ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02So352 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So352av Wegendal, ()Vård för spelmissbrukareFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en ändring i socialtjänstlagen i syfte att stärkaspelmissbrukares rätt till behandling.MotiveringSedan 1997 har det funnits ett anslag inomSocialdepartementets budgetram på 2 miljoner för forskningom spelberoende och dess sociala konsekvenser. Riksdagenbeslutade på förslag från regeringen att ytterligare 2 miljonerkronor skulle avsättas under för åtgärdermot överdrivet spelande. Dessa medel disponeras avFolkhälsoinstitutet med främsta syfte att arbetaförebyggande. I budget för avsattes ytterligare medelför att förebygga och motverka negativa ekonomiska ochsociala konsekvenser av spelande. Som möjligaanvändningsområden för dessa nya resurser nämndes bl.a.stöd till behandlingshem, kunskaps- ochkompetensutveckling inom samt bidrag tilllänkrörelser.På många orter i landet startar nu föreningar för anonyma spelare.Föreningarna arbetar ofta enligt samma modell som AA (Anonymaalkoholister). Detta innebär att många av de som hamnar i ett spelberoendefångas upp av människor som förstår sig på problematiken och som kanstödja den spelberoende på vägen tillbaka till ett spelfritt liv.När väl den missbrukande kommit så långt är det ofta så att missbruketmåste behandlas på ett behandlingshem. I vissa fall är det missbrukarensarbetsgivare som bekostar behandlingen men . Ofta får dåkommunen inom ramen för stå för kostnaden. Tyvärr harkommunerna blivit mer restriktiva att sända spelmissbrukaretill behandlingshem.En orsak till detta kan vara att det råder en oklarhet om vem som skallfinansiera behandlingen. Ett av skälen till detta kan vara att dennamissbruksgrupp ej omnämns i socialtjänstlagen.Enligt min uppfattning bör lagen omarbetas på denna punkt så att ävenspelmissbrukare omnämns i lagen och därmed får en tydligare rätt tillbehandling.Stockholm den 3 oktober 2000Lars Wegendal (s)()
mot · GO02So353 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So353av Lilliehöök, ()Statliga regleringar för sjukhemFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en översyn av statliga regleringar för sjukhem i syfte att skapavalfrihet för de boende och få bort köer till sjukhemsboende.Motiv för mitt förslagAnsvaret för sjukhemsboende vilar på kommunerna. ärdet ont om sjukhemsplatser i många delar av landet. Detskulle behöva byggas fler sjukhemsplatser för att kunna taemot dem som står på väntelista.Många kommuner har en sådan brist på platser att den boendes behovmåste vara mycket akut och allvarligt för att få plats. Det innebär att mångasom har ett stort behov av sjukhemsboende får flytta hem och i bästa fall tasom hand av anhöriga. Det innebär också att de äldres möjlighet att välja sittboende blir mycket beskuren. Med bristande valmöjlighet kommer ocksåkvaliteten i kläm.Det byggs mycket få sjukhemsplatser. Ett skäl kan vara att kommuner ärrädda att kostnaderna skall stiga. Ett annat möjligt skäl kan vara attkommunerna är rädda att bygga ut fler sjukhem eftersom de då skulle riskeraatt personer som inte fått plats och står i kö i andra kommuner flyttar in. Omman bor på sjukhem har man rätt att flytta till en annan kommun om det finnsplats.En följd av bristen på sjukhemsplatser är att många patienter blir kvar påakutsjukhusen efter operation och behandling, också efter de fem dagarsjukhusen skall behålla patienterna innan den kommunala äldrevården ochsjukhemsvården skall ta över. I vissa fall kan patienterna ligga kvar i månaderpå sjukhusen. I upptas ca 300 sjukhussängar av patientersom skulle flytta över till sjukhemsboende om det bara fanns plats.Sjukhusplatserna kunde då i stället utnyttjas för fler operationer ochbehandlingar.Det statliga regelsystemet behöver ändras