mot · GO02Kr346 · 2000-10-05 00:00:00 — Den alltsnabbare datoriseringen kan dock vara ett hot. Skriftlig information försvinneroch hamnar i stället i datorer via e-post som sedan raderas. Ett tomrum ikulturarvet uppstår. Ett handlingsprogram för att minimera riskerna måstesnarast tas fram. Detta bör ges regeringen till känna.Den nya tekniken gör att invånare som är intresserade av arkivmaterial,t.ex. för släktforskning, på ett helt nytt sätt själva kan arbeta medmaterialet.Mot den bakgrunden bör regeringen se över personalsammansättning, bådetill antal och kompetens, inom de statliga myndigheter som ansvarar för olikaarkiv.Satsning på museerMuseerna är en del av vårt gemensamma minne. Museerna utvecklar ochförmedlar kunskap, bjuder upplevelser för alla sinnen och levandegörhistorien. De måste medverka i samhällsutvecklingen och debatten. Vid sidanav biblioteken är museerna den vanligaste kulturinstitutionen i kommunerna.Denna skatt måste bli mera synlig och utvecklingsmöjligheterna förbättras.Borås med omnejd har varit och är ett stark textilt centrum i ochtextilmuseet där har samlingar och en dokumentationsverksamhet som ärunik. har samarbetet med Textilhögskolan i givit storamöjligheter till utveckling av både kunskaper om historien ochframtidsmöjligheter. Textilhögskolan har bl.a. kompetens inom områdenahistoriska textilier (handvävnad) vid och reproduktioner avhistoriska textilier.Mot denna bakgrund bör i få nationellt uppdrag attytterligare utveckla verksamheten i den riktning den redan har.Nordiska är en gemensam satsning av den ideellaorganisationen och Tjörns kommun. Projektet harrönt stort intresse i hela . Museet, som är det första i sitt slag iEuropa,har stor kulturpolitisk betydelse och invigdes . har museetetablerat sig som en betydelsefull konstinstitution. Det bedriver ett kraftfulltutvecklingsarbete inom det konstpedagogiska fältet och tar här ett ansvar somnärmar sig det man förväntar sig av de statliga museerna. Det är viktigt attSverige markerar sin positiva inställning till både museet och den övrigaverksamheten genom att staten medverkar till driften av verksamheten viastatsbidrag direkt från statsbudgeten. föreslår därför att Nordiskaakvarellmuseet erhåller i statsbidrag från och med år 2001.Riksutställningars uppdrag att producera utställningar bör kunna överföraspå de större kommunala och regionala museerna. Riksutställningar ska iställetkoncentrera sig på att bistå övriga delar av museiväsendet genom att aktivtmedverka till att produktioner från andra museer når så långt ut i landet sommöjligt. En annan viktig uppgift är att hjälpa till med internationellakontakteroch att få verksamhet in i och ut ur landet. Uppdrag och resurser förproduktion av utställningar överförs till kommunala och regionala museer.För detta ändamål bör anslaget till Riksutställningar minskas med5 miljoner kr och med ytterligare . Anslagettill regionala museer ökar i motsvarande grad.Internationella kontakter berikar och förnyar kulturen. Vi erbjuds ständigtnya uttryck, möjligheter till nytänkande och utveckling genom impulser frånandra länder och genom den etniska mångfald som finns i . Dettamåste vi ta tillvara genom ett aktivt internationellt samarbete.Nationella uppdragRiksdagen beslutade under /97 att inrätta nationella uppdragsom ett led i att utnyttja den utvecklings- och förnyelsekompetens som finns iolika delar av landet. Idéer och kunskaper som kan ge vitalitet åt kulturlivet istort skulle tas till vara. De hittillsvarande erfarenheterna tycks vara godaochdet kommer av och till förslag till nya nationella uppdrag.I samband med införandet av uppdragen motionerade om att deborde vara femåriga i stället för treåriga, men riksdagsmajoriteten avslogförslaget. En