ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02T817 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T817av Marcelind, ()FärdtjänstlagenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en ändring av färdtjänstlagen.MotiveringEnligt lagen om färdtjänst (SFS 1997:736) är syftet med denna service attbereda möjlighet att resa med särskilt anordnade transporter för dem sompå grund av varaktiga funktionshinder har väsentliga svårigheter attförflytta sig på egen hand eller resa med allmänna kommunikationsmedel,i första hand inom den egna kommunen. Även om servicen alltjämt är ettuttryck för social omsorg ska den i huvudsak behandlas som entrafikpolitisk fråga i syfte att bidra till en tillfredsställandetrafikförsörjning också för funktionshindrade.Den nya lagen om färdtjänst har varit i kraft . Redan nu kanvissa problem identifieras, som har uppstått sedan den nya lagen trädde ikraft.Det har till exempel blivit betydligt svårare än tidigare att få rätt tillledsagare inom färdtjänsten. Detta är ett problem för många grupper avfunktionshindrade, bland andra synskadade. Att ha med en ledsagare ärmånga gånger nödvändigt för att resan ska kunna genomföras.De som studerar på annan ort än sin hemort kan inte utnyttja färdtjänstendär eftersom det är folkbokföringskommunen som är ansvarig. Den enskildemåste då lita till att hemkommunen har ett system för färdtjänst i annankommun, vilket inte är obligatoriskt enligt lagen om färdtjänst.Enligt den nya lagen har kommunerna fått möjlighet att inte bara läggaöver utförandet av färdtjänsten på trafikhuvudmannen utan också de delarsom innefattar myndighetsutövning, det vill säga att besluta om vem som skaha rätt till färdtjänst etc. Detta är en farlig utveckling, eftersom de aktuellabolagen knappast har den sociala kompetens som krävs för sådana beslut.Enligt den nya lagens 9 § har kommunerna möjlighet att i skäligomfattning ställa upp föreskrifter om hur många resor som får göras etc. Påvissa håll, exempelvis i , har tilldelningen av resor varit så lågatt endast en tur- och returresa kunnat göras , utöver resor tillutbildning eller arbete. Detta har bedömts som skäligt och således inte ändratsav förvaltningsdomstolarna. Lagen måste därför ändras så attfärdtjänstberättigade får rätt till ett med andra medborgare jämförbart resande.Lagarna om färdtjänst respektive riksfärdtjänst saknar specifikamålformuleringar och måluppfyllelsen är därför svår att mäta varför det är avstörsta vikt att färdtjänstlagen utreds. De i motionen nämnda exemplen visaratt det nu finns skäl att ta initiativ till en ändring i lagen, så att dessanackdelar undanröjs.Stockholm den 27 september 2000Ragnwi Marcelind (kd)()
mot · GO02T818 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T818av , ()Lagen om färdtjänstFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om översyn av lagen om färdtjänst.Översyn av lagen om färdtjänstLagen om färdtjänst har tillämpats sedan första . Lagengäller särskilt anordnade transporter för personer med funktionshinder.Många funktionshindrade, särskilt personer med orienteringshandikapp,har upplevt en försämrad service efter lagens tillkomst; t.ex. harbeslutsvägarna blivit krångligare. Det finns även andra frågeställningar somkräver en uppföljning och översyn av lagen, t.ex. begreppet ledsagarservice,färdtjänst i annan kommun och avsaknad av en tillsynsmyndighet.För personer med funktionshinder är färdtjänst i många fall oumbärlig ochden skall komplettera kollektivtrafiken, inte ersätta den. Ävenfunktionshindrade personer har rätt att fullt ut delta i arbetslivet och i andrasamhällsaktiviteter.Stockholm den 28 september 2000Sinikka ()()()()()
