mot · GO02T613 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T613av Silfverstrand, ()Båtregister och båtskattFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om återinförande av ett obligatoriskt fritidsbåtsregister.2. begär att regeringen lägger fram förslag till en avgift/båtskatt ienlighet med vad i motionen anförs.13.1 Yrkande 2 hänvisat till SkU.MotiveringRegistreringsplikten inträdde då båten första gången sjösattes eller då denutrustades med segel eller motor. Registret fördes av ochlänsstyrelserna. Båtarna tilldelades en registerbeteckning som bestod avtre bokstäver och två siffror. Den anbringades väl synlig på båda sidornaav båten.Ändamålet med detta båtregister var att ge underlag för kontroll av ordningoch säkerhet till sjöss och att kunna planera trafiken med fritidsbåtar.Registret skulle även användas som underlag för planering som avser turism,friluftsliv och naturvård samt för utredningar rörande skatter, tullar ochindrivning. Den årliga avgiften per registrerad båt var 30 kronor.Riksdagen beslutade på förslag av trafikutskottetsborgerliga majoritet (bet. 1992/93:TU10) och i enligt med prop. 1992/93:102att avveckla fritidsbåtsregistret års utgång. Som skäl föravveckling av registret har bl.a. hävdats att detta skulle underlätta båtstölderoch försäkringsbedrägerier. Ett annat argument var att det inte bar sinakostnader. Sistnämnda argument är i och för sig korrekt. Detta beroremellertid på den missbedömning av antalet registreringsbara fritidsbåtar somgjordes vid registrets införande. Antalet fritidsbåtar uppskattades då till ca400 000. Den verkliga siffran visade sig emellertid vara enbart ca 300 000.Det var således genom att basera en orimligt låg årsavgift - per båt - påett orealistiskt antal båtar som registret blev en dålig affär för statskassan.Detta togs sedan av motståndarna, som nästan uteslutande varbåtbranschen närstående intressen, till intäkt för att slopa båtregistret.Argument som myndighetsövergrepp, integritetsbrott och överbyråkratiseringär däremot påståenden som saknar all grund. Bl.a. har vid ettflertal tillfällen upptäckt att ett inte oväsentligt antal lyxbåtar smugglats in ilandet.Antalet båtolyckor liksom båtstölder och andra lagbrott till sjöss, såsombl.a. hastighetsöverträdelser, ökar. Sådana avarter har visat sig lättare atthantera med ett båtregister som är en absolut förutsättning för attöverhuvudtaget kunna identifiera stulna båtar. Berörda myndigheter somRikspolisstyrelsen, , sjöpolisen och ställer sigpositiva till ett båtregister. Sjöpolisen anser att stulna båtar bara kan spårasgenom någon form av registerbeteckning som man noterar att såvälfartsyndare som tjuvar och rånare kunnat gripas tack vare registret. Enligtsjöräddningen har registret också underlättat efterspaningen av försvunnabåtar. Avskaffande av båtregistret har också inneburit ett påtagligt avbräck förexekutionsväsendet i dess uppgift att hitta utmätningsbar egendom.De skäl för en avveckling av fritidsbåtsregistret som departementschefenoch trafikutskottets borgerliga majoritet anförde vilar på en synnerligenbräcklig grund. För det första motsatte sig en rad tunga remissinstanser somKustbevakningen, , ,, Länsstyrelserna i och , ochJämtlands län, , m.fl. attfritidsbåtregistret avvecklades. För det andra anförde ett mindre antalremissinstanser att någon form av frivillig registrering "synes önskvärd".Enbart ett fåtal organisationer, med starka kopplingar till båtbranschen, ansågatt fritidsbåtsregistret "i sin nuvarande form bör upphöra".De enda instanser som förklarade sig vara kategoriska motståndare till ettfritidsbåtsregister var sålunda dåvarande ledningen avKommunikationsdepartementet och trafikutskottets borgerliga majoritet. Sompraktiskt taget enda skäl för att slopa ett väl fungerande båtregister, som /1993 omfattade ca 300 000 fritidsbåtar, anfördeutskottsmajoriteten (bet. 1992/93:TU10 s. 5) att det rörde sig om ett intrång i den enskildes integritet. Påföljande sida i samma betänkande skriver man att det frivilliga register somkunde tänkas inrättas "måste föras med hjälp av automatisk databehandling".Svenska Stöldskyddsföreningen () är huvudman för det frivilligafritidsbåtsregister som