mot · GN02Fi15 · 2000-04-28 00:00:00 — Den nya, bÃ¤ttre regionalpolitik som skisseras i detta program Ã¶verger de selektiva fÃ¶retagsstÃ¶den och satsar istÃ¤llet pÃ¥ generella Ã¥tgÃ¤rder som bÃ¤ttre infrastruktur, bÃ¤ttre smÃ¥fÃ¶retagarklimat och sÃ¤rskilda Ã¥tgÃ¤rder fÃ¶r att frÃ¤mja kunskaps- och tjÃ¤nstesektorn. 7.1.1Â Fler beslut nÃ¤rmare mÃ¤nniskorna Mer lokalt beslutsfattande Ã¤r en nyckelfaktor fÃ¶r att Ã¥stadkomma lokal mobilisering. Det gÃ¤ller inte minst makten Ã¶ver regionalpolitiken. Den kommunala sjÃ¤lvstyrelsen bÃ¶r ges ett starkare skydd i grundlagen. Medborgarnas inflytande pÃ¥ den regionala nivÃ¥n bÃ¶r stÃ¤rkas genom nya direktvalda regionfullmÃ¤ktige. De skall ersÃ¤tta landstingen och dessutom Ã¶verta betydande delar av lÃ¤nsstyrelsernas och andra statliga organs uppgifter. Beslut om t. ex. strandskydd och snÃ¶skoterleder bÃ¶r fattas pÃ¥ den regionala nivÃ¥n. Regionerna bÃ¶r ocksÃ¥ ha makten Ã¶ver de medel som kommer frÃ¥n . 7.1.2Â GrundlÃ¤ggande samhÃ¤llsservice en rÃ¤ttighet RÃ¤tten till grundlÃ¤ggande samhÃ¤llsservice till rimliga kostnader oavsett bostadsort Ã¤r en del av den generella vÃ¤lfÃ¤rdspolitiken och bÃ¶r slÃ¥s fast i lag. En effektiv skatteutjÃ¤mning ger jÃ¤mte statliga insatser mÃ¶jligheter att sÃ¤kra dessa rÃ¤ttigheter. Inte minst lÃ¤karfÃ¶rsÃ¶rjningen i glesbygd behÃ¶ver fÃ¶rbÃ¤ttras genom nya grepp. Ett sÃ¥dant som bÃ¶r prÃ¶vas Ã¤r avskrivning av studieskulder fÃ¶r personer som fÃ¶rbinder sig att arbeta i glesbygden. 7.1.3Â Tiotusentals nya fÃ¶retag rÃ¤ddar avfolkningsbygderna Det Ã¤r en vÃ¥g av nyfÃ¶retagande och expansion av befintliga fÃ¶retag som kan ge skogslÃ¤nen och andra avfolkningsbygder det lyft de behÃ¶ver. Det krÃ¤ver ett bÃ¤ttre fÃ¶retagsklimat med mindre krÃ¥ngel, lÃ¤gre arbetsgivaravgifter, stÃ¶rre mÃ¶jligheter att fÃ¥ fram riskkapital genom avskaffad dubbelbeskattning och mycket annat. F-skattsedel Ã¥t alla och fÃ¶renklade regelverk underlÃ¤ttar Ã¤ven kombinationsfÃ¶retagande. MÃ¶jligheterna att kvitta fÃ¶rluster mot vinster i olika fÃ¶rvÃ¤rvskÃ¤llor bÃ¶r bli stÃ¶rre Ã¤n . 7.1.4Â Nya ekonomiska prioriteringar Den regionalpolitik vi fÃ¶rordar innebÃ¤r en ny prioritering av statens ekonomiska satsningar. Vi vill dra ner pÃ¥ den selektiva politiken, som huvudÂsakligen flyttar arbetsplatser frÃ¥n en ort till en annan med statliga bidrag. IstÃ¤llet vill vi satsa pÃ¥ hÃ¶gre vÃ¤ganslag, bÃ¤ttre villkor fÃ¶r turismen, sÃ¤nkt arbetsgivaravgift i hela landet, fortsatt utveckling av de sÃ¥ kallade regionala hÃ¶gskolorna, statliga garantier fÃ¶r att sÃ¤kra goda IT-kommunikationer ocksÃ¥ i glesbygd, Ã¥tgÃ¤rder fÃ¶r att sÃ¤kra ett basutbud av service i hela landet etc. Utbyggnaden av bredband bÃ¶r huvudsakligen skÃ¶tas av det privata nÃ¤ringsÂlivet. 7.1.5Â Fritt fram fÃ¶r byskolor och glesbygdsdagis Att kunna behÃ¥lla skolan Ã¤r, jÃ¤mte butiken, ofta en nyckelfaktor nÃ¤r det gÃ¤ller att hÃ¥lla en bygd levande och med framtidstro. FÃ¶rÃ¤ldrar, som vill starta daghem och skolor i glesbygd, ska ges en starkare stÃ¤llning gentemot kommunerna â de ska ha rÃ¤tt till samma stÃ¶d per elev som andra daghem och skolor i kommunen, vilket inte gÃ¤ller dÃ¥ kommunerna har rÃ¤tt att sÃ¤ga nej till enskilda dagis och skolor som inte passar i den kommunala planeringen. 