mot · GO02T819 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T819av Wegendal, ()Ändring av färdtjänstlagenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ändring av färdtjänstlagen så att ledsagare och egna barn kanmedfölja synhandikappade utan extra kostnad.MotiveringDagens samhälle är på alla sätt beroende av fungerande transporter.Människor måste på ett enkelt och okomplicerat sätt kunna ta sig frånbostaden till arbetet, vidare till daghemmet eller affären och kanske tilloch med ha möjlighet att besöka en teaterföreställning eller enrestaurang. De allra flesta ser det som fullt naturligt att dessa möjligheterskall finnas oavsett man löser sin transport med eget fordon eller medkollektiva transportmedel.Synskadade har i detta avseende en helt annan situation. Genom sitthandikapp begränsas möjligheterna att på ett naturligt sätt delta isamhällslivet. I många situationer är synhandikappet inte så begränsande somdet varit tidigare. Samhällets stöd har fullt berättigat utvecklats genom årenmen fortfarande finns det begränsningar som måste justeras.En ledsagare kan ses som ett tekniskt hjälpmedel för den synhandikappade.Där vi seende klarar oss helt på egen hand måste den synhandikappade förlitasig på en annan människas syn för att fungera.I de situationer där färdtjänst anlitas och där den synhandikappade inte harmöjlighet att klara sig själv vid slutmålet vore det fullt rimligt attledsagarenskulle få medfölja utan extra kostnad för den synhandikappade. Dettautrymme finns ej i färdtjänstlagen.Inte heller finns möjlighet att utan extra kostnad ta med sina barn omman t.ex. skall lämna dem på daghem.Menar vi allvar med att handikappade skall ha samma möjligheter isamhället som alla andra så borde färdtjänstlagen ändras i dessa avseenden.Stockholm den 4 oktober 2000Lars Wegendal (s)()
mot · GO02T821 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T821av , ()Lagen om färdtjänstFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att tillsätta en utredning för att förändrafärdtjänstlagen.Lagen om färdtjänstDen nya lagen om färdtjänst har varit i kraft och redan nukan vissa problem identifieras.Det har t.ex. blivit betydligt svårare än tidigare att få rätt till ledsagareinom färdtjänsten. Detta är ett problem för många grupper avfunktionshindrade.De flesta har svårt att hitta på en ny plats, men det är extra besvärligt förexempelvis synskadade som kanske behöver "låna någon annans ögon" för attöverhuvudtaget ta sig fram. Färdtjänst är en möjlighet.Enligt den nya lagen om färdtjänst är det hemkommunen som måstegodkänna färd på annan ort. Något som försvårar för många och framföralltden som vill studera på annan ort. Den studerande måste då förlita sig på atthemkommunen ställer sig välvillig till tjänsten eftersom den inte ärobligatorisk enligt lagen. Trafikhuvudmannen har inte bara fått rätten attutföra tjänsten utan också till viss myndighetsutövning, d.v.s. rätten attbesluta om vem som skall ha rätt till färdtjänst.I propositionen 1999/2000:79 - Från patient till medborgare, en nationellhandlingsplan för handikappolitiken - anges ett av tre huvudområden vara"att skapa ett tillgängligare samhälle". Handikappolitiken är ytterst en frågaom demokrati och innebär att alla skall ha lika rätt och lika möjligheter attbestämma över sina liv och få sina önskemål respekterade.Personer med funktionshinder skall kunna delta på lika villkor isamhällslivet. Därför bör regeringen tillsätta en utredning med uppdrag attförändra färdtjänstlagen.Stockholm den 3 oktober 2000Anne-Katrine ()()
mot · GO02T822 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T822av Enochson, ()FärdtjänstlagenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en översyn av färdtjänstlagen.MotiveringDen nya lagen om färdtjänst (SFS 1997:736) har varit kraft i snart i tvåår. Redan nu kan vissa problem identifieras, som har uppstått sedan dennya lagen trädde i kraft.Det har till exempel blivit betydligt svårare att få rätt till ledsagare inomfärdtjänsten. Detta är ett problem för många grupper av funktionshindradeexempelvis synskadade. Att ha med en ledsagare är nödvändigtför att resan skall kunna genomföras.De som studerar på annan ort kan inte utnyttja färdtjänsten där eftersomdet är folkbokföringskommunen som är ansvarig. Den enskilde måste då litatill