finns tillgängligt. Föreningen uppmanar båtägare attregistrera sin båt i detta register. Som skäl anges att stöldrisken minskar, attmöjligheten ökar att snabbt få tillbaka sin båt om den blir stulen och attsjöräddningsarbetet underlättas. Detta är exakt samma skäl som åberopadestill fördel för det tidigare existerande obligatoriska båtregistret. Därmedtordedet en gång för alla vara bevisat att ett så heltäckande båtregister som möjligtär till stor fördel för samhället. Trots att några särskilda krav på storleketc.inte finns i det frivilliga registret uppgår antalet registrerade båtar tillmindreän 200 000 enligt senast tillgängliga uppgifter. Denna synnerligen blygsammaanslutning skall jämföras med att det totala antalet båtar i enligtSvenska Båtunionen uppgår till ca 1,3 miljoner.Ett båtregister är för övrigt jämförbart med ett bilregister i så måtto att detkrävs "spelregler" såväl på sjön som på vägarna. Sjöräddning, sjöspaning,narkotikabekämpning, polisinsatser vid båtstölder m.m. kräver storaekonomiska resurser, vilka till stor del faller på skattebetalarna. Detta är ettfullkomligt orimligt förhållande.Vid tidigare behandling av motioner om båtregister resp. båtavgift/båtskatthar trafikutskottet konstaterat att alltför många av de båtar som fanns infördaidet statliga registret synes stå utanför det privata. Utskottet har också slagitfast att fritidsbåttrafiken är förenad med inte obetydliga kostnader, främst försjöräddning, till vars bestridande anvisar medel.Trafikutskottet har mot denna bakgrund kommit fram till slutsatsen att ettåterinförande av ett fritidsbåtregister bör övervägas. har försindel ansett att regeringen i samband med överväganden om ettfritidsbåtregister också borde pröva frågan om en båtskatt. Båda utskotten hargivit regeringen sin uppfattning till känna och sedermera hänvisat tillutredningen och samhället (SOU 1996:170). Utredaren föreslogatt ett statligt register över fritidsbåtar inrättas men avvisade en särskildbåtskatt med hänvisning till att samhällets intäkter enligt utredningensberäkningar vida överstiger kostnaderna.I bet. 1999/2000:SkU16 skriver skatteutskottet: "Utskottet är inte berett attnu föreslå att en särskild skatt införs på fritidsbåtar utan anser attregeringensöverväganden om obligatorisk ansvarsförsäkring för ägarna av fritidsbåtarskall avvaktas. "hänvisar i bet. 1999/2000:TU1 ang. ett statligt båtregisteratt regeringen avser att återkomma till med ett konkretförslag till utformning av en allmän registrering av fritidsbåtar. Utskottetskriver vidare:I det osäkra läge som frågan om införande av ett statligt register befunnitsig i har några ytterligare resurser inte avsatts för att utveckla ochförbättra det frivilliga registret. anför regeringen att ett allmäntregister bör bygga vidare på det frivilliga fritidsbåtregistret. Enobligatorisk ansvarsförsäkring för ägare av fritidsbåtar kommer också attövervägas av regeringen. Därmed skulle också skapas en möjlighet förförsäkringsgivarna att lämna kontrolluppgifter om fritidsbåtinnehav tillskattemyndigheterna. Utskottet förutsätter att regeringen återkommer tillriksdagen i dessa frågor.Den proposition om ett nytt båtregister som tidigare utlovats till 1999skjuts nu upp ytterligare. En ny utredning av ansvarsförsäkring ochbåtregister beräknas nu inte vara klar . Sedan tar detnaturligtvis ytterligare innan ett eventuellt beslut kan träda ikraft. Denna tidsutdräkt är synnerligen anmärkningsvärd både motbakgrund av klart uttalade intentioner ifråga om båtregisteroch det faktum att det redan nu finns goda erfarenheter av båtregister attta vara på. Någon ytterligare utredning i detta redan långt utdragna ärendetorde vara obehövlig.Vad slutligen gäller den avgift/skatt som det i ett inledande sked skallåligga varje båtägare att betala så bör den, förutom registerkostnaden, ocksåge ett väsentligt bidrag till samhällets kostnader för upprätthållande av en godsjösäkerhet. Om man väger samman samhällets totala kostnader försjösäkerhet etc. och de stora och obeskattade förmögenhetsvärden somåterfinns i ovan angivna båtmassa, talar starka skäl också för att en regelrättbåtskatt möjligt införs.Stockholm den 26 september 2000Bengt Silfverstrand (s)