ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02Fi4 · 2000-11-08 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Fi4av , ()med anledning av förs. 2000/01:RB3 Fullmäktiges i förslag om ändring i lagen (1988:1385) om riksbankFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen beslutar om att riksbanksfullmäktiges föreslagna ändring avlagen om riksbank begränsas till en tidsperiod om ett år.BakgrundEnligt lagen om riksbank (riksbankslagen)(1988:1385) skall direktion bestå av sexledamöter som utses av riksbanksfullmäktige för vardera. Motiventill att i lagen utöka direktionen till sex ledamöter - dentidigare riksbanksledningen bestod av riksbankschefen ochminst en vice riksbankschef - var att den nya direktionenskall förvalta och ansvara för merparten av dearbetsuppgifter som tidigare låg hos riksbanksfullmäktige,som bestod av åtta ledamöter.Den nya lagen, som främst syftade till att göra ställning mersjälvständig, har utan tvekan varit framgångsrik. Det i lag fastställdapenningpolitiska målet att upprätthålla fast penningvärde har en breduppslutning i det svenska samhället, och förtroendet för harstärkts. Den ökade öppenheten och tydligheten, exempelvis offentliggörandetav riksbanksdirektionens mötesprotokoll och återkommande publiceringar avbeslutsunderlag, främst Inflationsrapporten, har bidragit till det ökadeförtroendet.Riksbanksfullmäktige föreslår nu till att riksbankslagen ändrasså att antalet direktionsledamöter fastställs till högst sex och lägst tre. Deledamöter som har utsetts med stöd av nuvarande bestämmelser skall kvarståsom ledamöter som han eller hon har utsetts för. Den nya lagenföreslås gälla från . Motivet är att fullmäktige vill belysa omdirektionen även skall bestå av sex ledamöter eller om en mindreledning för kan vara mer lämplig. Fullmäktige ämnar att genomen genomgång av uppgifter och ställning utröna om dettaföranleder några särskilda krav på direktionens storlek. Även direktionen skage sin syn på frågan. En redovisning av bedömningarna skall ske i god tidföre nästa års höstriksdag.Begränsa lagändringentill ett årDen nya riksbankslagen har varit framgångsrik. Densjälvständiga har erhållit ett starkt och brettförtroende, vilket varit en förutsättning för denframgångsrika penningpolitiken. Inte minst har öppenheten,tydligheten, förutsägbarheten och kontinuiteten iRiksbankens politik varit viktiga ingredienser i detta starkaoch breda förtroende.Även om det är rimligt att ge fullmäktige möjlighet att utreda direktionensstorlek måste denna förutsägbarhet och kontinuitet bevaras. Antalet ledamöteri direktionen bör av detta skäl fastställas i riksbankslagen.Därför bör den av riksbanksfullmäktige föreslagna ändringen avriksbankslagen begränsas till att endast gälla av ett år.Fullmäktige bör således återkomma till med ett nyttförslag till riksbankslag där antalet medlemmar som skall ingå i Riksbankensdirektion står angivet.Stockholm den 8 november 2000Gunnar ()()()()()()Per ()()()()
mot · GO02Ju2 · 2000-11-21 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju2av , ()med anledning av skr. 2000/01:25 Lägesrapport i fråga om den ekonomiska brottslighetenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en särskild åtgärdsplan för att motverkaarbetsmiljöbrott, miljöbrott samt ekonomisk brottslighet ibyggbranschen.MotiveringByggnads har utsett till arbetsmiljöår och genomfördärför en långsiktig satsning på en bättre arbetsmiljö. Överhela landet genomförs arbetsplatsbesök för kontroll av hurarbetsmiljölagarna följs. har konstaterat att brister iarbetsmiljöarbetet är vanligt förekommande och attarbetsmiljöplaner ofta saknas. Eftersom polisen saknarresurser för att utreda brott mot arbetsmiljölagen ärpolisanmälningar ovanliga, och de överträdelser som anmälsblir ofta preskriberade. Konkurrensen