mot · GO02Ju920 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju920av , ()Våld mot kvinnorSammanfattningVåld mot kvinnor har uppmärksammats alltmer samtidigtsom antalet anmälda brott ökat - senast till1998. mördas ca 25 kvinnor i av en närstående. Hurmånga kvinnor som misshandlas vet man inte men närmare 20.000 fallanmäls . Huruvida ökningarna beror på att brottsligheten faktiskthar ökat och/eller om det är så att kvinnor i ökad utsträckning vågaranmäla männen är det ingen som vet. Kvinnomisshandel begås ofta av enman som kvinnan är socialt, känslomässigt och ekonomiskt beroende av.Kvinnomisshandeln sker i vårt mest privata liv - i hemmet, i familjen, irelationen mellan man och kvinna - vilket medför att det ofta inte synseller hörs av andra. Dessutom äger brottet ofta rum i det egna hemmetvilket gör insynen utifrån svårare. Mörkertalet för denna typ av brott ärstort eftersom kvinnans benägenheten att anmäla detta våld är mindre ännär en okänd person begår ett brott mot en kvinna.Vi vill ha ett rättssystem som koncentrerar sig på brottsoffrets behov istället för gärningsmannens. I stället för att fråga sig vad samhället kan göraför gärningsmannen så att han inte begår brott igen, vill vi ha ett rättssystemsom frågar sig vad gärningsmannen kan göra för att gottgöra samhället ochbrottsoffret.Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om besöksförbudslagen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om anmälningsplikt vid permissioner.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om öronmärkta pengar för elektronisk fotboja och larm.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall bära kostnaden för larmpaketen.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att en misshandlad kvinna skall få tillgång till ett larmpaketdygnet runt.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att intensifierade åtgärder vidtas så att inte skyddad identitetröjs.17. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en stödperson till kvinnan.28. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en stödperson till barnen.29. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om samverkan mellan olika myndigheter.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skärpning av straffsatser.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vård och behandling för män som misshandlar kvinnor.212.1 Yrkande 6 hänvisat till SkU.2 Yrkandena 7, 8 och 11 hänvisade till SoU.Stärk skyddet för kvinnanDet finns många sätt att stärka skyddet för en kvinna. Ett besöksförbudkan utfärdas då det finns en uppenbar risk att en förföljande person kankomma att uppsöka sitt offer mot dennas vilja. Besöksförbudet kan varautformat på många olika sätt. Ett sätt är att utöka området där mannen kanförbjudas att vistas ("till hel kommun") eller ålägga mannen att vistasendast inom ett speciellt område ("bostadsplikt"). Det kan också vara ettförbud mot att ta kontakt per telefon. Det kan även innebära att mannenom han möter kvinnan förbjuds ta kontakt med henne.Kontroll av risk- och hotbilder i samband med våld mot kvinnor måste skekontinuerligt och rutinmässigt. Män som återkommande bryter motbesöksförbud skall punktmarkeras av polisen. Närpolisen i det område därkvinnan bor skall genom täta kontakter med kvinnan följa uppbesöksförbuden.I finns det ca 2.400 män som av domstol ålagts besöksförbud.Antalet brott mot besöksförbuden uppgick till ca 3.200. Ofta stårsamme man för upprepade överträdelser. Det innebär att kvinnor 3.200gånger ofrivilligt har konfronterats med den man som tidigare misshandlathenne!Besöksförbudslagen har störst betydelse för kvinnor som fruktartrakasserier eller hämdaktioner från män som de tidigare haft en relation till.Lagen bör dock inte begränsas till kvinnor utan bör ha en generellutformning. Motsvarande problem kan uppkomma till exempel i relationenförälder-barn eller i ett homosexuellt förhållande.Elektronisk övervakning vid besöksförbudEtt besöksförbud bör kombineras med elektronisk övervakning (fotboja).Härigenom tydliggör man också att det är mannens frihet som skabegränsas, inte kvinnans. Den elektroniska fotbojan skall kombineras medett larm hos kvinnan som träder i funktion och larmar om mannen närmarsig kvinnans bostad eller avlägsnar fotbojan.I ett uppmärksammat fall mördade en man sin före detta hustru - under enpermission från