mot · GO02A5 · 2000-10-04 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A5av , ()med anledning av prop. 1999/2000:139 En rättvisare och tydligare arbetslöshetsförsäkring1 SammanfattningSituationen på arbetsmarknaden har förbättrats men är alltjämt mycketbekymmersam. Det är fortfarande ca 400 000 färre sysselsatta jämförtmed 1990, och då har ändå den arbetsföra befolkningen ökat med 200 000personer . I näringslivet ökar företagens svårigheter attrekrytera personal som 55 000 människor är långtidsarbetslösa.Det är mot den här bakgrunden nödvändigt att bådearbetsmarknadspolitiken och arbetslöshetsförsäkringen får en utformningsom verkligen understödjer en arbetslinje. Så är inte fallet.I motionen beskrivs de krav som måste ställas på en väl fungerandearbetslöshetsförsäkring. Den skall främja samhällsekonomisk effektivitet, ensund lönebildning och ge incitament till ett snabbt återinträde påarbetsmarknaden.Arbetslöshetsförsäkringen finansieras till av skattemedel ochskall därför administreras av staten och inte av fackföreningsanknutnaarbetslöshetskassor. Den skall vara allmän, d v s omfatta alla arbetstagaresom uppfyller försäkringens arbetsvillkor. Den skall vara utformad som enomställningsförsäkring, d v s den skall ge skydd motinkomstbortfall så att den arbetslöse har möjlighet att söka nytt arbete ellerutbilda sig för ett annat.Den viktigaste åtgärden för att tydliggöra arbetslöshetsförsäkringenskaraktär av omställningsförsäkring är att begränsa dess varaktighet - det somi debatten brukar kallas att införa en bortre parentes i försäkringen. När denenskildes eget ansvar på detta sätt tydliggörs kan huvuddelen av de regel-,kontroll- och sanktionssystem, som regeringen med sin proposition villskärpa, i stället slopas.2 Innehållsförteckning34 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kraven på arbetslöshetsförsäkringen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att arbetslöshetsförsäkringen skall vara enomställningsförsäkring.3. begär att regeringen lägger fram förslag om en allmänarbetslöshetsförsäkring i enlighet med vad som anförs i motionen.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om regel-, kontroll- och sanktionssystemen iarbetslöshetsförsäkringen.5. avslår regeringens förslag om begränsat sökområde under deförsta i enlighet med vad som anförs i motionen.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om nedsättning av dagpenningen.7. avslår regeringens förslag om ersättningsperioden ochförlängning av perioden i enlighet med vad som anförs i motionen.8. avslår regeringens förslag om ersättnings- ochkompensationsnivåer i enlighet med vad som anförs i motionen.9. avslår regeringens förslag om aktivitetsgarantin i enlighet medvad som anförs i motionen.5 UtgångslägetDet är ca 400 000 färre sysselsatta jämfört med , och då har ändåden arbetsföra befolkningen ökat med ca 200 000 personer sedan dess.Jämfört med för sedan är fler öppet arbetslösa, fler iarbetsmarknadspolitiska åtgärder som betydligt fler studerar.Det behöver med andra ord skapas mer än en halv miljon nya jobb för attvi skall nå i närheten av den sysselsättningskvot som gällde för tio årsedan.Trots att regeringen berömmer sig av att vi nu närmar oss målet för denöppna arbetslösheten framstår läget som bekymmersamt. I näringslivet ökarsvårigheterna att rekrytera personal. är över 55 000 människorlångtidsarbetslösa, och för dem ljusnar läget endast långsamt. Med dagenstakt skulle det teoretiskt dröja innan dagens långtidsarbetslösa återäri arbete.Det är mot den här bakgrunden nödvändigt att såvälarbetsmarknadspolitiken som arbetslöshetsförsäkringen verkligenunderstödjer en arbetslinje. Så är inte fallet. I stället hararbetsmarknadspolitiken i hög grad varit inriktad på volymåtgärder i syfte attkvalificera arbetslösa för nya ersättningsperioder i försäkringen, snarare änför nya arbeten. Detta erkänns också i propositionen (sid 32).Arbetslöshetsförsäkringen har varit tänkt att skydda människor somdrabbas av arbetslöshet från stora inkomstbortfall. Därigenom skulle denarbetslöse under en omställningstid ges möjlighet att söka andra jobb ellerutbilda sig för nya.I stället har