i byggbranschen ärhård, och varje företagare är tvungen att på alla sätt hålla nersina egna kostnader för att erhålla de uppdrag som är mestlukrativa. För byggföretagen innebär upprätthållandet avarbetsmiljölagen ibland kostnader så höga att det kan leda tillatt man smiter från de åtaganden man har iarbetsmiljöhänseende.Respekten för lagen och för arbetet med en god arbetsmiljö åt de anställdahar med andra ord reducerats väsentligt, vilket lett till att brott motarbetsmiljölagen kan löna sig för företagen. Detta anser vi vara mycketallvarligt. Det är viktigt att lagföringen av arbetsmiljöbrott blir effektivareföratt respekten för reglerna om arbetsmiljön ska kunna upprätthållas. Förbättradutbildning och mer resurser, alternativt omprioriteringar för poliser ochåklagare är ett viktigt medel i kampen för en bättre arbetsmiljö.Byggbranschen nämns ofta som en av de branscher där den ekonomiskabrottsligheten är vanligt förekommande. Med en skärpt kontroll av företagenminskar möjligheterna till fusk, både vad gäller skatter och avgifter ochåtföljande av arbetsmiljölagstiftningen.I regeringsskrivelsen /01:25 Lägesrapport i fråga om den ekonomiskabrottsligheten läggs förslag fram till åtgärder vad det gällerrestaurangbranschen. Åtgärderna är intressanta och borde på motsvarande sätti tillämpliga delar appliceras på byggbranschen. Den ekonomiska brottslighetsom påstås förekomma inom byggbranschen bör beivras och i förekommandefall åtgärdas. Därför bör ett särskilt program utarbetas som innehåller förslagtill bekämpningsåtgärder av arbetsmiljöbrott, miljöbrott samt ekonomiskbrottslighet inom byggbranschen.Stockholm den 20 november 2000Ronny ()()()()()()()()()
mot · GO02L2 · 2000-11-08 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L2av Narti, ()med anledning av prop. 2000/01:34 Talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationerFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om kriterier för vilka myndigheter och organisationersom kan anmälas som godkända organ.MotiveringI propositionen föreslås en ny lag som syftar till att genomföra ett EG-direktiv (98/27/EG) om förbudsföreläggande för att skyddakonsumenternas intressen. Syftet med direktivet är att stärkakonsumentskyddet inom EU vid gränsöverskridande överträdelser avbestämmelser i vissa konsumentskyddsdirektiv. Det föreslås att s.k.godkända organ (konsumentorganisationer och offentliga organ) får väckatalan i det land där en ifrågasatt överträdelse har sitt ursprung.Medlemsstaterna medger ömsesidigt att godkända organ ges behörighetatt företräda konsumentintresset i organets hemland. Såväl EU- som EES-länder omfattas i regeringens proposition. Enligt propositionen skallutländska organ ges behörighet att företräda sitt lands konsumentintresseni svensk domstol, i första hand Marknadsdomstolen.Regeringen skall meddela kommissionen vilka svenska organ det handlarom. Av propositionen framgår inte vilka organisationer eller myndighetersom regeringen avser anmäla till kommissionen. Det framgår inte heller vilkakriterier regeringen avser använda. Det enda som sägs är att "Begränsningentill att organet skall ha ett särskilt ansvar för att skydda de kollektivakonsumentintressena (avser offentliga organ) eller ett syfte att skyddaintressena (avser organisationer) torde utesluta att exempelvis företag ellerföretagarorganisationer kan tillerkännas status som godkänt organ." Därtillkommer att internationella organisationer med säte utanför EU inte kankomma ifråga, inte heller organisationer som inte har ekonomiskaförutsättningar eller realistiska möjligheter att både initiera och föra enprocess utomlands.Folkpartiet liberalerna anser att regeringens proposition brister i tydlighet ibeskrivningen av de organ som kommer att få företräda de svenskakonsumenternas