mot · GO02So303 · 2000-10-05 00:00:00 — Men enoffentlig tillsyn eller kontroll kan aldrig utgöra en tillräcklig garanti föratt deäldre skall ha det bra på våra äldreboenden, för att barnen skall få brabarnomsorg eller för att skolan skall ge bra undervisning. Det krävs därutöveratt den enskilde har möjlighet att välja bort de alternativ som han eller honuppfattar som mindre bra, för att i stället välja till något som bättre svararuppmot de egna behoven och önskemålen.För det långsiktigt strategiska arbete som vi skisserat ovan bör det tillsättasen särskild kommission, liknande den s.k. som i börjanpå gjorde en samlad genomgång av svensk ekonomi. Uppdragetbör inledningsvis vara att lägga förslag till lagändringar och andraregeländringar samt till eventuella förändringar i den statligamyndighetsstrukturen som underlättar utvecklingen mot mångfaldens välfärd.Dessa bör utgöra underlag för genomgående reformer på varje område.Arbetet mot ökad mångfald måste i stor utsträckning ske lokalt och medhänsyn till olika unika förutsättningar. Här som alltid annars är det viktigtatthålla isär vad som är statens, kommunens respektive den enskilda individensroll och ansvar. Kommissionens uppdrag bör innefatta att ta bort hinder ochregler som står i vägen för den utveckling som redan sker i kommuner ochlandsting. Staten får inte i praktiken agera som utvecklingens drivankare, utanmåste redan på ett tidigt stadium bana väg för de nya lösningar som i snabbtakt är på väg att växa fram.Nedan presenterar vi - på några utvalda områden - våra förslag för attskapa större mångfald i den svenska välfärden. De förslag som presenterasutesluter inte att det finns mera begränsade åtgärder som - inom ramen förnuvarande lagstiftning - kan och bör företas i eller i kommuner ochlandsting för att främja mångfalden. Arbetet för mångfald måste ske på fleranivåer och med olika tidsperspektiv.13.2 Nya driftsformer i socialtjänstenAv största betydelse är att alternativ drift inte bara ökar i omfattning inomde verksamheter där det privata inslaget redan är betydande, utan att manvågar släppa fram alternativa driftsformer även på de områden där dettafortfarande innebär att ny mark bryts. Det gäller inte minst inomsocialtjänsten.Redan i dag finns omfattande inslag av alternativa driftsformer isocialtjänsten, framför allt i samband med missbruksvård och andrainstitutionsplaceringar. har det emellertid blivit allt vanligareattolika former av individinriktat utredningsarbete läggs ut på entreprenad. Denomedelbara bakgrunden är oftast att socialkontoren - med hänsyn tillpersonalproblem, brist på specialistkompetens, hög arbetsbelastning m.m. -inte anser sig ha möjlighet att själva genomföra utredningarna på etttillfredsställande sätt.Denna utveckling mot ett breddat utrymme för alternativa driftsformerinom har mötts med kritik från en del håll. Vissa kommuner -framför allt - har uttryckt att man önskar att ökaanvändningen av privata driftsformer inom delar av för attförbättra och utveckla verksamheterna.Vi ser positivt på möjligheterna att öka användningen av nya driftsformeräven inom . Vi vet att många anställda inom socialtjänstenskulle vilja pröva ett annat arbetssätt än det som dominerar . Mångamänniskor bränns ut av ett arbete som i hög utsträckning syftar till attadministrera socialbidragsutbetalningar, inte till att långsiktigt undanröjaunderliggande sociala problem.Den stora utmaningen för måste, enligt våruppfattning, vara att fokusera verksamheten på dem som är mest utsatta isamhället. måste människor utan en mera allvarlig socialproblematik få förutsättningar att stå på egna ben. Det är ytterst olyckligt atten så stor andel av befolkningen är klienter vid socialkontoren. Detpåverkar deras självuppfattning negativt, föder en känsla av hjälplöshet ochskapar i förlängningen ett bidragsberoende.Vi ser ett mycket stort reformbehov inom . Det handlar omatt få förståelse, inte minst bland personalen, för ett arbetssätt där mindretidtillbringas på socialkontoren och mera tid ute på fältet, för att verkligen tasigan arbetet med de mest utsatta. Det är sannolikt svårt att utvecklasocialtjänsten inom ramen för nuvarande verksamhetsformer. Därför är detviktigt att kommunerna får pröva nya verksamhetsformer på detta område.Inte minst gör insatser som i praktiken är så stora attde nästan är att anse som en privat socialtjänst. Dess verksamhet spänner överett antal olika fält. Det är också uppenbart att frivilligorganisationernasarbetei många fall har avsevärt bättre förutsättningar att nå fram till de mestutsatta.Enligt vår uppfattning finns redan betydande frihetsgrader förkommunerna vad beträffar