7.1.6Â Bra statlig service Ã¶ver hela landet Statliga verksamheter med breda medborgarkontakter ska finnas lÃ¤tt tillgÃ¤ngliga Ã¶ver hela landet. Det gÃ¤ller sÃ¥dant som polis, skattemyndigheter, fÃ¶rsÃ¤kringskassor och tingsrÃ¤tter. motsÃ¤tter sig exempelvis nedlÃ¤ggning av fler smÃ¥ tingsrÃ¤tter. 7.1.7Â Privatiserade verksamheter kan ocksÃ¥ fÃ¶rmÃ¥s ta regionala hÃ¤nsyn I verksamheter som sÃ¤ljs ut av staten eller krÃ¤ver statlig koncession i nÃ¥gon form ska en skyldighet kunna ingÃ¥ i sÃ¤lj- eller koncessionsvillkoren att inom ramen fÃ¶r den ordinarie verksamheten och avgifterna finansiera service i hela . 7.1.8Â BÃ¤ttre vÃ¤gar Ã¤r nÃ¶dvÃ¤ndiga fÃ¶r en levande landsbygd behÃ¶ver en rejÃ¤l satsning pÃ¥ bÃ¤ttre vÃ¤gar. TjÃ¤lskadade, sÃ¶nderkÃ¶rda, krokiga, Ã¶verbelastade, dÃ¥ligt underhÃ¥llna vÃ¤gar hotar den regionala rÃ¤ttvisan. Inte minst anslagen fÃ¶r vÃ¤gunderhÃ¥ll mÃ¥ste hÃ¶jas. 7.1.9Â ErkÃ¤nn bilen som en nÃ¶dvÃ¤ndighet i glesbygden Reseavdraget anpassas efter kostnadsutvecklingen. Transport till och frÃ¥n barntillsyn inrÃ¤knas i strÃ¤ckan fÃ¶r reseavdrag. Systemet fÃ¶r bensinÂbeskattning bÃ¶r Ã¤ndras sÃ¥ att hÃ¶jningar av vÃ¤rldsmarknadspriset inte automatiskt slÃ¥r igenom i form av hÃ¶gre bensinskatt. AnvÃ¤ndning av alternativa drivmedel ska premieras. 7.1.10Â Turismen bÃ¶r frÃ¤mjas borde kunna ha en lika stor turistsektor som , och . De mÃ¶jligheter som finns inom att sÃ¤nka momssatserna pÃ¥ olika delar av turismen bÃ¶r utnyttjas. 7.1.11Â Levande landsbygd krÃ¤ver att jordbruk kan Ã¶verleva EU:s jordbrukspolitik bÃ¶r avregleras och fÃ¶rÃ¤ndras sÃ¥ att produktionsstÃ¶det ersÃ¤tts av ett mindre omfattande stÃ¶d som syftar till att bevara den biologiska mÃ¥ngfalden, kulturlandskapet med regionalpolitiska hÃ¤nsyn. Ett effektivt och hÃ¥llbart skogsbruk ska stÃ¶djas. 7.1.12Â Kust- och VÃ¤nersjÃ¶farten bÃ¶r frÃ¤mjas FÃ¶r vissa delar av landet Ã¤r kust- och VÃ¤nersjÃ¶farten av stor regionalpolitisk betydelse. Den kan frÃ¤mjas genom en annorlunda hamnpolitik och en annan avgiftssÃ¤ttning. bÃ¶r ges likvÃ¤rdiga fÃ¶rutsÃ¤ttningar med alla andra regioner. 7.2Â Integrationspolitiken Segregation och utanfÃ¶rskap grÃ¤ver djupa diken mellan mÃ¤nniskor i vÃ¥rt samhÃ¤lle. Detta gÃ¤ller i alltfÃ¶r hÃ¶g grad mÃ¤nniskor med invandrarbakgrund. I vÃ¥ra utsatta âbetongfÃ¶rorterâ Ã¤r arbetslÃ¶sheten hÃ¶g, fattigdomen stor och de sociala problemen mÃ¥nga. Denna utveckling mÃ¥ste â och kan â vÃ¤ndas. FÃ¶rÃ¤ndringen kan bara komma frÃ¥n mÃ¤nniskor sjÃ¤lva, genom att makten Ã¶ver vardagen erÃ¶vras. Lokal utveckling kan aldrig kommenderas eller planeras uppifrÃ¥n, aldrig sÃ¥ vÃ¤lmenande projekt initierade frÃ¥n och kommunalhus kommer inte att lyckas. Grundbulten fÃ¶r integration Ã¤r makten Ã¶ver vardagen genom jobb