intressen i internationella tvister. Enligt vår uppfattning börkonsumenternas företrädare - det kan gälla både myndigheter ochorganisationer - inte bestå av organ som försvarar vissa intressenhos grupper av producenter eller distributörer av varor och tjänster. Dessagränser är ibland svåra att dra i ett land som som har långa traditionerav starka organisationer och där vissa av dessa mycket starka organisationermed tiden har tagit på sig allt fler och allt mera varierande arbetsuppgifter.LO och TCO är medlemmar i en stark svensk konsumentorganisation -- trots att dessa två fackförbund i första hand representerararbetstagarnas intressen som arbetstagare, alltså som delaktiga i produktionoch distribution av varor och tjänster. Detsamma gäller KF som bådeföreträder konsumentintressen och är en betydande producent.Det bör därför klargöras att endast myndigheter och organisationer somhar till uppgift att endast ta tillvara konsumentintressen kan komma ifrågasom godkända organ.Stockholm den 8 november 2000Ana ()()()
mot · GO02L3 · 2000-11-21 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L3av Linderborg, ()med anledning av förs. 2000/01:RR4 revisorers förslag angående tillämpning av skuldsaneringslagenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om betalningsanmärkning efter avslutad skuldsanering.MotiveringVänsterpartiet instämmer i stort med de förslag somRiksdagens revisorer lägger fram. Vi ser mycket positivt påatt möjlighet till skuldsanering finns som vi anserdet vara viktigt med förebyggande åtgärder och restriktivitetvid beviljande av lån. Vi anser emellertid att den somgenomgått skuldsanering utsätts för en onödigt hårdbehandling när han/hon efter skuldsaneringen harbetalningsanmärkning under ytterligare tre år.Flera av de kommunala budgetrådgivarna tar i kommunenkäten upp att deanser att de fem åren på existensminimum är tillräckligt tungt för gäldenären.Många framhåller barnfamiljerna som särskilt utsatta. Även Riksskatteverketframför i sitt remissvar att det inte är rimligt att människor som genomgått enfemårig betalningsplan ska ha kvar en betalningsanmärkning . Revisorerna har beställt en konsultrapport ur ettgäldenärsperspektiv som bl.a. belyser den rehabiliterande effekten avskuldsaneringen. Av den framgår det bl.a. att många beskriver sin situationsom att skuldsaneringen gjort att de fått en ny chans i livet och att de aldrigkommer att skuldsätta sig. med betalningsanmärkning känns för mångasom ett tungt straff.Av revisorernas förslag framgår det att revisorerna anser attRiksskatteverket och bör pröva frågan om gäldenären ävenefter skuldsaneringsperioden behöver belastas med en betalningsanmärkning iytterligare . I motion 2000/01:Fi703 har begärt en ändringav kreditupplysningslagen så att den bättre stämmer överens medskuldsaneringslagens intentioner. En person som tagit sig igenom enskuldsanering bör inte belastas med betalningsanmärkning, utan bedömasutifrån sin nya situation. Eftersom vi är angelägna att ingen på nytt skaöverskuldsätta sig vill vi dock understryka att all kreditgivning ska varaindividuellt prövad och att det är viktigt med förebyggande åtgärder ochrestriktivitet vid långivning.Stockholm den 17 november 2000Tanja Linderborg (v)(v)()()()()