kommande utvärdering bör givetvis bl.a. ta upp aspekten kringtiden för uppdraget. Man bör också överväga om antalet ska begränsas till sju.Folkpartiet anser att antalet kan utökas och föreslår därför en utökning avanslaget med 1 miljon kr.Kraftig ökning av stödet till regionalateatrarSverige har en rikedom i teatern. Här finns många teaterinstitutioner och friagrupper. Teatertätheten är en tillgång för hela landet. Såväl nationalscenensom de regionala teatrarna är en av förutsättningarna för ett rikt utbud avscenkonst i hela landet. De resurser och det uppdrag som har vadavser egen teaterproduktion skulle med fördel kunna föras över tillregionteatrarna och de större stadsteatrarna. skulle ha kvar rollensom samordnare av teatrarnas turnéverksamhet och andra uppdrag som statengivit den samt svara för , Tyst Teater och Unga Riks. Detta ären radikal förändring som tar tid att genomföra och mot den bakgrundenföreslår att anslaget minskas med och medytterligare . Av de 40 miljonerna bör 30miljoner kronor fördelas till de regionala teatrarna. Detta bör ges regeringentill känna.Nio miljoner till de nationellainstitutionernaDet är viktigt att de nationella scenerna och Kungl. Operan kanfungera i enlighet med de uppdrag de har fått. De har, liksom Modernamuseet, ett ansvar långt utanför gränser genom att utveckla sinarespektive verksamheter, stå för många internationella kontakter och ocksåvara inspiratör till andra teatrar, musikteatrar och konstmuseer i och utanförStockholm. Rapporter om ekonomiska bekymmer kommer av och till, ochFolkpartiet föreslår att ytterligare avsätts till respektiveinstitution.De ekonomiska bekymren, inte bara för de tre nämnda institutionerna, utanför många andra också, kan naturligtvis avhjälpas med minskad verksamhetoch sänkning av kvaliteten, men anser att det finns andra vägar attgå förutom att höja anslagen. Den verksamhet och det ansvar de centralascenerna och museerna har är av mycket stor vikt och behöver utvecklas, inteavvecklas.Stärk musiken och dansenLänsmusiken svarar för den största delen av det professionella konsertutbudeti respektive region. Det är en angelägen verksamhet som möjliggör förmänniskor i hela landet att ta del av konserter. Länsmusiken utgör ocksåmotorn i det regionala kulturlivet. majoritet minskade anslagetavsevärt och länsmusiken har på flera håll fortsattaekonomiska problem och har också fått sänka kvaliteten. För att garantera atten fortsatt hög ambition kan upprätthållas inom länsmusiken föreslår vi attanslagen till länsmusiken ökas.Det självklara stödet till musikteatrar, symfoniorkestrar ochkammarensembler bör kompletteras med stöd till andra musikformer såsomjazz- och folkmusik. har flera internationellt kända jazzartisteroch jazzen är en musikform som förtjänar ökad uppmärksamhet.Det är glädjande att musikteatern och dansen utvecklats positivt i . Båda konstformerna samlar växande publikskaror. Musikteaterär dock kostnadskrävande och både och Kulturutredningenföreslog att ytterligare statliga resurser skulle tillföras musikteatrarnautanförStockholm. I Statens kulturråds utredning "från till Duvemåla"belyses detta ytterligare och rapporten lyfter särskilt fram Göteborgsoperansbehov av utökat statligt bidrag. självfinansieringsgrad ärdrygt , att jämföra med Kungl. Ävenbesöksfrekvensen är större i än i . Det är därför interealistiskt att räkna med att verksamheten kan få ökade intäkter viabiljettförsäljning. Mot bakgrund av ovanstående vill i ett förstasteg öka anslaget med till Göteborgsoperan.Dansen har fått en allt större uppmärksamhet. Svensk dansär av hög kvalitet. Dansen är internationell som konstart i den meningen attden inte kräver några språkkunskaper. Den har lyckats nå en ny ung publik.Inrättandet av