mot · GO02N244 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:N244av Saarinen, ()Byte av elleverantörFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att en förseningsavgift bör införas för nätbolag sommissköter sin skyldighet att bekräfta eller anmärkapå ett leverantörsbyte.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att nätbolagens faktura till kunden klart och entydigt skallinnehålla all den information som behövs för att genomföra ett smidigtbyte av elleverantör.Kostnadsfria elleverantörsbytenMiljöpartiet de gröna var länge det enda riksdagsparti som förespråkadeatt bytet av elleverantör skulle vara kostnadsfritt och kunna genomförasmed kort varsel. När fler partier anslöt sig till linje kunde enenhällig riksdag slopa den ineffektiva sammankopplingen mellan bytet avelleverantör och installation av en timregistrerande elmätare. Därmedbehövde konsumenterna inte längre betala för en nyelmätare för att kunna byta elleverantör.Fallande elpriser gynnar skatteväxlingFrån är det nu möjligt att byta elleverantör utankostnad och med endast en månads varsel. Detta har fått positivakonsekvenser. För det första har hushållens elpriser fallit, vilket har ökatutrymmet för höjda energiskatter och bidragit till ett genombrott för dengröna skatteväxlingen. I budgetöverläggningarna har nu fåttigenom en höjning av skatten på el för hushåll, från 16,2 till18,per kWh. Totalt omfattar den gröna skatteväxlingen ibudgetpropositionen . För det andra har allt flerhushåll valt att byta till en elleverantör som kan leverera miljömärkt el.Sedan 1996 miljömärker el som levereras frånvindkraftverk, biobränslen och solenergi samt vattenkraft som byggt utföre . Märkningen är ett sätt att med hjälp av marknaden skapa ettresurssnålare samhälle.Endast 10 % har bytt leverantörTyvärr är det emellertid fortfarande alltför få hushåll som har valt att bytaelleverantör. Enligt en studie genomförd av är detendast av hushållen som har valt att genomföra ett byte. Blandlåginkomsttagarna är det som har bytt. Att andelenlåginkomsttagare är så liten beror delvis på att villaägare, med störreelförbrukning, har mer att vinna på att byta elleverantör. varsyftet med elmarknadens avreglering att göra det möjligt för alla att bytaelleverantör. Dessa låga siffror kan enligt RRV jämföras med det faktumatt nästan vart fjärde hushåll har valt ett annat telebolag än isamband med förvalsreformen.Skynda långsamt, sa ministernMot denna bakgrund är det särskilt viktigt att det nu raskt vidtas åtgärderför att underlätta ett smidigt byte av elleverantör. Miljöpartietsriksdagsledamot ställde en fråga tillnäringsministern gällande nätbolag med bristande rapportering. I fråganpåtalades att ett stort antal nätbolag inte uppfyller sinarapporteringsskyldigheter, vilket har skapat allvarliga problem förreformen. Nätbolagen brister bl.a. i sin skyldighet att inom femarbetsdagar bekräfta eller anmärka mot ett leverantörsbyte och att senastden 15:e i redovisa s.k. andelstal till balansansvarig och/ellerelleverantören. Detta problem drabbar både kunderna och de nyaelleverantörerna. Förklaringen till dessa brister kan vara att nätbolagenofta är intimt kopplade till de befintliga elleverantörerna och inte önskaratt kunden byter leverantör. Frågan anknöt slutligen till Svenska kraftnätsskrivelse av , där myndigheten föreslår att "det införsnågon form av sanktion för sådana företag som ej uppfyllerföreskrifterna".I sitt svar ville dock näringsministern först remittera Energimyndighetensrapport och "utifrån remissinstansernas synpunkter ta ett samlat grepp om defrågor som lyfts fram i rapporten, inklusive frågan om behovet avsanktioner". Ministern ville också säkerställa att "företagen har fått en rimligtid på sig för att anpassa sina system till de nya förutsättningarna". Ministernunderströk