mot · GO02Ub505 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub505av , ()Antagningsregler för högre utbildning1 Innehållsförteckning2 Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om principer för nya antagningsregler för högre utbildning.3 InledningAntagningssystemet till högre utbildning måste decentraliseras och görasmera varierat för att högskolan skall kunna ta tillvara de enskildasökandes kapacitet. Den nuvarande ordningen ger litet utrymme försärskilda förkunskapskrav, som systemet bidrar till att vi har enförhållandevis hög ålder för genomsnittsantagning till högskolan.Det saknas inte alternativ till de svenska reglerna. , ,och har i princip fritt tillträde till högre utbildning förallamed gymnasieexamen. I och använder man sig avinträdesprov och i krävs betyg i speciella ämnen eller en vissbetygsnivå. Det förekommer internationellt sett en mängd olikaurvalsmetoder, beroende på utbildning och lärosäte. Särskilda prov anpassadeefter den sökta utbildningen varieras med viktning av gymnasiebetyg. ärdet land med det mest diversifierade och individinriktade systemet; i principvarje universitet har sina egna urvalsregler.Det svenska antagningssystemet är mycket enhetligt och centraliserat.Detta visar sig särskilt vid en internationell jämförelse. avviker frånde flesta andra länder genom att samma antagningsregler tillämpas på i stortsett all högskoleutbildning och att antagningen sker utan individuellbedömning av den sökande. Internationellt sett går utvecklingen mot alltmerflexibla antagningsregler, medan under socialdemokratisk ledningsnarare går mot en ökad formalism och likriktning.Den snabba utvecklingen och globaliseringen av ekonomi och know-howhar lett till ständigt högre kompetenskrav och en fokusering på den enskildeindividens insats. Därför är det viktigt med ett antagningssystem som sållar utdem med bäst förutsättningar för en särskild utbildning, så att förmågor kantas tillvara. Behoven av fler med en längre akademisk utbildning talar vidareför att antagningsåldern generellt behöver bli lägre om den svenska högskolanskall kunna åstadkomma bättre resultat. Om den högre utbildningen skall varakonkurrenskraftig och hålla sig i bräschen för utvecklingen internationellt,måste det skapas utrymme för mångfald och decentraliserat ansvar också vadgäller antagningsprocessen.4 Dagens system4.1 BeslutsinstanserI högskolelagen, stadfäst av , stadgas att högskolorna skall taemot behöriga studenter så långt det är möjligt med hänsyn till kvalitetenoch att högskolan väsentligen skall vila på gymnasieskolans grund.Tillträdesfrågorna, det vill säga den grundläggande behörigheten,urvalsgrunder och reglerna för värdering av gymnasiebetyg beslutas avregeringen i högskoleförordningen.Regeringen har bemyndigat att ge ut föreskrifter om blandannat standardbehörighet, innebörden av s.k. "särskilda skäl" och huruvidaandra prov än högskoleprovet skall användas vid antagning.De faktiska antagningsmyndigheterna, som genom antagningsbeskederbjuder den sökande en plats på en viss utbildning, är de enskildauniversiteten och högskolorna. Antagningsmyndigheterna har att tolka ochtillämpa de nationella reglerna.4.2 BehörighetFör att söka till högskolan krävs grundläggande behörighet: Slutbetygfrån gymnasieskolans nationella eller specialutformade program ellerkomvux, och lägst betyget Godkänd på kurser som omfattar minst 90procent av de gymnasiepoäng som krävs för ett fullständigt program. Densom är , har arbetslivserfarenhet och kunskaper isvenska och engelska motsvarande ett nationellt program har automatisktgrundläggande behörighet. Utöver detta kan även folkhögskola ochutländsk gymnasieexamen räknas.De flesta högskoleutbildningar kräver särskild behörighet: Minst godkäntbetyg i vissa specifika kurser från gymnasiet eller komvux. Dessaförkunskapskrav uttrycks i standardbehörigheter.För sökande till högskolan finns det fem olika urvalsgrupper:- Sökande med bokstavsbetyg från gymnasieskolan/komvux- Sökande med sifferbetyg från gymnasieskolan/komvux, eller medutländska betyg- Sökande med intyg från folkhögskola- Sökande med högskoleprovresultat- Sökande med högskoleprovresultat