mot · GO02L4 · 2000-11-21 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:L4av , ()med anledning av förs. 2000/01:RR4 revisorers förslag angående tillämpningen av skuldaneringslagenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skuldsaneringslagen revideras i enlighet medInsolvensutredningens förslag.MotiveringAv förarbetena till skuldsaneringslagen framgår att det varviktigt att förfarandet skulle vara enkelt och flexibelt samt attdetta skulle gälla för såväl den enskilde gäldenären somborgenärerna och de handläggande myndigheterna. Vidareframhålls att utredningen i ett skuldsaneringsärende skulledrivas resurssnålt.Revisorerna konstaterar att trots att ärendena blivit färre harhandläggningstiden vid flera kronofogdemyndigheter ökat. Ävenkommunernas handläggningstid är ibland mycket lång konstaterarrevisorerna. Vidare slår revisorerna fast att för skuldsatta som behöver gåigenom samtliga steg i processen upplevs den vara mycket tung och lång.Revisorerna är kritiska till lagens tillämpning och konstaterar attintentionerna vid lagens tillkomst ej förverkligats. Trots den allvarligakritiken framför revisorerna egentligen inga genomgripande reformer. Detnaturliga borde varit en analys över om systemet verkligen blivit utformat påett adekvat sätt. Förfarandet med tre steg involverande såväl kommun,kronofogdemyndighet som tingsrätt är unikt i och torde vara heltudda i den internationella insolvensrätten. lämnade1991 ett förslag hur skuldsanering borde handläggas. Förslaget hämtade sinagrunddrag från där skuldsanering skett på ettkostnadseffektivt och snabbt sätt. Förslaget går ut på att domstolen förordnaren god man som biträder gäldenären med upprättande av en stat och upptagförhandlingar med borgenärerna där detta är meningsfullt. Godemannenvänder sig sedan till tingsrätten för att få skuldsaneringen slutförd om inteuppgörelse kan träffas med samtliga borgenärer. Detta förfaringssätt stämmermed nordisk lagstiftningstradition och överensstämmer med rättsordningen.Det system som tillämpas i är inte bara kostsamt ochtidskrävande utan dessutom synnerligen kränkande för gäldenären. Myckettalar för att det nuvarande krångliga systemet tillkommit p g a en politiskmotvilja mot att få till stånd ett väl fungerande skuldsaneringsinstitut.Eftersom domstol måste finnas med av såväl rättssäkerhetsskäl som kravenligt är navet för systemet givet.Kronofogdemyndigheterna är exekutiva myndigheter som typiskt sett intelämpar sig för beredningsarbete samt hjälp och stöd åt gäldenärer. Dessutomfinns av naturliga skäl inbyggda känslomässiga motsättningar mellangäldenären och kronofogdemyndigheten på den grunden att parterna somregel haft ett omfattande och säkerligen i många sammanhang sårigtmellanhavande. Kommunerna är också olämpliga att biträda en gäldenär i eninsolvenssituation då kommunerna knappast har vare sig kompetens eller hågatt biträda i juridiskt tekniska sammanhang på individnivå.Det naturliga är att domstolen i detta som i så många andra fall engagerarsärskilt kompetenta personer som godemän.Stockholm den 15 november 2000Rolf ()()()()()()()()()von der Esch (kd)()
mot · GO02Sf9 · 2000-11-09 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf9av , ()med anledning av prop. 2000/01:16 Vissa ålderspensionsfrågor, m.m.Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag tillövergångsbestämmelser som innebär att lagen (1962:381) om allmänförsäkring även fortsättningsvis omfattar alla som i december år 2000erhållit beslut om någon form av handikappersättning som tillägg tillpension utbetald till utlandet.MotiveringI propositionen presenteras övergångsregler förfunktionshindrade som uppbärhandikappersättning som tillägg till pension utbetald tillutlandet. Handikappersättning ska fortsättningsvis endastutbetalas till personer bosatta i . En dispensregelfinns, men enligt propositionen ska denna tillämpasrestriktivt.De som omfattas av övergångsregeln är omkring 300 funktionshindradeoch kostnaden är omkring 3,9 miljoner kronor.Flertalet av förmånstagarna får enligt regeringens förslag behålla sinhandikappersättning med stöd av äldre lagstiftning, lagen (1962:381) omallmän försäkring. Enligt regeringens förslag ska dock de nya reglerna omhandikappersättning och reglerna i socialförsäkringslagen tillämpas vid enförnyad prövning av handikappersättningen. Det