avslutningsvis att regeringen vill "skynda långsamt i denna fråga"kan vi nu konstatera tre saker.Maskande nätbolag demoraliserar marknadenFör det första har ett antal remissyttranden på rapporter frånEnergimyndigheten understrukit behovet av en förseningsavgift för denätbolag som inte uppfyller regelverkets rapporteringskrav. Bland demåterfinns bl.a. , som menar att "exempelvis enförseningsavgift kan vara ett väl avvägt instrument för att bättre motiveranätföretagen att sköta sin rapportering mot såväl sommot elleverantörer inom stipulerade tidsgränser". Ett annat exempel ärVillaägarnas , som skriver: "Att nätbolag, som ej sköter sinaålagda skyldigheter, fortsättningsvis kan göra detta utan ingripande frånEnergimyndigheten är utomordentligt demoraliserande för deskötsamma bolagen. "För det andra framgår av remissyttrandena att detta inte primärt är ettövergående systemproblem utan ett attitydproblem kopplat till en olyckligincitamentstruktur. Oberoende Elhandlare pekar på det faktum att månganätbolag är i ett koncernförhållande till den befintliga elleverantören ochkonkluderar att "därför finns ett inbyggt motstånd mot att på ett smidigt sättmedverka till ett leverantörsbyte". beskrev problemetredan i sin första rapport till regeringen , där detkonstaterades att de nätföretag som har en hög ambitionsnivå och sköter sinrapportering inte tjänar något på detta, medan de som missköter sig orsakarmerarbete och kostnader för elhandlare och balansansvariga utan att självadrabbas. skrev i rapporten: "Det saknas så att säga ennaturlig mekanism som gör det lönsamt för nätföretagen att tillhandahålla deninformation som är nödvändig för en fungerande elmarknad i konkurrens. "Snabb lösning nödvändigFör det tredje väljer att ducka i frågan.Energimyndighetens andra rapport till regeringen är fullav beskrivningar av allvaret i situationen: "har leverantörsbyten imånga fall präglats av omfattande fördröjningar... Energimyndighetenanser att om de nuvarande problemen inte löses snabbt riskerar de syftensom låg bakom beslut om schablonberäkning att inteförverkligas... Reformens och elmarknadens trovärdighet kan skadas ominte situationen snabbt förbättras." Men det sägs inte mycket mer omlösningar än att "avser att skärpa sin tillsyn för attsäkerställa att regelverket efterlevs".Med två konkreta åtgärder kan krånglet i samband med bytet avelleverantör reduceras dramatiskt.För det första bör så snabbt som möjligt införa enförseningsavgift för de nätbolag som inte uppfyller regelverkets krav om attinom antingen bekräfta eller anmärka på ett leverantörsbyte. På såvis skapas den "naturliga mekanism" som själv efterlyser.För det andra bör kräva, med föreläggande kombineratmed vite, att nätfakturan klart och entydigt skall innehålla all den informationsom behövs för att genomföra ett byte av elleverantör.Problemet gäller framför allt att den s.k. anläggningsidentitet somregelverket kräver skall anges i samband med bytet. Dels är det ett vanligtförekommande problem att anläggningsidentiteten överhuvudtaget inteåterfinns på nätfakturan. Dels är problemet begreppsförvirring. Näranläggningsidentiteten faktiskt anges, kallas den inte alltid"anläggningsidentitet" utan såväl "leveransidentitet" som "abonnentnummer"och "produktnummer" - och den sammanblandas ofta med begreppet"mätarnummer"!Energimyndigheten skriver i sin andra rapport: "Eftersom aktörerna harhaft ett gemensamt intresse av att uppgifterna sprids kan redan konstateras attföretagen börjat ta fram fakturor med tydlig information om vilka uppgiftersom krävs vid leverantörsbyte." Detta antagande kan tyckas naivt motbakgrund av att problemet uppenbarligen inte har lösts på frivillighetens vägunder de det varit möjligt att byta elleverantör.Stockholm den 2 oktober 2000Ingegerd Saarinen (mp)