mot · GO02Kr323 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Kr323av Brendt, ()Skador på fornlämningarFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en riksomfattande inventering och digitalisering avfornlämningar i skogsmark.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av stöd och rådgivning om fornlämningar i skogsmarktill markägare och information till de entreprenörer och maskinföraresom utför avverkningsarbete.Om skador påfornlämningar i skogsmarkUnder tiden genomfördeRiksantikvarieämbetet en inventering av skador påfornlämningar i skogsmark. Inventeringen genomfördes i trelän - , och Västerbotten.Resultatet av studien visar att det skett omfattande skador påfornlämningar i samband med skogsbruk. Storleken på skadorna varierar menmer än hälften bedöms vara sådana att den skadade lämningen inte kanåterställas.I samband med avverkning har av själva fornlämningarna skadatsoch efter markberedning är skadade. Man konstaterar att i de områdendär informationen om förekomst av fornlämningar har fungerat väl ärskadornas omfattning mindre.Under har det i flera olika sammanhangframkommit att fornlämningar kommer till skada i samband med skogsbruk.Det har t.ex. i samband med fornminnesinventeringar påtalats att skadorna påfornlämningar i skogsmark ibland är omfattande och att den främsta orsakenär skogsbruket.Bevarandet av skogens kulturmiljövärden har dessutom under de senasteåren berörts i två propositioner - Uppföljning av skogspolitiken(1997/98:158) och Svenska Miljömål (1997/98:145).Syftet med studie av fornlämningar i skogsmark har varit dels attgenom en inventering ta fram ett faktamässigt underlag rörande omfattningenav skador på fornlämningar, dels att genomföra en analys för att få enuppfattning om de direkta och indirekta orsakerna till skadorna. Studienberörde enbart fornlämningar som har skydd enligt lagen (1988:950) omkulturminnen m.m.I samband med inventeringen påträffades 23 tidigare okändafornlämningar inom områden som avverkats och markberetts. När det gällerdessa har det alltså inte funnits någon möjlighet att lämna någon information iförväg så att hänsyn kunde tas. Av de 23 fornlämningarna hade 20 styckenskadats.Det kan finnas flera orsaker till att skador förekommer även omfornlämningarna märkts ut innan arbetena påbörjats. Försummelse av densom utför arbetet är endast en av flera tänkbara anledningar. Det kan ävenbero på brister i informationen till maskinskötaren eller att markeringen intevarit tillräckligt synlig eller försvunnit. Eftersom avverkningsarbetena oftautförs under förhållanden med dålig sikt, t.ex. eller i snö, är detsvårtatt observera en markering om den inte är mycket tydlig.De kategorier av fornlämningar som berörts av undersökningen är sådanasom är vanliga i skogsmark och varierar från län till län. I är det främstfrågan om gravar av förhistorisk karaktär (stensättningar och rösen) och s.k.röjningsröseområden (spår efter främst förhistorisk odlingsmark). Ofta liggerfornlämningar av dessa kategorier inom samma områden.Röjningsröseområden (som är vanligast i inland) tycks vara ettstort problem inom skogsbruket på grund av att de är yttäckande och kanomfatta flera 10-tals hektar. I har av undersökningensröjningsröseområden skadats i samband med skogsbruk men ävenförhistoriska gravar har utsatts för omfattande skador.De vanligaste fornlämningarna i är gravar av förhistoriskkaraktär (stensättningar och rösen) och i norra delen av länet fångstgropar ochkolningsgropar. Andra typer av fornlämningar som förekommer iundersökningen och som är vanliga i de värmländska skogsmarkerna ärlämningar efter boplatser från , övergivna gårdstomter ocharbetsplatser efter bl.a. järnframställning.Den helt dominerande fornlämningskategorin i ärfångstgropar. I undersökningen utgör dessa av fornlämningarna idetta län. Andra vanliga kategorier är lämningar efter förhistoriska boplatseroch samiska lämningar i form av härdar. Generellt har ingen kategori avfornlämningar klarat sig bättre än någon annan. Undantagna är boplatser somvanligen är strandbundna. Dessa utsätts mindre ofta för skador i och med vid avverkningen ofta lämnar kvar en trädskärm vid vattnet.Man har kunnat konstatera att skadefrekvensen är mindre därinformationen om fornlämningar varit stor. I allmänhet efterlyser de somberörts av inventeringen bättre stöd och rådgivning till markägare och riktadinformation till den entreprenör som utför arbetet. Det är framför alltrådgivning på plats inom det tilltänkta avverkningsområdet som efterlyses.Markägare, entreprenörer och maskinförare anser att det är svårt att ta hänsyntill fornlämningar som är svåra att se med blotta ögat.Många som berörts av inventeringen anser att en mycket viktigförutsättning för att skadorna på fornlämningar ska minska i skogsbruket ärett bättre och mer lättillgängligt underlag.Undersökning visar att skogsbruket förorsakar omfattande skador påfornlämningar. Den mesta skadegörelsen sker vid markberedning.Skadefrekvensen minskar då man informerar om att det finns och var detfinns fornlämningar inom avverkningsområdet och/eller om fornlämningarnamärks ut före avverkning. Man kan ändå konstatera att om inte mer görs föratt avsevärt minska skadorna kommer det inom några generationer inte attfinnas kvar några fornlämningsmiljöer som är opåverkade av skogsbruket.Den fornlämningskategori som är mest hotad är röjningsröseområden (spårefter främst förhistorisk odlingsmark).Kulturmiljö- och skogsvårdsorganisationerna har och medbåde generella och riktade åtgärder försökt möta hoten mot fornlämningar iskog. En slutsats av den genomförda studien blir trots detta att hittillsvidtagna åtgärder för att skydda skogens kulturmiljövärden varit otillräckliga.De enskilda åtgärderna behöver emellertid i sig inte ha varit felaktiga ellermissriktade. Vad som krävs är ett kontinuerligt arbete i bred samverkan ochgenomfört på alla nivåer, ända fram till den enskilde maskinföraren.I och i har inventeringar av fornlämningar iskogsmark genomförts i samarbete mellan , länsstyrelsenoch . 1998 inventerades ungefär en fjärdedel av skogsarealen iGävleborgs län - mer än 5 000 tidigare okända fornlämningar hittades. Allafynd finns nu digitaliserade. Det innebär att det nu är lättare att informerat.ex.maskinförare om var fornlämningar finns i områden som ska avverkas.Inventeringarna har möjliggjorts genom samarbete med länsarbetsnämndenoch har utförts som arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är viktigt attinventeringsarbetet kan fortsätta i någon form, även om de inte behövs urarbetsmarknadspolitisk synpunkt. Det är också viktigt att inventeringargenomförs i samtliga län i landet.Skyddet av vår kulturmiljö är en gemensam angelägenhet. Ingen enskildmyndighet, organisation eller skogsägare kan ensam lösa uppgiften att skyddafornlämningar i skogsmark.Stockholm den 2 oktober 2000Agneta Brendt (s)