mot · GO02So458 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So458av , ()Omhändertagande av barnInnehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om familjens rätt till familjerådslag eller annan liknandearbetsmodell.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om rätten att byta socialsekreterare och socialdistrikt.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om åtgärder för hela familjen.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en plan för vård och återförening.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om journalanteckningar.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en tydlig redovisning och dokumentation av umgänge.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om syskonplacering.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kontakten med anhöriga och närstående.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om barnets rätt att få ammas.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om utbildning av familjehem.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kontrollbesök.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om mjuk utslussning.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vårdnadsöverföring.114. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om adoption. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om möjlighet för släkt att begära umgänge. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en kommission angående omhändertagande av barn.17.1 Yrkandena 13-15 hänvisade till LU.InledningNär barn far illa i hemmet är det samhällets skyldighet attingripa. Givetvis måste ett sådant ingripande ske med storförsiktighet och på ett rättssäkert sätt. Ett felaktigtingripande kan annars skapa en livslång misstro motsocialtjänsten och tron på rättssamhället kan för alltid gåförlorad.Socialtjänstlagen är en ramlag och mycket gott arbete sker med stöd avdenna lag. har också givit ut genomtänkta allmänna råd sombehandlar det mesta av verksamhet. Det gäller t.ex. områdensom här tas upp; utredningsförfarande, dokumentation, vårdplaner ochförhållningssätt vid placering i familjehem. Det visar sig dock inte varatillräckligt. Ofta blir det för barnet och familjen på ett helt annat vis än vadSocialstyrelsen tänker sig, och vissa områden som är viktiga för barnet ochfamiljen har inte fokuserats.Att omhänderta någons barn är ett av de största ingrepp man kan göra moten familj. Hos många barn, föräldrar och andra anhöriga skapar det sår ochärr som aldrig försvinner. Vi måste därför ha ett ständigt pågående arbete föratt stödja, hjälpa och förbättra situationen för de familjer som hamnar i ensituation där samhället överväger ett omhändertagande.Inom är de enskilda socialsekreterarna mestadels bådeduktiga och seriösa, och vi anser att de behöver allt stöd och all uppmuntrande kan få i sitt svåra arbete.Detta gäller också de familjehem som finns. Vi vet att de flestafamiljehemmen som rekryterats fungerar mycket bra och gör en enormt viktiginsats. Men vi vill dock påvisa att de brister som finns i vissa fall måsteuppmärksammas, så att omhändertagandet kan bli bättre överallt.Rätt till delaktighetFler och fler kommuner inför nu familjerådslag somarbetsmetod när ett omhändertagande av ett barn är aktuellteller planeras. Det tycker vi är positivt och ser det som denenda nuvarande modell där de berörda/anhöriga/närstående verkligen garanteras att vara delaktiga ochdär de har en bra möjlighet att påverka beslutet.Under lång tid har självständigt utrett och kommit medförslag till åtgärder när en krissituation uppstått i en familj. Många familjerhar då både blivit och med rätta känt sig utestängda, överkörda och maktlösa.Det har inte heller varit ovanligt att familjen/anhöriga inte vågat protesteraavrädsla för att de då även ska belastas av sina protester. Trots förbättringarupplever många fortfarande att situationen i vissa kommuner inte förändrats.Vi anser att nu måste vara förbi där familjen och nätverk stängsute från möjligheten att delta i beslut som berör deras barn, barnbarn ellerandra närstående. Vi ser därför med tillfredsställelse på att modellen medfamiljerådslag nu fått genomslag i flera kommuner. Den har öppnat dörren förfamiljens deltagande i de kommuner där det funnits ett engagemang och entro på familjerådslaget.Men i många kommuner vill man inte