mot · GN02K17 · 2000-01-21 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K17av , ()med anledning av prop. 1999/2000:35 Upphovsrätten och offentlighetsprincipenDemokratin och offentlighetsprincipenDen svenska handlingsoffentligheten fyller flera funktioner. Regeringennoterar själv i propositionen att den utgör en garanti för rättssäkerhet,effektivitet i förvaltningen och effektivitet i folkstyret. Den är således enomistlig del av den svenska förvaltningen och ett oundgängligt inslag iden svenska demokratin.Då alla handlingar som inkommer till en myndighet omfattas avhandlingsoffentligheten finns givetvis en risk att enskildas integritet sätts påspel och att undantag från principen därför är motiverade och måste göras.Det säger sig dock självt att undantag och förändringar av offentlighets-principen måste göras med stor varsamhet och med så små undantag sommöjligt. Vidare står det klart att förändringar bör göras först sedan möjligakonsekvenser blivit noga utredda och värdet av förändringarna kan mätasmot den demokratiska kostnaden av ytterligare inskränkningar. Detta ärockså utgångspunkt i fråga om den nu föreliggandepropositionen.PropositionenFrågan om behovet av undantag från handlingsoffentligheten förupphovsrättsskyddade handlingar har aktualiserats iriksdagen, senast /98, då en motion med anledning avden s.k. Scientologibibelns offentliggörande väcktes. Motionären menadeatt det var orimligt att material på detta sätt kunde lämnas ut, utanupphovsrättsinnehavarens samtycke. Denna problematik låg också tillgrund för en offentlig utredning: Offentlighets- och sekretesskommittén,som fick i uppdrag att belysa detta som en av flera frågor.Då en utredning var tillsatt avstod från att i sak behandlayrkanden i fråga om "Scientologibibeln" i sitt betänkande 1997/98:KU19.Riksdagen nöjde sig med att avvakta utredningen. Det förefaller mot dennabakgrund vara ett anmärkningsvärt förfarande att regeringen senareföregriper samma utredning med en departementspromemoria och låter densenare, som utsatts för stark kritik av många remissinstanser, ligga till grundför propositionen.Kritiken handlade i många avseenden om att de möjliga följderna avlagändringen var omöjliga att överblicka och farhågor restes för attutlämning av offentliga handlingar skulle vägras i stor utsträckning. Bl.a.Tidningsutgivarna och Föreningen invände att det kanfinnas tillfällen då det är angeläget att också upphovsrättsligt skyddatmaterial görs offentligt, som då material från t.ex. nazistiska organisationeroffentliggörs. Regeringens anmärkning att sammanfattningar, då sådana kangöras, blir offentliga täcker inte in de fall då själva källmaterialet bör görasoffentligt, eller då sammanfattningar, t.ex. av videoinspelningar, inte ärmöjliga att göra.Efter den kritik Lagrådet riktade i sin granskning omarbetadesförslaget och den nya versionen accepterades av Lagrådet . Det äremellertid svårt att se vari den faktiska skillnaden mellan de två förslagenfinns. Lagrådet konstaterar också att fallet brådskar, mot bakgrund av detaktuella fallet med "Scientologibibeln" och godtar därför de förslagnalagändringarna "som ett provisorium".Det måste ifrågasättas om det är acceptabelt att i så viktiga frågor somhandlingsoffentligheten arbeta med provisoriska lösningar, i synnerhet motbakgrund av det sätt som frågan beretts, då en offentlig utredning föregripitsoch riksdagsarbetet försvårats på det sätt som beskrivits ovan. Frågan ärvarför fallet nu plötsligt blivit så brådskande att en lag, som förefallerstadfästa nya principer för hur undantag från handlingsoffentligheten fårgöras, ska beslutas och träda i kraft med så kort varsel. Denna brådska torderimligen ha funnits redan då behandlade frågan senast, i det ovannämnda betänkandet.Centerpartiet kan ha förståelse för de skäl regeringen anför till stöd förförslagen. Detta förändrar dock inte den grundläggande invändningen att denföreslagna ändringen, genom otillräcklig utredning, har oklara konsekvenseroch innebär, som Lagrådet också ursprungligen konstaterar, ett principiellttvivelaktigt lagstiftningsförfarande. kan därför inte komma tillannan slutsats än att den föreliggande propositionen bör avslås.Som Lagrådet konstaterar, är det möjligt att också handlingar som inteomfattas av de nu föreslagna förändringarna bör undantas från offentlighet.Utan att ta ställning i sak menar att dessa frågor rimligen börbelysas i ett sammanhang, då också i sammanhangetgranskas och eventuella följder av en lagändring blir noggrant utforskade ochkan debatteras innan ett beslut fattas. Detta kan rimligen göras inom ramenför Offentlighets- och sekretesskommittén (Ju 1999:6). Denna utredning börockså ges ett tilläggsdirektiv att, om utredningen finner att förändringar börgöras i fråga om upphovsrätt och offentlighet, föreslå sådana förändringargenom ändringar i grundlag. I uppdraget bör också ingå att överväga enproportionalitetsregel, som sätter den skada upphovsmannen riskerar iproportion till det allmänintresse som finns att ta del av uppgifterna. Dettabör ges regeringen till känna.Inskränkningar av offentlighetsprincipenPropositionen, och den modell för lagstiftningen regeringen valt, upp-märksammar en viktig principfråga vad gäller offentlighetsprincipen: Ärdet riktigt att den offentlighetsprincip som är fastslagen i grundlag skakunna urholkas genom beslut i vanlig lag, eller genom förordning? Dethar ingalunda alltid varit självklart att undantag frånoffentlighetsprincipen skulle kunna göras i en vanlig lag. Först 1936bröts sekretessbestämmelserna ut till en vanlig lag, och så sent som 1966föreslog att regleringen skulle göras i grundlagför att stärka offentligheten.Genom det enkla förfarandet att utöka sekretessen har den offentligadebatten kring utökningar också i stor utsträckning uteblivit. Sekretesslagenhar sedan den antogs 1980 ändrats mer än 220 gånger, och sekretessför-ordningen från har ändrats åtminstone 90 gånger. Det harsäkerligen varit angelägna ändringar och ändringar sompåkallats av förändrad numrering i andra lagar, men de frekventa ändringarnamåste rimligen ändå aktualisera frågan om behovet av att diskutera huruvidaprocessen att utöka sekretesslagen bör göras trögare.I många fall är det självfallet påkallat med sekretess, som t.ex. i fråga ompersonlig integritet. Det finns säkerligen också tillfällen då detta skydd börstärkas. Det är alltså inte sekretess i sig som är fel, utan det faktum att manmed stor lätthet kan utöka undantagen från en grundlagsfäst rättighet. Ettsådant förfarande innebär också att debatten kring vilka undantag som börfinnas och hur de bör göras försvåras, inte minst med tanke på hur oftalagstiftningen ändras.Mot denna bakgrund finns det skäl att låta en utredning överväga omåtgärder bör vidtas för att göra det svårare att ändra i sekretesslagen t.ex.genom att kräva att undantag från offentlighetsprincipen bör beslutas påsamma sätt som grundlag. avser återkomma i denna fråga.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1999/2000:35 Upphovsrättenoch offentlighetsprincipen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett tilläggsdirektiv till Offentlighets- och sekre-tesskommittén.Stockholm den 19 januari 2000Åsa ()(c)()()()()()()