mot · GO02N304 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:N304av Wahlén, ()Kvinnors tillgång till regionalpolitiska medelFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om målet vid fördelningen av regionalpolitiska medel.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av utbildning och kunskapshöjande insatser medkönsperspektiv riktade till aktörer inom regionalpolitiska ochekonomiska områden.InledningSverige har varit ett föregångsland ijämställdhetsarbetet och regeringen har sedan ett antal årföreskrivit att samtliga politikområden skall belysas ur ettjämställdhetsperspektiv. "Jämställdhet handlar om rättvisaoch fördelning av ekonomisk och politisk makt. Det handlarom demokrati, om att värdera kvinnor och män lika" (skr.1999/2000:24). Jämställdhet berör alla samhällsområden ochdärmed skall alla förslag och beslut analyseras ur ettjämställdhetsperspektiv för att klarlägga möjligakonsekvenser för kvinnor respektive män på såväl centralsom regional och lokal nivå.I regeringens skrivelse (1999/2000:24) talar man om regionalpolitiken somett viktigt instrument för att förverkliga regeringens mål om lika möjlighetertill ekonomiskt oberoende för kvinnor och män samt målet om lika villkoroch förutsättningar i fråga om företagande och arbete. Man menar att deregionalpolitiska stöden är viktiga instrument för att främja nyetableringaroch expansion av företag i regionalpolitiskt prioriterade områden dvs. skapatillväxt och utveckling.KvoteringsvillkorFör regionalt utvecklingsbidrag och sysselsättningsbidragfinns ett kvoteringsvillkor som föreskriver att av det antal arbetsplatser som tillkommer av stöden skallförbehållas det ena könet. Med andra ord ska avde nya jobben gå till gruppen kvinnor eller män. Detta harunder samtliga år sedan regeln infördes varit svårt att uppnå.De övergripande jämställdhetsmålen talar om lika möjlighetför kvinnor och män i fråga om företagande, arbete,arbetsvillkor och utvecklingsmöjligheter i arbetet. Men tankepå att kvinnor utgör av landets befolkning borde dettainnebära att målet i förlängningen är att medlen och nyaarbetstillfällen delas lika mellan könen.Fördelning avregionalpolitiska medelUnder 1999 beslutades om ca iregionalpolitiska medel för olika stödformer. Av dessa gickca till små och medelstora företag. Den beräkning somgjorts avseende nya arbetstillfällen visar att tillfallerkvinnor. När det gäller landsbygdsstöd är samma siffra 37 %.Sämst ligger småföretagarstödet, där av de nyaarbetstillfällena beräknas tillfalla kvinnor (prop.2000/2001:1). Det är således i samtliga kategorier tillkvinnornas nackdel som fördelningen av arbetstillfällen sker.Sysselsättningsbidraget har "på grund av statistiska problem"inte kunnat redovisa fördelningen på kvinnor och män. Dettaanser vi vara märkligt och i strid med rådande riktlinjer somanger att all statistik som relaterar till individer dels skall varainsamlad, analyserad och presenterad på kön. Den offentligastatistiken skall även spegla jämställdhetsfrågor och problemi samhället. Kön skall således vara en övergripande ochgenomgående indelningsgrund i statistiken.Analysen som ges i budgeten avseende småföretagarstöd är att villkoretinte uppfyllts beroende på branschmässiga skillnader mellan de som fårsmåföretagarstöd jämfört med företag som får andra regionalpolitiska stöd(prop. 2000/01:1). Ett antagande kan vara att regionalpolitiska medel i störreutsträckning ges till branscher som domineras av män. Någon tolkning avhuruvida kvinnodominerade branscher inte ges stöd anges inte. Inte hellerredogörs för tillvägagångssätt för att skapa arbetstillfällen för kvinnorförutom den rådande strategin att förmå kvinnor att arbeta i mansdomineradeyrken, som måste ses som otillräcklig. Tillväxt måste rimligen sökas ochstimuleras i nya branscher och nytt företagstänkande. I den regionalpolitiskautredningens slutbetänkande talas bland annat