mot · GO02U658 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U658av , ()AfrikaInnehållsförteckningFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om synen på demokratins roll i fattigdomsbekämpningen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall se arbetet för fria val, flerpartisystem ochparlamentarism som en huvuduppgift inom utvecklingsbiståndet.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utformningen av stödet till det civila samhället.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av att minska skuldbörda.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bör prioritera den krisartade situationen iKongostaterna.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförts om att under sitt kommande ordförandeskap EU för uppfrågan om kvinnors ohälsa i tredje världen såsom könsstympning ochhivspridning högt på den politiska dagordningen.InledningEfter flera dystra decennier har många länder i söktatt sätta upp nya mål. Den demokratiseringsvåg som sköljtöver kontinenten kan dock inte förväntas leda tillfullfjädrade demokratier över . Det tog förSverige att bygga upp vårt styrelseskick. Även de afrikanskasamhällsbyggarna måste ges tid - så länge de har ambitionenatt lyckas. Det är just det som de senaste årens utvecklingvisar: många afrikanska ledare vill lyckas. De vill varautsedda av folket och har insett att detta är något gott i sig.Bevekelsegrunderna för detta må vara skiftande, men det ären utveckling som måste stödjas och uppmuntras. Endast valgör ingen demokrati, men det är det enda sättet för endiktatur att ta slut. Det tidiga 1990-talets ,uppskruvade förväntningar har lett till mera realistiskaförhoppningar. Även på det ekonomiska planet har det skettvissa framsteg. Beräkningar visar att de subsahariskaländerna hade en ungefärlig tillväxt på 1999.Men trots att utvecklingen på många sätt ser positiv ut står den afrikanskakontinenten inför många mycket svåra och komplexa problem. Under desenaste åren har skakats av några av de mest förskräckliga konflikterunder . Vad som har hänt , , och fornaZaire liksom kriget mellan och på , väcker fasavärlden över. De visar alla på behovet av ett annat styrelseskick än vad somvarit gängse. För att stävja etniska motsättningar, kriminalitet och andrakonfliktorsaker krävs ett samhälle som håller medborgarna samman. Sverigesroll som pådrivare av processerna mot bättre fungerande afrikanska stater kani detta sammanhang inte nog understrykas.Afrika är beroende av bistånd. Ännu kan inte handel ersätta denna form avstöd. har länge rest krav på ett synsätt som präglas av tilltro till deafrikanska folken, där de själva kan få bestämma över sina liv i ettdemokratiskt system. Regeringens skrivelse om ett nytt partnerskap medAfrika är ett steg i riktning på vägen mot ett bättre bistånd. Det germottagarna det inflytande de bör ha över sin situation. är det viktigtatt poängtera: partnerskapet får inte bli ett steg på vägen mot en nyrelativism.Partnerskap får inte leda till att odemokratiska regimer accepteras alldelesoavsett vilka vällovliga syften de må ha.Demokratins betydelseFör oss liberaler är demokrati det enda styrelseskick värdigtför människor att leva i. En demokratisering är också heltavgörande om skall ha en chans att häva sig upp urfattigdomen. Det är endast i ett demokratiskt system som defattigaste har en möjlighet att göra sin röst hörd, att få någotsom helst inflytande över sitt lands utveckling ochfördelning av resurser. Även en svag demokrati är ett förstasteg mot en effektiv fattigdomsbekämpning. Detta synsättmåste genomsyra all svensk biståndspolitik.Ibland framförs uppfattningen att demokrati leder till etniska uppdelningarav länder. Möjligen är det så att demokrati för upp problemen till ytan. Trotsatt en ökad öppenhet ibland har lett till oroligheter är alternativet än meravskräckande. Riskerna för att motsättningar exploderar är större i ettsamhälle där inga meningsmotsättningar accepteras än i samhällen därmänniskor fritt tillåts framföra sina uppfattningar. Kraven på de nyademokratierna har i många fall varit höga och ibland ouppnåeliga. Denafrikanska demokratiseringen brottas med stora problem. Mäktiga grupper äremot