och arbetslivserfarenhetSamtliga betygsatta kurser räknas med i jämförelsetalet, det vill säga dettal de sökande konkurrerar med vid antagningen. Betyg i idrott och hälsaräknas dock bara om det krävs förbehörighet eller höjer jämförelsetalet.5 Analys av dagens antagningssystem5.1 Tilldelningen av högskoleplatser sker efterfördelningspolitiska hänsynUtbudet och lokaliseringen av högskoleplatser stämmer inte överens medde sökandes prioriteringar. Detta gäller framför allt satsningarna påteknisk-naturvetenskaplig utbildning. Relativt sett skulle fler platserbehöva beredas på utbildningar inom humaniora och samhällsvetenskapoch vid universitet och högskolor i större städer. Det förekommersamtidigt, trots det höga sökandetrycket, att man inte får tillräckligtmånga studenter på vissa utbildningar, framför allt på vissa ingenjörs- ochlärarutbildningar.En konsekvens av den svenska tillträdespolitiken är svårigheterna attbereda plats för de ungdomar som vill fortsätta till högskolan i direktanslutning till gymnasieskolans avslutande. En förklaring till detta är att denya kvoteringsreglerna som infördes visade sig missgynna sökande medbetyg från det nya kursbaserade gymnasiet, medan situationen för övrigasökande från äldre åldersgrupper påverkades ytterst marginellt. Den ökandekonkurrensen bland ungdomar leder till köer för att komma in påeftergymnasial utbildning. I förlängningen skjuts examenstidpunkten fördessa ungdomar upp, vilket får till resultat att vi i har en högmedelålder på nybörjare, respektive utexaminerade högskolestudenter.5.2 Högskoleprovet är ett otydligt mätinstrumentUrsprungligen var syftet med högskoleprovet att erbjuda etturvalsinstrument för sökande som inte hade betyg från gymnasieskolan.Provet konstruerades med det amerikanska urvalstestet SAT - theScolastic Assessment Test - som förebild. En väsentlig skillnad är dockatt högskoleprovet används som ett isolerat urvalsinstrument. Deamerikanska universiteten ser SAT-resultat endast som en del av deninformation på vilken man grundar sina antagningsbeslut.Högskoleprovet är till för att mäta analytisk förmåga och studielämplighet.Det finns inga undersökningar som visar vilken betydelse dessa tvådimensioner har för framgång vid högskolestudier. (Vid en jämförelse medden amerikanska förlagan kan konstateras att SAT-resultat redovisasuppdelade i de två olika dimensionerna "Verbal" och "Mathematical".) Detfinns dock tecken på att vissa grupper av studerande missgynnas avhögskoleprovet, däribland kvinnor och individer som inte har svenska sommodersmål. Orsakerna till detta har analyserats i olika studier. En avanledningarna anses vara att högskoleprovet innehållsmässigt har en mer"manlig" prägel. Trots att vissa ändringar genomförts under de senaste årenhar detta endast delvis åtgärdats.5.3 Antagningsreglerna ger fel signaler tillgymnasieleverGymnasiereformens huvudsyfte var att alla som går gymnasiet skulle hamöjlighet att nå grundläggande behörighet till högskolan, oavsett val avprogram. Gemensamma kärnämneskurser infördes för att ge alla degrundläggande förkunskaper som krävs för vidare studier. Trots dettaställs inte krav på godkänt betyg i alla kärnämnen. Jämförelser mellanbetyg i olika kurser går inte att göra, eftersom kurserna har olikasvårighetsgrad och inriktning.Trots tveksamheterna används gymnasiebetygen såväl för att bedömabehörighet som för att göra urval av de sökande till högskolan. Krasst uttrycktfår gymnasieeleverna signaler att välja kurser på vilka det är lättare att fåhöga betyg, snarare än kurser som ger goda kunskaper, eller som elevernasjälva är intresserade av. Taktikvalen är en logisk följd av dagensantagningsregler.Enligt en som presenterades lederantagningssystemet till betygsstress och taktikläsning i svenskagymnasieskolor. Intervjuade elever säger att de väljer bort kurser som kräveren stor studieinsats för att få höga betyg. Kurser som väljs bort inkluderarföreträdesvis språk och högre kurser i matematik och fysik. Även skolledareär kritiska till systemet, då det inte gynnar ett livslångt lärande utan ger enytlig syn på vad som utgör kunskap.Ett grundläggande problem