mot · GO02Bo408 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo408av Husmark , ()Bredbandsutbyggnad och expropriationFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om en översyn avexpropriationslagen, som bl.a. utmynnar i nya regler om att markägarebör få del i vinsten vid sådana tvångsförvärv där starka privatekonomiskaintressen gör sig gällande i enlighet med vad som anförs i motionen.MotiveringRunt om i landet pågår en intensiv utbyggnad avbredband. Det sker i huvudsak på två sätt. Enligt det ena sättet grävskablar ned i sådan mark som är ianspråktagen med vägrätt.Nedgrävningen möjliggörs genom att vägmyndigheten upplåternyttjanderätt till marken i fråga till olika bredbandsoperatörer. Förnyttjanderätten får operatörerna betala ersättning till vägmyndigheten. Detandra sättet innebär att kablarna hängs upp i befintligakraftledningsstolpar. Det sker med stöd av upplåtelseavtal mellan ägarnatill kraftledningarna och bredbandsoperatörerna. För upplåtelsernabetingar sig kraftbolagen ersättning av operatörerna.Många markägare har reagerat mot dessa sätt för bredbandsutbyggnad.Markägarna gör gällande att fastän de är ägare till såväl den mark som ärianspråktagen med vägrätt som den mark som är belastad medkraftledningsstolpar, har de inte något inflytande över rätten till framdragandeav kablarna. Det man kraftigast har reagerat mot är emellertid att det inteutgår någon ersättning till markägaren för kabelframdragningen.Det skall här framhållas att såväl vägmyndigheten somkraftledningsbolagen har lagligt stöd för verksamheten med upplåtelser avledningsutrymme för bredbandskablar (30 § väglagen respektive 3 a §ledningsrättslagen). Situationen är vidare den att ersättningsreglerna iexpropriationslagen, som är de regler som styr ersättningen vidledningsframdragningar, inte medger rätt för markägare till andel i vinst.ReformbehovFrågan om ersättning för bredbandskablar måste ses i ett störresammanhang. Den fokuserar på ett trängande behov av att åstadkommagenerösare ersättningsregler i expropriationslagen för markägare.Ersättningsreglerna i expropriationslagen bygger på tanken att enexpropriation skall kosta så lite som möjligt för samhället. Det var kanske intefel vid lagens tillkomst när det gällde de då aktuellainfrastruktursatsningarna.De sågs främst som en samhällsservice som kom alla till godo. Bakom dagensutbyggnad av infrastruktur ligger emellertid även starka privatekonomiskaintressen.Ett belysande exempel är kraftindustrin. Fram till slutet av 1980-taletkännetecknades elmarknaden av ett starkt offentligt ägande med ett mindremått av affärsmässighet. Därefter har utvecklingen gått mot en omfattandeprivatisering och en ökad internationalisering. Genom de nya ägarformernahar kraven på att göra goda affärer skärpts. Ett annat tydligt exempel ärtelesidan och , som förvandlats från statligt verk till förstetthelstatligt aktiebolag och därefter till ett "halvprivatiserat" vinstmaximerandeaktiebolag. Ett ytterligare viktigt exempel är IT-branschens framväxt, där dennu aktuella bredbandsutbyggnaden hör hemma. Här handlar det alltså, somnämnts, om olika kommersiella aktörer som får tillgång till ledningsutrymmeöver andras marker utan att behöva betala någonting eller i varje fall ett prissom inte beaktar de vinster aktörernas verksamhet genererar.Mot bakgrund av den nu beskrivna utvecklingen har expropriationslagensersättningsregler ifrågasatts från markägarhåll. utarbetade LRFbetänkandet Individuellt värde och vinstfördelning vid intrång i fast egendomdär förbundet kräver en kraftig reformering av ersättningsreglerna.Huvudkravet är att det i expropriationslagen öppnas upp för vinstfördelningnär starka privatekonomiska intressen gör sig gällande vid expropriation. Idessa fall