arbete inom är en åtgärd för de medarbetshandikapp, som har det allra svårast påarbetsmarknaden. Det övergripande målet för verksamhetenär att kunna erbjuda de arbetshandikappade ett meningsfulltoch utvecklande arbete där behoven finns. Arbetstillfällenaskall vara förbehållna dem med störst behov, somverksamheten skall bedrivas kostnadseffektivt.Samhall klarar av att erbjuda arbete i den omfattning som statsmakternahar ålagt bolaget och verksamheten är väl spridd över landet.Arbetsuppgifterna anses meningsfulla i den meningen att det som producerasefterfrågas på marknaden.Däremot riktas det allvarlig kritik mot relationen mellan den för åtgärdentänkta målgruppen och de som i praktiken anställs av . Ungefär tolvprocent av dem som anställs saknar helt ett arbetshandikapp och tre procentsaknar ett funktionshinder.Riksrevisionsverket har konstaterat att det föreligger en felaktigincitamentsstruktur även för . är avsett att utgöra en sistautpost för de allra mest utsatta på arbetsmarknaden, de med svåraarbetshandikapp. Detta stämmer inte med verkligheten. På grund av oklaraoch motsägelsefulla mål har många anställda inom en arbetskapacitetsom är betydligt större än vad som är avsikten med verksamheten.Ungefär fem av tio individer som kategoriserats som prioriterad grupphade inte ett arbetshandikapp som överensstämde med denna kategorisering. Iklartext så tillhörde de inte den grupp som skall prioriteras.Samhall fungerade i praktiken inte som den sista utvägen utan som enåtgärd bland flera andra. Den genomsnittliga arbetsförmågan hos dearbetshandikappade vid var avsevärt högre än de somangivits. RRV bedömer att arbetsförmågan snarare uppgick till i genomsnittmellan 65 och 75 procent.Den samlade bilden antyder att de ökade ekonomiska kraven på Samhallmedfört att det är produktionen, snarare än de arbetshandikappadeindividerna, som sätts i centrum för verksamheten. Denna farhåga understryksav årets budgetproposition. Där föreslår regeringen ändringar i Samhallsbolagsordning i syfte att just betona bolagets rent kommersiella produktion avvaror och tjänster.RRV menar att denna prioritering har inneburit att till viss delförsöker att rekrytera individer med särskilda kvalifikationer, snarare än demed betydande arbetshandikapp. Vi anser att denna utveckling riskerar attförstärkas med regeringens förslag i budgetpropositionen. I vår anslagsmotion2000/01:A301 för utgiftsområde 13 och 14 avvisar vi sålunda vad regeringenhar anfört om förändringar i bolagsordning.Vi anser att det är djupt olyckligt när de arbetshandikappade som har störstbehov av hjälp och stöd riskerar att helt hamna utanför systemet.Stödet till arbetshandikappadeRiksrevisionsverket har skisserat ett antal modeller somskulle kunna innebära att stödet till de arbetshandikappadeförbättras och bättre kan tillgodose de krav somstatsmakterna ställer på verksamhetenDen första modellen handlar om att förverkliga de nuvarandeintentionerna. Den kan kortfattat beskrivas som att nuvarande stödformer(lönebidrag, och offentligt skyddade arbeten) bibehålls men attinnehållet förändras. De olika stödformernas särart och inriktning påmålgrupper med olika grad av arbetshandikapp betonas.Den andra modellen är en variant av den första. Modellen innebär att stöd iform av lönebidrag, offentligt skyddat arbete och ersätts av tjänstersom i olika grad är inriktade på utveckling respektive sysselsättning.Arbetsmarknadsverket () skall upphandla dessa tjänster hos olikautvecklingsföretag som visat sig framgångsrika vad gäller att utvecklamänniskor med arbetshandikapp.Den tredje modellen handlar om att anpassa kartan efter verkligheten.AMV:s verksamhet för arbetshandikappade inriktas på att stödja dearbetshandikappade som bedöms ha förmågan att utvecklas så att de kan få ettarbete på den ordinarie arbetsmarknaden.Den fjärde modellen ger utrymme för individuella lösningar. Dennamodell gör ingen skillnad mellan arbetshandikappade och andra svagagrupper på arbetsmarknaden. Alla åtgärder blir möjliga och acceptabla att tatill för alla som anses ha en svag ställning på den ordinarie arbetsmarknaden.De stora praktiska svårigheter som finns i att bedöma vem som skallanses höra till vilken grupp reduceras. Risken för godtycke och varierandebedömningar minskar då avsevärt.Reformera stödformernaRiksrevisionsverkets granskningar tydliggör behovet av attöverväga betydande förändringar av stöden till dearbetshandikappade.Moderata Samlingspartiet gör inte anspråk på att kunna presentera ettfärdigt förslag till ny utformning av stödformerna. Däremot anser vi att fråganmåste ges prioritet. Nuvarande ordning är inte acceptabel och regeringen bör- trots finansministerns uttalade ovilja mot myndighetschefen - ta RRV:skritik och uppmaningar till reformer på allvar.Vi anser att en reformerad utformning av stöden till arbetshandikappadeskall utgå från följande grundläggande principer:1. Alla arbetshandikappade har rätt att bli behandlade med respekt. De skallha rimliga möjligheter till valfrihet. Det skall klart framgå omverksamhet bedrivs i vinstsyfte eller om syftet är av annan art. Gravtarbetshandikappade skall inte behöva riskera att någon annan får derasrättmätiga plats, därför att verksamheten drivs delvis i syfte att säljaprodukterna på den privata marknaden.2. Stöden måste tydligt göra åtskillnad på om verksamheten drivs påkommersiella grunder eller inte. Verksamheter som bedriver börinte konkurrera med privat näringsverksamhet. skall se till att deallra mest utsatta individerna är de som först kommer i fråga när det gällernya arbetstillfällen.3. Regelverk och föreskrifter måste tydliggöras med avseende på vem somkan anses vara arbetshandikappad och därmed i behov av stöd. Den sominte har något arbetshandikapp skall heller inte komma ifråga föranställning inom verksamheter som exempelvis Samhall.4. Uppdraget att ge arbetshandikappade rehabilitering och ökade möjlighetertill arbete inom den reguljära arbetsmarknaden måste stärkas och betonas.Resultaten bör redovisas årligen.5. Incitamenten måste ändras så att viss ekonomisk belöning kan utgå förvarje genomförd åtgärd som avser rehabilitering och för individer som harblivit anställda inom den reguljära arbetsmarknaden.6. Stöden till de arbetshandikappade bör kontinuerligt utvärderas ochredovisas offentligt. De övergripande målsättningarna måste förtydligas isyfte att motverka målkonflikter.Stockholm den 2 oktober 2000Mikael ()()()()()()()()()