danskonsulenter i länen runt om i har varit ett bra attsätt höja intresset för svensk dans. De ökade anslagen till frånsåväl staten som ger dansen den fasta scen den så välbehöver. Dansarnas situation förtjänar särskild uppmärksamhet. Depensioneras redan vid . För att stödja dansarna i ett eventuelltfortsatt yrkesliv krävs särskild kompetens. Det bör därför inrättas ettrådgivningscenter för dansares fortsatta yrkesliv. Detta bör ges regeringen tillkänna.Det offentliga rummetArkitektur och stadsbyggnad vittnar om olika epokersestetiska värderingar. Det är därför viktigt för varje generation att ställakravpå den offentliga arkitekturen, på stadsrummets gestaltning, på den estetiskautformningen av infrastrukturen och andra anläggningar. Ny arkitektur skaberika och förnya den befintliga miljön men utgå från den äldrebebyggelsens värden, de naturgivna förutsättningarna och helhetsmiljön.Kulturhistoriska och estetiska värden i befintliga miljöer ska tas tillvara ochförstärkas.Den konstnärliga utsmyckningen måste fortsätta att uppmärksammas vidoffentligt byggande. Det är viktigt att den s.k. enprocentsregeln upprätthålls.Den funktionella konsten, d.v.s. design och utsmyckning av föremål i detoffentliga rummet, såsom papperskorgar, teleskåp, trafikstolpar etc., förtjänaren större satsning. Dock är en hel del av dessa insatser inte statens direktakostnadsansvar, utan landsting och kommuner har också ett stort ansvar. Motden bakgrunden föreslår i likhet med föregående år att anslagetåterställs till nivå.Form- och designcentrum tillGöteborgIntresset för svensk form är mycket stort. Världens ögon vänds mot Sverigenär det finns intresse av att se vad som ligger i framkant inom mode, designoch stil. Detta ger en stor möjlighet - såväl kulturellt somindustriellt.Design är inte endast det estetiska yttre. Design är också utformningen avproduktens funktioner ur användarens synvinkel. Detta blir ett allt viktigarekonkurrensmedel för näringslivet. Ett program för hur ska exploateradenna uppmärksamhet bör tas fram. Ett formmuseum behövs som ennyskapande arena för form och design vid sidan av flera regionaladesigncentra och måste förverkligas. I ett framtagetdelbetänkande föreslås utveckling av ett form- och designcentrum i Sverigesom sedan ska följas av flera. anser att centret ska placeras iGöteborg i anslutning till . museets verksamhet inomområdet är välrenommerat och museet har ett nätverksuppdraginom design och konsthantverk. Detta bör ges regeringen till känna.Regionala kulturpengarFolkpartiet ser det som avgörande att det finns ett livaktigt kulturliv på detlokala och regionala planet. 1974 tog staten, efter ett enigt riksdagsbeslut,ettsamlat ansvar för utvecklingen av den regionala kulturen och i det beslutetfanns många bra intentioner, som det var en vidgning av statensansvarsområde. Inte minst innebar det ett ökat stöd till regionerna, menstyrningen var hård. Modellen var: "satsar ni en krona, så satsar staten enkrona" eller något i den vägen och det stimulerade, för man ville ju få tag istatens pengar till den egna regionen.Efter mer än 25 år kan man konstatera att regionernas kulturansvarutvecklats mycket positivt och det är en livaktig verksamhet på de flesta håll.Det innebär också att det inte behöver finnas samma styrning längre frånstatsmaktens sida och det pågår också försök med s.k. kulturpåse i tvåregioner. Det innebär att regionen själv får en större möjlighet att avgörainom vilka områden kulturpengarna ska användas. Det är rimligt att dennautveckling fortsätter.Det innebär i sin tur att Statens kulturråds verksamhet bör minskas.Folkpartiet föreslår därför att anslaget till minskas med 5miljoner kr utöver minskningen om i samband med KulturnätSverige.Kultur på exportKulturens