mot · GO02A252 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A252av Höij, ()Bemanningsföretagens situationFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om de olika konkurrensvillkor som gäller för privatabemanningsföretag jämfört med kommuner och arbetsförmedlingar.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ta bort den s.k. karensregeln i lagen om privatarbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om översynen av bemanningsverksamheten.MotiveringBemanningsföretagen har blivit en naturlig del i ett fungerande arbetslivoch är en av de snabbast växande branscherna, inte bara i Sverigeutan över hela världen. Branschen har sedan den började avregleras 1992vuxit med och sysselsätter nu över 20 000 personer iSverige. Bemanningsföretagen har på ett positivt sätt bidragit tillutvecklingen på arbetsmarknaden till nytta för företagen, tillväxten ochtill glädje för de anställda. De fyller en viktig funktion i att matcha behovoch utbud av arbetskraft, inte minst eftersom det finns ett behov aven effektiv förmedling av korttidsjobb. Anställningen hos ettbemanningsföretag uppskattas av många för den personliga flexibilitetenmedan andra ser det som en möjlighet till fast anställning. För många haren anställning vid ett bemanningsföretag visat sig vara en utmärktutvecklingsmöjlighet. Bemanningsföretagen ger anställningstrygghet menkräver rörlighet av arbetstagaren. Rörligheten höjer kompetensen hos deanställda och ger en utmärkt plattform för vidare karriär i arbetslivet.Under senare år har kommuner och arbetsförmedlingar börjat konkurreramed bemanningsföretagen genom att inrätta lokala uthyrningsverksamheter.De kallas arbetscentrum och idén är att bereda arbetslösa arbetstillfällengenom att de kan hyras ut till företag, organisationer och myndigheter.Eftersom villkoren för arbetscentra är helt annorlunda än de för de privatabemanningsföretagen konkurrerar de inte på lika villkor fast de agerar påsamma marknad. De flesta anställda i bemanningsföretagen har garantilön på75 % av heltidslön oavsett om arbete erbjudits eller inte medan villkoren i ettoffentligt ägt s k arbetscentrum innebär att man mellan uppdragen deltar iarbetsmarknadsåtgärder och kan få ersättning från a-kassan. Detta innebärnaturligtvis en stor konkurrensfördel genom att arbetscentrum inte behöverbetala lön för den tid som personen inte är uthyrd och priserna för dendebiterbara tiden kan dumpas. Regelverket diskriminerar tydligtbemanningsföretagen vilket inte är oacceptabelt.Lagen om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft förbjuderen arbetstagare som sagt upp sig från en anställning och tar anställning hos ettbemanningsföretag att ta ett uppdrag hos sin förre arbetsgivare inom sexmånader efter det att anställningen upphörde. Detta drabbar särskiltvårdsektorn där är arbetsgivare och där ett uppdrag inom vårdensåledes förhindras . Denna s.k. karensregeln bör tas bort.Arbetsmarknadsutskottet uttalade under budgetarbetet attbemanningsverksamheten bör ses över. Denna översyn bör, enligtovanstående resonemang, inriktas på att regeltillämpningar ska vara desammaför offentligt organiserade och privata bemanningsverksamheter. Man börvidare noga utvärdera kommunernas och arbetsförmedlingarnas engagemangi dessa frågor. Även andra frågor som uppkommit i samband med denkraftiga expansionen av bemanningsföretagen bör ingå i sådan översyn. Detkan gälla reglerna för själva verksamheten, verksamhetens förhållande tillandra regelsy-stem och så vidare.Stockholm den 2 oktober 2000Helena Höij (kd)()