och egen fÃ¶rsÃ¶rjning. FÃ¶r att nÃ¥ dit krÃ¤vs i grunden en fÃ¶rÃ¤ndrad politik fÃ¶r jobb och fÃ¶retagande. Utbildning Ã¤r avgÃ¶rande. De som mest behÃ¶ver skolan ska ocksÃ¥ ha den bÃ¤sta utbildningen. presenterar i denna motion ett alternativ till regeringens politik nÃ¤r det gÃ¤ller fÃ¶retagandets villkor och arbetsmarknaden. Dessa fÃ¶rÃ¤ndringar Ã¤r i grunden generella, men kan ha som stÃ¶rst betydelse fÃ¶r dem som stÃ¥r lÃ¤ngst ifrÃ¥n dagens arbetsmarknad. Den liberala utbildningspolitiken som sÃ¤tter eleverna och deras kunskaper i centrum Ã¤r bland det viktigaste fÃ¶r att skapa jÃ¤mlika livsvillkor fÃ¶r barn och ungdomar oavsett social bakgrund. 7.3Â Liberal familjepolitik Barnfamiljerna 1990-talets fÃ¶rdelningspolitiska fÃ¶rlorare. MÃ¥nga barnÂfamiljer har fÃ¶r ont om tid och fÃ¶r ont om pengar. AlltfÃ¶r ofta har de fastnat i fattigdomsfÃ¤llor. Barnens fostran Ã¤r i fÃ¶rsta hand fÃ¶rÃ¤ldrarnas ansvar. Familjepolitiken ska utgÃ¥ frÃ¥n barnens behov. Den ska utformas fÃ¶r att underlÃ¤tta fÃ¶r fÃ¶rÃ¤ldrarna att ta sitt ansvar fÃ¶r barnen. Den ska stÃ¶dja anstrÃ¤ngningarna att skapa ett mer jÃ¤mstÃ¤llt samhÃ¤lle. Alternativen i barnomsorgen Ã¤r fÃ¶r fÃ¥ pÃ¥ mÃ¥nga hÃ¥ll. â2,5-Ã¥rsregelnâ styr tidpunkten fÃ¶r barnafÃ¶dandet. MÃ¶jligÂheterna att gÃ¥ ner i arbetstid under smÃ¥barnsÃ¥ren Ã¤r i praktiken otillrÃ¤ckliga. Marginaleffekterna Ã¤r hÃ¶ga. TillgÃ¥ngen till hushÃ¥llstjÃ¤nster till Ã¶verkomliga priser Ã¤r liten. Regeringen har enats med VÃ¤nsterpartiet och MiljÃ¶partiet om reformer inom familjepolitiken som innebÃ¤r mer av statlig styrning och mindre sjÃ¤lvÂbestÃ¤mmande och valfrihet fÃ¶r familjen. VÃ¥rt alternativ till maxtaxa tar sin utgÃ¥ngspunkt i familjens och barnens behov. Staten ska inte agera med pekpinnar utan ge ett stÃ¶d som underlÃ¤ttar fÃ¶rÃ¤ldraskapet. Vi vill ge makten till fÃ¶rÃ¤ldrarna. De har bÃ¤st mÃ¶jlighet att avgÃ¶ra hur tid och resurser ska fÃ¶rdelas. ÃtgÃ¤rderna ska tillsammans ge Ã¶kad valfrihet fÃ¶r fÃ¶rÃ¤ldrar att vÃ¤lja den barnÂomsorgsform de vill. Familjen ska genom en barnomsorgspeng fritt kunna vÃ¤lja mellan att anlita kommunalt driven barnomsorg och barnomsorg i annan regi. Det familjepolitiska stÃ¶det ska mÃ¶jliggÃ¶ra fÃ¶r fÃ¶rÃ¤ldrarna att kunna minska sin arbetstid. Regeringens fÃ¶rslag till maxtaxa har en rad svagheter. FÃ¶r det fÃ¶rsta omfattar inte maxtaxan alla barn. Maxtaxan saknar den flexibilitet som mÃ¥nga barnfamiljer efterfrÃ¥gar. MÃ¥nga familjer sÃ¶ker mÃ¶jligheter att fÃ¶rkorta sin arbetstid eller vÃ¤lja alternativa barnomsorgsformer. Dessa fÃ¥r ingen del av det Ã¶kade ekonomiska stÃ¶det. De resurser som det hade varit mÃ¶jligt att frigÃ¶ra fÃ¶r t.ex. kortare arbetsdag blir nu i Ã¤nnu hÃ¶gre grad uppbundna. Familjebildningar, arbetstider, tid fÃ¶r eget engagemang i barnomsorgen m.m. varierar. FÃ¶rutsÃ¤ttningar Ã¤r olika och familjerna har olika Ã¶nskemÃ¥l om lÃ¶sningar fÃ¶r barnens omsorg. I nÃ¤r det Ã¤r svÃ¥rt att kombinera familjebildning med ett aktivt yrkesliv behÃ¶vs inte fler varianter