mot · GO02Bo232 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo232av Waidelich, ()Bostadspolitik för tillväxt och välfärd i StockholmsregionenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av bostadspolitiska insatser för invånarna iStockholmsregionen.MotiveringBarnen leker och stojar på gården. Deras röster ekar mellan husväggarnaoch får en hund att skälla. En äldre dam passerar med matkassar i bådahänderna. Från ett fönster hörs musik, toner som verkar komma frånnågot medelhavsland - en vanliga dag i ett vanligt svensktbostadsområde. Så här lever och bor vi människor. Men inte alla!I vårt land ökar bostadsbristen. rapporterar om brist på bostäder iallt fler kommuner. I söker tusentals sin egen bostad. Medhopp om en egen lya letar inte minst unga familjer efter nånstans att bo. Föralltför många blir mötet med bostadsmarknaden en sorglig historia. Det finnsinga lediga lägenheter, det byggs knappt några nya hyresrätter och till de fåtallediga ringlar köerna i oändlighet av förhoppningsfulla bostadssökande.Samtidigt ökar befolkningen kraftigt, ca 20.000 fler invånare som allavill ha någonstans att bo.Bostadsmarknadsenkäten pekar på bostadsbrist i 19 av Stockholmsläns 26 kommuner. Därtill säger hälften av de kommuner som har balans tror på brist . Trots detta bedömer ca hälften av kommunernaatt det planerade byggandet är tillräckligt! I hälften av kommunerna är ocksåden politiska bedömningen att den egna kommunen inte ska växa mer. Det ärnödvändigt att förstärka samarbetet mellan kommunerna i regioner med engemensam bostads- och arbetsmarknad. Det kräver - för att fungera - ett stödgenom ett tydliggörande i lagstiftningen.Det här är en helt annorlunda verklighet jämfört med bara för ett par årsedan. Bostadsmarknadsrapporten visar att det i fanns över2000 tomma lägenheter . Vid ingången till det nya sekletvar den siffran nere i 568. I praktiken finns inga tomma lägenheter . IStockholmsregionen krävs ungefär 10.000 lägenheter som detplaneras för ca 5.000 . För väldigt många familjer och inte minstungdomar är hyresrätten det enda alternativet i valet av upplåtelseform.Därför hjälper det inte att det tillkommer bostadssrätter i attraktiva lägen,egnahem eller specialbostäder för äldre. Vi behöver ett nyttbostadsbyggnadsprogram i landets tillväxtorter, inte minst iStockholmsområdet, där också upplåtelseformen hyresrätt är ett betydandeinslag.Den första bostaden i livet är något speciellt. Friheten, det egna ansvaretoch möjligheten att äntligen få rå sig själv är ett stort steg för oss alla. För deunga är dock bostadassituationen särskilt svår . Många tusen unga köarför en första lägenhet. Det som byggs är inte möjligt för de unga attefterfråga. är det många ungdomar som vill ta chansen att gå påhögskolan när nu samhället satsar kraftigt på den högre utbildningen. Menockså här är boendet ett problem. Bara för studenter bedömsbehovet vara ca 1.000 lägenheter om studenterna ska kunna slippabekymra sig för hur boendet ska kunna ordnas. I realiteten blir det ungefärhälften. Det är bra att staten nu avsatt medel för studentbostäder men för attmöta behoven krävs ytterligare insatser. Det är också viktigt att ta de mångaungas behov av en bostad på allvar och insatser måste göras för att ökatillgängligheten till billiga lägenheter med en god kvalitet.I den översyn av förutsättningarna för ett ökat bostadsbyggande somlandshövding gjort i samverkan med kommunerna föreslås enhel del åtgärder för att riva hinder för bostadsförsörjningen. En viktig del idetta är sambandet mellan infrastruktur, tillväxt och bostadsbyggandet. Det ären tydlig signal från många kommuner att uteblivna investeringar i viktigainfrastrukturprojekt hämmar byggandet. Vi ser i vår region hur kommunernabetonar att ett problem är markreservationer för infrastrukturinvesteringarsom inte blir av därför att inga statliga resurser avsätts. Vi ser också hurNynäshamns kommun länge haft lediga lägenheter, trots den relativa närhetentill . För den kommunen är en utbyggnad av väg 73 angelägen,men detta kan stå som symbol för en mängd liknande förhållanden iStockholms län där sambandet mellan bostadsbyggande ochinfrastrukturinvesteringar är tydliga.I ekonomiska sammanhang betonas ofta vikten av konkurrens för attpressa priser och undvika att få företag själva kan styra en marknad. Dennainsikt verkar inte ha nått bostadsmarknadens aktörer. visar kan man t.ex. genom att minska byggtider,kvalitetsfel och byggkostnader sänka kostnaderna för byggandet. Det kanenligt utredningen också ske genom bättre upphandlingar av