möjligheterna att använda alternativa driftsformerinom . Att pröva nya driftsformer behöver inte innebära att olikaformer av myndighetsutövning överlåts på enskilda, något som heller inte ärtillåtet enligt lag.13.3 Vårdgaranti och obligatorisk hälsoförsäkringInom sjukvården vill vi införa ett system som, inom ramen för enoffentlig finansiering, ger makten att välja till varje patient. Vi vill attallamedborgare skall omfattas av en obligatorisk hälsoförsäkring. Patientenfår då en starkare ställning i sjukvården, pengarna följer patienten och nyavårdformer och driftsformer får möjlighet att etablera sig. Var och en fårmöjlighet att aktivt välja god vård och välja bort dålig vård.Den obligatoriska hälsoförsäkring vi föreslår skulle omfatta alla, oavsettbetalningsförmåga eller hälsotillstånd. Den skulle finansieras med eninkomstberoende avgift. Skillnaden mot dagens landstingsskatt är framför alltatt man vet att pengarna går till just sjukvård, samt att pengarna följerpatienten.Att ersätta dagens föråldrade landstingsmonopol med en modernförsäkringslösning tar sannolikt . Vi vill därför införa ennationell vårdgaranti som innebär att ingen skall behöva vänta än tremånader på operation eller behandling, efter det att behovet fastställts. Klararinte det egna av att ge vård inom , skall man kunna fåvården utförd hos ett annat landsting eller hos en privat vårdgivare.Våra förslag om vårdgaranti och obligatorisk hälsoförsäkring ger bägge ettökat utrymme för privata alternativ till den offentliga vården, samt gerpatienten det yttersta inflytandet över vården.13.4 Äldrepeng för trygghet och valfrihetValfriheten för den enskilde inom äldreomsorgen måste stärkas radikalt.Även äldre med stora behov av vård och omsorg måste - i såväl praktiksom teori - ges möjlighet att kunna välja olika former av service, vårdoch boende. Här måste särskild uppmärksamhet ägnas de personer sombehöver stöd för att föra sin talan och få sina intressen tillgodosedda.En äldrepeng är ett alternativ som ger den enskilde rätt att lösa sittomsorgsbehov efter egna önskemål. Den enskilde får då - som ett alternativtill den kommunala omvårdnad han eller hon har rätt till enligtsocialtjänstlagen - disponera en peng vars storlek styrs av kommunensbiståndsbedömning och lokala kostnadsnivå. Äldrepengen skall kunnaanvändas för att betala äldreomsorg såväl i hemmet som på olika former avprivata institutioner.Äldrepengen är en alternativ möjlighet för den enskilde att lösa sittomsorgsbehov. Rätten att enligt socialtjänstlagen kräva omsorg somkommunen ordnar kvarstår alltså ograverad för den som inte väljer att ta utäldrepengen. Denna kommunalt ordnade äldreomsorg kan naturligtvis - som idagsläget - drivas såväl i offentlig som i privat regi.13.5 Utrymme för nya och alternativabarnomsorgsformerI somras presenterade de fyra borgerliga partierna ett gemensamtalternativ till regeringens så kallade maxtaxa. Det lägger en grund därfamiljerna får lika möjligheter, men där lösningarna inte behöver varalikadana. Förslaget innebär, till skillnad från maxtaxan, att alla barnkommer att omfattas av stödet, inte bara de som utnyttjar kommunalomsorg. Förslaget omfattar alla barnfamiljer, ger valfrihet och ärrättvisare än maxtaxan.Det gemensamma borgerliga alternativet innehåller tre förslag:- Ett barnomsorgskonto införs. Pengarna får användas av barnens föräldrarhelt i enlighet med familjens egna önskemål och kan tas ut . Pengarna från barnomsorgskontot blir inte skattepliktiga.- Därutöver införs en rätt till avdrag för styrkta barnomsorgskostnader.Avdragsrätten ökar möjligheterna att använda även andra typer avbarnomsorg än den kommunala.- Slutligen vill vi återskapa etableringsfriheten för alternativ barnomsorgoch ge ersättningar till privat och kooperativ barnomsorg på samma villkorsom till den kommunala barnomsorgen. Självfallet skall de privata ochkooperativa alternativen uppfylla gällande kvalitetskrav.Med det borgerliga förslaget sänks barnomsorgsavgifterna med entredjedel för alla som har privat eller barnomsorg.Barnomsorgskontot tillsammans med avdragsrätten gör det dessutommöjligt att t.ex. förkorta arbetstiden, vara hemma med barnen underlängre tid än vad föräldraförsäkringen medger eller användakompletterande barnomsorg.En återinförd etableringsfrihet garanterar möjligheten att välja barnomsorgoavsett i vilken kommun man bor. Privat, kooperativ och kommunalbarnomsorg får lika villkor. Även den familj som väljer annan barnomsorg änden kommunalt finansierade får genom vårt förslag en mycket långtgåendevalfrihet.13.6 Nationell skolpeng för valfrihet, likvärdighet,konkurrens och mångfaldUnder senare år har