av de gamla lÃ¶sningarna utan nya mÃ¶jligheter fÃ¶r familjen att sjÃ¤lv vÃ¤lja barnÂomÂsorgslÃ¶sningar. Det finns ocksÃ¥ anledning att resa en rad frÃ¥getecken kring mÃ¶jligheterna att bedriva t.ex. kooperativ barnomsorg. MÃ¥nga fÃ¶rÃ¤ldrar vÃ¤ljer att engagera sig i barnens fÃ¶rskoleverksamhet och kompenseras genom en lÃ¤gre avgift. Den kompensationen fÃ¶rsvinner med maxtaxan, vilket leder till att kooperativ fÃ¶rskoleverksamhet fÃ¥r svÃ¥righet att hÃ¤vda sig. Budgetutrymmet som maxtaxefÃ¶rslaget, tillsammans med den extra mÃ¥naden i fÃ¶rÃ¤ldrafÃ¶rsÃ¤kringen, ger bÃ¶r istÃ¤llet anvÃ¤ndas fÃ¶r att Ã¶ka valfriheten och flexibiliteten genom att det Ã¶kade stÃ¶det gÃ¥r direkt till fÃ¶rÃ¤ldrarna. VÃ¥ra fÃ¶rslag syftar till att Ã¶ka barnfamiljernas vardagsmakt och stÃ¤rka deras ekonomi. FrÃ¥n och med nÃ¤sta Ã¥r vill vi dÃ¤rfÃ¶r Ã¶ka det generella stÃ¶det till barnfamiljerna genom att sÃ¤nka deras skatt â lika fÃ¶r alla barn. FÃ¶r dem som inte kan eller Ã¶nskar fÃ¥ stÃ¶det i denna form utbetalas det som barnbidrag. Det selektiva stÃ¶det genom statliga bostadsbidrag fÃ¶reslÃ¥s minskas, dock med nÃ¥got lÃ¤gre belopp per barn Ã¤n Ã¶kningen av det generella stÃ¶det. ErsÃ¤ttningen fÃ¶r mamma/pappamÃ¥naden hÃ¶js fÃ¶r att stimulera fler fÃ¤der att vara med sitt barn. Det socialdemokratiska fÃ¶rslaget om maxtaxa och ytterligare en pappaÂmÃ¥nad berÃ¤knas av regeringen kosta nÃ¤rmare . I vÃ¥rt fÃ¶rslag avsÃ¤tts fr o m med samma Ã¥r fÃ¶r att bÃ¶rja infÃ¶ra ett barnkonto som kan anvÃ¤ndas fritt under fÃ¶rskoleÃ¥ren. Uttag frÃ¥n barnkontot skall vara obeskattade. Fullt utbyggt skall barnkontot omfatta per barn. Detta tillsammans med en vÃ¤l utbyggd barnomsorg, allmÃ¤n fÃ¶rskola, barnomsorgspeng fÃ¶r reell valfrihet i barnomsorgen samt enhetliga taxor utgÃ¶r en liberal familjepolitik fÃ¶r barnen, jÃ¤mstÃ¤lldheten och valfriheten. 7.4Â Liberal skola FÃ¶r Ã¤r skolan samhÃ¤llets viktigaste medel fÃ¶r att ge mÃ¤nniskor jÃ¤mlika livschanser. MÃ¥let fÃ¶r en liberal skolpolitik Ã¤r att utveckla en skola dÃ¤r kvaliteten och den enskilda elevens utveckling stÃ¥r i centrum, och dÃ¤r alla har goda mÃ¶jligheter att utvecklas. Kunskap och kreativitet har alltid haft en avgÃ¶rande betydelse fÃ¶r den enskilda mÃ¤nniskans och samhÃ¤llets utveckling. Den tekniska och ekonomiska utvecklingen gÃ¶r kunskap och kompetens Ã¤n mer betydelsefullt. Det ligger ingen motsÃ¤ttning i att frÃ¤mja teoretiska kunskaper, praktiska fÃ¤rdigheter och kreativa talanger. TvÃ¤rtom mÃ¥ste ett samhÃ¤lle som vill ha mÃ¤nsklig vÃ¤xt ge hela mÃ¤nniskan goda utvecklingsmÃ¶jligheter. UtbildningsnivÃ¥n i Ã¤r lÃ¤gre Ã¤n i flera jÃ¤mfÃ¶rbara lÃ¤nder. En skola i vÃ¤rldsklass Ã¤r nÃ¶dvÃ¤ndig fÃ¶r att skall bli en ledande kunskapsnation. Kunskap betyder ocksÃ¥ makt Ã¶ver det egna livet. lÃ¤mnar alltfÃ¶r mÃ¥nga utan tillrÃ¤ckliga kunskaper. Detta kan vi aldrig acceptera. Insatserna fÃ¶r dem som har svÃ¥rt med lÃ¤sning, skrivning och rÃ¤kning mÃ¥ste gÃ¶ras redan under de fÃ¶rsta skolÃ¥ren. Staten mÃ¥ste slÃ¥ fast