t.ex. offentligabeställare. Genom att byggprojekt indelas i mindre delar säger man att ävende mindre byggföretagen kan konkurrera. De står utanför idagdärför att det i huvudsak är fyra stora byggföretag som helt dominerar pådagens byggmarknad. Utredningens slutsatser aktualiserar behovet av enkraftfullare och effektivare konkurrenslagstiftning på byggområdet. Därtillbör lagstiftningen tydligare styra den offentliga sektorns upphandlingar i syfteatt åstadkomma en press på byggkostnaderna.Att bostaden är en social rättighet och inte en handelsvara är något som deflesta ställer upp på. Därför behövs ett nybyggande, inte minst i landetstillväxtområden. Därför krävs både snabba insatser och mer långsiktigalösningar. Bostaden är ett av fundamenten för ett gott liv. Därför krävs attsamhället åter tar initiativ på bostadsområdet och inte väljer att överlåta tillenbart de marknadskrafter som misslyckats att styra tillgången på bostäder.Allmännyttan skapades en gång för att ge de många människornamöjlighet att bo bra till en rimlig kostnad och där plånbokens tjocklek inte varavgörande. Detta är en av hörnstenarna i den sociala bostadspolitiken. Antalethyreslägenheter minskas nu dramatiskt. Ombildandet av hyreslägenheter tillbostadsrätter breder ut sig allt mer i en privatiseringsvåg som ofta sker avideologiska skäl i borgerligt styrda kommuner. Möjligheten att bo ihyreslägenhet håller helt enkelt på att stoppas och därmed människorsmöjlighet att själva välja var och hur de vill bo. Segregationen ökar ibostadsbristens spår.Det är varken pengar eller ägande som ska avgöra var man vill bo eller gemöjlighet till inflytande. Människors valfrihet måste säkerställas. Det är endemokratisk rättighet. Det ska heller inte vara nödvändigt att ombildahyresrätten till bostadsrätt för att bättre kunna påverka till exempelboendemiljön. Därför innebär en utförsäljning av allmännyttan också enutförsäljning av människans valfrihet. Därför innebär en utförsäljning attnågot av den sociala bostadspolitikens själ och hjärta och därmed människorsmöjligheter till egenmakt i boendet går förlorad. Lagstiftningen behövertydliggöras för att säkra och öka hyresgästernas inflytande med en särskilduppmärksamhet riktad på hur detta i bostadsområden som säljs ut.Samtidigt är det angeläget med ett långsiktigt skydd mot utförsäljning avallmännyttan.Som beskrivs i motionen är det väldigt många människor som har svårt attfå en bostad. Och grunden till detta är i huvudsak bristen på bostäder. Men detär också angeläget att invånarnas möjligheter att skaffa en bostad förenklasgenom en fungerande bostadsförmedling. Sådana förslag är aviserade. måste också ha lägenheter att förmedla. ärbostadsanvisningsrättslagen som ersatte den tidigare bostadsanvisningslagenavskaffad. Den möjlighet som då fanns för förmedlingarna att få lägenheteratt förmedla av bostadsföretagen försvann. Men det innebär inte att behovetav styrmedel försvunnit, snarare tvärtom. Vi ser tydligt att det finns ettbehov av en ny lag som i grunden har samma funktion som den tidigare: att setill att det finns lägenheter för fungerande bostadsförmedlingar att erbjudainvånarna. Därför behövs en modern form av bostadsanvisningslag.I den bostadspolitiska debatten kretsar mycket kring volymer ochbyggande, antal lägenheter och lagstiftningsfrågor. Men bostaden är inte baraett fysiskt objekt. Här lever vi våra liv. Här växer barnen upp. Här ska vi vilaut efter arbetsdagens eller skoldagens slut. Därför är livsmiljöerna så viktiga.Därför är det också att gå vidare med byggandet av "KvarteretFramtiden". Det kan handla om hur vi utvecklar bostadsområden frånmiljonprogrammets tid, hur områden kan förbättras utifrån barnens behov avtrygghet och utveckling. Det kan gälla hur vi i bostadsplaneringen ser till attvåra bostadsområden blir levande med en lämplig blandning olika funktioner:boende, fritid, möjligheter att driva småföretag, offentlig och kommersiellservice och närhet till natur- och rekreationsområden. Det kan också handlaom hur den nya tekniken kan bidra till att utveckla boendet och hur boendetkan utgå från ett ekologiskt perspektiv. Ett antal framåtsyftandeförsöksprojekt i landet borde stimuleras.Trots det mörka läget i vår region händer det mycket inombostadspolitiken. En mängd förslag utarbetas för att finna vägar att stärkamänniskors möjligheter till ett bra boende. Vi tror att de förslag som anförs imotionen bör kunna stärka möjligheterna att uppnå de bostadspolitiskaambitionerna ytterligare.Stockholm den 3 oktober 2000Tommy Waidelich (s)()()()()()()()()()()