så att det uppmuntraruppbyggnad av nya sjukhem. Den statliga reglering av kommunernasersättning till sjukhusen när sjukhusplatser används som sjukhemsplatser, bort så att sjukhusen kan få ersättning för den verkliga kostnaden. Dåskulle det säkert bli lönsamt att ordna fler sjukhemsplatser. Alla goda krafterbehöver utnyttjas så att entreprenörer kan komma in och det blir utrymme förolika typer av boenden. Valfriheten att välja sjukhemsboende måste stärkas.Om de boende kan välja och flytta mellan olika kommuner kan de tillgängligasjukhemsplatserna utnyttjas på bästa sätt. En modell med äldrepeng somföljer den boende skulle tjäna dessa ändamål. En översyn av lagar och reglerbör göras så att de kommuner som vill införa en äldrepeng kan göra detta, ochde regler som försvårar att pengarna kan följa de boende bör tas bort.Stockholm den 3 oktober 2000Anna Lilliehöök (m)
mot · GO02So360 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So360av , ()Whiplashskador och deras behandlingFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om whiplashskadades möjligheter till rehabilitering.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om handläggning och ekonomiska medel hosförsäkringskassorna.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om forskning kring whiplashskador.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om förebyggande trafikåtgärder.25.1 Yrkande 2 hänvisat till SfU.2 Yrkande 4 hänvisat till TU.MotiveringWhiplashskador, s.k. pisksnärtskador, uppstår ofta vid olycksfall där bil,tåg eller buss gör en häftig inbromsning. sker denna skada dåfordonet man färdas i blir påkört bakifrån. Det blir en kraftig knyck inacken. Verkningarna av skadan kan uppträda direkt men ofta kommerinte symptomen förrän efter det aktuella olyckstillfället.Diagnos är svår att ställa, och inte sällan får den skadade fel diagnos på sinskada. Detta är ett svårt problem då det också har att göra med hur dessapatienter behandlas av försäkringskassorna och möjligheterna att få hjälp medrätt rehabilitering.Försäkringskassorna tycks inte heller ha en rätt planering av de medel sombör reserveras för whiplashskadade eftersom de skadade har svårt att få medeltill sitt förfogande då kassorna uppger att pengar för rehabilitering redan ärslut på årsperioden.Med rätt rehabiliteringsinsatser kan personer bli återställda elleråtminstone få hjälp att klara av sin svåra livssituation. Det ärockså viktigt att skadade personer ges möjligheter till att vara med ochutforma rehabiliteringsinsatser som passar dem.Idag finns inte en adekvat forskning på området varför det även ärangeläget att påtala att forskningsresurser avsätts för forskning omwhiplashskador.Whiplashskador sker oftast i trafiken. Förebyggande insatser måste ske itrafikmiljön så att framtida skador minimeras. En sådan åtgärd är att se tillatttrafiken flyter bra och att onödiga stopp undviks. Rondeller vid vägkorsningaristället för ljussignaler är ett sätt att undvika onödiga stopp i trafiken.Stockholm den 1 oktober 2000Rigmor ()
mot · GO02So361 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So361av Feltzing, ()Sklerodermi en reumatologisk sjukdomFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om forskning på den reumatologiska sjukdomen sklerodermi.2. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om attinrätta professurer i reumatologi vid universitetssjukhusen.13.1 Yrkande 2 hänvisat till UbU.En reumatologisk sjukdomSklerodermi är en ovanlig bindvävssjukdom, som har fått sitt namn avlatinets ord för hård hud. Det är en immunförsvarssjukdom och sorterarunder de reumatologiska sjukdomarna. Vid sklerodermi uppträder treolika rubbningar. Ett förändrat immunförsvar ger upphov tillautoantikroppar, en förändring av de små blodkärlen som leder till attblodcirkulationen försvåras och en ökad bindvävsbildning uppträder i hudoch inre organ.Bindväven i de inre organen och i huden drabbas. Förändringen iblodcirkulationen leder till en ökad köldkänslighet i händer och fötter, etts.k.Raynaudfenomen. Led- och muskelvärk, trötthet samt ögon- och muntorrhetär några av symtomen.Diagnosen bör ställas för att behandling av de inreorganen skall komma igång snabbt. Symptomen uppträder oftast först efter attpåverkan har pågått en tid.Forskning saknasDet finns ingen behandling som botar sjukdomen, meninflammationsdämpande läkemedel används. En ökad forskning behövsför att om möjligt få fram behandlingsformer, som botar eller minskarbesvären av sjukdomen. Sklerodermi är troligen underdiagnostiserad.Sjukdomen är dåligt känd hos allmänheten, men även inom sjukvården iallmänhet är bristen på kännedom om sjukdomen markant.Brist på reumatologerDet råder nu brist på utbildade reumatologer. Detta måste åtgärdas. Enåtgärd vore att inrätta fler professurer i reumatologi viduniversitetssjukhusen, vilket skulle kunna medverka till att bristen påreumatologer minskas.Stockholm den 3 oktober 2000Barbro Feltzing (mp)
mot · GO02So362 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So362av , (-kd)Barn och drogerFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om spridning av nya metoder i ANT-undervisningen.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att organisationer som arbetar med drogförebyggandeverksamheter bör ges bättre stöd än i dag.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att en bred informationskampanj riktad till föräldrar ochungdomar bör initieras.4.1 Yrkande 1 hänvisat till UbU.MotiveringSamhället måste tydligare förebygga drogmissbruk än vad som görs idag.En färsk rapport från visar attmånga av niondeklassare dricker sig regelbundet fulla påstora mängder öl, vin och sprit. Ungdomar i gymnasieåldern konsumerarännu mer alkohol. av eleverna är storkonsumenter.Rapporten visar även att var fjärde 17-åring har använt narkotika, bland15-åringarna var siffran . Var tredje elev i nian dricker en gångi månaden eller mer.Ett tilltagande problem är den stora tillgången på droger, vilket har pressatpriserna. Narkotikan är ofta billigare än den sprit som säljs på systembolaget.Polisen har inte tillräckligt med resurser för att få bukt med problemen.Ett stort ansvar vilar därför på föräldrarnas axlar - men ofta vet föräldrarnainte om hur stort problemet är. Även rökning är ett stort och växande problemi ungdomsgruppen.Tyvärr har det visat sig att ANT-undervisningen (alkohol, narkotika ochtobak) i skolan ofta är bristfällig. Många som undervisar i ämnet saknarutbildning, och nya undervisningsmetoder testas sällan. En bredinformationskampanj i hela landet behövs för att öka kunskapen om olikadrogers skadeverkningar.Det ökande missbruket bland unga är alarmerande. Man måste våga prövanya metoder för att minska drogproblemen. I ett intressant projekt somgenomfördes av , en internationell organisation som under de två ården funnits i har fått näringslivet att sponsra över 10 miljoner kronorpå drogförebyggande arbete, testades en ny metod. Elever och lärare fickarbeta med att göra reklamfilm mot droger. Eleverna sökte information omalkohol och narkotika, analyserade informationen och applicerade däreftersina nya kunskaper i den film som de skapat.Goda exempel av detta slag behöver större spridning. Dessutom börorganisationer som arbetar med drogförebyggande verksamhet ges bättre stödän idag.Stockholm den 28 september 2000Inger ()()()()()()
