mot · GO02So4 · 2000-09-22 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So4av , ()med anledning av prop. 1999/2000:149 Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvårdenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en nationell handlingsplan för större mångfald och konkurrensinom sjukvården.Framtidens sjukvård kräver mångfaldFör att klara framtidens sjukvård är det viktigt att det skapasförutsättningar för en mångfald av vårdgivare. Med flera aktörer ochmindre enheter inom sjukvården blir det nära mellan verksamhet ochbeslut. Detta är nödvändigt för att man skall kunna utveckla moderna ocheffektiva arbetsorganisationer och ta vara på den kompetens och de idéersom finns hos personalen.I regeringens proposition 1999/2000:149 Nationell handlingsplan förutveckling av hälso- och sjukvården poängteras att mångfalden är viktig inomprimärvården. Under kapitel 7.4 skriver regeringen: "Avtalet om utvecklings-insatser bör skapa förutsättningar för en ökad mångfald av vårdgivare i denöppna vården och omsorgen, genom att fler privata, kooperativa och ideellavårdgivare ges möjlighet att sluta avtal med sjukvårdshuvudmännen." Somskäl för regeringens bedömning anges inre ledningsproblem och att hälso- ochsjukvårdens olika verksamheter bygger på att personalen har hög kompetensoch kreativitet. För att ge kreativiteten utrymme och främja innovationermåste hälso- och sjukvården utveckla stimulerande arbetsmiljöer, skriverregeringen. Detta menar regeringen kan uppnås genom att bejaka privata,ideella och kooperativa vårdgivare som också skriver att ett sådant bejakandefrämjar tillgänglighet, kvalitet och stimulerar former för service ochbemötande.Det var inte länge sedan en sådan öppen inställning till alternativ inomprimärvården var helt otänkbar för socialdemokrater. Vändningen är därförglädjande. Nästa steg är givetvis att utforma en nationell handlingsplan förstörre mångfald och bättre konkurrens inom sjukhusvården.När det gäller sjukhusvård har dessvärre insikten om att det finns behov avatt bejaka alternativ inte infunnit sig. I stället talas det om att lagstiftamot attsjukhus får bedrivas i vinstsyfte. Det är alldeles självklart att privat drivensjukvård även måste ha ett vinstsyfte. Hur skulle annars nödvändigautvecklings- och investeringsåtgärder kunna vidtagas? I motsats till offentligtdriven verksamhet kan inkomsterna enbart komma från ingångna avtal. Detfinns inget välvilligt skattekollektiv som skjuter till pengar om det exempelvisskulle bli stora förluster.Enligt socialdemokratiskt synsätt kan vinst endast uppkomma genom attnågot görs sämre. Att vården organiseras på annat sätt eller att nya idéer tastill vara bortser man ifrån. I vart fall gäller det synen på privata sjukhus.Inomprimärvården tycks tron vara att en annan ordning gäller. Jag menar attvården skall vara offentligt och gemensamt finansierad, oavsett vård-producent. Landstingen beställer och finansierar, inspekteraroch kontrollerar, patienterna väljer och patientavgiften är densamma i minvision. Om det då uppstår en vinst är det en vinst för alla patienter, personaloch inte minst för skattebetalarna.Det är viktigt att sjukvården utförs på ett sådant sätt att patienterna får vårdi tid med hög kvalitet. Så är tyvärr inte fallet . Det är inte alternativavårdformer som skapat vårdköerna. Det är inte alternativa vårdformer somgör att vissa kan köpa sig bättre vård. De problemen har skapats genomstordrift och en politiskt detaljstyrd hälso- och sjukvård.I mitt hemlän skulle sjukhuset i ha utmärktaförutsättningar för att i första hand bolagiseras, för att senare eventuelltprivatiseras. Det skulle ge stora positiva effekter för alla patienter iBlekinge.Läget mitt emellan tre stora sjukhus (, och )skulle snabbt skapa en positiv konkurrenssituation i hela regionen.Stockholm den 21 september 2000Jeppe ()