mot · GO02T647 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T647av , ()Kompletterande granskning av förlisningFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att oberoende internationell expertis ombeds att med nyaberäkningsprogram undersöka hur Estonia kunde sjunka så snabbt.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att oberoende internationell expertis ombeds granskaoriginalfilmmaterialet för att konstatera ifall ramplåten är ihuvudsak intakt eller söndersliten.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att oberoende internationell expertis ombeds att medmetallurgisk analysteknik som inte använts undersöka ifallbogvisiret utsatts för sprängning.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att oberoende internationell expertis ombeds granskaoriginalfilmmaterialet för att konstatera ifall det finns ett hål iEstonias skrov synligt eller ej.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att offentligen dokumenterar det arbete somutförts inne på bildäck.MotiveringInget av förslagen i den här motionen förutsätter några nya dykningarkring Estonias vrak. Inget av förslagen berör på något sett gravfriden.Istället handlar förslagen om att med bland annat ny teknik tillgänglig nupå genomföra kompletterande kontroller och beräkningar sominte gjorts tidigare och att låta oberoende expertis granska befintligtfilmmaterial . Syftet är att kunna räta ut några av de frågeteckensom ligger till grund för ryktesspridning och konspirationsteorier som iförlängningen skadar tilltron till det demokratiska samhället.Estonias förlisning kostade minst 852 människorlivet varav 501 var svenska medborgare. harmyndigheternas agerande präglats av misstag och otillräcklighet. I många fallbottnade bristerna i att det saknades beredskap inför en katastrof av dennaomfattning.Bristerna, misstagen och i vissa fall felaktig information har skapat ettdjupt trauma. Det är inte bara de tusentals anhöriga och de överlevande somidag känner djup frustration över att inget ansvar har utkrävts för en av destörsta katastroferna i modern tid. felaktigheter i utredningar ikombination med myndigheters upplevda motvilja mot att besvara frågor somställs utgör en grogrund för ryktesspridning och konspirationsteorier om attfartyget utsatts för sabotage.Sådana rykten är negativa för medborgarnas tilltro till såväl myndigheterssom politikers förmåga att hantera komplexa och obekväma problem.Människor vill kunna lita på de personer som satts att bevaka deras säkerhet. Iförlängningen undergräver agerandet tilltron till hela det demokratiskarättssamhället. Det är därför angeläget att genom ostridiga fakta en gång föralla avföra några av de rykten som hävdar att samhället aktivt döljersanningen för sina medborgare. Detta torde vara såväl lätt gjort som billigt.1) hävdar att förlisningen berodde på att storamängder vatten strömmade in på bildäck efter det att bogvisiretramlat av och dragit med sig den inre bogrampen i fallet.Kritiker, såväl lekmän som fackfolk, hävdar att det är omöjligt.Vattenmassor på den nivån i fartyget, över vattenlinjen, leder till att fartygetslår runt på och flyter med bottnen upp. Ett sådant fall avsnabb kantring är of utanför Zeebrügge 1987.Förloppet i Estonias fall påminner mer om den förlista grekiska färjanExpress . Den sjönk efter att ha sprungit läck efter engrundstötning. Kritikerna menar att Estonia måste ha sprungit läck.Idag finns helt nya beräkningsprogram för datorsimuleringar sominte fanns . Det innebär möjligheter att göra mergenomträngande analyser som inte existerat tidigare.Låt välrenommerad internationell expertis utan anknytning till något av deländer som varit eller är inblandade i olyckan undersöka hur Estonia kundesjunka så snabbt.2) hävdar i sin slutrapport att bogvisiret, när det föllav, drog med sig den inre bogrampen och att det visas av att ramplås ochrampkrokar slets upp.Kritiker som studerat offentligt tillgängliga videokopior hävdaratt ramplåsen är i huvudsak intakta och babords rampkrokoskadad och att rampen inte kan ha öppnats på det sätt som haverirapportenhävdar.Låt välrenommerad internationell expertis granska filmmaterialet för attkonstatera om ramplåsen slitits upp eller vad som annars kan ha hänt. Ge dentillgång till masterfilmerna.3) hävdar att bogvisiret på grund av otillräckliga lås-anordningar slogs av efter att ha träffats av några mycket stora vågor.Kritiker hävdar att bogvisiret sannolikt sprängdes av. Den finska polisentog färgprover från visiret för att genom kromatografi undersöka om det fannsspår av sprängämnen. Visiret hade dock legat på havsbottnen i sju veckor.Sedan är det känt att sådana undersökningar inte ger någotresultat om föremålet legat i vatten ens . Däremot skulle enmetallurgisk analys av stålets molekylära struktur med ny teknik som inteanvändes 1994 kunna visa om visiret utsatts för extrem hetta eller tryckvåg.Låt välrenommerad internationell expertis utan anknytning till något av deländer som varit eller är inblandade i olyckan undersöka några delar av visiretför att fastställa om en explosion inträffat.4) hävdar i slutrapporten att den inte upptäckt någrayttre skador på skrov - annat än i bogen - och att det inte varitmöjligt att undersöka rampen inifrån bildäck.Kritiker hävdar att man i de offentliga videofilmerna från Sjöfartverketsdykningar (filmerna ) ser dykare i färd medatt undersöka rampen inifrån bildäck och att till och med den robotstyrdakameran är inne där. De hävdar vidare att kameran inte tar sig in på bildäckvia rampen, som bara har en glipa upptill, utan genom ett stort hålpå fartygets styrbordssida, beläget helt nära botten.Låt välrenommerad internationell expertis granska filmmaterialet för attkonstatera om ett sådant hål existerar eller inte. Eftersom det förefallerostridigt att dykare var inne på bildäck bör det vara möjligtattutan att blanda in internationell expertis kräva att offentligenpublicerar det arbete som utfördes inne på bildäck.Genom dessa fyra förhållandevis enkla kontroller är det möjligt att endera ihuvudsak bekräfta eller falsifiera centrala slutsatseroch påståenden. Därmed faller samtliga spekulationer ochkonspirationsteorier och en öppen och fri debatt kan föras om de brister ochtillkortakommanden som naturligtvis kan finnas i varje utredning. Därmedåterupprättas ett skadat förtroende hos såväl allmänhet som överlevande ochanhöriga till Estonias offer.Skulle, mot förmodan, någon eller några av Haverikommissionensslutsatser bevisligen vara felaktiga så blir det möjligt att begränsaundersökningen till just dessa, utan att riva upp de överenskommelser somredan träffats. Att anlita välrenommerad internationell expertis är ettkonstruktivt sätt att hantera de låsningar som den inflammerade diskussionenskapat.En haveriutredning rör den framtida säkerheten. Olyckor inträffar och detär viktigt att dra de rätta slutsatserna av dem. Genom att Haverikommissionenvar flernationell kom dess arbete att präglas av sekretess och när rapportenslutligen lades blev det i form av en dom. Det hölls ingensjöförklaring, intresserade parter tilläts aldrig att lägga sina synpunkter. Denväxande misstron kan i mycket förklaras av detta tillvägagångssätt.Det rör sig trots allt om en civil fartygskatastrof och de drabbade har rättatt kräva full öppenhet. bör därför göra skillnad på deutredningstekniska och de moraliska aspekterna på . Gravfriden fårinte användas för att blockera ett uttömmande och slutgiltigt svar på fråganvarför Estonia förliste.Stockholm den 5 oktober 2000Lars ()