det fängelsestraff han avtjänade för att ha misshandlat henne.Vi anser att det skall finnas en anmälningsplikt när det gäller mannenspermission. Om mannen får permission från fängelset måste detta anmälas tillkvinnan. Mannen bör också vara tvungen att bära fotboja vid en eventuellpermission.Tillgången på elektroniska fotbojor är begränsad, därför måstekriminalvården avsätta resurser så att dessa blir tillgängliga då permissionerbeviljas samt i de fall då åklagare beslutat om besöksförbud. På den enskildapolisdistrikten får fotboja och larm konkurrera med andra utgifter. Vi anser attspeciella öronmärkta pengar bör avsättas för fotboja och larm.I en inte alltför avlägsen framtid kommer det att finnas en elektroniskövervakningsteknik på marknaden som använder sig av GPS () dvs. en satellitburen teknik. Den tekniken gör att det gåratt följa den som bär elektronisk fotboja i stort sett var han befinner sig. Vianser att utvecklingen av ny teknik noga måste följas för att förbättrasäkerheten.LarmpaketI höst slutar () att bära kostnaden för larmpaket.De lokala polismyndigheterna får därefter själva stå för kostnaderna.Erfarenhetsmässigt vet man att kostnaden för larmen måste konkurreramed övriga poster i en lokal polismyndighets hårt ansträngda budget.Efterfrågan på larmpaket ökar och vissa polismyndigheter har påtagligabrister att akut och dygnet runt kunna låna ut larmpaket. Vi anser att RPSskall bära kostnaden för larmen och att en misshandlad kvinna måste fåtillgång till ett larmpaket dygnet runt!Skyddad identitetDet finns rapporter om fall där misshandlade kvinnor fått skyddadidentitet för att kunna leva sitt liv utan hot om våld från sina tidigare män.Dessvärre förekommer det alltför ofta att olika myndigheter röjt adressenför männen. Skyddad identitet får ej röjas! Intensifierade åtgärder måstevidtas för att skyddet skall bibehållas.StödpersonVarje drabbad kvinna skall även ha rätt till en stödperson. En stödpersonspeciellt utbildad i problembilden runt kvinnovåldet kan hjälpa kvinnan ikontakterna med myndigheter och förmedla hjälp. En stödperson skulle urden drabbade kvinnans perspektiv kunna informera myndigheterna ombl.a. hotbild och skyddsbehov.InvandrarkvinnorInvandrarkvinnor är en grupp kvinnor som är extra utsatta. Problembildenvarför män slår kvinnor är densamma, men genom att mångainvandrarkvinnor lever i ett socialt utanförskap är mörkertalet mycketstort. Det finns liten eller nästan ingen forskning alls inom dettaområde i . Erfarenhet hos polis och kvinnojourer visar dock attanmälningarna om misshandel ökat.Våld inom familjen är för dessa kvinnor en fråga fylld av störreskuld och skam än i svensk kultur. Inom vissa invandrargrupper har mannenrätt att slå kvinnan om hon inte lyder eller om hon "skämmer ut" familjen pånågot sätt. I vissa fall står kvinnorna i den egna gruppen bakom dessakulturmönster. Av tradition vet kvinnan att hon har liten eller ingen möjlighetatt få hjälp. Familjen är dessutom för många invandrarkvinnnor den endatrygghet de har i det nya landet. De har inga vänner eller nätverk utanför denprivata sfären och kan därför inte diskutera sin situation eller våga be omhjälp. Rädslan över att bli "förskjuten", att förlora barnen och utanförskapetgör att många kvinnor trots allt står ut i omöjliga livssituationer.Språket är ytterligare ett hinder för att nå dessa grupper och brytautanförskapet. Att nå ut till de här kvinnorna med information på det egnaspråket och genom "icke familjära" kanaler är av största vikt. Genom sittutanförskap har många invandrarkvinnor oftast mycket liten kunskap omvilka rättigheter de har enligt svensk lag. De vet inte vilka myndigheter deskall vända sig till eller att det finns kvinnojourer. Dessutom är tanken på attkontakta polisen för många helt främmande och framstår ibland t.o.m. somavskräckande.För att dessa kvinnor skall våga agera måste de först veta att de har stöd isvensk lag. Att svensk lag inte styrs av olika religiösa eller kulturellabetingelser och inte heller överensstämmer med hemlandets.Kvinnojourerna har en särställning när det gäller att nå ut medinformation till den här gruppen kvinnor. har många kvinnojourer tagitfram informationsmaterial på en mängd språk och placerat dessa påstrategiska platser som barnavårdscentral, mödravårds- ochsjukhusmottagningar. Det faktum att kvinnojourerna inte är myndigheter