arbetslöshetsförsäkringen mer och mer kommit att anta formenav en sorts medborgarlön för "insiders" på arbetsmarknaden.Ersättningsberättigade perioder av arbetslöshet kan varvas medarbetsmarknadspolitiska åtgärder i en utsträckning som har gjortarbetslöshetsförsäkringen till en permanent försörjningskälla för många.Samtidigt finns det en halv miljon "outsiders" - av arbetskraften -som står helt utanför försäkringen och dess trygghet. Särskilt ungdomar ochinvandrare, som aldrig har fått en chans på arbetsmarknaden, drabbas avdetta.6 Kraven på arbetslöshetsförsäkringenI propositionen anges fyra olika krav som regeringen vill ställa på en godarbetslöshetsförsäkring. Samtliga de kraven är invändningsfria. Problemetär i stället att försäkringen, trots regeringens påståenden, inte uppfyllerdessa krav - varken i utgångsläget eller efter regeringens proposition:6.1 Den skall främja den ekonomiska effektivitetenEffektiviteten i samhällsekonomin motverkas i själva verket av attarbetslöshetsförsäkringen har förlorat sin karaktär avomställningsförsäkring. För att återge försäkringen denna karaktär måstenågon form av tidsmässig begränsning (en s.k. bortre parentes) införas.Det skulle förstärka försäkringstagarnas incitament att söka och ta jobboch därmed förkorta arbetslöshetstiderna.Med nuvarande utformning främjar försäkringen inte en sund lönebildningutan bidrar i stället till att hålla uppe reservationslönerna, d v s denlönenivåsom krävs för att en individ skall uppfatta det som mer lönsamt att arbetajämfört med att inte arbeta. Det gör att den enskilde blir mindre benägen attacceptera de arbeten som erbjuds. Söktiderna när den arbetslöse letar arbeteförlängs och rörligheten minskar, både mellan olika lokala arbetsmarknaderoch mellan olika branscher eller yrken.Höga reservationslöner bidrar till att öka den strukturella arbetslösheten.Arbeten med heltidslöner som understiger reservationslönen slås helt enkeltut från arbetsmarknaden. Ju högre reservationslönerna är, desto svårare blirdet att komma in på arbetsmarknaden utan att besitta en hög kompetens. Dettaär något som mängder av ungdomar, invandrare och lågutbildade har fåtterfara.6.2 Den skall vara en försäkringRedan i dag är de försäkringsmässiga sambanden i systemet svaga. Inuläget är arbetslöshetsförsäkringen till finansieradmed skattemedel. administreras den i huvudsak avarbetslöshetskassor som är direkt knutna till de fackliga organisationerna.Det är visserligen möjligt att vara medlem i en a-kassa utan att samtidigtvara fackmedlem. I realiteten är de två tingen emellertid sammankoppladeoch konstruktionen framstår då också som ett sorts rekryteringsbidrag tillde fackliga organisationerna. Vi anser att det är orimligt att enarbetslöshetsförsäkring som har så totalt dominerande offentliga inslagsom den svenska skall administreras av fackföreningar.Vi förordar i stället en allmän försäkring - en försäkring som omfattar allaoch som också administreras av det allmänna, d v s av staten. Vi vill förstärkade försäkringsmässiga sambanden genom en utökad egenfinansiering. Dettaär betydelsefullt - inte primärt som finansieringskälla - utan därför att detunderstödjer en sund lönebildning. Om arbetslösheten ökar till följd avorimliga lönekrav så betalas inte den notan av dem som driver framkostnadsökningen, utan av skattebetalarna.6.3 Den skall vara rättvisI propositionen beskrivs det som rättvist att arbetslöshetsförsäkringenhåller reservationslönerna uppe. Vi delar inte den uppfattningen. Vi kaninte se någon rättvisa i en ordning som omöjliggör för stora grupper avmänniskor att ens komma in på arbetsmarknaden.Däremot kan vi instämma i att arbetslöshetsförsäkringen bör varasolidariskt finansierad i den meningen att försäkringspremierna inte börrelateras till risken för att man skall bli arbetslös.6.4 Den skall präglas av legitimitet och rättssäkerhet itillämpningenSärskilt två av de omständigheter som har nämnts ovan skadararbetslöshetsförsäkringens legitimitet. Den ena är att försäkringen intefungerar som det var tänkt, d v s att den har tappat sin karaktär avomställningsförsäkring. Den andra är det faktum att en nästan heltskattefinansierad verksamhet administreras av någon helt annan än staten- i det här fallet av fackliga organisationer.