ansvaret för skolan decentraliserats. Rätten att väljaskola har skrivits in i skollagen. Läroplanen ger utrymme för variationeravseende organisation och arbetssätt, och genom den borgerligafriskolereformen har många nya fristående skolor startats. Mångfalden harökat.Elevernas rätt att välja skola är fundamental. Genom det aktiva valet fårelever och föräldrar ett reellt inflytande över skolans pedagogiska inriktningoch innehåll. Socialdemokraterna talar ofta om ökat elevinflytande. Men ipraktisk handling gör regeringen tvärtom. Erfarenheterna av kommunernasökade inflytande vid etableringen av nya friskolor bekräftar att vår kritik avSocialdemokraternas förändringar av villkoren var motiverad.Vi anser att alla skolor och alla elever måste få dra nytta av de positivaeffekter som följer av en frigörelse av skolan. Kommunala och friståendeskolor skall behandlas likvärdigt. En nationell skolpeng skall införas. Ennationell skolpeng är ett medel för att garantera valfrihet och likvärdighet,konkurrens och mångfald.En nationell skolpeng måste genomföras stegvis. Särskilda resurser förelever med särskilda behov skall finnas, eftersom en relativt generellskolpeng inte kan återspegla de speciella hänsyn som krävs i vissa fall.14 Välfärd på den enskildes villkorEtt engagerat och målmedvetet arbete för att skapa mångfaldens välfärdbäddar för en snabb utveckling i riktning mot både större frihet och ökadtrygghet. Förutom att välfärden blir bättre blir den också mera nära ochpåverkbar för människorna. Människor får mera makt över välfärden.Det blir större utrymme för den egna strävan. Välfärd blir inte längreliktydigt med offentlig verksamhet. Den offentliga sektorn kommer attutmärkas av att den gör rätt saker på ett bra sätt, snarare än av att den gör såmånga saker som möjligt.Verksamheterna inom vård, skola och omsorg blir lika snabba att anpassasig till människors behov och önskemål som andra verksamheter i samhället.Det blir lättare att söka läkare och när människor är lediga.Man behöver inte längre gå till den vårdcentral som är närmast bostaden utankan i stället gå till den som ligger bäst till, t.ex. i förhållande tillarbetsplatsen.Människor får vård . Marknaden för privata sjukvårdsförsäkringarmattas kanske av, men det är i så fall därför att människor återigen kan lita påsjukvården. Man behöver inte betala dubbelt för välfärden.Fler människor får möjlighet att räcka till som individer, både på arbetetoch i hemmet. Nya barnomsorgsformer nära eller i hemmet växer - isamverkan mellan grannar och olika generationer. Skolorna blir mera olikamen bättre för alla. Alla får utvecklas utifrån sina egna förutsättningar. Ävenäldre får större inflytande över sina liv. Det civila samhällets ochgemenskapernas roll kan växa.Utvecklingen mot mångfald inom vård, skola och omsorg drivs avmänniskors sökande efter bra välfärd samt av personalens vilja att utvecklaverksamheten. Arbetsglädjen för personalen ökar liksom möjligheterna attkontrollera sin arbetssituation. Den negativa stressen minskar. Yrken inomvård, skola och omsorg börjar återigen locka unga; alltfler vill arbeta medfrågor som står människor nära.Lönerna stiger också, även om det sällan är dessa som motiverarmänniskor att arbeta inom vård, skola och omsorg. Välfärdsverksamheternabörjar återigen växa, men det är en hållbar tillväxt för att möta ökande behovoch ta till vara nya möjligheter. När människors grundläggande behov ärtillgodosedda blir de alltmera benägna att satsa på välfärden. Många anställdai offentlig sektor får möjlighet att pröva vingarna som egna företagare i denverksamhet de kan bäst.Många av de nya verksamheter som växer fram är småskaliga. Storsjukhusoch liknande bryts upp i mindre enheter både för att bättre möta människorsbehov och för att få till stånd en effektivare verksamhet. Möjligheterna attsöka vård nära hemmet ökar.Välfärdens verksamheter öppnas också för nya människor. Socialtjänstenförstärks med kompetens från andra verksamheter. Arbetsfördelningen ivården blir mera flexibel och olika yrkeskategorier samarbetar för patientensbästa.Samordningen i välfärden blir bättre. Människor går inte sjukskrivna närde skulle kunna rehabiliteras. Läkemedel ses inte som ett kostnadshot utansom innovationer vilka öppnar nya möjligheter, avlastar sjukvården ocherbjuder bättre livskvalitet åt många människor.Ledarskapet i välfärdssektorn stärks. Utvecklingen drivs inte längreuppifrån av stimulansbidrag och handlingsplaner, utan i stället av demänniskor som arbetar i vården, omsorgen och skolan samt av dem somverksamheten närmast angår.Stockholm den 2 oktober 2000Bo Lundgren ()Per ()()()()()()()()()()()Per ()