är således att dagens system leder till attgymnasieeleverna inte skaffar sig tillräckliga kunskaper för vidare studier.5.4 Centrala antagningsregler gör det svårt att taindividuella hänsynDagens regelsystem strävar efter likabehandling av alla sökande till högrestudier, i syfte att jämna ut sociala orättvisor. Mönstren i rekryteringen tillhögskolan visar att det är andra faktorer som avgör vilka som sökervidare. Antagningsreglerna har en begränsad roll i jämförelse med socialbakgrund, utbildningstradition i närmiljön, information, personligaegenskaper, självkänsla och motivation.Utbildningspolitiskt sett har tilltron till enhetlighet i regelsystemet varitstark. Förslag om större individuell bedömning av sökandes meriter har oftaavvisats med argumentet att det skulle öka den sociala snedrekryteringen.Man har emellertid aldrig på allvar diskuterat möjligheten att ett merpersonligt antagningsförfarande och en större variation i behörighets- ochurvalsregler skulle kunna göra rekryteringen mindre beroende av sökandesuppväxtmiljö.Ett enhetligt antagningssystem missgynnar individer. Särskilt utsattagrupper är de som inte har svenska som modersmål, de som har udda ochofullständiga meriter och som gått en krokig väg fram till högskoleansökansamt de som genom en speciell begåvning eller ett särskilt intresse är mycketlämpade för vissa studier, men inte kunnat erhålla tillräckliga betyg/resultatpå högskoleprovet.6 förslag till förändringar iantagningssystemetSom ett resultat av den kritik som framförts mot antagningssystemet harHögskoleverket lagt fram ett förslag till genomgripandeförändringar. föreslår bland annat viktning avgymnasiebetygen, det vill säga att betygen skall ha olika värden beroendepå vilket ämne det handlar om, krav på godkänt betyg i engelska ochsvenska samt att landets högskolor skall kunna tillämpa lokalaurvalsmetoder till en tredjedel av sina platser, främst intervjuer ochsärskilda antagningsprov.Det är principiellt viktigt att ser de problem som dagensantagningssystem för med sig och att man härvidlag föreslår förändringar föratt komma till rätta med dessa. Förslagen är dock inte tillräckliga för atteliminera likriktningen och den kollektivistiska synen på sökandekåren.För den enskilde sökanden är det den individuella rättvisan som är viktigoch den kan aldrig ersättas med en chimär av en "kollektiv rättvisa".Antagningssystemet är avpersonifierat, vilket leder till negativa konsekvenserför många enskilda sökande och för samhället i stort, eftersom vi inte förmåratt ta tillvara de talanger och förmågor som faller utanför det inrutaderegelsy-stemet.7 Ett modernt antagningsförfarande7.1 Skevheten i rekryteringen till högre studier kräverandra åtgärderAtt minska snedrekrytering till högre studier genom att skapa enhetligaoch kollektivstyrda regelsystem är inte ändamålsenligt, i synnerhet intenär det gäller studier, vilka per definition har en stark anknytning till denenskilde individens behov och önskemål. Detta har uppmärksammatsavseende antagningssystemet, men också avseende systemet förstudiefinansiering, som är baserat på liknande socialpolitiska premisser.Effektiva åtgärder för att minska snedrekrytering måste sättas in tidigt.Detta innebär att resurser måste sättas in i grund- och gymnasieskolan. Vimåste hjälpa grundskole- och gymnasieelever att utvecklas och atttillgodogöra sig de kunskaper som krävs för vidare studier. Fokus måste sättaspå kunskapskraven i grund- och gymnasieskolan. Varje skolforms uppgift äratt ge förutsättningar för eleverna för studier på en högre nivå - och iförlängningen för en roll i yrkeslivet. Elever skall inte tvingas lämna grund-eller gymnasieskolan utan tillräckliga kunskaper för att kunna ta sig vidare.Det måste löna sig med utbildning och fortbildning. Detta berör områdensom faller utanför denna rapports räckvidd, men som är starkt förknippademed kunskapssamhället - utbildningspremien, skattesystemet, infrastruktur,arbetsmarknadsregler etc. Den dåligt fungerande lönebildningen är en avhuvudorsakerna till att studenter inte söker de utbildningar som marknadenefterfrågar. Detta kan inte kompenseras med en överdimensionering