mot · GO02N357 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:N357av , ()RegionalpolitikFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet och nödvändigheten av en kraftfull regionalpolitik.BakgrundVästmanland och Bergslagen är något av det svenska industrisamhälletsvagga. , skog och energi lade grunden. Jobben var trygga och tillsynes eviga. Industrialiseringen drog upp från ett fattigtbondesamhälle som inte kunde föda sin befolkning till världens kanskerikaste och modernaste industriland . Många fickflytta från landsbygd och småorter, men de fick nya jobb på andra orteroch en bättre levnadsstandard. Paradoxalt för var också attrikedomen nådde hela samhället och drog upp levnadsstandarden för alla- inte bara delar av befolkningen.Nuvarande lägeSamhället har förändrats på ett genomgripande sätt.Tillverkning och industri producerar mer än någonsin, men sysselsätterallt färre. Vi går mot ett kunskaps-, informations- och biotekniksamhällesom efterfrågar helt andra kompetenser och samhällsstrukturer än vad detgamla industrisamhället gjorde. Vårt samhälle är dock inte helt rustat fördessa nya förutsättningar. Risken för ökade och nya klyftor är stor trotshögkonjunktur och en förbättrad samhällsekonomi. Det offentliga har enviktig roll att utjämna och balansera regionala obalanser, göra det möjligtför folk att bo och verka i hela landet och rusta medborgarna för det nyasamhällets utmaningar.Dagens utvecklingstendenser och problemSverige drar ojämnt. Folkomflyttningen i blir allt tydligare.Under 1995 minskade befolkning med 652 personer till261 101.Under 1996 minskade befolkning med 1 114 personer till259 987.Under 1997 minskade befolkning med 1 446 personer till258 541.Under 1998 minskade befolkning med 880 personer till257 661.Under 1999 minskade befolkning med 760 personer till256 901.Mest minskar de gamla bruksorterna medan ökar sin befolkning.Situationen är likartad i majoriteten av län.1999 minskade 16 av 21 län, situationen var likartad 1998, trenden ärdensamma . Långtidsprognoserna som tas fram pekar på att dennautveckling fortsätter i snabb takt om inget görs.Många län har en residensstad (t.ex. , , , )som det går bra för medan resten av länet minskar, totalt blir det minus ibefolkningsstatistiken år i merparten av län. Många (specielltde unga) flyttar till storstadsområdena och till universitets- ochhögskoleorterna.Befolkningspyramiden på utflyttningsorterna och i utflyttningslänen blirallt skevare. Hyreshusrivningar genomförs eller planeras i de flesta län. Situa-tionen är likartad i de flesta län utanför storstadsområdena. Inkomst- ochkostnadsutjämningssystemet mellan kommunerna inbördes (och mellanlandstingen inbördes), som skall balansera obalanserna, måste hela tidengöras om, ingen är riktigt nöjd och spänningarna ökar mellantillväxtområdena och de som sackar efter.ÅtgärderEndast om hela utvecklingskraft tas till vara kan vårt land nå denutvecklingspotential som finns. Det behövs en fortsatt aktivregionalpolitik som underlättar strukturomvandlingen från det gamla tilldet nya. Stöd till investeringar och utvecklingsprojekt är en nyckelfrågaäven fortsättningsvis. EU-mål-arbetet måste fortsätta och bli än mereffektivt. Satsning på utbildning måste intensifieras. Högskolan måstebyggas ut i hela , inte bara i storstäderna. Synen på utbildning somen elitverksamhet för några få måste bort. I framtidens samhälle (somredan är här) måste nästan alla ha ny utbildning i livetförutom den fortlöpande kompetensutveckling som kommer att präglaframtidens arbetsliv. En flexibel arbetsmarknad är viktig och börunderlättas genom att det blir lättare för folk att ta ett jobb som innebärpendling. Detta kan underlättas genom förmånligare regler för reseavdragså att även låg- och mellaninkomsttagare har råd att bo kvar på mindreorter och pendla till jobb på andra orter. I dagens samhälle när båda vuxnai en familj yrkesarbetar är det också komplicerat att flytta eftersom bådaska få jobb på en ny ort.Goda kommunikationer (vägar, tåg, buss, flyg, post, tele- och datanät)måste finnas i hela - inte bara i storstadsområdena. får intebara satsa på storstadsområden. SJ kan inte bara köra mellan ,, och . Tåg måste stanna om någon ska kunnakliva på! Bra busstrafik i och mellan länen är nödvändigt. Det bör ställas kravpå att länstrafikbolagen samordnar kort och andra regler som möjliggörresande och arbetspendling över länsgränser till rimliga priser. är dennafråga olöst på många ställen, t.ex. i . Postservice (paket ochbrev) måste upprätthållas i hela landet så att det går att ha ett småföretag pålandet utan långa service- och leveransdröjsmål. Inga extraavgifter bör finnasför grundläggande post, tele- och datatjänster utanför storstäderna. Bredband ihela landet är betydelsefullt om skall vara en ledande IT-nation. Detmåste också vara möjligt att ringa med mobiltelefon från alla orter i ,så är det inte idag.Bättre samordning av samhällets resurser bör främjas. plottras knappasamhällsresurser bort genom att flera offentliga instanser arbetar medliknande frågor - vilket leder till mycket dubbelarbete. De förslag omregionförsök, regionförbund och annat frivilligt samarbete som växer frambör ses mot denna utgångspunkt. Denna utveckling mot bättre samordningoch slagkraft bör stödjas.Samarbete på alla nivåer i utflyttningslänen måste stimuleras. Samordningkan ge högre effektivitet och kvalitet på många områden (t.ex.räddningstjänst, miljötillsyn, näringslivspolitik, utbildning m.m.). Kvalitetblir framtidens nyckelord. Utveckling kan skapas på mindre orter om kvalitet,samarbete och flexibla lösningar står i förgrunden för arbetet. På skolområdetskulle de mindre orterna kunna ge sig själva en konkurrensfördel genomstenhård satsning på kvalitet i skolan. Den tryggare närmiljön ochmöjligheten till personkännedom gör att en välskött skola på landet sannoliktger bättrestudieförutsättningar än en normal storstadsskola som har mer heterogenstruktur och "hårdare" miljö där mycket annat lockar.Bättre samarbete i utflyttningslänen mellan företag och mellan företag ochoffentliga sektorn är viktigt. Vilka är hindren för tillväxt? Vilka är hindrenförmindre företag att växa? Hur kan man utnyttja personkännedom och skapasnabbare beslutsvägar än vad som är möjligt i storstadsområdena?Satsning på företagsbyar/teknikbyar kring universitet/högskolor finns påflera håll i landet och har visat sig framgångsrikt. Denna idé bör förverkligaspå fler orter i . Överhuvudtaget behövs ett nytänkande när det gällerregionalpolitik och regional utveckling om vi skall nå tillväxt ochregionalpolitisk balans.Vidare behöver statens ansvar för samhällelig basservice på en radområden tydligt anges i ett samlat riksdagsbeslut. En viss miniminivå pågrundläggande samhällelig service är nödvändigt för att garantera utveckling ihela landet. De bolag och institutioner som staten kontrollerar har (och skallha) ett uppdrag som inte har marknadens villkor som enda utgångspunkt. Menidag är det för mycket som händer med den statliga verksamheten utan att detförs en djupare debatt om de totala samhälleliga konsekvenserna. Ökadeavkastningskrav kombinerat med snabb teknisk utveckling får t.ex. aldrig ledatill att en medborgare inte kan betala en vanlig räkning utan att ha tillgångtillegen dator i hemmet. Samhället måste respektera att det under överskådlig tidkommer att finnas en grupp medborgare som inte har tillgång till (ellerönskar) egen dator. Ett minimikrav är att det i alla tätorter finns ettservicekontor som åt allmänheten kan tillhandahålla dator för kortarefaktasökning, skicka ett e-postmeddelande eller betala en enkel räkning. Omservicen tillhandahålls på ett kommunkontor, medborgarkontor, bibliotek,försäkringskassa, postkontor eller annat serviceställe är av underordnadkaraktär.För att komma någonstans när det gäller miniminivå på samhälletsbasservice krävs sektorsövergripande arbete och att det i ett riksdagsbeslut tasett samlat grepp om de grundläggande servicefrågorna. Det är av stor vikt attden regionalpolitiska utredningens resultat beaktas i det fortsatta arbetet.Stockholm den 28 september 2000Sven-Erik ()()()()()