om nätverk som viktigutvecklingspotential i företagandet. Detta har traditionellt setts som en"kvinnlig" företagsstrategi. Det finns följaktligen tecken som tyder på atthandläggare och beslutsfattare inte alltid besitter förmåga att anlägga ettkönsperspektiv i ärenden som handlar om kvinnors och mäns företagande.Könsföreställningar iföretagandeI den regionalpolitiska utredningens slutbetänkande (SOU2000:87) konstateras även att kvinnor, som ansöker omföretagsstöd hos en myndighet eller en kreditinstitution,generellt upplever lånesituationen som problematisk. Kvinnorbemöts annorlunda än män på banker och deras kompetensifrågasätts oftare än mäns. Dessa kvinnor efterfrågar flerbankrådgivare som är kvinnor och en generell förändring avbankernas attityd till kvinnors affärsidéer.Den rådande könsstrukturen ser män som norm för företagande och görkvinnor som ikläder sig denna roll till avvikare. Ett resultat av detta blir att enmängd rapporter konstaterar att kvinnor har ett mönster som avviker frånmäns när det gäller företagande. En alternativ tolkning skulle vara att det ärmän som har ett avvikande mönster från det kvinnliga när det gällerföretagande och antal sysselsatta. Då skulle ovan nämnd statistik beskrivassom följande; att av de regionalpolitiska medlen tillfaller av deberäknade arbetstillfällena män, landsbygdsstöd män; småföretagarstöd70% män. Det är således i samtliga kategorier till mäns fördel somfördelningen av arbetstillfällen sker.Ny syn på strategier förtillväxtEftersom utveckling, tillväxt, de nya arbetstillfällena och denya företagen måste sökas bland grupper utanför detraditionella borde det naturliga vara att se kvinnors strategiersom företagare som norm och utgå från dessa ibedömningarna om stöd och kapitalsatsningar. Detta inteminst med tanke på att de flesta undersökningar visar att lånsom ges till kvinnor ger den bästa utdelningen. Att man frånstaten inte lyckats med en könsfördelning med en kvot på av regionalpolitiska medel får ses som ett misslyckande.Vi menar att det nu krävs kraftigare insatser. Inom vissa regioner har manmer kunskap om kvinnor och mäns företagande och också lyckas fördelamedlen bättre. Genom att låsa de olika stödformerna till att maximalt avde nya arbetstillfällen som skapas får tillfalla överrepresenterat kön skapasincitament till förändring. När utbetalning från respektive stödform skett med60% till kvinnor eller män reserveras återstående medel till det andra könettill dess att målet uppnåtts. Om medlen riskerar att gå förlorade från attnyttjastill regionalpolitiska insatser sker en omfördelning av outnyttjade medel tillregioner som har en bättre könsmässig regionalpolitisk profil. På detta sätt nåsen bättre och mer jämlik fördelning på kön i hela landet. En omfördelning avoutnyttjade medel till regioner som har en bättre könsmässig regionalpolitiskprofil gör att man får en bättre och mer jämlik fördelning på kön i hela landet.Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Kön fråga om kunskapEn slutsats av detta är att det inom institutioner och blandbeslutsfattare på myndigheter och banker saknas kunskap omkön, makt och strategier. Bristen på könsperspektiv ianalysen i budgettexten, oförmågan att samla statistik ochden ständiga underrepresentationen av kvinnor bland demsom tilldelas regionalpolitiska medel pekar alla åt sammahåll. Personer som påverkar och beslutar om dessa medelmåste besitta kunskaper om könsstrukturer i samhället. Detgäller att inhämta kunskaper via forskning. Lika viktigt ärdock insikt om att vi alla är bärare av föreställningar ommanligt, kvinnligt och vilka roller vi ser som självklara hosmän och kvinnor. Kompetenshöjande fortbildning behövsriktad till aktörer vid myndigheter och kreditinstitutionerinom de regionalpolitiska och ekonomiska områdena. Dettabör ge regeringen till känna.Stockholm den 1 oktober 2000Gunilla Wahlén (v)()()()()()