mot · GO02Fi213 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Fi213av , ()Riksbanken1 Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag så att Riksbankensställning och ledningsorganisation återställs till vad som gällde före den 1januari 1999.2 MotiveringVid /99 trädde en nyordning i kraft vad gäller Riksbankensställning. politik hade ditintills styrts av dess fullmäktigesom utsedd av reflekterade de parlamentariskastyrkeförhållandena. kom arbetet att ledas av endirektion om sex ledamöter - riksbankschefen jämte fem viceriksbankschefer. Den inför direkt ansvariga instansen,riksbanksfullmäktige, kom att få sin roll begränsad till att blivalberedande, kontrollerande och beslutande bara i frågor av begränsadräckvidd. Riksbanksfullmäktige fattar inga beslut som har med penning-eller räntepolitik att göra.Direktionen, som under sin mandatperiod i princip skall vara oavsättlig,skall fatta de penningpolitiska besluten och detta utan att "ta instruktion"dvs.att ta hänsyn till vad de parlamentariska instanserna i landet anser.Riksbankens verksamhet skall koncentreras kring ett mål nämligen att hållainflationen kring per år.Dessa förändringar av var en anpassning till EMU och ett led iförberedelserna för ett eventuellt EMU-medlemskap. Som Vänsterpartietkonstaterande i den motion där vi yrkade avslag på det nya systemetsinförande, behövdes det inte i sak. riksbank hade med den ordningsom tidigare gällt fungerat väl. Innebörden av förändringen var att undandraett av politikens sakområden från demokratin. En politiskt vald och politisktavsättbar instans ersätts med ett kollegium av höga tjänstemän.Det nya systemet har verkat i drygt . harkännetecknats av en gynnsam konjunktur och en stabiliserande ekonomiskpolitik. Det nya systemet för ledning har därför inte prövats i entid där olika ekonomisk-politiska mål kommit i skarp spänning eller konfliktmed varandra. Det har varit en period där penningpolitik legathyggligt i fas med den ekonomiska politiken. Detta har emellertid inteförändrat sakens konstitutionella eller demokratiska sida.De diskussioner som redovisats i direktionens protokoll visar med alltydlighet att det inte heller på penningpolitikens område finns en entydigexpertis, oberoende av värderingar. Olika bedömningar görs och uttryckeregentligen olika värderingar. Förvisso har dess olika värderingar formatsutifrån sakkunnighet och sakliga argument men reflekterar likväl att detslutligen är politiska värderingar som måste göras. Även en parlamentariskdebatt som föregår ställningstaganden präglas av saklighet och insikter. Det ärinte så stor skillnad mellan en politisk diskussion och en förmentexpertmässig diskussion där ställningstagandena i komplexa frågor ändåmåste göras utifrån värderingar.Vi kan därför i punktform slå fast:- Det finns ingen över politiken stående ekonomisk politik. Dennareflekterar i alla delar de motstridiga sociala och ekonomiska förhållandensom finns i samhället. Penningpolitiken är en del av den ekonomiskapolitiken.- Politik skall i en representativ demokrati handhas av inför väljarnaansvariga, valbara och avsättbara politiker. När politik ersätts med enämbetsmannaelit innebär detta en insnävning av demokratin.- författning utgår till stor del från ett tänkande där politik ochlagstiftning sköts via folkvalda. ställning ledd av en förmentöverpolitisk direktion strider mot detta. Förvisso kan det hävdas attinflationsmålet om är ett politiskt beslut, men detta är av en sågenerell natur att det skulle motsvara om politiken skulle ge AMS friahänder att få ner arbetslösheten till en viss procentsats eller att riksdagenkvantifierade ett mått för minimerad brottslighet och sedan överlät övrigtbeslutsfattande om lagar till polis och domstolsväsende.- Dessa starka invändningar mot systemet med en s.k. oberoende dvs. överpolitiken stående riksbanksledning gäller i än högre grad ,varav nuvarande ledningssystem är en del. Att röst iEuropeiska skulle utövas av en person som sedan han valtsskall stå utanför politisk kontroll och påverkan och från denna positionutöva röst inom ett viktigt politikområde är en rentantidemokratisk och elitistisk tanke.Att penningpolitiken görs till föremål för ett politiskt beslutsfattande somöverensstämmer med parlamentariska principer innebär inte en försämradkvalitet på politiken. Skulle detta ske finns det ett tydligt ansvar attutkräva. En majoritet kan då inte krypa bakom ett oberoendetjänstemannaorgan utan måste stå till svars inför väljarna. bördärför hos regeringen begära förslag om en återgång till en demokratiskledning av penningpolitiken i enlighet med det system som gällde föreden 1 januari 1999.Stockholm den 3 oktober 2000Gudrun ()()()()()()()()()()()