Även rättssäkerheten i tillämpningen lämnar åtskilligt i övrigt att önska.Vägran att införa en bortre gräns i försäkringen har gjort den enskildes egetansvar otydligt. För att i någon mån upprätthålla någon sorts arbetslinje harSocialdemokraterna därför tvingats införa sanktioner och krav på t exsökaktiviteter, byte av bostadsort eller yrke, avstängningsregler etc. Det är tom så att arbetsförmedlarna upplevt regelsystemet som så pass hårdhänt ofta underlåtit att tillämpa det i praktiken. Redan detta får propositionensuttalanden om "rättssäkerhet i tillämpningen" att framstå som ett skämt.Nu framlägger regeringen därför förslag till nya sanktionsregler. Jämförtmed det formella regelsystem som gäller - men som inte tillämpas ipraktiken - framstår de nya reglerna som en uppmjukning. I verkligheten -d v s i förhållande till hur dagens regelsystem används i praktiken - är detemellertid fråga om en skärpning.Vi konstaterar för vår del att det framför allt är frånvaron av en bortreparentes som skapar de incitamentsproblem som i sin tur framtvingar desocialdemokratiska systemen för krav, kontroller och sanktioner. Bortsett frånatt kontrollsystemen är resurskrävande så medför de dessutom attarbetsförmedlarna får en olycklig dubbelroll. De skall dels utgöra en hjälp ochett stöd till den arbetslöse, dels vara hårdhudade kontrollanter. Dettaunderstryks i propositionen, som anger att arbetsförmedlarna minsann skalltillskriva a-kassan och ifrågasätta arbetslöshetsersättningen om en arbetslösinte söker "lämpliga" arbeten eller ställer upp i "lämpliga"arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogram som förmedlingen hittar på.Vår uppfattning är att man med en tydlig omställningsförsäkring kan slopahuvuddelen av nuvarande regel-, kontroll- och sanktionssystem. Det skulleinnebära en betydande ökning av rättssäkerheten i tillämpningen.7 Arbetslöshetsförsäkringens utformningRegeringen säger sig vilja säkerställa arbetslöshetsförsäkringens karaktärav inkomstbortfallsförsäkring. Några konkreta förslag för att förverkligadenna ambition framläggs emellertid varken i propositionen omarbetslöshetsförsäkringen eller i budgetpropositionen. Det hela stannarvid allmänna avsiktsförklaringar och avsikten är tydligen att regeringenskall återkomma till frågan i vårpropositionen.Detta är en otillfredsställande ordning. Om regeringen i samband medbudgetförslaget annonserar att kostnadskrävande reformer skall träda i kraftmitt under budgetåret så skall inte det formella beslutet och finansieringenuppskjutas . Förfaringssättet står knappast i överensstämmelse medintentionerna bakom den gällande statsbudgetlagen.7.1 En försäkring mot inkomstbortfallVi har ingen anledning att nu ta närmare ställning till propositionens lösaförvarningar om tänkta, framtida nivåhöjningar iarbetslöshetsersättningen.Arbetslöshetsförsäkringen har varit tänkt att utgöra ett skydd mot storainkomstbortfall. Då går det inte i längden att upprätthålla en ordning, som ipraktiken bara innebär ett grundskydd och där allt färre arbetstagare ges ettinkomstrelaterat skydd i egentlig mening. tvingas man attvälja.Det finns mycket som talar för att man borde närmaarbetslöshetsförsäkringen till de övriga socialförsäkringssystemen. Då skulleman långsiktigt - med moderat politik - få en ersättningsnivå på 75 procentav inkomsten upp till en årsinkomst av 7,5 basbelopp, vilket skullemotsvara en månadslön om ca . Detta vore en markant skillnad motdagens ordning, där man f n får högsta möjliga dagpenning redan vid enmånadslön på . En omläggning skulle förutsätta en annanfinansiering av försäkringen än dagens, liksom en tydlig bortre parentes.En alternativ utvecklingslinje är att ha ett offentligt finansieratgrundskydd, som sedan kan byggas på genom frivilliga försäkringar.7.2 Handlingsplanen och rätten till arbetslöshets-ersättningRegeringen föreslår att den arbetssökande i samråd medarbetsförmedlingen skall vara skyldig att medverka till att en individuellhandlingsplan upprättas.Vi har tidigare understrukit vikten av att de individuella handlingsplanernavidareutvecklas. De