att hemkommunen har ett system för färdtjänst i annan kommun, vilketinte är obligatoriskt enligt färdtjänstlagen. De färdtjänstberoende från Kalmarkan använda sitt färdtjänstbevis som registreringskort i alla övriga kommunervilket förenklar för alla. Denna modell skulle med fördel kunna användas ihela landet.Enligt den nya lagen har kommunen fått möjlighet att inte bara lägga överutförandet av färdtjänsten på trafikhuvudmannen utan också de delar sominnefattar myndighetutövning, det vill säga att besluta om vem som ska harätt till färdtjänst etc. Denna tillståndsgivning föregås av enansökningsblankett där man i vissa kommuner ställer frågor som är myckettveksamma om de är relevanta utifrån ett resebehov. Detta är en farligutveckling, eftersom de aktuella bolagen knappast har den socialakompetensen som krävs för sådana beslut.I lagens 9 § har kommunerna möjlighet att i skälig omfattning ställa uppföreskrifter om hur många resor som får göras etc. På vissa håll hartilldelningen av resor varit så låg att endast en tur- och returresa kunnatgörasper vecka, utöver resor till utbildning eller arbete. Detta har bedömts somskäligt och således inte ändrats av förvaltningsdomstolarna. Lagen måstedärför ändras så att färdtjänsten ger rätt till ett med andra medborgarejämförbart resande.De ovan nämnda exemplen visar att det nu finns skäl att ta initiativ till enändring i lagen, så att dessa nackdelar undanröjs.Stockholm den 3 oktober 2000Annelie Enochson (kd)
mot · GO02T823 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T823av , ()Utvärdera färdtjänstlagenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utvärdering av färdtjänstlagen.MotiveringGällande färdtjänstlag antogs av 1997. Den har alltså varitgällande i dryga och börjar det visa sig vad i den nya lagen sominte fungerar riktigt bra.Det åligger kommunerna att ansvara för färdtjänsten. Det innebär att detblir mycket olika beslut om hur många resor som får göras, vilka taxor somtas ut och i övrigt vilka regler som gäller.I 8 § i färdtjänstlagen står det följande: "Om den som söker tillstånd tillfärdtjänst behöver ledsagare under resorna, skall tillståndet gälla ävenledsagaren." Den formuleringen har i vissa kommuner tolkats som om detgällde själva bilresorna, när det för t.ex. synskadade gäller att de behöverledsagare till och från bilen. Särskilt om man är på icke kända platser.En annan källa till irritation hos synskadade är att man i vissa kommunerinte tillåts att ta med sig sina barn kostnadsfritt. Det är bekymmer när manskall lämna på dagis eller gå på föräldraträffar.Stockholm den 3 oktober 2000Märta ()()
mot · GO02T824 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T824av , ()Kollektivtrafik i glesbygdFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kollektivtrafik i glesbygd.MotiveringDet tioåriga avtal som funnits mellan staten och trafikhuvudmännen omsärskilt stöd till kollektivtrafik i vissa glesbefolkade län går ut. Omman ska kunna upprätthålla en acceptabel kollektivtrafik även i dessadelar av landet, är det nödvändigt med fortsatt statligt stöd. Detta ska skegenom Rikstrafiken till interregional kollektivtrafik med buss och tåg iskogslänen. Omfattningen ska vara den samma som nuvarandeersättningstrafik. En väl fungerande kollektivtrafik är viktig förutvecklingen i glesbygden. Dessutom är det ur rättviseperspektivangeläget att alla ges liknande grundförutsättningar.Stockholm den 28 september 2000Kerstin ()()()()