av vissastudieplatser eller sänkning av kraven för inträde till vissa utbildningar.Förstnär kan erbjuda löner i paritet med våra konkurrentländer kommertillgång och efterfrågan att kunna mötas.I detta syfte har Moderata samlingspartiet länge förordat åtgärder för attskapa en mer konkurrenskraftig miljö för tillväxt i form av jobb ochföretagande. Konkurrenstrycket måste öka genom att statligt ägande inäringslivet avvecklas. Arbetsrätten är otidsenlig och måste ses över. Lagenom anställningsskydd (LAS) bör omarbetas från grunden - den enskildearbetstagaren skall alltjämt ha ett grundläggande legalt skydd mot avsked utansaklig grund, men turordningsreglerna bör slopas. Den bristande flexibilitetoch de skeva spelregler som utmärker arbetsmarknaden bidrar också till attlönebildningen inte fungerar. Även här krävs ökad decentralisering och störreflexibilitet.7.2 Resurser bör fördelas till högskolorna baserade påstudenternas fria valTilldelningen av resurser till högskolor baserade på regionalpolitiskahänsyn fungerar dåligt. Regeringen har exempelvis inte förmått stötta denya universiteten med de resurser som är nödvändiga för att de skall harimliga möjligheter att leva upp till kraven som universitet.Studenterna riskerar att inte få den bästa kvaliteten i sin utbildning. Därtillkommer att fördelningen inte ger de mest kreativa och framtidsinriktadelärosätena de konkurrensfördelar de borde ha.I praktiken försvårar regeringen för sökande till högre utbildning att väljavilket lärosäte de vill studera vid. Det är olyckligt att studenternaspreferenser, som grundar sig på egna kunskaper och önskemål omutbildningens kvalitet inte får genomslag. Om nya platser fördelas på ett sättsom speglar studenternas förstahandsval och inte i första hand automatiskt tillmindre och medelstora högskolor skulle utvecklingen av såväl enskildautbildningar och utbildningsväsendet stimuleras.Resurserna till högskolorna bör fördelas dels via helårsprestationer, delsvia studenternas val samt dels genom införandet av objektivakvalitetskriterier. Det är av stor vikt att fördelningen av resurser fungerarochuppfattas som rättvist och konkurrensneutralt av både lärosäten och studenter.7.3 Specialkompetens vid olika lärosäten skallutvecklas genom konkurrensFler fria universitet och högskolor skapar konkurrens inom den högreutbildningen. Lärosätena uppmuntras då att marknadsföra sinautbildningsprogram genom att lyfta fram högkvalitativa alternativ.Sverige är som nation inte tillräckligt stort för att ha ett större antal ortermed fullskaliga universitet och forskningskonglomerat efter amerikanskmodell. Vi är bättre betjänta av att låta konkurrensen om studenterna varadrivkraften för utbyggnaden av den högre utbildningen. På detta sättkommer lärosäten med specialkompetens inom olika utbildningsområdenatt profilera sig på ett naturligt sätt. Ett gott exempel på detta ärKarlskrona - , en region välrenommerad för sin IT-kultur.7.4 Utveckla nya urvalsmetoderDagens system är för ensidigt och tar inte hänsyn till individuella meriteroch anlag. Många sökande har en negativ uppfattning omantagningssystemet. Studenterna har beskrivit det som "opersonligt",slumpartat", "byråkratiskt" och "orättvist". Systemet upplevs inte vara tillför studenternas bästa.Betygsnivåer skiljer sig mellan olika skolor i landet, vilket görgymnasiebetygen till ett trubbigt instrument i flera avseenden. De omräknadebetygen, som de nu används vid antagning, säger inte särskilt mycket om vemsom har tillräckliga förkunskaper och förutsättningar att klara av den söktautbildningen. Vi anser att systemet för urval borde baseras på mer känsligainstrument, vilka med fördel kan utarbetas lokalt på de enskilda universitetenoch högskolorna.Urvalsinstrumenten bör anpassas till de enskilda utbildningarna, så attviktning, tester och prov mäter förkunskaper och färdigheter som är centralaför att lyckas på en viss utbildning. Urvalskriterier kan kombineras medvarandra för att få ett bredare och mer heltäckande system. Betyg kansammanvägas med färdighets- och anlagstest och personliga intervjuer av dentyp som används vid antagning till exempelvis