mot · GO02MJ787 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ787av , ()Hantering av kärnavfallFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om betydelsen av att utan dröjsmål fortsätta utvecklingsarbetet föratt omhänderta det använda kärnbränslet.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utöka antalet platser för platsundersökningar till minst treplatser i minst tre regioner.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om betydelsen av ett tydligt stöd till de kommuner som aktivtdeltar i platsundersökningar för ett djupförvar.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av stöd till frivilligorganisationer för att uppnå enallsidighet i den nationella och lokala informationen om kärnavfallet.5. begär att regeringen redovisar en policy för hur den avser attanvända vetoventilen i kärnavfallsfrågan för att på så sätt undvikaspekulationer och onödig oro i förstudiekommunerna.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om konsekvenserna av fri rörlighet för varor och tjänster på kärn-avfallsområdet.7. tillkännager för regeringen som sin mening att inteskall exportera eller importera kärnavfall.Avveckling och förvaringVänsterpartiet anser att kärnkraften skall avvecklas.Avvecklingen har påbörjats. har varit emotbåde en etablering och utbyggnad av kärnkraften. Den är enohållbar energikälla som medför oerhörda risker för miljön.Vår kritik har genom alla år varit baserad på just kärnavfallsfrågan meddess konsekvenser för kommande generationer samt att det inte finns någonbra lösning på den frågan. Men som parti tvingas vi trots detta att ta ställningtill problematiken samt ta ett ansvar i den rådande situationen.Det är av flera skäl viktigt att den process som pågår, för att hitta enlämplig plats för förvar av det utbrända kärnbränslet, fullföljs. Dels är det fördel att påbörja djupförvaret medan kärnkraften är i gång,då detta garanterar att kompetensen i kärnenergifrågor finns tillgänglig ilandet. Dels innebär ett genomförande av den planerade processen att Sverigekan spela en viktig roll internationellt. För att garantera ett fortsatt braarbetemed att hitta en lämplig plats är det angeläget att säkra trovärdigheten i denprocess som pågår, och vi föreslår därför i denna motion några saker som vianser kan förbättra trovärdigheten i processen.Alltsedan 1972, då den första reaktorn i startade, har svenskakärnkraftverk producerat radioaktivt avfall som det pågåttutredningar om hur man skall hantera avfallsproblemet. Ambitionen är atthindra spridning av avfallet under de hundratusentals år som radioaktivitetenär livsfarligt hög och att inte belasta kommande generationer med risker,ansvar eller kostnader till följd av vår tids atomsopor. Ingen avfallsförvaringav detta slag kan dock göras helt säker, och den verkliga ambitionen är därföratt inte belasta kommande generationer med onödiga risker, ansvar ellerkostnader.Att inte belasta kommande generationer med onödiga risker, ansvar ellerkostnader till följd av för vår tids atomsopor är ett sätt att formuleraambitionen med ett slutförvar av det högaktiva avfallet. Medan kostnadernaavses täckas med de fonderingar som finansieringslagen anger är tanken attrisker och ansvar för framtida generationer skall minimeras genom lämpligaval av slutförvaringsmetod och plats. Metodvalet förutsätter att man först harredovisat de funktionsvillkor som man önskar att ett slutförvar skall klara.Valet förutsätter också att man öppet redovisar de avvägningar som måstegöras om och när det finns funktionsvillkor som till någon del är motstridiga.Hittills har det framkommit tre funktionsvillkor som preciserar kraven påtillsynsfrihet, svåråtkomlighet och återtagbarhet för avfallet:- Villkor 1: Förvaret skall inte kräva övervakning eller underhåll för attfungera vilket närmast pekar på "en sluten förvaring" där avfallet gjortstillräckligt svåråtkomligt för att skyddas mot oönskade och oavsiktligaintrång.