mot · GO02T825 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T825av , ()FärdtjänstlagenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lagen om färdtjänst.MotiveringDen nya lagen om färdtjänst har varit i kraft . Man harredan efter denna korta tid kunnat märka att kommunerna tillämpar ochtolkar lagen väldigt olika. I en del kommuner är det tveksamt om manlever upp till regeringens intentioner i regeringsförklaringen "atthinder för funktionshindrades rätt att delta fullt ut i samhället skall rivas.För att detta skall kunna ske måste politiken successivt förändras ochbedrivas ur ett medborgarperspektiv. Personer med funktionshinder ärmedborgare med lika rättigheter och skyldigheter som andramedborgare. "En person med funktionshinder skall inte betraktas som "föremål försärskilda åtgärder" utan skall ses som en medborgare med rättigheter ochskyldigheter. Tryggheten och gemenskapen skall omfatta alla medborgare.Därför bör regeringen utreda om lagen om färdtjänst tillämpas så attfunktionshindrade uppnår jämlika levnadsvillkor och får möjlighet till ett sånormalt liv som möjligt. Lagen bör ha en övergripande målformulering somuttrycker vilken funktion färdtjänsten skall fylla, som t.ex. att färdtjänstenskall ge personer med funktionshinder möjlighet att förflytta sig på ettsjälvständigt sätt efter individens behov på likvärdiga och jämlika villkor somför övriga medborgare.Stockholm den 4 oktober 2000Carina ()()
mot · GO02T827 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T827av , ()Utvärdera ekonomiFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen tillsätter en klarläggande utredning avÖresundsbrons ekonomi.MotiveringUnder har det visat sig att inte allshar fått den trafikvolym som krävs för att brons finansiering ska kunnagaranteras. Mediarapporterna talar sitt tydliga språk. Det tyskaveckomagasinet noterar till exempel det dystra läget i enartikel under rubriken "flopp över ". Andra tidningar skriver omfiasko för . Framför allt den tunga lastbilstrafiken harundvikit eftersom den innebär en omväg och en ökadkostnad för åkerierna. Men även personbilstrafiken på bron har blivitavsevärt lägre än prognosticerat.När bron beslutades var en av utgångspunkterna att bron skulle varasjälvfinansierande, dvs. att trafiken över bron skulle betala för brobyggetgenom avgifter. Dessa avgifter skulle dessutom sättas så att de inte på ettorättfärdigt sätt skulle konkurrera med färjetrafiken Helsingborg-Helsingör.Principen om finansiering av bron enbart genom trafikavgifter har redanövergivits, dels genom att statsmakterna fördelat avgiften för järnvägstrafikenöver bron på alla tågtrafikanter i hela landet genom en särskild höjning avbanavgiften, dels genom att staten fått gå in och täcka förluster i föratt förhindra en likvidation av detta ägarbolag.Förre kommunikationsminister betecknarÖresundsbroavgiften på järnvägen som "obegriplig och mycket besvärande" itidningsintervjuer (exempelvis Västerbottningen ), med tanke på atthan inför brobeslutet i många debatter försäkrat att trafiken i övriga landetinte skulle drabbas om det blev en Öresundsbro.Nu hotas dessutom statskassan av ytterligare utgifter genom atttrafikvolymerna inte alls motsvarar de prognoser som ligger till grund för denekonomiska kalkylen. Det visar sig nu att trafikvolymen blivit bara omkringhälften av den volym som behövs för att klara en finansiering av bron.Vi står nu inför en situation där man blir tvungen att endera finansiera del av brokostnaden genom ytterligare statliga tillskott eller uttaxeringavavgifter i hela landet, eller blir tvungen att försöka öka trafikvolymen genomatt sänka priserna, vilket i sin tur har negativa effekter på miljön, ochdessutom innebär en otillbörlig konkurrens med färjetrafiken i strid med detavtal som ingåtts.Även med en prissänkning på bron är det tveksamt om man kan stimulerafram trafikvolymer som inte uppkommer . Om inte volymen ökar kraftigtvid en prissänkning kommer man att ha fortsatt stora ekonomiska problem.Centerpartiet varnade före brobeslutet för att denna situation skulle kommaatt uppstå. motsatte sig som bekant byggandet av ,både av ekonomiska skäl och av miljöskäl. Hur man nu än förfar medÖresundsbrons finansiering är det troligt att skattebetalarna i slutändan fårståför huvuddelen av finansieringen.Det är nödvändigt att nu tar initiativ till att det genomförs enklarläggande utredning av ekonomi, så att allmänheten snabbtfår en klar och ärlig bild av hur bron ska bekostas.Stockholm den 3 oktober 2000Sven ()()