att ingen fÃ¥r bÃ¶rja gymnasiet utan godkÃ¤nt i svenska, engelska och matematik. De elever som behÃ¶ver mÃ¥ste fÃ¥ mer hjÃ¤lp och stÃ¶d som de studiemotiverade eleverna ges mer stimulans. Oacceptabelt mÃ¥nga elever hoppar av gymnasiet i fÃ¶rtid eller lÃ¤mnar det utan fullstÃ¤ndiga betyg. De senaste siffrorna frÃ¥n visar att endast i snitt av en Ã¥rskull 20-Ã¥ringar klarat av gymnasiets mÃ¥l. Den allra stÃ¶rsta tragiken i detta sammanhang gÃ¤ller de elever som vill anvÃ¤nda sina sena tonÃ¥r till att utbilda sig till ett yrke. Den gymnasieskola de mÃ¶ter har konstruerats pÃ¥ ett sÃ¤tt som inte alls motsvarar elevernas fÃ¶rvÃ¤ntningar och behov. I nÃ¥gra av de yrkesinriktade programmen i gymnasieskolan Ã¤r andelen elever som efter tre Ã¥r nÃ¥tt mÃ¥let fÃ¶r skolformen fÃ¶rskrÃ¤ckande lÃ¥g. I har till exempel av eleverna pÃ¥ Fordonsprogrammet och pÃ¥ Bygg- och anlÃ¤ggningsprogrammet nÃ¥tt mÃ¥len. Gymnasieskolan har misslyckats med sin uppgift att vara till fÃ¶r alla och mÃ¥ste dÃ¤rfÃ¶r fÃ¶rnyas. Dagens gymnasium grundas pÃ¥ fÃ¶restÃ¤llningen att alla elever lika och kan lÃ¤ra samma sak pÃ¥ lika lÃ¥ng tid. Vi utgÃ¥r frÃ¥n att mÃ¤nniskor Ã¤r olika och vill ha en mer individualiserad skola. En yrkesinriktad elev mÃ¥ste fÃ¥ mÃ¶jlighet att gÃ¥ igenom gymnasiet utan att behÃ¶va lÃ¤sa lika teoretiska kurser som elever pÃ¥ vÃ¤g mot hÃ¶gskolan. mÃ¥ste i stÃ¤llet fÃ¥ en lÃ¤rlingsutbildning som kan vara ett kvalificerat alternativ fÃ¶r intresserade elever. MÃ¶jligheten att komplettera som vuxen mÃ¥ste finnas. vill infÃ¶ra en sÃ¤rskild yrkesexamen och en studentexamen fÃ¶r behÃ¶righet fÃ¶r hÃ¶gskolan. LÃ¤rarna Ã¤r skolans viktigaste resurs men en bristvara. MÃ¥nga platser stÃ¥r tomma pÃ¥ lÃ¤rarutbildningarna, och mÃ¥nga hoppar av i fÃ¶rtid. saknas 21 000 utbildade lÃ¤rare i skolorna. Vi menar att lÃ¤raryrkets status mÃ¥ste hÃ¶jas. Genom fler karriÃ¤rmÃ¶jligheter, mÃ¶jligheter att studera och forska, lÃ¤rarlegitimation och hÃ¶jda lÃ¶ner vill Ã¥terskapa lÃ¤raryrkets status. UtvÃ¤rdering Ã¤r ett centralt inslag i en skola fÃ¶r kunskap och kvalitet. Med fler nationella prov och betyg tidigare under skolgÃ¥ngen fÃ¥r eleverna och fÃ¶rÃ¤ldrarna mÃ¶jlighet att se vilka kunskaper eleven har uppnÃ¥tt. Betygen mÃ¥ste innehÃ¥lla fler steg och likvÃ¤rdigheten mÃ¥ste garanteras genom jÃ¤mfÃ¶relser med resultat pÃ¥ nationella prov. MÃ¥ngfald inom skolsystemet gynnar kvaliteten och Ã¶kar valfriheten. Mycket pedagogiskt nytÃ¤nkande har de senaste Ã¥ren utvecklats i friskolor. FÃ¶r fÃ¶rÃ¤ldrar och elever innebÃ¤r det en frihet utan att betala hÃ¶ga avgifter. DÃ¤rfÃ¶r mÃ¥ste godkÃ¤nda fristÃ¥ende skolor garanteras ekonomiska resurser som motsvarar de kommunala skolornas. Lokala politikers godtycke ska inte kunna stoppa en fristÃ¥ende skola. vill slutligen inrÃ¤tta en statlig skolinspektion som Ã¤r fristÃ¥ende frÃ¥n och dÃ¤rmed inte understÃ¤lld den politiska apparaten. DÃ¥ fÃ¥r elever och fÃ¶rÃ¤ldrar veta hur kvaliteten i just deras skola Ã¤r i fÃ¶rhÃ¥llande till andra. 