betydelse för tillväxt bör uppmärksammas ytterligare. Att ett riktkulturliv bidrar till ett livaktigt näringsliv är ett känt faktum. Att satsa påkultur kan därför vara en rent affärsmässigt god investering som kan ge engod avkastning. Denna insikt bör vara vägledande för såväl staten somkommunerna, men också vid exempelvis exportinsatser gentemot utlandet. Ettprogram för hur kultur kan användas i exportsyfte bör tas fram.Musik har blivit en mycket stor exportvara för . Till allra störstadelen handlar det om populärmusik som klarar sig utan offentligt stöd. Detfinns också annan svensk musik som borde ha förutsättningar att vinnauppskattning utomlands, men för det behövs en medveten marknadsföringoch ett långsiktigt stöd. En viktig förutsättning är också att den kommunalamusikskolans omfattning och kvalitet upprätthålls. Jazz skulle kunna bli denmusikform som efter populärmusiken slår sig in på den svenskaexportmarknaden. Kulturpolitiken bör stödja denna process.KvalitetKvalitet, vad det gäller kulturverksamhet, kan bedömas delsutifrån skickligheten hos konstnären att gestalta det han ellerhon vill, dels hur nyskapande det är, eller hur väl det anknytertill sådant som tidigare gjorts. Kvalitet måste bedömas efterobjektiva kriterier, men eftersom konst ofta handlar omupplevelser går det inte att förbise den subjektiva värderingenav ett konstverk. Därför kan man inte sätta upp generellaregler för vad som är kvalitet.Professionella och amatörerKvaliteten inom kulturpolitiken måste prioriteras. Deprofessionella konstnärerna förtjänar stor uppmärksamhet ochutrymme. Att dessa helt skulle kunna förlita sig påmarknadens uppskattning av deras verk är en utopi. En stordel av kulturlivet kan, om man talar i ekonomiska termer, sessom en kollektiv nyttighet, museer är tydliga exempel pådetta.Även om den nationella kulturpolitiken ska prioritera de professionellakonstnärerna, ska inte amatörkulturen underskattas. Den medverkar i höggrad till ett stort kulturintresse oberoende av om den utövas i form avamatörteatersällskap, körer eller dylikt. Stödet till amatörkulturen bör dock iförsta hand ges på regional och lokal nivå. Det är också viktigt att samverkanmellan studieförbund, folkhögskolor och amatörorganisationer fungerar närdet gäller utvecklingsarbetet inom amatörverksamheten.Ersättningar och bidragAtt fördela ersättning, stipendier m.m. till konstnärer är ettgrannlaga arbete, som kräver känsla för etik och moral,liksom kunskap om vad som är kvalitet. finns detandra aspekter som också ska vägas in, som t.ex. främjandeav jämställdhet och geografisk fördelning.Det är självklart att ledamöter i anslagsgivande organ strikt måste beaktajävsförhållanden och inte bara inkludera sig själva, sina närmaste anhöriga,utan också nära vänner eller andra personer som står i beroendeförhållandetill ledamoten eller vice versa.Bidragsgivande myndigheter försöker värna en god kvalitet genom ett närasamarbete med olika konstnärsorganisationer. Det är av yppersta vikt att dettasamarbete inte leder till ett gynnande av en speciell sammanslutning framfören annan. Speciellt viktigt är detta vad avser bildkonsten, där organisationernasynes verka under mycket olika villkor.Sammansättningen av styrelser som beviljar stöd och ger andra förmånermåste vara bredast möjlig, insynen måste garanteras, gränserna vara tydligamellan särintressen och beslutsfattare och neutraliteten mellan olikaorganisationers medlemmar måste upprätthållas.Den enskilda människan är utgångspunkten för liberal tanke och politikoch huvudprincipen är därmed att varje konstnär har sitt unika värdeoberoende av facklig eller annan organisatorisk tillhörighet. Det ärprofessionalismen i konstnärsutövandet som ska premieras.Inköp av