mot · GO02MJ505 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ505av , ()Statlig konkurrens på den veterinära marknadenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en översyn av konkurrensförhållandena i veterinärväsendet.MotiveringAtt konkurrens ska ske på lika villkor borde vara ensjälvklarhet. Men så är det tyvärr . I denna motiontas upp den konkurrens som staten viaJordbruksverket bedriver gentemot de privatpraktiserandeveterinärerna. Det som är extra anmärkningsvärt isammanhanget är att staten i detta fall bedriver konkurrensmed hjälp av skattemedel.Statens jordbruksverk () genomdrev 1995 en omorganisation av di-striktsveterinärsystemet enligt en modell som i remissyttrandet från RRVkritiserades för att bli alltför kostsam. Trots att en tredjedel av dendåvarandedistriktsveterinärkåren valde att övergå till privat verksamhet förblevstatsanslaget oförändrat. Det innebar att organisationen har fåttca , 2000 få , attfördela på sina 240 anställda mot de tidigare 340 anställda. I årets budgetföreslås anslaget ökas till , vilket är någotförvånande när man hänvisar till ett underskott i verksamheten som främstpåstås bero på en kraftig förändring av semesterlöneskulden. Borde intedenna utgift vara väntad och därmed också budgeterad?De statliga distriktsveterinärerna är officiella veterinärer, anställda avstaten bl.a. för att möta de krav EU ställer på övervakning av djurskydd ochsmittskydd. De sorterar i denna egenskap under SJV:s tillsynsavdelning, djur-avdelningen. De är också anställda av staten för att bedriva djursjukvård ochsorterar då under DVO-avdelningen. Verksamheten sker i båda fallen efteraffärsmässiga principer, och den anställde veterinären erhåller i båda fallenfast lön plus ett tantiem. Tantiemet utgör hälften av det arvode somavnämaren debiteras.SJV ansvarar för tillsyn över all veterinär verksamhet, alltså även över deprivata veterinärer med vilka man konkurrerar. Att en tillsynsmyndighetkonkurrerar med den verksamhet över vilken man skall utöva tillsyn, kan intebetraktas som sund konkurrens. Det kan också konstateras att det är ett käntfaktum att många djurägare kan känna en viss press att anlita statliga di-striktsveterinärer i stället för privata. Mjölkproducenter måste t.ex. vartannatår få ett godkännande (EU:s s.k. mjölkdirektiv) av en statlig distriktsveterinärför att få fortsätta med sin verksamhet. Det är svårt att i detta sammanhanginse skillnaden mellan en statlig tjänsteman med tantiemlön och en privatyrkesutövare. Båda står i ekonomisk beroendeställning till avnämaren. OmSJV tolkat på ett riktigt sätt borde även privat verksammaveterinärer komma i fråga för att utföra dessa uppdrag. Det förefaller troligtatt SJV har tolkat på ett sådant sätt att det gynnar den egnaaffärsdrivande verksamheten.Distriktsveterinärens traditionella arbetsuppgift, att bota sjuka djur ianimalieproduktionen samt hästar som används i jord- och skogsbruk, harminskat i omfattning. SJV har av denna anledning fått vidkännas ettinkomstbortfall. För att kompensera för detta bortfall satsar man på att byggaut vården för sällskapsdjur och sporthästar. Inkomsterna från dessa sektorerutgör tillsammans av de totala intäkterna och syftet är att de skaöka. Stora summor används för att bygga upp sådan verksamhet på orter därdet redan finns en fungerande privat vård för dessa djurslag. Flera exempel påsmådjursmottagningar i vittnar om detta. I så gott som allaannonser om lediga tjänster som distriktsveterinär efterfrågar kompetenspå smådjur och häst. Förutom att man går förbi ett stort antal behörigasökande bryter man dessutom mot författningen i sin iver att konkurrera medsmådjurspraktiserande privata veterinärer.Det tycks som om SJV månar mer om den egna affärsdrivandeverksamheten än om det övergripande ansvaret för en fungerandedjursjukvård. De distriktsveterinärer som 1995 övergick i privat verksamhethar trots egen jourverksamhet förvägrats all ersättning från staten.De hotas istället av SJV med statlig etablering om jourverksamheten uteblir.SJV drar sig däremot inte för att utverka kommunala bidrag till sinadistriktsveterinärstationer i . Ett tungt vägande skäl för anslaget tillden statliga organisationen är bl.a. att sjukvård för animalieproducerande djurskall kunna finnas tillgänglig även i glesbygd. Anslaget användsuppenbarligen inte för detta ändamål.Det kan inte vara en statlig angelägenhet att skattemedel satsas på vård avsällskapsdjur och sporthästar. De privata stordjursveterinärerna har sedanomorganisationen 1995 visat att det går utmärkt bra att bedriva privatdjursjukvård på animalieproducerande djur. Staten kan därför spara enansenlig summa på att låta privatisera djursjukvården. Statens engagemangbör kunna begränsas till att ha tillsynsansvar över den veterinäraverksamheten.Regeringen begärde 1999 av Statskontoret en kartläggning av i vilkenutsträckning statliga myndigheter och affärsverk bedriver kommersiellverksamhet. överlämnades rapporten (2000:16) till regeringen. Ett av de områden somStatskontoret granskat är distriktsveterinärorganisationen (DVO). En avslutsatserna i rapporten var att det p.g.a. rådande konkurrensproblem vore denbästa lösningen att avskilja DVO från . Även iKonkurrensrådets yttrande rekommenderas sammasak. Konkurrensproblemen mellan statliga och privatpraktiserande veterinärerhar behandlats i flera sammanhang . har sexolika utredningar eller översyner genomförts och i samtliga rapporter har mankonstaterat att det sker en osund konkurrens mellandistriktsveterinärorganisationen och de privatpraktiserande veterinärerna.Regeringen är väl initierad i frågan avseende konkurrenssituationen ochhänvisar i årets budgetproposition till en arbetsgrupp som Jordbruksverkettillsatte och som har till uppgift att lösa frågorna. I gruppendiskuteras joursamverkan, ersättning till avlägset boende, officiella uppdrag,utbildningssamverkan samt begreppet servicenivå. Alla förslag till lösningarskall rymmas inom ramen för de anvisningar fått förverksamheten i budgetpropositionens regleringsbrev. I klartext betyder det attalla förändringar som eventuellt kan komma att föreslås skall ligga inomramen för nuvarande organisation, dvs DVO, och skall finansieras medoförändrade anslag. Alltså något som går tvärt emot de slutsatserStatskontoret och kommit fram till.En mycket ingående statlig utredning av veterinär verksamhetgenomfördes . Denna utredning kan ligga till grund för en ny översyn avveterinärväsendet.Stockholm den 27 september 2000Caroline ()