mot · GO02So365 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So365av , ()Kampanj för ökad organdonationFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att ge i uppdrag att driva en nykampanj för att få fram fler människor som efter det att de avlidit kantänka sig att donera sina organ.MotiveringEn lag om organdonation infördes och den innebär attvarje människas vilja i frågan organdonation ska respekteras.Socialstyrelsen ordnade en kampanj och skickade utdonationskort som enskilda medborgare skulle fylla i ochförvara i plånboken eller handväskan. Många människorkände sig kränkta och obehagligt berörda av kampanjen ochalltför få fyllde i sina donationskort.I är döden och vad som ska ske med min kropp efter den intenågot vi talar om - inte ens i familjen. Många anhöriga som drabbas av att ennära anhörig dör i en olyckshändelse vet inte hur den avlidne ställer sig tillattdonera och för att vara på den säkra sidan säger man nej till att donera dendödes organ. På det här sättet har landet drabbats av organbrist och människordör i kö för att få nya njurar eller ett nytt hjärta.I exempelvis finns det så många organdonatorer permillion invånare som i . Där har man en effektiv organisation som ärspecialiserad på att ta hand om organdonatorn och dennes anhöriga.Personalen som tar hand om den transplanterade har ofta en pressadarbetssituation och måste arbeta under tidspress för att inget ska gå snett itransplantationsoperationen. De har inga möjligheter att också ta hand omdonatorn. finns de också på olika ställen i landet.Vi i kan inte vänta oss att få hjälp utifrån med organ för våratransplantationer utan vi bör inrikta oss på att själva täcka behovet. De allraflesta människor är också positiva till att donera sina organ efter döden.Enligtolika opinionsmätningar ligger nivån på som är villiga attdonera.En förnyad kampanj där man tar till vara erfarenheter från bland annatSpanien och där man har fler per million invånare ärnödvändig. Det är då nödvändigt att man ytterligare informerar om säkerhetenatt ingen får lämna ifrån sig vitala organ förrän man verkligen är död. Att manockså i familjerna börjar diskutera frågan och att man på fler sätt får kunskapom människors yttersta vilja i frågan är angeläget.Alltför många människor dör i transplantationsköer och många möjligadonatorer tas inte i anspråk. Detta är djupt otillfredsställande.Regeringen bör ge i uppdrag att driva en ny kampanj medannorlunda utformning mot förra gången för att få fram fler människor somefter det att de avlidit kan tänka sig att donera sina organ.Stockholm den 3 oktober 2000Margareta ()()
mot · GO02So367 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So367av , ()Lagen om stöd och service till vissa funktionshindradeFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade.MotiveringEn av de viktigaste reformerna inom handikappområdet ärinförandet av begreppet personlig assistans. Det har gettmånga funktionshindrade en möjlighet att delta isamhällslivet på ett helt annat sätt . För att göra enbra reform ännu bättre så måste vi se till att minimera deninbyggda konflikt som flera huvudmän innebär.I dag gör , som representant för staten, en bedömning avbehov utifrån sina aspekter och regler som kommunen gör sin,utifrån andra aspekter, och någonstans mitt emellan finns den som båda är tillför att stötta. För att undvika denna konflikt borde reglerna samordnas ochutgångspunkten för ett beslut om insats borde alltid utgå från den enskildestotala behov av hjälp och stöd. Kommunernas anställda är erfarna och duktigapå att bedöma behovet av hjälpinsatser och skulle säkerligen i samråd medförsäkringskassan kunna fastslå ett sådant totalt behov.När det gäller finansieringen finns det mycket som talar för att det skullevara bra med ett totalt statligt kostnadsansvar. De storakostnader som enskilda ärenden för med sig innebär stora ekonomiskapåfrestningar för framförallt små kommuner. Det kan aldrig vara riktigt att enenskild människa, som av någon anledning är hänvisad till samhällets stöd föratt kunna delta i dess gemenskap, skall behöva känna att man bär skulden tillatt resurserna inte räcker till för andra verksamheter