mot · GO02Ub307 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub307av , ()Skolidrottens betydelseFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om idrottens betydelse i skolan.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om övervikt och fetma bland ungdomar.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att idrottsrörelsen skall få bättre möjlighet attmedverka i skolans undervisning.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om antalet lektionstimmar i ämnet Idrott och hälsa iskolan.Motion är viktig för hälsanSvenska skolelever har i europeisk jämförelse mycket få idrottslektioner.De rapporter som larmat om en negativhälsoutveckling hos stora medborgargrupper har obemärkta gått förbimånga skolledare och politiker. Vad gäller idrottsämnet ligger Sverigedessvärre kvar i jumbodivisionen. Fysisk aktivitet och motion är avoerhört stor betydelse inte minst för barn och ungdomar. Skolan har ettviktigt delansvar för att lägga grunden för goda motionsvanor hos barn.Fysisk aktivitet är helt avgörande för personlig livskvalitet och iförlängningen för folkhälsan.Allt fler svenskar lider av övervikt och fetma. harandelen personer med fetma och övervikt stigit kraftigt. Det framgår av enstudie som gjort. Andelen överviktiga ökadesignifikant från (män) och från (kvinnor),mest i åldrarna . 1997 hade av kvinnorna i åldern 16-24år problem med övervikt eller fetma och av männen i sammaåldersgrupp. av alla tioåriga pojkar är överviktiga och 17,2procent av de tioåriga flickorna. av de barn som äröverviktiga vid behåller sin övervikt. Särskiltuppmärksammas betydelsen av socioekonomisk status och alltså bär skolanett särskilt ansvar för att alla elever ska få röra på sig och må bra. Fetmanfårinte bli en klassfråga bland barnen på skolgården.Det är i första hand stillasittandet - inaktiviteten - och inte de dåligamatvanorna som ger övervikt. har genomfört enundersökning som klart visar att fysisk inaktivitet i alla åldrar drastiskt ökarrisken för olika sjukdomar. Med övervikt är sannolikheten större att mandrabbas av benskörhet, höga blodfetter, högt blodtryck, hjärt- ochkärlsjukdomar, diabetes, gikt med mera. och visar att många i där tempot är så mycket snabbareinom studier och arbetsliv, rör sig allt mindre . Man ägnar sig åtstillasittande aktiviteter som TV-tittande, "surfande" på Internet m.m.Statistiska uppgifter inom idrottsrörelsen och militären visar tydliga tendensermot ökande vikt och detta är djupt oroande.Det ska sägas att ur ett europeiskt perspektiv är svenska folket ännu flitigamotionärer, men orosmomentet är att utvecklingen i raska steg är på väg åt felhåll. Dessa ändringar i livsstil kan medföra stora kostnader församhället och den enskilde individen genom sjukskrivningar med mera.Redan i dag drabbas samhället av enorma utgifter för fetman, men framförallt innebär det att många människor mår dåligt och inte kännertillfredsställelse med sin tillvaro. För att stärka hälsoläget i är detviktigt att skolan kan erbjuda tillräckligt mycket fysisk aktivitet för attindividerna ska känna motivation och ha möjlighet att hålla sig i form efteravslutad skolgång.Europeisk expertis på barnfetma är enig om att en bred satsning på skol-idrott måste göras. Man rekommenderar en timmes fysisk aktivitet om dagenpå schemat. Det är dessutom väldigt bråttom att ta itu med dessa problem, ochman måste ha en förebyggande strategi. Inget land har råd att medicinera bortfetman, även om effektiva läkemedel skulle utvecklas. Att hänvisa tillframtida forskningsresultat innan man uttalar en strategi för idrottsämnet ärorimligt då framstående svenska forskare som t.ex. länge forskat kring just dessa folkhälsofrågor.Det finns också anledning att framhålla att idrott och motion i skolan inteenbart är en fråga om att minska riskerna för den enskilde och kostnaderna församhället som en följd av övervikt. Idrott, antingen den