ärockså ofta en fördel eftersom åtskilliga invandrare har negativa erfarenheterav myndigheter.Både polisen och kvinnojourer informerar om frågor om våld mot kvinnorvid sfi-undervisningen (svenska för invandrare). Informationen behöver docknå kvinnorna , redan vid inresan till . Det är ocksåviktigt att det är utredare med lång erfarenhet av familje- och kvinnorelateratvåld som informerar vid dessa tillfällen.En betydligt bättre samverkan över myndighetsgränserna måste tillstånd för att hjälpa dessa kvinnor. sitter en mängd myndigheter ochorganisationer, polisen, , genom barn/mödrahälso-vård och skolan på olika bitar information som tillsamman tydligt signaleraren utsatt situation.BarnBarn i familjer där det förekommer misshandel glöms ofta bort. De flestakvinnor som lever i en familjevåldssituation har barn. Barnen sover intenär en misshandel pågår! Barnen hör att mamman misshandlas även ommisshandeln begås bakom stängda dörrar. Hemmet som skall vara entrygg plats blir i stället kaotisk. Barnen utsätts indirekt eller direkt förpsykisk eller fysisk misshandel.Enligt artikel 19 har barnet rätt att skyddas motfysiskt och psykiskt våld och mot vanvård eller utnyttjande av föräldrar ellerandra vårdnadshavare. Grundprincipen i konventionen är att barnets bästamåste sättas i centrum. Barn som bevittnar våld i sina familjer har rätt att fåhjälp. Trots detta brister uppmärksamheten när det gäller barn i familjer därmisshandel ägt rum.Barnen måste få hjälp att bearbeta det som hänt. Det är viktigt för barnenatt få bekräftat att det som hänt har hänt och att det inte är rätt. Det gällerockså att lyfta ansvaret från barnet till de vuxna. Barn som växer upp ifamiljer där våld förekommer, flyr ofta in i en fantasivärld för att stå ut ochöverleva. Ofta tror barn att det är deras fel när föräldrarna "bråkar". Enstödperson speciellt utbildad i att hjälpa barn med traumatiska upplevelser börutses då även dessa barn är offer för våldet mot kvinnor.SamverkanBehovet av fortbildning och handledning är stort när det gällerkvinnofridsbrott och även om bakomliggande orsaker till våldet.I olika delar av landet pågår samverkan mellan olika myndigheter på lokaloch regional nivå där berörda myndigheter och organisationer träffas för att tafram handlingsplaner och åtgärdspaket. Ofta händer det att denna informationinte når de personer som arbetar på fältet.Polismyndigheten, hälso- och sjukvården och måste därförutarbeta rutiner och handlingsplaner för att på bästa sätt bemöta en kvinnasom misshandlats. Inom varje myndighet på lokal nivå måste en person utsessom ansvarar för och analyserar vad som inte fungerar och som då föreslåråtgärder.Personalen inom och hälso- och sjukvården måste "vågafråga" i betydligt större utsträckning än . Även på mödra- ochbarnavårdscentraler kan man fråga om kvinnan varit utsatt för våld ochförmedla kontakt med socialsekreterare eller polis om så behövs.Myndigheterna måste också förmedla kontakt med kvinnojourer ochliknande organisationer. Kvinnojourernas verksamhet är helt ideell och ärfristående från myndigheter. Kvinnojourerna består av kvinnor som ärmedlemmar i lokala nätverk och på olika sätt stöder och hjälper misshandladekvinnor. De kan t.ex. agera som stöd- och kontaktpersoner gentemot olikamyndigheter, stötta och hjälpa kvinnan att polisanmäla misshandeln.Skärp straffen för våldsbrott mot kvinnorStraffen för brott mot kvinnor behöver ses över. Skärpta straff bör kunnabidra till ökad trygghet för de kvinnor som lever under ständiga hot.Fängelsestraff borde vara det lägsta straffet för grov misshandel. Dennatyp av brott är en mycket grov handling och därför skall förövaren inte dömastill samhällstjänst. Minimistraffsatsen för grov kvinnofridskränkning måstehöjas. Straffsatsen för detta brott är lägst och högst . Dengenomsnittsliga fängelsetiden är drygt 14 månader. Vi anser att straffsatsenmåste höjas till lägst och högst tio år.Män som misshandlar kvinnor är i behov avbehandlingMän som misshandlar kvinnor är i stor omfattning i behov av vård ochbehandling. Detta för att kunna bearbeta sitt aggressiva beteendegentemot kvinnor. Dessa män måste lära sig ta ansvar för sina handlingar.Behandling skall sättas in vid första bevis på skadebeteende. Forskningbehövs inom detta område.Stockholm den 3 oktober 2000Beatrice ()()()()()()()de ()()()()()()()()()()()()()()()()()