offentlig konst är en grannlaga uppgift, som vållat en hel delhuvudbry och motsättningar inom . Det är angeläget attbegreppen reds ut och att man tar tillvara de rekommendationer om åtgärdersom och givit. Det ärangeläget att konkurrensen ökar och fungerar och att alla konstnärer fårmöjlighet att lämna anbud, oberoende av om man är medlem eller inte i någonfackorganisation.När det gäller kopiering av konstnärers verk, finns en organisation förförmedling av kopieringsersättning, BONUS. Denna organisation har enmonopolställning och det är angeläget att systemet fungerar så att allakonstnärer som får sina verk kopierade också har möjlighet att få ersättning.1996 infördes lagen om droit de suite, DDS. Den innehåller regler omupphovsrätt och ersättningar till konstnärer. Här, liksom på andra områdeninom konstlivet, råder monopolsituation och det är inte acceptabelt. Det finnsingen anledning till att bara en organisation får hantera inkassering ochutbetalning av ersättningen. Konkurrens torde också kunna medföra attadministrationen effektiviseras och därmed att mer av det inkasseradebeloppet går tillbaka till konstnärerna.Möjligheterna för kulturutövarna att bli ekonomiskt oberoende av stat ochkommun måste uppmuntras. Förmånliga skatteregler vid stöd till kulturen kanvara en lösning, en annan kan vara att inrätta s.k. kulturkonton därkonstnärerna kan sprida skatterna för sina inkomster över åren. Stödet tillkulturen måste komma från många olika håll, för att inte skapa ett alltförstarkt ensidigt beroende av få finansiärer, vilket riskerar att leda tilllikformighet.Minska hyreskostnadernaFlera av nationalinstitutionerna och de centrala museernaanför att hyressättningen är ett stort problem för dem. Deregler som finns i förhållandet mellan staten ochinstitutionerna lämnar mycket i övrigt att önska. Det är bra attregeringen i budgetpropositionen har sammanställt en tabellsom redovisar hyreskostnaderna för varje institution.Tabellen visar vilken stor andel hyrorna tar av respektiveinstitutions kostnader. , medPrins , ,och Tekniska museetbetalar och mer i hyra.Att sätta hyror i en situation där fastigheterna knappast kan eller fåranvändas till andra ändamål än de nuvarande och där dessutom staten äransvarig både för fastighetsägarens och hyresgästernas intressen är uppenbartsvårt, för att inte säga omöjligt. Fastighetsägaren har monopol ochhyresgästen kan inte flytta till alternativa lokaler.En framtagen rapport visar på förhållanden som rimligen pekar påatt en genomgripande förändring måste ske på området. Hyresgästernabefinner sig i en tvångssituation. Det finns inget större intresse av att sparapengar på hyror för att i stället använda pengarna till den verksamhet som äravsikten med institutionen.Folkpartiet anser därför att regeringen bör tillsätta en utredning föratt effektivisera och konkurrensutsätta drift, underhåll och förvaltning vids.k.ändamålsfastigheter, liksom att se över hur förhandlingar mellanfastighetsägare och hyresgäst kan genomföras på ett sådant sätt att t.ex. bådaparter har en gemensam och accepterad grundinformation samt att det är enreell förhandling.Kulturen ocharbetsmarknadspolitikenEn stor grupp människor finns inskrivna hoskulturarbetsförmedlingen. En fjärdedel av de medel statenanslår till kultur förmedlas via arbetsmarknadspolitiken.Detta får negativa konsekvenser för konstnärerna, då enfungerande arbetsmarknad rycks bort.Vanliga arbetsmarknadsåtgärder kan inte motsvara kulturens behov. Stödettill kulturen behöver förenklas. För att undvika bidragsberoende och krångligbyråkratisk hantering bör man i stället skapa stiftelser, som liknar de somskapades när löntagarfonderna lades ner. På så sätt kan starka kulturfonderbyggas upp som senare inte längre