mot · GO02K345 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:K345av , Per (m)näringsverksamhetFörslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen lägger fram förslag till förstärkt möjlighetför medborgarna att laglighetspröva verksamhet som bedrivs avkommuner och landsting i enlighet med vad som anförs i motionen.2. begär att regeringen lägger fram förslag till förstärktgrundlagsskydd för näringsfriheten i enlighet med vad som anförs imotionen.MotiveringDen kommunala självstyrelsen har inneburit att kommunerna kunnatorganisera sin verksamhet antingen i traditionell förvaltningsform eller ibolagsform. I båda fallen skall verksamheten följa kommunallagensregler. Men det är bara när verksamheten bedrivs i förvaltningsform sommedborgarna har möjlighet att via kommunalbesvär få prövat omverksamheten bedrivs i enlighet med Kommunallagen. Det framstår somen klar brist i den kommunala demokratin att medborgarna inte harmöjlighet att pröva om kommunpolitikerna följer kommunallagen i denverksamhet som organiseras i bolagsform. Möjligheten att laglighetsprövakommunala beslut bör därför utvidgas till att gälla även beslut ochverksamheter i bolag där kommuner utövar ett bestämmande inflytande.Enligt Moderata samlingspartiet bör verksamhet bedrivas iförvaltningsform medan bolagsform endast skall accepteras som enövergångsform inför en privatisering.De allmänna bestämmelserna om kommunernas och landstingensnäringsverksamhet återfinns i 2 kap. 7 och 8 §§ kommunallagen. Enligt 7 §får kommuner och landsting bedriva näringsverksamhet, om den drivs utanvinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga anläggningar ellertjänster, t.ex. elverk, bussbolag och flygplatser, åt medlemmarna i kommunenoch . Vidare får kommuner och landsting enligt 8 § genomföraåtgärder för att främja näringslivet i kommunen eller . Individuelltstöd till enskilda näringsidkare får lämnas om det finns synnerliga skäl tilldet.Kommuner och landsting bedriver en omfattande näringsverksamhetbåde till omfång och vad gäller utbud av varor och tjänster. Det handlar bl.a.om bostadsbolag, videouthyrning, solarieverksamhet, kaféer, resebyråer etc.Gemensamt för dessa olika näringar i regi är att de bedrivs medhjälp av skattepengar, dvs. pengar som annars skulle kunna användas till attförstärka och finansiera andra för kommuner och landsting mer naturligaverksamhetsområden, som t.ex. skolan och sjukvården.Kommunal näringsverksamhet hotar småföretagen och är ett stortrisktagande för skattebetalarna. Riktiga arbeten och småföretag slås ut avskattesubventionerad verksamhet. De privata småföretagen tvingasatt konkurrera med verksamheter som bedrivs på helt andra ekonomiskavillkor.Den skattesubventionerade näringsverksamheten har inneburit attkonkurrensen mellan privat näringsverksamhet och kommunala bolag harsnedvridits till de privata näringsidkarnas nackdel. Såväl i som iden allmänna debatten har ifrågasatts om utvecklingen av den kommunalanäringsverksamheten är förenlig med kommunallagens och konkurrenslagensbestämmelser.Bolagsbildningen leder vidare till dubbla lojaliteter för förtroendemännendärför att aktiebolagslagen och kommunallagen ställer delvis motstridigakrav.Kritik har också riktats mot medborgarnas ringa möjligheter att få till stånden laglighetsprövning av kommunernas eller landstingens beslut att bedrivanäringsverksamhet i förvaltningsform eller i bolag. Om en kommun eller ettlandsting bestämmer sig för att i förvaltningsform eller via bolag gå ut på denöppna marknaden och sälja tjänster som ligger i kommunallagens utmarkerkan visserligen en innevånare i kommunen eller begäralaglighetsprövning genom att överklaga beslutet. Dock kvarstår en radproblem.För det första krävs ett formellt kommunalt beslut att överklaga. Om enkommunal enhet exempelvis inleder en försäljningsverksamhet på den öppnamarknaden, utan något formellt beslut om saken, finns det inte något beslutatt laglighetspröva. Ett beslut skall överklagas efter det attbeslutet har justerats. Om kommunen t.ex. anslår pengar till ett kommunaltbolag som visar sig använda pengarna på ett otillåtet sätt, kanbeslutet inte längre överklagas. Beslut som fattas av kommunala bolag kannormalt inte överklagas.En kommun kan inte tvingas att rätta sig efter beslutet och om det inte rörsig om myndighetsutövning finns inte någon straffrättslig eller civilrättsligsanktion att tillgripa mot kommunen. Dessa påtalade brister bör rättastill.Vår utgångspunkt är att kommunerna inte skall bedriva näringsverksamhet.Sådan verksamhet sköts bättre av andra. En renodling av kommunernasuppgifter gynnar demokratin och beslutens kvalitet.Stockholm den 4 oktober 2000Per ()()()()()()()()