innebär att ett antal kvinnoroch män med tidsbegränsad handikappersättning, eller som av annan orsakska få sin ersättning omprövad, förlorar sin ersättning vid omprövning efterden 1 januari 2001.Vänsterpartiet finner detta förfarande anmärkningsvärt och anser att dessapersoner ska ha rätt att få sin handikappersättning omprövad enligt denlagstiftning och de behov som givit dem förmånen. Vi anser att lagförslagetnärmar sig vad som kallas retroaktiv lagstiftning och i de enskilda fallenkommer det ha samma verkan som en sådan. De som har en tidsbegränsadförmån kan ha haft det och anpassat sin tillvaro utifrån attersättningen kommer och att den skulle utges under en avsevärt längre tid.Det kan därtill anses som troligt att den funktionshindrade blivit avsevärtförsämrad och att behovet av ersättningen blivit större. Det senare tarpropositionen inte alls hänsyn till.Stockholm den 8 november 2000Ulla ()()()()()()()
mot · GO02Sk17 · 2000-11-13 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sk17av , ()med anledning av prop. 2000/01:31 Vissa förmögenhets- och punktskattefrågor, m.m.Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om slopande av förmögenhetsskatten.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om särbeskattning av förmögenhet.MotiveringRegeringen föreslår i propositionen att höja fribeloppet vidförmögenhetsbeskattningen. Detta är en följd av att taxeringsvärdena förfastigheter återställs. En nyhet i regeringens förslag är att fribeloppetdifferentieras. För ensamstående höjs det till och försambeskattade till 1 500 000 kronor.Det är mycket tveksamt om förmögenhetsskatten över huvud taget drar in merpengar till staten än ett slopande av densamma skulle göra. Att regeringen ärmedveten om att förmögenhetsskatten jagar kapital ut ur landet bevisas av attde allra rikaste miljardärerna av regeringen har befriats frånförmögenhetsskatt. Vårt förstahandsyrkande är därför ett slopande avförmögenhetsskatten.Om inte anser att förmögenhetsskatten skall slopas, är i vart fallsystemet med sambeskattning av förmögenhetsskatt otidsenligt och orättvistoch bör avskaffas. Inte ens regeringens differentiering av skattenär acceptabel.Två ensamma människor träffas och beslutar gifta sig medvarandra. Bägge har barn från tidigare äktenskap. De upprättar ettäktenskapsförord innebärande att vars och ens tillgångar skall vara enskildegendom. Mannen äger en villa och har dessutom andra tillgångar uppgåendetill mer än . Den enda beskattningsbara förmögenhetkvinnan äger är på en bankbok. Med regeringens förslag blirkvinnan förmögenhetsskattepliktig.Visserligen är det inga stora pengar hon kommer att krävas på iförmögenhetsskatt, men det är ändå stötande att hon skall betala skatt pågrund av en förmögenhet som hon inte har någon del i.Allt fler människor väljer att, trots äktenskap, skilja på sin ekonomi och tilloch med sitt boende. Det är inget märkligt med det, speciellt inte när mankommit en bit upp . Det märkliga är, trots allt tal om jämställdhet mellankönen, att regeringen inte anser det lika angeläget att särbeskatta förmögenhetsom inkomst.Stockholm den 9 november 2000Elizabeth ()()
mot · GO02So22 · 2000-11-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So22av , ()med anledning av prop. 2000/01:20 Nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskadorFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om frivilligorganisationernas roll för att förebygga alkoholskador.MotiveringMed anledning av propositionen om den nationella handlingsplanen föratt förebygga alkoholskador är det angeläget att uppmärksammafrivilligorganisationernas roll. Deras arbete är ett komplement tillsamhällets insatser. De arbetar inte sällan med såväl opinionsbildningsom med direkt stödjande insatser.Regeringen föreslår att