behöver tillskott från statskassan.Fonderna ska användas till långvariga arbetsstipendier och investeringsmedelför utrustning. De nya stiftelserna bör stå helt oberoende av både politiker ochtjänstemannagrupper i kulturbyråkratin. En betydande del av dessa nyafinansieringsformer borde ge upphov till nya och fristående agenturer förmarknadsföring och försäljning av kulturella tjänster och till nyadistributionskanaler i stånd att bättre än utveckla konstens ochkulturens fristående marknad.I dagens system är det den konstnär som står i tur för en åtgärd somprioriteras, inte den som skulle utföra uppgiften bäst. De långsiktigaeffekterna blir fatala: kulturlivet får inte den höga kvalitet som de satsademedlen skulle kunna åstadkomma och det blir inte längre efterfrågan påkonstutövare som styr.Det vore bättre om även konstnärer skulle kunna erbjudas riktiga arbeten.Kulturarbetsförmedlingens verksamhet måste därför minska och de medelsom frigörs styras över från arbetsmarknadspolitiska åtgärder till denkulturella verksamheten. Resurser bör istället användas till att låta det somproduceras nå publik, så att efterfrågan och utbudet har en chans att komma inärheten av varandra. I långa loppet kommer detta att leda till ökadsjälvförsörjningsgrad inom området. bör ge regeringen i uppdragatt återkomma med förslag till hur detta kan ske.Konstförmedling har stor betydelse för att vidga arbetsmarknaden och gede professionella konstutövarna större möjligheter att leva på sittarbete. En aktiv och framgångsrik konstförmedling stärker det professionellakonstlivet. För att nå en ny och större publik är det viktigt att bedrivapublik-arbete. Detta kan ske på olika sätt genom ombudsnätverk, vänföreningar ochkonstföreningar. Även gallerierna har en viktig roll när det gäller att spridainformation och kunskap om konst. Där visas mycket av den nyasamtidskonsten. För både konstnärerna och galleristernas del måste stat,region och kommuner kontinuerligt köpa in konst till offentliga lokaler ochbyggnader.Alltför liten uppmärksamhet har ägnats åt hur konstnärliga verksamheterska kunna konkurrera med underhållningsutbudet. Detta kommer att bli enviktigt uppgift för kulturlivet . Leden mellan konstnär ochkonsument måste få ökad uppmärksamhet. Exempelvis bör nya uppgifteruppmärksammas och högskoleutbildningar anpassas också för dem som villbli producenter, kuratorer och sponsoransvariga.Ingen höjning av TV-avgifternaInom TV-mediet upprätthålls kvaliteten bl.a. genom publicservice. I varje års budgetproposition återkommer regeringenmed förslag om höjning av TV-avgifterna, med24 kr. motsätter sig denna höjning. Det finnsanledning att anta att SVT och SR skulle kunna vara meraåterhållsamma med satsningarna inom de nya teknikerna. Allerfarenhet visar att tillämpningen av ny teknik är mycket dyri början för att därefter falla i pris. Den svenska marknadenverkar fortfarande inte mogen för att i större utsträckning tasig an den digitala tekniken. har också motsatt sigstatliga satsningar på markbunden digital sändning.Ökade resurser till trossamfunden ochidrottenStödet till trossamfunden har minskat eller legat stilla undersenare år. har motsatt sig denna njugga inställningoch fortsätter att göra så. Vi anser att trossamfundens storaansvarsområde i stället motiverar en höjning av anslaget.Därför föreslår vi att detta anslag höjs med 10 miljoner kr.Folkpartiet lämnar en separat motion för idrottsfrågorna. I motionenredovisar partiet sina ståndpunkter för en genomtänkt idrottspolitik ochidrottens betydelse för samhället. Vi utvecklar därför inte närmare vårinriktning med idrotten i denna motion men nämnas kan att vi vill avsätta 5miljoner kr till idrottsforskning.Stockholm den 4 oktober 2000Lennart Kollmats (fp)()