mot · GO02K274 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:K274av , ()EU:s närhetsprincipFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att verka för väl tilltagna tidsfrister när det gällerikraftträdandet av nya EU-regler.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att tillsätta en utredning om hur nya regleringar initierade frånEU har påverkat företagens kostnader och myndigheternas administrativaarbete.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att samarbeta med länder som ochStorbritannien med en likartad administrativ tradition för att minska initiativrätt till ny lagstiftning och införande avförordningar.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att regeringen skall samarbeta med länder som ochStorbritannien om att stärka närhetsprincipen och begränsa tillämpningenav acquis communautaire.Närhetsprincipen inom EU måste stärkasTill finns det ett bilagt protokoll om subsidiaritet ochproportionalitet. Artikel 5 är dock inte ändrad. Subsidiaritet innebärsåledes fortfarande att EU endast skall agera i frågor, där målen i ettförslag inte kan uppnås av de enskilda medlemsstaterna själva.Proportionalitet innebär att de åtgärder EU vidtar inte får gå längre änvad som är absolut nödvändigt för att uppnå vad som är stadgat i EU:savtal.Det är ingen överdrift att påstå att framförallt harignorerat artikel 5. Att så skett beror på att överträdelser av artikeln integåratt juridiskt påtala. Av det tidigare nämnda protokollet framgår det ocksåvilken begränsad vikt artikel 5 tillmäts. Det betonas nämligen att avvägningenmellan nationell lag och EU-lagstiftning måste ske med hänsyn till avtalensallmänna stadganden och mål och särskilt då acquis communautaire och deprinciper som har fastslagit.Vid den svenska folkomröstningen om EU-inträdet lades stor vikt vidnärhetsprincipen (subsidiariteten), dvs denna princip skulle bidra till attbegränsa den överstatliga lagstiftning i form av EU-direktiv, dvs förslag tilllagstiftning som rent formellt skall antas av de nationella parlamenten ochresolutioner som innebär förordningar som och olikakommittéer antar självständigt.Resultat har blivit en strid ström av nya regleringar som svenskamyndigheter och svenska medborgare måste lyda. pågår t exett arbete med en ny strikt - samordnad - lagstiftning om livsmedelshygienm.m. Brittisk press som är snabbare än svensk att sätta sig in i de nya reglernahar avslöjat en del av de mer bisarra förslagen. Bl a skall inte en anställd somtar emot pengar få hantera livsmedel utan att ta på och av handskar.Att en sådan regel kan tillämpas i supermarkets är en sak, men att krävasamma regler för korvkiosken eller i våra saluhallar tyder på överdrivet nit.Samma lagkomplex innehåller också krav på att alla jaktlag - hur små ochinformella de än är - skall ha med sig en person som är specialist pålivsmedelshygien om jaktlaget säljer en del av jaktbytet som de inte självakan konsumera. Vidare krävs att de lokaler - skjul - som används för atthänga fasaner, älgkött eller annat vilt, måste besiktigas ur hygienisk synvinkelom något av köttet säljs vidare. En sådan typ av lagstiftning får betydligt mervittgående och skadliga regler än en alkohollagstiftning som lett till enomfattande olaglig hembränning.Byråkratier kännetecknas alltför ofta av överdrivet nit när det gäller attutfärda förslag till lagstiftning eller förordningar. Detta känner vi till frånförhållandena i särskilt . Då tillkom i snabb takt enomfattande lagstiftning och reglering som påverkade företagensarbetsförhållanden och kostnader mycket negativt. Problemen visade sig snartvara så allvarliga att en översyn krävdes av vilka regler som kunde förenklaseller allra helst avskaffas helt. Vidare ålades myndigheterna att beaktakostnaderna när de utformade tillämpningsanvisningar ochrekommendationer. Blev kostnaderna för höga borde de avstå helt eller se tillatt de nya reglerna utformades på ett annat mindre krångligt sätt.Förhållandena förbättrades men lärdomen har ändå varit att det är svårt attavskaffa införda regleringar. Myndigheternas och andra särintressensmotstånd mot avregleringar är betydande. De erfarenheter jag nu hänvisat tillgällde ett enda land. Att avskaffa regler som gäller 15 eller ännu fler länderkommer att ställa sig oerhört mycket svårare.I länder som , och har EU-reglerna im-plementerats snabbt i den nationella lagstiftningen. Så har däremot inte varitfallet i framförallt EU:s medelhavsländer. Detta har lett till två problem förvårt land, dels att reglerna är kostnadsdrivande, dels att tillämpningen ärmycket olika i olika länder med inverkan på vår konkurrenskraft. Ett sätt attminska denna ojämlikhet är att låta tiden mellan direktivens antaganden isvensk lagstiftning och deras ikraftträdande vara lång - förslagsvis två tilltreår eller ännu längre.Effekterna av olika EU-regler är sannolikt ännu inte efter fem årsmedlemskap fullt kända. Därför bör regeringen låta utreda de effekter EU-regleringarna har fått på svensk företagsamhet och på svensk statlig ochkommunal administration men också för enskilda svenska medborgare.Frågor som har regleringarna varit kostnadsdrivande, har tillämpningen avreglerna blivit mycket ojämn mellan olika delar av landet, mellan olikanäringar mellan olikstora företag etc bör besvaras. bör regeringenredan nu arbeta tillsammans med regeringarna i kanske framföralltStorbritannien och för att skapa en mer begränsad rätt förkommissionen och gemenskapen att ta initiativ till ny lagstiftning och rätt attinföra nya förordningar. Principen acquis communautaire måste ifrågasättas.Principen skyddar ett alltför omfattande byråkratiskt system och försvårarförändringar och en dynamisk utveckling. Skall EU kunna utvecklas på ettharmoniskt sätt måste närhetsprincipen få det genomslag som harutlovats.En växande misstro mot EU håller på att breda ut sig. Det låga deltagandeti valet till utgör en klar fingervisning om detta och det storavaldeltagandet i den danska folkomröstningen tyder på samma växandemissnöje. Därför är det viktigt att försöka minska byråkrati och alltförmånga - i praktiken helt onödiga - överstatliga regleringar.Stockholm den 2 oktober 2000Margit ()