måste man överge den primitiva skadeståndsbedömningen enligtex-propriationslagens regler och i stället närma sig de principer som gäller vidupplåtelse på frivillig väg.Dåvarande justitieminister har uppvaktats i frågan medkrav på att regeringen bör göra en övergripande översyn av ersättningssyste-met vid expropriation med beaktande av den ovan beskrivna utvecklingen. IJustitiedepartementets verksamhetsplan för anges att det under åretinom departementet kommer att göras en analys av lämpligheten av expro-priationslagens ersättningsregler såvitt gäller expropriationsföretag medkommersiell natur.Den utlovade analysen har dock ännu inte påbörjats.Expropriationslagen är föråldrad. Lagens ersättningsregler är inteanpassade till dagens tvångsförvärv, som i många fall sker för att tillgodose,förutom allmänna intressen, även privatekonomiska intressen. Det är därförangeläget att se över och reformera ersättningsreglerna så att det vidtvångsförvärv skapas möjlighet för vinstfördelning, när starkaprivatekonomiska intressen är inblandade.För att överhuvudtaget få expropriera i krävs att det sker för ettändamål som tillgoser "angelägna allmänna intressen". Lagstiftaren bryr sigalltså inte om vem som exproprierar - om det är staten, kommunen eller ettprivat subjekt - bara ändamålet tillgodoser ett angeläget allmänt intresse. Vianser att bredbandsutbyggnaden måste anses tillgodose ett angeläget allmäntintresse. Vi har sålunda ingen invändning mot att bredbandsutbyggnaden görsoch inte heller någon invändning mot att utbyggnaden sker av privatabredbandsaktörer.När någon exproprierar måste vederbörande betala ersättning tillmarkägaren. Det står i lagen. Vår nuvarande expropriationslag föreskriverdock att ersättning skall utgå för enbart det intrång som expropriationenorsakar. Vid expropriation för ett ledningsändamål skall alltså ersättningbetalas för det intrång och den skada i övrigt som ledningen förorsakarmarkägaren. Mot detta finns inget att invända. I stora drag ärexpropriationslagen godtagbar i detta avseende. Expropriationslagen medgeremellertid inte ersättning för mer än nu nämnda skador. Markägaren har alltsåinte rätt till någon del av den förjänst som den exproprierande gör genomexpropriationen. Oklarhet råder om hur denna vinst skall beräknas ochframförallt vad som händer om det inte blir någon vinst. Till att börja medkan sägas att expropriation aldrig får ske om inte expropriationen leder tillvinst av något slag för samhället. Det ligger i institutets natur. Därmed ärintesagt att exempelvis ett bredbandsbolag gör en privatvinst i det enskilda fallet.Det är emellertid ointressant. Om någon köper någonting för att använda förett vinstgivande ändamål men det hela slår fel är det naturligtvis köparen somstår risken för detta. Samma sak är det i bredbandsfallet och andramotsvarande kommersiella tvångsfall. Den som "köper" måste betala enköpeskilling som baserar sig på vinstmöjligheterna. Slår det fel får han ståsitteget kast.Så fungerar det på den fria marknaden. Det är detta synsätt som måstegenomsyra de nya kommersiella expropriationsfallen. Tekniken för att räknaut den vinst som skall fördelas måste därför göras mycket schablonartad. Inteminst därför att ersättningen skall betalas till markägaren i samband medledningens byggande, alltså i förskott. Det måste därför bli efter någonschablonmetod. I vår första exproriationslag fickmarkägaren ersättning för själva skadan jämte ett schablonpåslag om 50procent. Hur vinstfördelningsregeln närmare skall utformas och vilketprocentpåslag som skall gälla kräver grundliga överväganden. Därför krävervi att en utredning skall tillsättas för att se över exproriationslagen med nuangiven inriktning.Stockholm den 27 september 2000Cristina Husmark ()()