- Villkor 2: Förvaret skall utformas så att avfallet kan återtagas om framtidagenerationer skulle vilja reparera eller förbättra förvaret, eller rent avanvända det klyvbara materialet.- Villkor 3: Förvaret skall utformas så att möjligheten till återtagande avavfallet snabbt skall kunna brytas om framtida generationer finner attrisker med återtagbarheten är större än fördelen därav.Med tydliga funktionsvillkor av detta slag kan även lekmänse att det ryms en faktisk motsättning mellan kraven påkärnavfallets svåråtkomlighet respektive återtagbarhet. Dettredje funktionsvillkoret baseras på ett säkerhetstänkandeinom försvaret och föreskriver att man längre fram snabbtskall kunna göra kärnavfallet oåtkomligt, om och när man såfinner befogat, exempelvis för att skydda sig mot hotandeterroristaktioner.Den metod som hos () nu ärhuvudalternativ är KBS 3-metoden, en metod som innebär att det användakärnbränslet kommer att förvaras i kapslar av koppar och järn ca 500 m ner iberggrunden. Kapslarna skall bäddas in i lera för att skyddas mot eventuellarörelser i det omgivande berget.KBS 3-metoden kan endast konkurrera med en förvaring i djupa borrhålom och när man prioriterar återtagande före funktionsvillkoren 1 och 3. Detberor förstås på att en förvaring i djupa borrhål bättre tillgodoser krav påsvårtillgänglighet och tillsynsfrihet medan KBS-konceptet är bättre när detgäller att infria krav på återtagbarhet.Utfallet av jämförelser mellan KBS-metoden och andra metoder beror påvilka avvägningar samhället vill göra mellan olika funktionsvillkor baseradepå den övergripande ambitionen att inte belasta kommande generationer medonödiga risker eller ansvar. Detta gör att det är svårt att acceptera KBS 3-metoden som den allenarådande metoden. Det är ledsamt att konstatera att detfortfarande efter utredande i SKB:s regi saknas relevantajämförelseunderlag mellan KBS-metoden och andra typer av bergförvar.Det är av vikt för allsidighet och förtroende att det finns mer än en metodframtagen samt att det satsas relevant forskning på mer än en metod.Samtidigt som programmet för djupförvar enligt KBS 3-metoden fortsätterenligt planerna skall industrin fortsätta forskningen för att hitta alternativaförvaringsmetoder. Med stöd av forskningsresultaten bör därefter förstudierav olika alternativa metoder redovisas. Detaljeringsgraden bör minst motsvaranivån för ett referensalternativ i en MKB-process.PlatsundersökningarEfter SKB:s förstudier i sex kommuner skall man gå vidaremed platsundersökningar på minst två platser. Det är viktigtatt definiera vad som menas med begreppet "minst tvåplatser" - avses platser inom samma ort/kommun ellerbetyder det att platsundersökningarna skall ske inom olikakommuner/regioner? anser att det är av viktatt platsundersökning sker på fler än två platser.Vänsterpartiet föreslår att platsundersökning skall ske påminst tre platser fördelade på tre regioner. Om det skullevisa sig vid provborrningarna eller vid den fördjupadestudien av miljöpåverkan att en av platserna i någon av detre regionerna inte har förutsättningar för att kunna klara ettsäkert slutförvar på platsen skall det finnas alternativ närman går vidare, vilket innebär att regeringen inte behöverköra över ett kommunalt veto.Stöd för en allsidiginformationArbetet får av flera orsaker inte stanna upp. Innevånarna iförstudiekommunerna har ägnat mycket arbete åt dennafråga. De har läst rapporter, diskuterat, debatterat och tagitställning. Många har lagt ned avsevärd, frivillig ochoavlönad tid på att sätta sig in i problemen. Det är därför detnu finns god beredskap att gå vidare.Alla som har deltagit i förstudierna behöver nu få veta villkoren förfortsättningen. Det är mycket viktigt att regeringen tydligt redovisar vilketstöd de kommuner kommer att få som medverkar i platsundersökningar.Hittills har ett mycket begränsat ekonomiskt stöd från kärnavfallsfondenlämnats till förstudiekommunerna. Med platsundersökningarna blir detkommunala engagemanget ännu viktigare. Det krävs