mot · GO02Bo418 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo418av , ()Hyressättningen m.m.Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om avskaffandet av bruksvärdessystemet.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en fri, marknadsbaserad hyressättning.En fri bostadsmarknad utan politiskapekpinnar och systemDen svenska bostadsmarknaden är inte en marknad. Det är en sanningsom varje människa, som har försökt skaffa sig enbostad, känner till.Kommunala bostadsbolag håller med sin monopolställning hyrorna uppepå orter med låg efterfrågan. Den som vill hyra sin lägenhet tvingas att betalaen hyra långt högre än som hade varit fallet på en marknad där det råddenågon form av konkurrens. Dessutom tvingas han eller hon att betalaytterligare något för alla lägenheter som bostadsbolaget inte har kunnat hyraut just därför att hyrorna är för höga.Ett av de tydligaste bevisen på bostadsmarknadens kollaps är att flerkommunägda lägenheter har rivits än privatiserats . Sådantförekommer inte på den privata lokalmarknaden.För den kapitalstarke, eller den som har ett fast jobb på en sådan ort, ärdetta inget större problem, bortsett från en och annan skattekrona som gårdirekt in i bostadsbolagets svarta hål. Det är bara att bo i villa i stället.Marknadens ofullkomlighet drabbar i stället den som ännu inte har hunnitetablera sig i samhället och skaffat sig en bra bankkontakt på det sätt somanses propert - ungdomar utan fast arbete, invandrare och arbetslösa. I bästafall kan de hyra en lägenhet till överpris hos monopolföretaget, något som kanvara ett tillräckligt knepigt problem för den som visserligen har inkomster iform av ständiga projektanställningar och vikariat, men inte har fastanställning. Tillfälliga första-, andra-, tredje-, fjärde- och t.o.m.femtehandskontrakt är verkligheten för tusen och åter tusen företrädesvisunga människor. I värsta fall är de hänvisade till parkbänken, mamma ochpappa eller en soffa hos en kompis. På orter där efterfrågan är hög är lägetliteannorlunda - det är ibland ännu värre.Hyresregleringarna har visserligen lett till att hyrorna i populärainnerstadsområden är behagligt låga. Å andra sidan leder detta, i kombinationmed att omsättningen på hyreskontrakt är närmast obefintlig, till att den somen gång fått tag på en sådan lägenhet aldrig släpper taget om den med ännulägre omsättning och en omfattande svarthandel av förstahandskontrakt somföljd. Dessutom är det förhållandevis dyrt att bo i ytterområdena motbakgrund av vad man får för pengarna - ett system som knappast förtjänar attkallas rättvist.Inte heller i detta fall är det den kapitalstarke med fast anställning somdrabbas hårdast. Även på en sjuklig marknad där omsättningen avhyreskontrakt är i princip obefintlig, finns det förstahandskontrakt att få tagpå, om man kan betala för dem. Samma princip kan översättas på köp avbostadsrätt eller - - ägarlägenheter. Sådana handlingsalternativexisterar dock inte för det stora flertalet, eftersom det även i dessa fallkrävsen kapitalinsats som för många utgör rena fantasisummor, och en inkomstsom är utöver det vanliga. I många fall går det inte ens att få lägenhet i detkommunala bostadsföretagets bestånd, i stadens ytterkanter, om man saknarfast anställning.Hellre än att erbjuda bostad åt en ung människa med projektanställningväljer många företag att låta lägenheten stå tom. Ett sådant beteende voreförstås otänkbart på en frisk marknad.Den ovan skisserade bilden visar att de människor som även i andra fall ärsärskilt missgynnade - av en rigid arbetsrätt, av socialförsäkringssystem därde aldrig har fått köpa entrébiljett och av ett kvävande skattesystem - ärsamma människor som drabbas hårdast av den sönderregleradehyresmarknaden. som den som redan har etablerat sig i samhälletkan dra stora fördelar av systemet, förstärks utanförskapet för de storagrupper av människor som aldrig har blivit insläppta från kylan.Det blir också allt mer uppenbart att det kommersiella intresset av atterbjuda människor bostäder är mycket svalt. Omsättningen avbostadsfastigheter är låg, det byggs nästan inga nya hyreshus, och de hyreshussom säljs, säljs nästan uteslutande till de boende för ombildning tillbostadsrätter. riskerar vi en situation där hyresrättensom upplåtelseform är utraderad från kartan och där den enda nyproduktionenav bostäder utgörs av bostadsrätter och ägarlägenheter. Den som redan idaghar svårigheter att hitta bostad finner, med rätta, en sådan framtidsbilddyster.Det tycks nu finnas en yrvaken medvetenhet om problemet. Frånsocialdemokratiskt håll har idén om "cityhyror" lanserats som ett sätt att geden s.k. lägesfaktorn ett större genomslag. Regeringen har också nyligentillsatt en utredning med uppdrag att göra en översyn av bruksvärdessystemet.Utgångspunkten för den utredningen är emellertid att allmännyttan till varjepris skall bevaras. Det innebära med all säkerhet att vi även fortsättningsviskommer att få se allmännyttiga bostadsföretag som med sin monopolliknandeställning får hyresmarknaden att rasa samman. Inte heller verkar någonifrågasätta att en överenskommen hyra skall kunna överprövas avhyresnämnden i enlighet med några just för hyresavtal specifika regler.Den uppenbara faran med att endast gå halvvägs, vilket skulle bli fallet omcityhyresförslaget skulle få genomslag, är att endast hyreshöjningar kommertill stånd. Däremot är det inte säkert att de hyressänkningar som sannoliktskulle bli fallet i vissa områden med en marknadsprissättning blir naturliga iett system med cityhyror. Problemen löses bättre genom ett avskaffande avbruksvärdessystemet.För alla de människor som står utanför - unga som inte har möjlighetatt flytta hemifrån och invandrare, arbetslösa och låginkomsttagare sombetalar överhyror i städernas ytterområden - är det av största vikt atthyresmarknaden blir en riktig marknad.Det kan knappast betecknas som rättvisa att de människor som aldrigkommer att ha möjlighet att få ihop det kapital som krävs för att få enbostad i ett trevligt område skall betala för att andra skall ha tillgång tillettbilligt boende i innerstäderna.En verklig och frisk marknad för bostäder kan åstadkommas endast genomatt utbud och efterfrågan får möjlighet att mötas, genom fri hyressättning,med utgångspunkt i vad människor är beredda att betala för att få bo en i enviss lägenhet. Endast på detta sätt kommer tillgången på ledigahyreslägenheter att räddas, svarthandeln med hyreskontrakt att upphöra ochbostäder även fortsättningsvis att byggas och upplåtas med hyresrätt.Stockholm den 4 oktober 2000Lars ()