7.5Â VÃ¥rden 7.5.1Â Handikapp Sedan regimskiftet 1994 har handikappolitiken framfÃ¶r allt handlat om fÃ¶rslag till besparingar. Det Ã¤r nu hÃ¶g tid att formulera en offensiv politik fÃ¶r funktionshindrade och avsÃ¤tta tillrÃ¤ckliga resurser fÃ¶r att vÃ¤nda en utveckling som i mÃ¥nga avseenden Ã¤r negativ. vill avsÃ¤tta i statliga stimulansbidrag de nÃ¤rmaste Ã¥ren pÃ¥ olika tillgÃ¤nglighetsÃ¥tgÃ¤rder. RÃ¤tten till personlig assistans har Ã¥tskilliga gÃ¥nger blivit fÃ¶remÃ¥l fÃ¶r diverse inskrÃ¤nkningar som har underminerat reformen. vill att handikappreformen Ã¥terstÃ¤lls sÃ¥som den ursprungligen var utformad. Vi avsÃ¤tter ca i hÃ¶jt statsanslag fÃ¶r detta Ã¤ndamÃ¥l. Det Ã¤r ocksÃ¥ nÃ¶dvÃ¤ndigt att fÃ¶rbÃ¤ttra de handikappades ekonomiska situation, inte minst fÃ¶r att underlÃ¤tta situationen fÃ¶r familjer med handiÂkappade barn samt att infÃ¶ra en hjÃ¤lpmedelsgaranti sÃ¥ att de lÃ¥nga vÃ¤nteÂtiderna kan pressas ned till hÃ¶gst tre mÃ¥nader. 7.5.2Â HuslÃ¤kare fÃ¶r bÃ¤ttre vÃ¥rd och tryggare Ã¤ldreomsorg NÃ¤stan all vÃ¥rdforskning stÃ¶der tesen att det Ã¤r rÃ¤tt att satsa mycket pÃ¥ vÃ¥rdkedjans allra fÃ¶rsta lÃ¤nk. DÃ¤r det sker fÃ¥r det positiva effekter pÃ¥ de Ã¶vriga lÃ¤nkarna. Patienten hamnar med hjÃ¤lp av sin huslÃ¤kare pÃ¥ rÃ¤tt vÃ¥rdnivÃ¥. Kravet pÃ¥ huslÃ¤kare har mÃ¶tt oerhÃ¶rt mycket politiskt motstÃ¥nd. Verkligheten talar sitt tydliga sprÃ¥k. MÃ¥nga svenskar har fortfarande inte âsin egenâ lÃ¤kare och primÃ¤rvÃ¥rdens tillgÃ¤nglighet Ã¤r inte alls sÃ¥ god som den borde vara. Ett inslag i âÃ¥terstÃ¤llarpolitikenâ efter maktskiftet 1994 var ett korstÃ¥g mot de privata huslÃ¤karna, vilka fÃ¶ljaktligen minskade kraftigt i antal. Antalet huslÃ¤kare har under de senaste fem Ã¥ren enbart Ã¶kat i samma takt som befolkningsutvecklingen. fylls ocksÃ¥ sjukhusens akutmottagÂningar av vÃ¤ntande, av vilka mÃ¥nga egentligen hade kunnat hanteras av primÃ¤rvÃ¥rden. Inte minst gÃ¤ller det mÃ¥nga Ã¤ldre. fÃ¶rbinder sig dÃ¤rfÃ¶r att verka fÃ¶r en stor satsning pÃ¥ utbyggd primÃ¤rvÃ¥rd. VÃ¥r ambition Ã¤r att i de tre âstorregionernaâ se till att det tillkommer 500 nya huslÃ¤kare. Denna satsning ligger i hÃ¶g grad i de Ã¤ldres intresse. 7.5.3Â VÃ¥rdgaranti nu De tidigare sÃ¥ lÃ¥nga kÃ¶erna till operation och behandling fÃ¶rsvann nÃ¤stan helt Ã¥ren 1991â94. Det berodde framfÃ¶r allt pÃ¥ den vÃ¥rdgaranti som den dÃ¥varande regeringen infÃ¶rde â en garanti som den socialdemokratiska regeringen sedan avskaffade. Alltsedan dess har kÃ¶erna fortsatt att vÃ¤xa. lÃ¶fte Ã¤r att en vÃ¥rdgaranti ska trÃ¤da i kraft senast frÃ¥n och med kommande Ã¥rsskifte i de tre regioner dÃ¤r vi sitter i majoritet. DÃ¤r vÃ¥rdÂgarantin gÃ¤ller ska ingen behÃ¶va vÃ¤nta mer Ã¤n tre mÃ¥nader pÃ¥ operation eller behandling. Kortare vÃ¥rdkÃ¶er skulle framfÃ¶r allt hjÃ¤lpa Ã¤ldre mÃ¤nniskor eftersom det i huvudsak Ã¤r Ã¤ldre som kÃ¶ar fÃ¶r en hÃ¶ftleds-, grÃ¥ starr-, framfalls- eller knÃ¤Âledsoperation. med att kÃ¶erna vÃ¤xt sÃ¥ har Ã¤ven kostnaderna fÃ¶r sjukskrivningen Ã¶kat. Ã¶kade kostnaderna , och prognoserna pekar inte pÃ¥ nÃ¥gon direkt avmattning. Den stora minskningen av sjukskrivningen i bÃ¶rjan och mitten pÃ¥ vÃ¤nds nu i sin motsats och mycket av minskningen hÃ¥ller pÃ¥ att fÃ¶rsvinna. VÃ¥rdkÃ¶erna bestÃ¥r ofta av mÃ¤nniskor som Ã¤r sjukskrivna. vet vi att det finns stora brister i rehabiliteringen. Regeringens egen utredare, , konstaterar detta i diskussionspromemorian âIndividen i Centrumâ (DS 1999:08). Liknande slutsatser kommer fram till i utredningen âSamverkan fÃ¶r individenâ (1999:4). Det Ã¤r kanske mot den bakgrunden inte sÃ¥ konstigt att antalet sjukskrivningar blir fler och fler och att vi sannolikt inte fÃ¥r vara med om en minskning fÃ¶rrÃ¤n vÃ¥rdgarantin Ã¤r Ã¥terinfÃ¶rd och rehabiliteringen byggs ut bl.a. genom att ekonomisk samÂordning mellan fÃ¶rsÃ¤kringskassor Ã¥ter tillÃ¥ts och denna gÃ¥ng i hela landet. Tanken bakom den finansiella samordningen mellan fÃ¶rsÃ¤kringskassor och landsting, (Finsam) Ã¤r enkel. Det Ã¤r bÃ¤ttre att anvÃ¤nda pengar till att mÃ¤nniskor fÃ¥r den rehabilitering, de operationer och de behandlingar de behÃ¶ver Ã¤n att de fÃ¥r sjukskrivningspengar. Vad som har hÃ¤nt Ã¤r att lyckosamma fÃ¶rsÃ¶k pÃ¥ omrÃ¥det som startades i bÃ¶rjan pÃ¥ stÃ¤ngdes av frÃ¥n infÃ¶r eventuellt ett beslut Ã¥r 2003. har pekat pÃ¥ att det behÃ¶vs nÃ¥gra slags, som den kallar det, finansieringbroar mellan vÃ¥rd och sjukfÃ¶rsÃ¤kring. FÃ¶rsÃ¤kringskassefÃ¶rbundet tycker att det Ã¤r fel att man inte fÃ¥r samverka. Det socialdemokratiskt styrda LandstingsfÃ¶rbundet har skrivit till regeringen och bett att man ska fÃ¥ Ã¶kade mÃ¶jligheter till att samverka. Det nya i VÃ¤stra GÃ¶taland har tillsammans med fÃ¶rsÃ¤kringskassan i VÃ¤stra GÃ¶taland ocksÃ¥ skrivit till regeringen och bett om att fÃ¥ mÃ¶jligheter att samverka. I dessa fall Ã¤r det inte bara liberala politiker som har fÃ¶rfÃ¤ktat uppÂfattningen att man borde fÃ¥ anvÃ¤nda fÃ¶rsÃ¤kringspengar i vÃ¥rden utan Ã¤ven socialdemokrater sÃ¥vÃ¤l i fÃ¶rsÃ¤kringskassorna som i LandstingsfÃ¶rbundet som i VÃ¤stra GÃ¶taland. I nÃ¥gra fall har de skrivit brev till regeringen och bett att fÃ¥ tillbaka regler som liknar de regler som gÃ¤llde den finansiella samÂordningen. 7.5.4Â Ãldrepeng fÃ¶r kvalitet och valfrihet Valfriheten i Ã¤ldreomsorgen Ã¤r kraftigt begrÃ¤nsad. MÃ¤nniskor omyndigfÃ¶rklaras plÃ¶tsligt nÃ¤r de blir lite skrÃ¶pliga pÃ¥ Ã¤ldre dar. Det Ã¤r dags fÃ¶r en valfrihetsrevolution fÃ¶r vÃ¥ra Ã¤ldre â en ny kurs som ger Ã¤ldre makten Ã¶ver Ã¤ldreomsorgen. vÃ¤ljer mÃ¥nga skola, huslÃ¤kare och barnomsorg genom âpengsystemâ. mÃ¥ste Ã¤ldre ocksÃ¥ fÃ¥ makten att forma sin vardag. Vi vill Ã¶ka valfriheten fÃ¶r de Ã¤ldre genom att infÃ¶ra en Ã¤ldrepeng. Den enskilde pensionÃ¤ren kommer pÃ¥ samma sÃ¤tt som att fÃ¥ en bistÃ¥ndsbedÃ¶mning som berÃ¤ttigar antingen till en viss nivÃ¥ pÃ¥ hemtjÃ¤nsten eller till plats i ett sÃ¤rskilt boende. Ãldrepengen motsvarar den skattefinansiering som gÃ¥r till hemtjÃ¤nsten eller Ã¤ldreboendet. Ãldrepengen ska, tillsammans med den avgift som