läkarutbildningen. Dennatyp av test skulle till exempel med fördel kunna användas vid antagning tilllärarutbildningen, vilket vi även tidigare påpekat.Utöver detta bör hänsyn kunna tas till tidigare meriter och speciellatalanger eller intressen. Antagningssystemet bör ta hänsyn till att enskildaindivider kan ha tillgodogjort sig nödvändiga förkunskaper på olika sätt.Bedömningen skall fokusera på sökandens kunskaper och förmåga atttillgodogöra sig den sökta utbildningen, oavsett hur förkunskaperna erhållits.Med ett mer nyanserat och individualiserat antagningssystem kangymnasieelever fokusera sig på att få goda kunskaper, inte på taktikläsning.7.5 Anförtro ansvaret för antagningsregler åt denenskilda högskolanDe förslag till ett förnyad antagningsförfarande som framställts ovanställer stora krav på ett gediget utvecklingsarbete avseendeurvalsinstrument, samt på antagningsmyndigheternas förmåga att tahänsyn till alla individuella kriteria. Sedan högskolereformen ochrecentraliseringen 1997 har arbetet med utveckling av urvalsmetoder istort sett avstannat, eftersom antagningsmyndigheterna fråntagits ansvar.Det främsta kravet för att antagningssystemet skall kunna individualiserasoch anpassas till det nya kunskapssamhället är att antagningen till högskolandecentraliseras. En högskolans subsidiaritetsprincip bör implementeras och deenskilda universiteten och högskolorna ges ökad beslutanderätt överantagningsförfarandet.Basen bör vara en centralt fastställd ram för vad som skall utgöra generellbehörighet. Utifrån denna ram bör varje enskilt lärosäte få bestämma vilkaförkunskapskrav som skall gälla för de utbildningar de anordnar. bör i detta avseende få upprätta en organisation förutformande av krav, samt för prövning av huruvida de sökande uppfyllerkraven. Antagningsmyndigheterna bör också följa upp sina utbildningar medstudier av rekrytering och genomströmning.7.6 Ett decentraliserat antagningssystem krävertransparensDet skall vara varje enskild antagningsmyndighets ansvar att förse desökande med gedigen information om vilka urvalskriterier som tillämpasvid de olika utbildningsalternativen. För att garantera att studenterna fårett rättvist informationsunderlag är det nödvändigt att resultaten frånutvärderingarna av kvaliteten tillkännages. Det är också viktigt att varjelärosäte vinnlägger sig om att tydligt ange vilka antagningsregler somgäller. Till ytterligare stöd för blivande studenter är också den typ avranking som görs av fristående institut och i media. Det vore bra omstatsmakterna hjälpte till i detta avseende7.7 Egenmakt och självständighet driver fram ettansvarstagande för kvalitetenI , som har det mest diversifierade systemet för antagning till högrestudier, lever lärosätena på att mäta och förbättra sin kvalitet och attmarknadsföra sig gentemot high school-studenter som skall söka sigvidare. Konkurrensen har lett till dels höga krav på den högreutbildningens kvalitet, dels på god information till prospektiva studenter.Även de sökande tar aktivt del genom att söka information och väljamellan lärosätena, utifrån sina egna förutsättningar och önskemål. I ettsystem som det svenska, med en enhetlig och centraliseradantagningsprocess, behöver varken lärosäten eller studenter anstränga sig- bristen på valfrihet och mångfald är passiviserande och hämmande.Dagens antagningssystem är inte skapat utifrån de enskilda studenternasoch lärosätenas intressen. Fokus för regelsystemet är att tillgodosepolitikernas förmåga att styra den högre utbildningen. Detta kan inte varameningen. Utbildning handlar till stor del om frihet. Att söka inbegripa denhögre utbildningen i politiskt bestämda, snäva ramar är hämmande förutveckling och tillväxt.Egenmakt och självständighet gynnar i förlängningen helakunskapssamhället. Det ligger i varje lärosätes intresse att inför studenter ochkvalitetsinstitut hålla en hög och jämförbar kvalitet, nationellt ochinternationellt. Den egna beslutanderätten är drivkraften bakom varje lärosäteoch utgör grundbulten för det fria . Det är dags att detta börjargälla även inom den svenska högre utbildningen.Stockholm den 5 oktober 2000Beatrice ()()()Per ()()()()()()