att makten flyttas över till befolkningen, korruptionen är utbredd ochkontrollen av statsmakten är bristfällig. Detta kan dock inte förhindra att detdemokratiska arbetet fortsätter.Flerpartisystem är en förutsättning för att medborgarna skall ha ett fritt val.Såväl afrikanska ledare som afrikanska oppositionspolitiker har haft svårt attfinna sin roll. Vinnarna efterlyser en lojal opposition och när ingen sådanfinns, enligt regeringens sätt att se på saken, utestängs oppositionen från allamöjligheter till inflytande. Det framstår som en huvuduppgift för attarbeta för förståelse av flerpartisystemets grundläggande funktionsmönster.De svenska politiska partiernas kontakter med partier i tredje världen spelarhär en mycket viktig roll. Att visa att regering och opposition kan arbetatillsammans kring givna mål har inte endast en symbolisk betydelse.Det civila samhället utgör en av de viktigaste grundpelarna i ettdemokratiskt samhälle. Många svenska enskilda organisationer verkar härsom förmedlare av svenskt bistånd något vi välkomnar, men kraven pålångsiktig förändring och samordning måste även här var höga.Organisationerna måste stå så starka att de inte är beroende av en person elleren liten grupp av människor. För detta krävs ett professionellt och målinriktatarbete av personer som är specialiserade på strategiskt tänkande ochorganisationsuppbyggnad.Skydd för minoriteter är likaså i detta sammanhang en viktig aspekt. Så äräven fria och väl fungerande medier. Pressetiken måste utvecklas ochtidningar få skriva vad de vill. Att radio och TV-program kan produceras ochsändas är en mycket viktig uppgift för biståndsgivare att tillse. Det är dockettmycket kontroversiell område eftersom en så stor del av afrikanska medier äruppbunden till olika intressen. Vad gäller mediebistånd kräver detta områdeförsiktighet vad gäller givare och mottagare. Bistånd till olika medier bördärför ske i nära samverkan med svenska medier. Betydelsefulla steg motfolkstyre har tagits. Insatser för att minska spänningarna mellan olikapolitiska krafter, införande av ett fungerande rättssystem samt en kraftfullbekämpning av korruption bör kunna vara medel för att skapa godaförutsättningar för folkstyrets utveckling och fortlevnad.EU och AfrikaEU-medlemskapet erbjuder stora möjligheter till samarbetepå det globala utvecklingsområdet. Flera av länderna inomEU har sina egna relationer till många av de afrikanskaländerna. En del är f.d. kolonialstater vilket skapar enspeciell relation till den gamla kolonin. bör verka föratt föra in sin syn på partnerskap och jämbördighet irelationerna mellan EU och biståndstagarna. Biståndsnivånär viktig och kan inte ännu ersättas av handel, men endastgenom att integreras i världsekonomin kan ha enchans att bygga upp sin ekonomi. Med tanke på historienborde vara en nära handelspartner med . MenEU-ländernas import från kontinenten är mycket liten.EU:s jordbrukspolitik är särskilt problematisk för utvecklingsländerna.Den skyddade jordbrukssektorn snedvrider världsekonomin. måstedärför med stor målmedvetenhet arbeta för att den gemensammajordbrukspolitiken, CAP, reformeras. EU-byråkratin framstår ofta somogenomtränglig. Detta gäller även på biståndsområdet. bör arbeta föratt EU ändrar inriktningen på sitt bistånd mot betydligt störreprojektinriktning där mottagarlandet får ett större ansvar och därmåluppfyllelsen blir det relevanta. Den viktigaste uppgiften inom EU är dockatt påverka medlemsstaterna till ett större engagemang i utvecklingsfrågoroch en mer samordnad hållning i dessa frågor.Ekonomiska villkorParollen "trade not aid" hörs ofta framför allt frånamerikanskt håll. Tanken är att utvecklingsländerna skall fåigång sin handel och på så sätt komma ifrånbiståndsberoendet. Denna tanke är naturligtvis riktig, men inuläget kan inte handeln ersätta bistånd. De ekonomiskavillkoren är för dåliga. Så länge skuldbördorna hänger överutvecklingsekonomierna kan lite göras för att få ordentligfart på ekonomierna. Många har inte någonsom helst möjlighet att påverka sin situation. Det största avdessa problem utgör skuldbördan som många afrikanskaländer har att bära på. I en rad afrikanska stater har dessbefolkningar blivit allt