Ã¤ven fortsÃ¤ttningsvis tas ut, tÃ¤cka kostnaderna fÃ¶r vÃ¥rd och omsorg. Ãldrepengen innebÃ¤r att de Ã¤ldre och/eller deras anhÃ¶riga fÃ¥r makt att avgÃ¶ra vad de anser vara kvalitet, vilket Ã¥lderdomshem de vill bo pÃ¥ eller till vem de vill vÃ¤nda sig med sin peng fÃ¶r att fÃ¥ hemtjÃ¤nst. Ãldrepengen ska man kunna fÃ¶ra med sig till den omsorgsgivare man Ã¶nskar. Det ska gÃ¥ bra att vÃ¤lja mellan enheter som kommunen driver i egen regi eller sÃ¥dana i annan regi som kommunen har kvalitetsgodkÃ¤nt. Den som vill flytta till en annan kommun har numera, efter krav frÃ¥n , laglig rÃ¤tt att flytta utan att behÃ¶va inhÃ¤mta den nya kommunens godkÃ¤nnande. Med en peng blir det inte annorlunda. 7.5.5Â Ãldreombudsman upplever mÃ¥nga gÃ¥nger att de inte vet vart de skall vÃ¤nda sig fÃ¶r att protestera mot ett missfÃ¶rhÃ¥llande eller fÃ¥ svar pÃ¥ frÃ¥gor. Myndigheterna Ã¤r inte alltid den idealiska samtalspartnern i alla spÃ¶rsmÃ¥l som de Ã¤ldre stÃ¤lls infÃ¶r. FÃ¶r den som har starka anhÃ¶riga kanske det Ã¤r mindre komplicerat. FÃ¶rhoppningsvis kan de fÃ¶ra den Ã¤ldres talan. Men fÃ¶r den som inte har en sÃ¥dan tillgÃ¥ng behÃ¶vs ett annat ombud. En skulle kunna vara ett sÃ¥dant ombud. Det Ã¤r viktigt att ges en stark, fristÃ¥ende stÃ¤llning gentemot politiker och Ã¶vrig personal i kommunen. skall vara de Ã¤ldres ombud och svara fÃ¶r deras intressen och ingenting annat. Ãldreombudsmannen visserligen anstÃ¤lld av kommunen, men mÃ¥ste vara fristÃ¥ende frÃ¥n de myndigheter som administrerar Ã¤ldreomsorgen i kommunen. Ombudsmannen ska fungera som den instans dit Ã¤ldre eller deras anhÃ¶riga kan vÃ¤nda sig med frÃ¥gor, klagomÃ¥l och fÃ¶r att fÃ¥ information. 7.5.6Â RÃ¤tt till eget rum har alltsedan 1985, nÃ¤r vÃ¤ckte frÃ¥gan, arbetat fÃ¶r att alla boende pÃ¥ och vÃ¥rdhem som Ã¶nskar ska fÃ¥ mÃ¶jlighet att bo i eget rum. i regeringsstÃ¤llning 1991â94 lyckades vi genom infÃ¶randet av stimulansbidrag och ett starkt fokus pÃ¥ frÃ¥gan, fÃ¥ igÃ¥ng utbyggnaden av egna rum. delar dock fler Ã¤n 10 000 Ã¤ldre rum med en icke-anhÃ¶rig. Detta Ã¤r oacceptabelt. De som vill ska fÃ¥ eget rum. FlerbÃ¤ddsrummen mÃ¥ste byggas bort. anser att en del av de extra statsbidragen till kommuner och landsting ska anvÃ¤ndas fÃ¶r att skyndsamt bygga bort bristen pÃ¥ egna rum. 7.5.7Â Omsorgsgaranti vill infÃ¶ra en omsorgsgaranti. Omsorgsgarantin ska innehÃ¥lla de inslag som Ã¤r vÃ¤sentliga fÃ¶r att den enskilde Ã¤ldre ska erbjudas en kvalitativt god omsorg och valfrihet. Kommunerna ska faststÃ¤lla en omsorgsgaranti. De kommuner som inte lever upp till de rÃ¤ttigheter som garanteras av omsorgsgarantin ska bli skyldiga att ge de Ã¤ldre, som inte fÃ¥r den omsorg som faststÃ¤llts, motsvarande avgiftsreduktion. Det blir dessutom ett ekonomiskt incitament fÃ¶r kommunerna att leva upp till mÃ¥lsÃ¤ttningarna i omsorgsgarantin. Omsorgsgarantin bÃ¶r innehÃ¥lla fÃ¶ljande delar: RÃ¤tt till medicinsk kompetens. RÃ¤tt till vÃ¤rdigt omhÃ¤ndertagande. RÃ¤tt till fungerande trygghetslarm som Ã¥tgÃ¤rdas .