i kommunen. Detta kantyvärr bli följden när lokala medier redovisar orsaker till att hårt ansträngdakommunala budgetar överskrids. Ett statligt kostnadsansvar tillsammans meden utökad möjlighet till personlig assistans i olika former av kollektivboendeskulle också ge möjlighet till bättre lösningar för både de personligaassistenterna och de funktionshindrade, genom samverkan mellan olikaoffentliga och privata vårdgivare. försvåras denna samverkan av ständigafrågetecken runt kostnadsansvaret vilket i slutänden alltid drabbar den sombehöver stödet.Stockholm den 3 oktober 2000Lennart ()()()()
mot · GO02So368 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So368av Zakariasén, ()De hemlösaFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om samverkan mellan myndigheter och organisationer som arbetarmed hemlösa.MotiveringDet har ett antal gånger slagits fast att bostadspolitiken är endel av den generella välfärdspolitiken. Trots detta finns nuoroande signaler om att antalet hemlösa ökar. Under mittenav till mitten av var det ovanligt medhemlöshet i . Därefter har de hemlösa tyvärr blivit ettallt vanligare inslag i stadsbilden. Den kartläggning somSocialstyrelsen gjorde 1993 visade att det då fanns cirka10 000 människor som var hemlösa i och hälften avdem fanns i , och . Trots ett antalolika socialpolitiska insatser har hemlösheten envist bitit på denna höga nivå och tenderar nu tyvärr att öka. Dehemlösa är alltså ungefär lika många eller till och medfler än de var 1993. De hemlösas situation har också påmånga sätt ytterligare försämrats, både beroende på denarbetsmarknadssituation vi haft och kommunernasansträngda ekonomi. Detta har fått ökat drogmissbruk somföljd och fler hemlösa med psykiska problem. Detta är enligtvår mening inte acceptabelt. Vi måste se till attvälfärdssamhället och det sociala skyddsnätet fungerar ävenför de hemlösa och för dem som riskerar att bli hemlösa. Enav de vanligaste slutsatserna i olika utredningar omhemlöshet är att det måste till bättre samverkan mellan demyndigheter och organisationer som arbetar med hemlösa.Detta har varit känt utan att man lyckats kommatillrätta med problemen. I många fall har dessutom dessamyndigheter och organisationer motstridiga ekonomiskaintressen och en viktig förutsättning för att kunna samverkaär att se till att dessa ekonomiska motsättningar inte finns.Stockholm den 27 september 2000Helena Zakariasén (s)()
mot · GO02So372 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So372av , ()Läkemedel till kroniskt sjukaFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av nationell och långsiktig uppföljning ochutvärdering av läkemedel till kroniskt sjuka.Behovet av en långsiktig uppföljning ochutvärdering av läkemedel för kroniskt sjukaI snabb takt tillkommer nya effektiva och dyra mediciner somunderlättar livet för många kroniskt sjuka. De skapar dock också vissaproblem som måste observeras. Som exempel kan de under de senasteåret registrerade nya medicinerna mot ledgångsreumatism tas.Två av dessa, s.k. TNF-alfablockerare, ger mycket bra effekt för cirka entredjedel av de behandlade. Glädjen bland dem som fått hjälp av dessamediciner är mycket stor, och flera har kunnat återuppta sitt arbete igen.Tyvärr så botar medicinerna inte, utan dessa måste troligen tas hela livet föratt ge effekt.Det gör att oron för biverkningar är stor liksom också oron för att effektensuccessivt skall avta. Eftersom medicinerna är ett ingrepp i immunförsvaret äroron för biverkningar högst befogad.När ett läkemedelsbolag har fått en medicin godkänd, upphör deras ansvarför att följa upp medicinens inverkan på patienterna. Det gör att detuppkommer ett glapp i ansvarskedjan. Ett system för långsiktig uppföljningav mediciner som rör kroniskt sjuka är därför viktigt. Register finns för depersoner som utvärderats och det är