sammanlagt avsätta under åren2001-2003 för planens genomförande. Av dessa medel avsätts 10 miljonersom bl.a. kan användas för att stimulera frivilligorganisationernas arbete.I fördelningen av de ordinarie bidragen till utveckling av socialt arbete harhittills och andra organisationer som arbetar medmissbruksfrågor tilldelats en mycket stor andel av det totala anslaget. Övrigaorganisationer vars verksamheter t.ex. rör kvinnor och barn har fått dela på enmindre del.I verkligheten sammanfaller dock frågan om missbruk och desskonsekvenser, som t.ex. våld och annan social utsatthet, för kvinnor och barn.Då det finns ett stort antal frivilligorganisationer, t.ex. , RäddaBarnen och kvinnojourerna, som arbetar med både opinionsbildning ochdirekt stödjande verksamhet för kvinnor och barn, är det viktigt att det skapasmöjlighet till medelstilldelning även för dessa organisationer när det ökadeanslaget med anledning av handlingsplanen fördelas.Stockholm den 31 oktober 2000Inger ()
mot · GO02So24 · 2000-11-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So24av de , ()med anledning av prop. 2000/01:20 Nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskadorFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en översyn av alkohollagen.Motiv till mitt förslagEnligt alkohollagen är kommunen ansvarig för hanteringen avserveringstillstånd samt därtill hörande tillsyn (7 kap 13 § och 8 kap 1 §).Kommunen skall också svara för administrativa ingripanden i form avvarning, särskilda föreskrifter eller återkallelse (7 kap 19 och 21 §§).I propositionen framhålls bland annat att regeringen nu vill understrykakommunernas ansvar för att upprätta eller komplettera sina alkoholpolitiskaprogram samt effektivisera sin tillsyn av restauranger med serveringstillstånd.Av propositionen kan man i denna del få intrycket att kommunerna hartillgång till flera olika vapen mot oseriös och olaglig verksamhet inomrestaurangnäringen, till exempel vid överservering, anlitande av svartarbetskraft eller anmärkningsvärda brister i redovisning och bokföring. Så ärdet inte. I praktiken är det i domstol samtliga dessa frågor avgörs.Av lagstiftningen framgår att det för att utdela varning enligt alkohollagenkrävs att det föreligger grund för återkallelse av serveringstillstånd. Varningskall i stället för återkallelse endast användas om särskilda skäl för att detanses tillräckligt med en varning föreligger. Sedan dessa lagbestämmelsertillkom har det i ökande utsträckning visat sig att kommunerna ochdomstolarna gör olika bedömningar av när påföljden varning skall användas istället för återkallelse. Kommunerna synes använda sig av varning sompåföljd i betydligt mindre utsträckning än vad domstolarna gör. Uttryckt påett annat sätt verkar domstolarna i påfallande många avgöranden ändra ettkommunalt återkallelsebeslut till att i stället utfärda en varning.Det kan inte vara lagstiftarens avsikt att det skall råda betydandeosäkerhet om när de olika påföljderna bör och skall användas. Detta gynnarvare sig kommunerna, domstolarna, alkoholpolitiken, rättsmedvetandet,samhällsekonomin, restaurangbranschen eller de enskilda innehavarna avserveringstillstånd. Det är angeläget att lagstiftningen förtydligas. Det ärkanske så att man behöver tydliggöra under vilka principiella förhållandenpåföljden varning kan anses tillräcklig. Det är kanske också så att man måsteställa större och tydligare krav på vad som i fråga om missförhållanden skallföreligga för att indraget serveringstillstånd skall vara det naturliga valet avpåföljd. Under alla förhållanden måste det bli större samstämmighet mellankommunernas och domstolarnas beslut än vad som är fallet . Respektenför lagstiftningen, tillsynen och rättsväsendet riskerar annars att undergrävas.Stockholm den 1 november 2000Marietta de ()