mot · GO02T828 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T828av , ()Rikstäckande kassaserviceFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att staten skall tillgodose behovet av grundläggandekassaservice.MotiveringAnsvaret för den grundläggande kassaservicen enligt grundlagen åvilarstaten. Det statliga ansvaret har säkerställts genom ett avtal med PostenAB genom vilket påtar sig skyldigheten att tillhandahålla engrundläggande kassaservice. Avtalet har förlängts att gälla till den 1 april2001 i avvaktan på den fortsatta beredningen av hur ansvaret skasäkerställas framöver.Många, inte minst äldre personer, är bekymrade över nedläggningen avpostkontoren. upphör möjligheten att utföra kassaärendenpå postkontoren. Kunderna som inte vill eller kan sköta sina affärer genomInternet är därefter hänvisade till bankkontoren.AvvecklingPosten ser förändringen som utveckling. finns 1 800 serviceställenoch Posten vill utöka antalet till cirka 3 000. Lösningar som bankomat,telefonbank och autogiro som alternativ till Internet är givetvis ett positivtalternativ för stora grupper.Argumenten för synsättet om utveckling är att det finns lantbrevbärare,brevbärare och chaufförer som ger daglig service åt alla hushåll och företag ihela landet. 22 miljoner försändelser distribueras . Det finns dockmånga som har svårt att förena sig med tanken att hämta ut försändelser i tillexempel en handelsbod.För att tillgodose medborgarnas behov måste alternativa vägar sökas. Påvissa orter i landet samverkar Posten med så kallade medborgarkontor. Ettmedborgarkontor kan också ge informationsservice till personer som självainte kan hantera den tillgänglighet som ges med hjälp av datorer.Stockholm den 4 oktober 2000Ulla-Britt ()()
mot · GO02T829 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T829av , ()Statsbidrag till kollektivtrafikenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av statsbidrag till lokal kollektivtrafik.MotiveringTrafiksektorn bidrar i hög grad till den försämrade miljön. Inte minst deökade utsläppen av koldioxid som i sin tur bidrar till att växthuseffektenförstärks. Alla möjligheter att minska utsläppen av koldioxid men ocksåav kväveoxider måste tas till vara.Kollektivtrafiken är det kanske säkraste sättet att minska utsläppen fråntrafiksektorn. Genom att åka tillsammans minskas utsläppen ochframkomligheten ökas, vilket också bidrar till bättre miljö.Sedan statsbidraget för lokal kollektivtrafik bakades in i det generellastatsbidraget till kommunerna går inte längre några investeringsmedel tillkollektivtrafiken att särskilja. Erfarenheten är att kommunerna inte gör någrainvesteringar i kollektivtrafikens infrastruktur utan särskildabidragsmöjligheter. Där det finns statsbidrag har däremot stora satsningarkunnat genomföras. (Med kollektivbidrag där även regionbussar kör har t.ex.Skåne gjort stora investeringar med de s.k. )Det uttalade syftet med bidraget till kollektivtrafikinvesteringar är attkollektivtrafikens konkurrenskraft ska stärkas. En bra kollektivtrafik bidrartill att uppnå en rad andra samhällsmål avseende tillväxt, tillgänglighet,trafiksäkerhet och miljö. Den lokala kollektivtrafiken har i dessa avseendensamma funktion som den regionala. Det är därför mycket angeläget attbidragsmöjligheterna för lokala kollektivtrafikinvesteringar återinförs.Stockholm den 4 oktober 2000Marianne ()()
mot · GO02T830 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T830av , ()InfrastrukturverkFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen vad som i motionen anförs ominrättande av ett "infrastrukturverk".Viktigt att få struktur på infrastrukturenLångsiktig strategisk planering och politiska beslut med anledning avplaneringen kräver en avvägning mellan olika samhällsmål. Särskiltuppenbart är detta inom transport- och kommunikationsområdet.Planeringen skall tillgodose dels dagens efterfrågan på godakommunikationer lokalt, regionalt, nationellt och internationellt, dels delångsiktiga kraven