fattigare. Den ekonomiska tillväxtsom tidigare skedde, och där också de enskilda per capita-inkomsterna steg, har brutits . Idaggår merparten av det internationella biståndet åt till attamortera, och i en del fall enbart till att förränta skulder som- inte minst genom de orättfärdiga handelsvillkoren - nudrabbat fattiga . Detta gör att de inte har någonmöjlighet att påverka sin situation. I används fyragånger flera resurser till skuldåterbetalningar och räntor äntill hälso- och sjukvård. För att förändra den ekonomiskasituationen behövs skuldlättnader. Det är mycketbetydelsefullt att engagerar sig i en sådan samladaktion som gör det möjligt för tredje världens länder att få enutveckling som stärker både länder och individer.PartnerskapetsförutsättningarAtt ge bistånd är ett moraliskt åtagande. Detta åtagande ärmellan medborgare och medborgarna imottagarländerna. Partnerskap förutsätter förtroende. Så kanendast ske om den mottagande regeringen upplevs somlegitim. För att den regering skall vara legitim måste denvara folkvald. Folkvalda regeringar är alltså en förutsättningför ett reellt partnerskap - mellan medborgare i två länder.Men även andra faktorer är betydelsefulla för partnerskapet.De båda samverkande länderna bör ha vissa gemensammavärderingar att sträva efter. Bland annat bör mottagarlandetvara intresserat av att tillgodose medborgarnasgrundläggande sociala service såsom sjuk- och hälsovård.Biståndets volymBiståndsvolymen är fortfarande betydelsefull. Vi har medkraft framfört kravet på höjt bistånd. Regeringen har docksagt nej. I utvecklingsmotion kan läsasom den biståndsnivå som vi förespråkar. Biståndets kvalitetanses ibland stå i motsats till en hög biståndsnivå. Kvalitetenska alltid vara ledstjärnan inom biståndspolitiken. Det finnsdock ingen motsats mellan ett högt bistånd och ett brabistånd. skall både ge ett bistånd av hög kvalitet menockså med en stor volym. Biståndet har gett och ger resultat.Människor får rent vatten, vaccineras och blir läskunniga.Biståndet har spelat en roll i den positiva utveckling som vitrots allt kan se i en rad afrikanska länder.Konfliktsituationen iCentral- och VästafrikaNästan parallellt med första demokratiska val år1994 startade katastroferna i dåvarande , Sierra Leoneoch staten . Trots ständiga medlarförsök pågårfortfarande stridigheter och våldshandlingar i ländernaKongo-Kinshasa, Kongo-Brazaville, ochRwanda. Krigen har kommit att påverka stora delar av denövriga kontinenten. De väpnade konflikterna har medförtenorma lidanden för civilbefolkningen i dessa länder.Folkmordet i , då uppåt 800 000 människormördades, är det värsta exemplet. Mördandet fortgår ochmånga upplever att FN och det övriga världssamfundet "väntAfrika ryggen".Barn och ungdomar som både medverkar till, och är offer för dessaåterkommande krig, är en del av befolkningen som drabbas mycket hårt. Barai har uppskattat att rebellerna där har rövat bort omkring5 400 barn och tvingat dessa att delta i striderna. Enligt beräkningar från FNberäknas omkring 4 000 av dessa saknas och över hälften av dessa"dokumenterade fall av kidnapping". Ungdomar från olika fraktioner ställsmot varandra. De strider och dör i hundratal. Enligt rapporter från bl aAmnesty International och har flickor och kvinnorvåldtagits systematiskt. Detta förvärras ytterligare genom spridningen av hivoch aids. De svagaste grupperna såsom barnen, de gamla, de sjuka, dör i stortantal. Tusentals människor tvingas fly och står utan mat och mediciner.Den politiska situationen i de bägge Kongostaterna, ochRwanda är kaotisk. I har president sett till att samlaall makt i egna händer. Människorättsaktivister, oppositionspolitiker ochregimkritiska journalister förföljs. Upprepade rapporter om kränkningar av demänskliga rättigheterna har lagts fram, bl a om massakrer på hundratalscivila. I Kongo-Brazaville är läget lika förödande. Enligt Amnesty ärregeringen och de väpnade oppositionsstyrkorna ansvariga för en våg avdödanden och försvinnanden. Konflikten i landet har skördat tusentals offerbland civilbefolkningen . Sedan flerpartivalen 1992 haröver 10 000 civila avrättats av regeringsstyrkor och väpnade grupper. Dettragiska är tydligen inte kampen som