därför möjligt attfortsätta det arbete som påbörjats. Naturligtvis måste patienten informerasom registrets och forskningens ändamål och själv avgöra om hon vill låta sigregistreras för att möjliggöra fortsatt långsiktig utvärdering av medicinenseffekter.Det finns ytterligare skäl att göra detta. Dessa mediciner är mycket dyra,och fel använda innebär det resursslöseri. Särskilda medel för att studeramarkörer som visar läkemedlens effekt på ett tidigt stadium torde här också idet långa loppet kunna spara stora resurser.På vore det angeläget att inom EU skärpa kraven påutvärderingsansvar när det gäller att få mediciner avsedda för kroniskasjukdomar registrerade.Stockholm den 29 september 2000Leif ()
mot · GO02So374 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So374av , ()Inrättande av enhet för genusmedicinFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behoven av att beakta genusmedicin i forskningen ochsjukvården.MotiveringUnder har man upptäckt att kvinnor fått felaktigbehandling vid exempelvis hjärt- och kärlsjukdomar. Kvinnor haropererats i mindre utsträckning då röntgenbilder bedömts efter hur mänser ut och det ej stämt på kvinnor. Detta har medfört ökad dödlighet förkvinnor. Hur det förhåller sig på andra områden som ex. diabetes ochstroke vet vi ej . Det är inte undersökt. Vi vet inte heller särskiltmycket om hur män behandlas inom områden som kronisk värk, inteheller hur kortväxta barn behandlas med tillväxthormon beroende påvilket kön de tillhör.Genusperspektivet är därför nödvändigt inom klinisk medicin och inomundervisning och forskning.Det bör därför inrättas en enhet för genusmedicin. Det skulle ge nyakunskaper om sjukdomars naturalförlopp som kvalitén påomhändertagande av patienter skulle förhöjas.Medvetandet om detta börjar finnas internationellt och en enhet medgenusmedicin innebär att är med i utvecklingen av ett sådant synsätt.Stockholm den 3 oktober 2000Sonja ()
mot · GO02So375 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So375av , ()Tatuering och piercingFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om piercing och tatuering.MotiveringDet har blivit något av ett mode att pierca och tatuera sig. Antaletpersoner som låtit tatuera respektive pierca sig ökar lavinartat och det ihuvudsak i kretsen av ungdomar. Då en sådan kroppssmyckningåtminstone vad gäller tatuering är för resten av livet bör mycket ungapersoner inte tillåtas tatuera sig med mindre än att vårdnadshavarengodkänt behandlingen. Vad gäller piercing som kroppssmyckning är detett ingrepp med hög risk för allergiska reaktioner och infektioner varförinte heller håltagning på minderåriga skall tillåtas utan sådantmedgivande.Branschorganisationen tatuerare, SPT, förordar enåldersgräns för den som vill tatueras. Alla tatuerare är dock inte medi SPT och bland dem som är det efterlevs inte alltid åldersgränsen.I allmänna råd 1995:3 anges att piercing eller tatuering avminderåriga inte bör ske utan föräldrars medgivande. Det finns dock ingenlagstadgad skyldighet att följa rådet.Den tillsyn som finns föreskriven vad gäller tatuering ochpiercingverksamhet är att har tillsynsansvaret vad gällerutrustning bl a för smittrening och hygien i samband med behandling. har tillsyn över lokalerna och övriga hygienfrågor.Det finns i övrigt inga lagstadgade regler om utbildning eller krav påsärskild kompetens eller lämplighet för att utföra tatuering och piercing.Utrustning kan t ex köpas mycket enkelt på postorder vilket också sker istor utsträckning. SPT räknar med att det finns ett stort antal "hemma-tatuerare" i landet, inte minst i Stockholm.Enligt vår mening bör det inte minst av hälsoskäl vara otillåtet att utförakroppshåltagning, s k piercing, eller tatuering på minderårig utan attgodkännande lämnats av dennes vårdnadshavare.Stockholm den 3 oktober 2000Siw ()()()()()()