förändra och vill inte släppa ifrånsig ensamrätten att självständigt hantera ärendet. Det finns ett uppenbartmotstånd mot att berörda och närstående lägger sig i, det upplevs som jobbigtoch besvärligt.Vi anser att tiden är mogen för att det skall bli en rättighet för familjen attvara delaktig när beslut skall tas om sociala ingripanden, eller omstödåtgärder. Det får inte vara den enskilde tjänstemannens val avarbetsmetod som skall avgöra om de närstående skall få vara delaktiga ellerutestängda. Delaktighet måste vara en rättighet och en del i rättssäkerheten.Om familjen så önskar skall den därför ha rätt till ett familjerådslag ellerannan arbetsmodell som i likhet med familjerådslag tar de närståendesresurser till vara.De närstående måste få en riktig möjlighet att ta ansvar för och påverka destödåtgärder som behövs, eller den placering av barnet som kan blinödvändig. Det måste bli en rättighet vare sig det gäller ett beslut som tasmed stöd av socialtjänstlagen eller LVU.I de fall där det finns en konflikt mellan familjen och anservi att även vid en omprövning av ett äldre fall skall möjlighet ges att användasig av familjerådslag eller en liknande metod. roll får aldrigupplevas som ett hot, den måste utgå från att vara stödjande och hjälpande.Den rollen förstärks om man använder sig av exempelvis familjerådslag.Rätt att bytasocialsekreterare ochsocialdistriktPå samma sätt som patienten i hälso- och sjukvården vidlivshotande och komplicerade sjukdomstillstånd skall kunnakonsultera en annan läkare för diagnos och förslag tillbehandling, måste den som blir föremål för socialtjänstensingripanden få möjlighet att bli utredd av en annansocialsekreterare i ett annat socialdistrikt om han eller honinte känner förtroende för den som har ansvar för ärendet.Åtgärder för helafamiljenAtt omhänderta ett barn är ett så allvarligt ingripande att detendast skall ske när ingen annan lösning står till buds.Många gånger handlar det om missbruk eller övergreppinom familjen. När beslut fattas om åtgärder för barnetsbästa, så anser vi att situationen är så allvarlig att den ocksåmåste följas av åtgärder för att lösa den situation somföranlett omhändertagandet. Ett omhändertagande är svårtför alla parter och barnets föräldrar/anhöriga mår då sämreän . Tyvärr är det alltför vanligt att familjen lämnasåt sitt öde när barn omhändertagits, något som många barnreagerat mycket starkt över. Här måste det ske en förändring.Oavsett om barnet/ungdomen kommer att stanna enbegränsad tid i sitt fosterhem eller om det kommer att stannai fosterhemmet under resterande uppväxt så behöverföräldrarna hjälp med att utveckla ett positivt föräldraskap iförhållandet till sitt barn.Plan för vård ochåterföreningEn stor brist vid omhändertagande av barn är att det intealltid upprättas en åtgärdsplan för familjen och för barnet.Det måste finnas kompetens hos att utformaen åtgärdsplan som alla inblandade parter skall delges ochom möjligt godkänna. Den skall inte utformas endast utifrånsocialtjänstens normer utan även från barnets ochföräldrarnas perspektiv.I en sådan plan måste det också, där det är möjligt, finnas en plan för ettåterförenande och för umgänget mellan barnet och de anhöriga. Det brukarupprättas s k vårdplaner där dessa uppgifter bör finns med. Vårdplaner finnsdock inte alltid och är ibland så allmänt hållna att de blir obegripliga för deinblandade. Det måste vara en skyldighet vid alla utredningar där enplacering planeras att tydliga vårdplaner finns som kan ge svar på de frågorbarnet och föräldrarna har om placeringens syfte, längd och innehåll. Omden svåra situationen uppstått att ett barn blivit omhändertaget skall intebarnet eller familjen behöva leva i den svåra ovissheten att inte veta om detfinns en möjlighet till återförening.Som en mamma uttryckte det: " Jag har varit fri från missbruket ,jag har fått tillbaka mitt jobb och mina vänner, jag har ett fint hem, men jagfår inte svar på frågan:- Vad fordras av mig för att jag skall få tillbaka mina barn? "Alla borde försöka tänka sig in i den situationen.JournalanteckningarDe ingripanden och åtgärder som sker vid harstor betydelse för barnen och deras familjer. Vi anser därföratt skall vara skyldig att föra lika noggrannajournalanteckningar som man gör inom vården där det klartframgår vilka åtgärder som vidtas och på vilket sättkontakten