stöd, ekonomiskt,praktiskt och moraliskt, till de kommuner där platsundersökningarna skallgenomföras. Det behövs även en utökad möjlighet för frivilligorganisationerpå nationell och lokal nivå att kunna få del av det ekonomiska stöd som gesför att en allsidighet i informationen skall kunna ges. SKI samt SSI harföreslagit att regeringen bör ta upp frågan om stöd till frivilligorganisationerför att dessa skall kunna delta i samrådsprocessen på det nationella planet. Iregeringens beslut om FUD-programmet 98 sägs attregeringen överväger att särskilt stöd bör ges till frivilligorganisationer. Detär dags för ett positivt beslut i den frågan. Ett beslut som kan skapa enförändrad lokal process för att en allsidighet i informationen skalluppfyllas/uppnås.Det kommunala vetotsbegränsningFör att bygga ett slutförvar krävs tillstånd enligt flera lagar.Det är regeringen som gör den slutliga prövningen enligtmiljöbalken och kärntekniklagen. Prövningen enligtkärntekniklagen bereds av SKI, och denna prövning gällerenbart om anläggningen är säker eller ej. För att få tillståndenligt krävs normalt att den berörda kommunenskommunfullmäktige accepterar lokaliseringen. Kommunenkan använda den kommunala vetorätten och säga nej. Menjust för slutförvar av använt kärnbränsle har det kommunalavetot vissa begränsningar. Regeringen kan besluta om att gelokaliseringstillstånd även om kommunfullmäktige i denberörda kommunen har använt sitt veto och sagt nej. Dettakan ske om regeringen bedömer att ingen lämpligare platsstår att finna. Denna möjlighet begränsar trovärdigheten iden lokala demokratiska processen i förstudiekommunenoch skapar också onödig oro när kommuninvånarna skallgöra bedömningen om de vill fortsätta med enplatsundersökning. Det är därför angeläget att regeringenredovisar en policy för hur den avser att användavetoventilen i kärnavfallsfrågan för att på så sätt undvikaspekulationer och onödig oro i förstudiekommunerna. Dettabör som sin mening ge regeringen till känna.EU och kärnavfallDet finns oroande signaler om en framtida handel medradioaktivt avfall över nationsgränser. Belgiensenergiminister ser t.ex. ett multinationellt förvar som"logiskt i ett enat ". Han anser även att den friaelmarknaden i EU kommer att rasera nationella gränser,även för radioaktivt avfall. ser mångafördelar med multinationella lösningar, särskilt för mindreländer. anser att det är viktigt att varje landskall ta ansvar för sitt eget avfall.Det radioaktiva avfallet är ur internationell synvinkel att betraktas som entickande bomb. bör därför ta initiativ till att frågan om förvaring avdet radioaktiva avfallet tas upp i olika internationella fora.I lagen om kärnteknisk verksamhet framgår att det här i riket är förbjudetatt utan särskilt tillstånd slutförvara använt kärnbränsle eller kärnavfall frånannat land.Den nu påbörjade kommersialiseringen och ökade internationaliseringenav kraftproduktionen leder till många olika ägare i bolagen samt ett korsvisägande. Det samarbetsbolag (f.n. SKB) som skulle hantera kärnavfallet fårdärmed en internationell ägarkrets av kraftbolag. För dessa bolag skulle detinnebära en mycket stor ekonomisk vinst om de kunde samordnaavfallshanteringen till ett befintligt slutförvar. För att detta skall blimöjligträcker det med en enkel lagändring, eftersom det inte finns några EU-reglersom hindrar medlemsländerna att exportera kärnavfallet mellan sig. Härkommer EU:s tre friheter in. Fri rörlighet för kapital, varor och tjänster.Är det då troligt att SKB kan garantera att utländskt kärnbränsle intekommer att importeras för lagring i ? Vad händer om SKB:s störsteägare, , vill ta hem avfall från de reaktorer man deläger i ?Riksdagen bör ge regeringen i uppdrag att redovisa konsekvenserna av vadfri rörlighet för varor och tjänster innebär för del när det gällerkärn-avfall. bör också uttala sig om att inte skall importera ellerexportera kärnavfall.Stockholm den 28 september 2000Kjell-Erik ()()()()()Per ()()()()()()