gäller folkets intresse, eller ensmotsättningar mellan folkgrupper, utan den kamp som är iscensatt avintressen som understöds av några få - de som tjänar på krigen alltmedanutländska oljebolag ostört kan pumpa upp olja utan att folk och landfår någon rimlig del av inkomsterna. Vad som krävs är att de stridandeparterna måste besinna sig, komma till förhandling. Likaså måsteoljebolagens profitmotiverade understöd av våldet stoppas. Därför måste detinternationella samfundet sätta press dels på ländernas ledare, dels på självaden orättfärdiga utsugningen.Svenska biståndsorganisationer - i detta fallet flera kristna samfund ochderas motsvarigheter i - har gått ut i en aktion för dessa områden underfältropet "Låt leva". Vid flera kongresser och samfundskonferenser haruttalanden gjorts med uppmaningar till både den svenska och den norskaregeringen att agera. antog den en strategi förutvecklingssamarbetet i Stora sjöområdet för 2000-2001. Glädjande nog kankonstateras att relationerna förstärkts mellan och Sverige.Kyrkorna spelar generellt en mycket viktigt roll i det civila samhället i mångaafrikanska samhällen. De nordiska regeringarnaS ökade intresse försituationen i Central- och har dock inte lett till att man medtillräcklig kraft aktiverat sig för att bryta det svåra läget som har utmynnat inärmast en total mänsklig katastrof. Vi måste i högre utsträckning verka föratt fullföljs samt att mer humanitära insatser görs. harsom land och nation med vår erfarenhet och tradition ett mycket stort ansvar.AlarmerandehälsosituationHälsosituationen i tredje världen ser mycket bekymmersamut. I är det främsta hotet mot hälsan för kvinnor ochmän hivspridningen. Kvinnornas hälsotillstånd hotasdessutom av illegala aborter och könsstympning. Hiv har fåtten speciellt allvarlig spridning i framförallt södra därhivspridningen riskerar att slå ut hela generationer.Sydafrika, som tillhör det land i som har haft denmest gynnsamma utvecklingen ekonomiskt och politiskt, hari detta avseende drabbats oerhört hårt. Bara i Sydafrikaberäknas1 700 personer per dag att smittas av hiv. Situationen harunder senare tid ytterligare förvärrats av att president avvisa sambandet mellan hiv och aids. Trots detfaktum att siffror och fakta talar sitt tydliga språk.Varje dag dör kvinnor av farliga och olagliga aborter. Länder där abort ärförbjudet eller på annat sätt inskränkt, har ett högt antal illegala aborter.WHOhar uppskattat att det görs mellan 10 och 20 miljoner illegala aborter i världenårligen. Ett viktigt mål för att främja kvinnors hälsa i världen är därmed attreducera sjuklighet och dödlighet som beror på abort. Det sker i första handgenom att minska antalet aborter genom upplysning om sex och samlevnad,tillgång till säkra preventivmedel och bra rådgivning. Alla oönskadegraviditeter går emellertid inte att förebygga och därför måste kvinnor hatillgång till enkla, säkra abortmetoder och en effektiv akutvård för att snabbtkunna behandla illegala aborter.Enligt , WHO:s, siffror uppskattas att omkring130 miljoner flickor och kvinnor världen över utsatts för omskärelse.Könsstympning utförs ofta som en initiationsrit för de unga flickorna.Omskärelse leder såväl till akut som kroniskt lidande och med i regel svårafysiska som psykiska följder. Genom att omskärelse förorsakar kompliceradeförlossningar innebär ingreppet också risker för kommande barn. Idagförekommer könsstympning främst i en rad , men även ivissa länder i och . WHO, och vädjadevåren 1997 till samtliga länder och deras ledare att stödja ansträngningarnaför att eliminera kvinnlig omskärelse. Bruket av könsstympning måste ses iljuset av den ojämlika situationen mellan könen som bygger på politiska,kulturella, ekonomiska och sociala strukturer. Det är av vikt att påpeka attkönsstympning inte föreskrivs av någon religion, och den nämns inte vare sigi eller . På grund av frågans känslighet finns det få exaktauppgifter att tillgå. För att kunna fastställa strategier bör EU ge stöd tilldokumentering och jämförande forskning. Under kommandeordförandeskap i Europeiska unionen måste mera aktivt driva dennafråga och tydligt föra upp den högt på den politiska dagordningen.Stockholm den 5 oktober 2000Elver ()