och målen. Hänsyn måste tas till förväntadteknikutveckling och nya strukturer med mera. Denna planering måstedessutom göras inom tillgänglig ekonomisk ram och medverka positivttill en långsiktigt hållbar miljö.Allt detta ställer höga krav på helhetssyn. Det kräver att planerings- ochbeslutsunderlag är sektorsövergripande. Att man inte löser "en i taget" utanibland tar ställning till "både och".En avgörande orsak till att systemet är så komplext och svårt att hantera ärden offentliga administrationens uppbyggnad. En administrativ funktionhanterar järnvägsspåren, en annan den nationella järnvägstrafiken, en tredjehanterar vägar, en fjärde telekommunikationer, en femte sjöfart och så vidare.När det gäller inrikesflyget är bilden ännu mera komplex genom att dessinfrastrukturansvar delas mellan två olika administrativa nivåer. Statenansvarar för statliga flygplatser och kommunerna för kommunala flygplatser.Genomgående förstärks den otydliga rollfördelningen ytterligare när manstuderar systemet på den regionala och lokala nivån.För att komma till rätta med ovanstående krävs inrättande av en sektors-övergripande administrativ organisation som hanterar infrastrukturfrågorna påden nationella nivån. Detta påverkar i sin tur systemets struktur på regionaloch lokal nivå, vilket förbättrar möjligheterna till en reell decentraliseringavmakt och befogenheter. Då inrättandet av ett "infrastrukturverk" innebäromfattande sammanslagningar av flera myndigheter och organisationer torderesultatet bli mycket positivt även ur besparings- ochrationaliseringssynpunkt.Stockholm den 5 oktober 2000Eskil ()()
mot · GO02T831 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T831av , ()Postens kassaservice i SmålandFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bevara och utveckla postens kassaservice i Småland.Regional utveckling är beroende av braserviceEn viktig förutsättning för livskraft i hela landet är lika förutsättningar tillservice. På många ställen hotar Posten att dra ner postservicen ochdärmed hotas kassaservicen. En indragning av kassaservicen är mycketolycklig ur servicesynpunkt och det drabbar många människor pålandsbygden och i småorter. Det får inte ske. Det är ett allvarligt hot moten fortsatt regional utveckling i Småland.Postmarknaden har genomgått stora förändringar. Under 1990-taletförsvann till exempel varannan kund från i . Den nyatekniken har tagit stora marknadsandelar på bekostnad av de traditionellaposttjänsterna. Genom avregleringar har nya operatörer tagit sig in på entidigare monopolmarknad vilket lett till att genomgått storaförändringar. Det är av yttersta vikt att har en god och väl fungerandeposttjänst oavsett vem som utför tjänsterna. Utvecklingen med allt störrepostlådesamlingar både i tätorter och byar med längre avstånd för kundernasom följd måste motverkas.Alla smålänningar såväl som andra måste garanteras möjligheten till godpost- och kassaservice till enhetliga priser och rimliga distributionstider.Varje kommun i ska ha minst ett fullvärdigt postkontor. Geografisktdifferentierad prissättning kan ej accepteras. Regeringen bör övervägapostlagens innehåll så att en god postservice i hela landet inklusive Smålandinte får äventyras.Postens kassaservice är en viktig funktion för väldigt många i vårt land,inte minst i . Möjligheten att genom sin lantbrevbärare och på olikaserviceställen samt postkontor kunna betala sina räkningar om man inte harmöjlighet att göra det på annat sätt måste bevaras. Oron är stor i Smålandkring kassaservicens vara eller icke-vara. Regeringen har på ett betydande sättbidragit till denna oro genom att inte från början ordentligt fastslå attkassaservicen ska behållas och utvecklas. Kassaservicens funktion är det somär det viktiga, inte driftsformerna. En mångfald av lösningar kan vara tillfördel för att garantera kassaservicen. Det viktiga är att Postens kassaserviceiSmåland bevaras och utvecklas. Detta bör ges regeringen till känna.Stockholm den 5 oktober 2000Agne ()()()