med de anhöriga upprätthålls. "Umgängessabotage"Återkommande får vi beskrivningar av något som viuppfattar som "umgängessabotage". Möten där anhöriga ochfosterhemplacerade barn och ungdomar får träffas undersådana omständigheter att det inte kan uppfattas på annat sättän att det är ett sabotage mot en framtida återförening.Möten i sådana miljöer där barnet lätt kan känna att det inteär roligt att träffa mamma, pappa eller någon annan anhörig.Till exempel ett 2 1/2 timmes möte påsocialsekreterarens kontor, när det istället varit möjligt meden eftermiddag på eller på . Eller mötetdär barnbarnet varje gång av tvingas träffafarmor och farfar i ett grått och tråkigt rum i en frikyrka istället för i deras fina villa med trädgård och pool. Det ärheller inte ovanligt att anhöriga blir ombedda att hålla sigundan, eftersom socialsekreteraren anser att det blir bättreså. Det finns en mängd liknande tråkiga umgänges-beskrivningar.För att komma till rätta med "umgängessabotagen" måste det finnas kravpå en tydlig redovisning av umgänget. Det ska dokumenteras separat och inteingå i fortlöpande journalanteckningar. Endast på så sätt blir detlättöverskådligt för alla parter och visar också på hur viktigt det är. Ettbarnska i efterhand kunna läsa dessa dokumentationer och lätt och överskådligt sevad som gjorts för att han eller hon ska kunna behålla kontakten medföräldrar och andra anhöriga.SyskonplaceringNär det finns flera syskon som skall placeras, så måste maneftersträva att syskonen om möjligt placeras i sammafamiljehem. Är inte detta möjligt, så anser vi att syskon inteskall placeras längre från varandra än att de kan ha ennormal kontakt. skall hjälpa syskonen till engod kontakt.Kontakten med deanhöriga och närståendeAtt splittra familjer och släkter har gjort många människorolyckliga och skapat många tragedier. Det har vi mångavittnesmål om. Det har saknats och saknas i viss månfortfarande en helhetssyn när det gäller våra röttersbetydelse.Barnens rätt att få träffa sin anhöriga måste garanteras. Om det inte finnsmycket speciella skäl som talar däremot, så måste ett barn som ärfamiljehemsplacerat ha samma rätt som alla andra barn att få träffa sinaanhöriga, när hon eller han själv vill det.Vilka andra barn än familjehemsplacerade barn nekas att träffa exempelvissina närstående mer än en gång var annan månad och då under en begränsadtid och på plats som bestäms av en tjänsteman?Vilka andra barn nekas att sova över hos far- och morföräldrar eller annansläkting efter ett sent julfirande med motiveringen att det är viktigt attbarnetsover i sin egen säng? Vilka andra barn måste smyga sig till hemliga mötenmed sina anhöriga efter skolans slut?Vi anser att barns rätt till ett naturligt umgänge med släkten måstetillgodoses. Man måste i större utsträckning lyssna på barnen. Det ärdärför viktigt att barn och ungdom inte placeras så långt från sina anhöriga attkontakten bryts eller försvåras. Många kommuner väljer av olika skälplaceringar på sådant avstånd att en kontakt med anhöriga blir omöjlig.Sådana placeringar måste bli undantag och får aldrig bli en regel. Närhet germöjlighet till den kontakt mellan barnet och dess släkt och andra närståendesom tidigare gett uttryck för. Barnet kan då också på eget initiativha en kontakt med sina anhöriga. Närhetsprincipen måste gälla.Barnets rätt att ammasI enstaka fall omhändertas nyfödda barn redan på BB. Ettskäl kan vara att bedömt att den blivandemamman inte har tillräckliga resurser att ta hand om sittbarn. I de fallen har det hänt att mamman vägrats amma sittbarn, för att barnet och mamman inte skall knyta an tillvarandra. Barnet har tagits från mamman och mamman harfått medicin för att stoppa mjölkbildningen. Vi är medvetnaom att det är ovanligt att man gör på det här sättet, men detförekommer. Vi anser att det är grymt mot mamman och felmot det nyfödda barnet med tanke på de kunskaper somfinns om vikten av att ett barn får ammas. Situationer närdetta är nödvändigt är ofta så ångestladdade attsocialtjänsten reagerar . Men i ett längre perspektivär det av stor vikt att mamma och barn får möjlighet attlägga grunden till en kontakt.Utbildning av familjehemEtt bra familjehem är förutsättningen för en lyckadplacering. Ett dåligt familjehem kastar en mörk skugga överalla familjehem och kan innebära en katastrof förfosterbarnet. Därför är