bedrivs i lag ellerindividuellt, är ett utmärkt sätt att öka livskvaliteten för den enskildeindividen. Genom att skolan eller föreningslivet erbjuder ungdomar möjlighetatt hitta en motionsform som de tycker är rolig och lustfylld, så ökarmöjligheterna att få med sig dessa positiva erfarenheter under resten av livet.Målet bör vara att ungdomar , dels genom undervisning iIdrott och hälsa, dels genom att de känner sig motiverade till aktiviteterdärutöver, ägnar tre till åt någon form av motion.Det är viktigt att understryka att det alltid är föräldrarna som harhuvudansvaret för sina barns fostran, vilket också gäller idrott och motion.Genom att själv vara en förebild och ge möjligheter för sina barn att delta iolika sammanhang där idrott och motion förekommer, kan man lägga engrund för en bra framtid för sina barn.Skolans idrottslärare har, genom sin utbildning och kompetens, en särskildförmåga och möjlighet att stimulera ungdomar till idrott och motion. Elevernafår information och på vissa stadier betyg om sin förmåga i olika ämnen.Man kan lätt få en känsla av att denna information inte alltid omfattar idrotts-ämnet. Föräldrar och lärare har ett gemensamt ansvar för att även det ämne vinu talar om, blir föremål för diskussion och utvärdering, på samma sätt somandra ämnen, i samband med kvartssamtal och andra kontakter.Ämnet Idrott och hälsa måste ges ett större utrymme i skolan. Detta isynnerhet som antalet friluftsdagar har minskat i skolorna och fysisk aktivitetpå fritiden inte längre uppfattas som ett alternativ på samma sätt som tidigare.Syftet med idrottsundervisning i skolan måste vara att ge ungdomarna tillfälletill nödvändig fysisk aktivitet och ge dem möjligheter att pröva på ett brettspektrum av olika idrotter för att ge impulser till fortsatt eget idrottande.Härär det viktigt att utbudet inte koncentreras till de stora idrotterna. Det ärframför allt viktigt att de elever som inte idrottar får fysiskaktivitet och idrott i skolan.I syfte att skapa ett totalt sätt större utbud för eleverna i ämnet idrott,bordesamarbetet kunna öka mellan skolan och idrottslivet utanför skolan. I lagenom entreprenadförhållanden inom skolan regleras i 1 § att kommuner ochlandsting får sluta avtal med en enskild fysisk eller juridisk person om attdenne skall bedriva viss undervisning inom gymnasieskolan. Avtalet får dockenbart avse undervisning i karaktärsämnen som har en yrkesinriktad ellerestetisk profil. Bestämmelsen kan därför inte tillämpas på ämnet Idrott ochhälsa. Däremot finns en möjlighet enligt 2 § att ansöka hos regeringen som,om det finns särskilda skäl, får medge att kommunen eller fårsluta avtal med någon annan om att bedriva undervisning inom det offentligaskolväsendet för barn och ungdom. Det är enligt min mening svårt att förståatt denna typ av beslut skall ligga på regeringsnivå. Det naturliga vore attskolorna själva får besluta om detta. Det normala är självfallet attidrottsläraren sköter den ordinarie idrottsundervisningen, men det vore enspännande utvecklingsmöjlighet både för eleverna och skolan omidrottsrörelsen fick möjlighet att gå in och delta i undervisningen i vissafall.Jag tänker då i första hand på de situationer då idrotten utgör ett frivilligttillval. Idrott och motion omfattar numera många olika idrotter ochmotionsformer. Får flera komma in i skolan på ett planerat sätt, finns detchans till ett ökat utbyte både för eleverna och idrottsrörelsen.För att skapa förutsättningar för alla att minst komma upp i tre till fyratimmars fysisk aktivitet dels genom skolan, dels genom ettengagemang på sin fritid, så är det nödvändigt att skolidrotten utgör en grund.Idrott och hälsa skall därför vara ett kärnämne både på grund- ochgymnasieskolan. Ämnet bör omfatta minst ,fördelat över hela läsåret. Därutöver skall eleven ha möjlighet att välja attlägga till ytterligare lektionstimmar.Stockholm den 3 oktober 2000Carl ()