borde bättre kunna fungera som ett instrument imatchningsarbetet och tydliggöra både den arbetssökandes ocharbetsförmedlingens åtaganden.Vi tillstyrker regeringens förslag.7.3 SökområdeRegeringen föreslår att den arbetssökande skall kunna begränsa sitt arbetssökande bådegeografiskt och vad gäller typ av arbete. Därefter måste denarbetssökande vidga sitt sökområde.Vi har tidigare konstaterat att det med en tydlig tidsgräns i försäkringeninte skulle behövas regler av denna art för att tydliggöra den enskildesrättigheter och skyldigheter. Vi konstaterar också att AMS avstyrker förslagetmed hänvisning till farhågor om att den föreslagna sökområdesbegränsningenriskerar att leda till längre arbetslöshetstider.Vi avstyrker regeringens förslag.7.4 Nedsättning av dagpenningenRegeringen föreslår att den som avvisar erbjudet lämpligt arbete ellerlämpligt arbetsmarknadspolitiskt program skall drabbas av nedsattersättning i två olika steg.Detta är - som vi konstaterat i det föregående - en uppmjukning av detformella regelsystem som inte tillämpas av arbetsförmedlingar och a-kassor. I förhållande till det faktiska regelsystemet innebär förslaget enskärpning.Vi upprepar igen att den här typen av sanktioner knappast är nödvändiga ien uttalad omställningsförsäkring där försäkringstiden är begränsad och denenskildes eget ansvar är tydligt.Vi anser att en bortre parentes bör införas i arbetslöshetsförsäkringen.Regeringens förslag kan därmed avvisas. Om däremot vidhållernuvarande ordning blir de föreslagna sanktionerna ofrånkomliga.7.5 KvalificeringsreglerRegeringen föreslår att arbetsvillkoret skall ändras på så sätt att tid upptill då den sökande fullgjort totalförsvarsplikt eller uppburitföräldrapenning skall jämställas med förvärvsarbete. Därtill föreslås vissa ändringar när detgäller s k överhoppningsbar tid och studerandevillkoret.Vi delar uppfattningen att endast reguljärt arbete - utöver vad som föreslåsbeträffande totalförsvarsplikt respektive föräldrapenning - skall fåtillgodoräknas för att uppfylla arbetsvillkoret i försäkringen. Det är bra attarbetsmarknadspolitiska program används till det de är avsedda för och intetill att återkvalificera för nya ersättningsperioder.Vi tillstyrker regeringens förslag.7.6 Ersättningsperioden och förlängning av periodenRegeringen föreslår att man skall kunna bevilja ytterligareersättningsperioder om 300 dagar.Detta innebär, som () också har påpekat i sitt remissvar, en möjlighet till evig ersättningfrån försäkringen. Det är raka motsatsen mot de åtgärder som borde vidtas föratt betona systemets karaktär av omställningsförsäkring.Vi avstyrker regeringens förslag.7.7 Ersättnings- och kompensationsnivåerRegeringen vill införa en differentiering med förhöjd dagpenning underde första 100 ersättningsdagarna.Vi har tidigare förordat att försäkringen omfattar med 75procents kompensationsnivå. Vi utesluter inte att man överväger en ordningmed successiv nedtrappning av dagpenningens storlek. () konstaterat i sitt remissvar är den fråganemellertid inte tillräckligt utredd.Vi avstyrker regeringens förslag.7.8 AktivitetsgarantinRegeringen föreslår att man skall erbjudas enheltidsaktivitet inom ramen för aktivitetsgarantin.Vi uttryckte vid behandlingen av proposition 1999/2000:98 Förnyadarbetsmarknadspolitik för delaktighet och tillväxt skepsis mot förslaget tillaktivitetsgaranti. Något egentligt beslutsunderlag fanns inte.Det är viktigt att arbetslösa kommer ut på riktiga arbetsplatser eller i enfokuserad arbetsmarknadsutbildning så snabbt som möjligt. Den danskakommunen har utfäst sig att erbjuda någon form av arbete till allaarbetslösa efter anmälan. I det perspektivet framstårregeringens 27 månader som en något blygsam målsättning.Tanken bakom aktivitetsgarantin kan visserligen framstå som ett rimligtförhållningssätt från arbetsförmedlingarna gentemot de arbetslösa, men riskenär uppenbar för att garantin i praktiken bara blir ytterligare en i raden avarbetsmarknadspolitiska volymåtgärder. Vi anser det därför inte motiverat attnu införa tidsgränser för erbjudande om aktivitetsgaranti.Vi avstyrker regeringens förslag.Stockholm den 4 oktober 2000Mikael ()()()()()()()()()