det viktigt att vi får en genomgåendehög standard på familjehemmen.I lagstiftningen poängteras mycket starkt att målsättningen vid placeringarär att arbeta för att barnet ska hem igen. Detta mål kolliderar naturligtvis medfamiljehemsföräldrarnas känslomässiga bindning till det placerade barnet. Detär inte enkelt att placering kunna lämna barnet ifrån sig. Detkan också vara svårt att klara andra konflikter som kan uppstå. Därför ärutbildning av blivande familjehemsföräldrar och handledning ett måste vidsåväl frivilliga placeringar som vid tvångsplaceringar. Vi anser att en sådanutbildning och handledning ska vara obligatorisk. Även släktingar som harbarn placerade hos sig ska erbjudas detta.Vid en sådan obligatorisk utbildning får också de blivandefosterföräldrarna en möjlighet att känna efter om det svåra och förtroendefullauppdraget att vara fosterförälder passar dem. Även får en bättremöjlighet att bedöma de blivande fosterföräldrarnas lämplighet.KontrollbesökFör att säkra kvalitén anser vi att vissa av de kontrollbesöksom gör i familjehemmen ska vara oanmälda.Barnen ska ha en långvarig kontakt med samma socialsekreterare, menmåste ha rätt att byta om kontakten inte fungerar. Socialsekreteraren måste tainitiativet till enskilda samtal med barnen/ungdomarna, som annars kanskeinte vågar kritisera eller anmäla familjehemmet om det är nödvändigt.Mjuk utslussningMånga familjehemsplacerade barn känner sig utkastade närde blir . De kan då stå utan både familjehemföräldraroch biologisk familj. Därför måste det finnas möjlighet mjuk utslussning med möjlighet att komma tillbaka tillfamiljehemmet. Om en ungdom som fyllt önskar bokvar i familjehemmet ska denna möjlighet ges i form avfortsatt ekonomiskt stöd som bestäms i samråd mellan denansvariga socialenheten och den familjehemsplacerade.VårdnadenVårdnadsöverföring är en mycket känslig fråga, som skaparoro hos många anhöriga. Det är också ett så stort ingrepp iden enskildes liv att en vårdnadsöverflyttning inte skall varamöjlig om föräldrarna finns i livet. Vi tycker därför inte attdet skall bli möjligt för en socialnämnd att ta ett eget initiativtill att vårdnaden flyttas över till familjehemsföräldrarna.Däremot skall föräldrarna och fosterföräldrarna efteröverenskommelse kunna ha gemensam vårdnad. En åsiktsom tidigare förts fram av N.BUFF (ochUngdom Från Familjehem). Ett så här viktigt beslut anser viskall kunna föregås av ett familjerådslag eller ett liknandemöte där de anhöriga har stor möjlighet att vara delaktiga.AdoptionAdoption av ett familjehemsplacerat barn skall först kunnaske efter det att barnet fyllt och skall då vara ett valsom barnet och fosterföräldrarna gör. Det är olyckligt när detuppstår situationer där föräldrar och deras ombud uppleveratt en placering från början är tänkt att bli en adoption.Eller en situation där en familj som står i begrepp attadoptera erbjuds möjligheten att få ett litet fosterbarn.Möjlighet för släkt attbegära umgängeI en rad länder har rätten för barn att träffa sina mor- ochfarföräldrar och rätten för mor- och farföräldrar att träffasina barnbarn aktualiserats. I har varje stat lagar somger mor- och farföräldrar rätt att träffa barnbarn under vissaomständigheter. Lagen ger mor- och farföräldrar möjlighetatt i domstol begära besöksrätt. Domstolen kan bevilja demdenna rätt om den är för barnets bästa. I finns inteden rätten idag.I vissa fall kan det även i behövas en möjlighet för mor- ochfarföräldrar och andra närstående att ha möjligheten att kunna vända sig till enrättslig instans för att begära umgänge med ett närstående barn. Givetvis ärdet barnets bästa som skall vara avgörande. Det kan exempelvis vara en situa-tion där en skilsmässa skapat fiendskap mellan familjerna, eller tillfällen dåbarn placerats i familjehem.Vi föreslår att regeringen låter utreda frågan och återkommer till riksdagenmed ett förslag som ger barn och deras anhöriga en acceptabel möjlighet tillumgänge.KommissionMellan 10 000 och 15 000 barn omhändertas . Vadhänder med barnen och vad händer med familjerna? Detbehövs en oberoende grupp som granskar socialtjänstensingripanden, utredningar och vad det gäller familjensituationen före och efter ett omhändertagande. Speciellt börinvandrarfamiljernas situation beaktas. Därför föreslår vi tillsätter en kommission.Stockholm den 4 oktober 2000Thomas ()()()()