mot · GO02So25 · 2000-11-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So25av , ()med anledning av prop. 2000/01:20 Nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskadorInnehållsförteckningFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om alkoholpolitikens mål.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av kommunernas alkoholförebyggande arbete.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om finansieringen av ett utökat åtgärdsprogram genom försäljningav statliga V & S Vin & Sprit AB.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om bättre vård för unga alkoholmissbrukare.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om åtgärder för att motverka langning.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om sanktioner mot överträdelser mot bestämmelserna omfolkölförsäljning.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs imotionen om utredning av frågor kring sekundärprevention i vården.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs imotionen om utredning om länsstyrelsernas roll i medelstilldelning tillkommunerna.InledningPropositionen ger uttryck för en hög ambitionsnivå. Målsättningarnaåtföljs här också av resurser. Det är bra. vill emellertid tillföraytterligare resurser och har, även om vi stödjer propositionen, vissasynpunkter på historieskrivningen, alkoholpolitikens målsättningar,kommunernas roll m.m.Alkoholpolitikens målDet är bra att tydligt klargöra att målen för alkoholpolitiken ligger fast,nämligen att begränsa skadorna och sänka konsumtionen. Regeringenglider på formuleringarna. I propositionen står att "målet bör nås genomåtgärder mot skadligt dryckesbeteende". har de alkoholpolitiskamålen handlat om att minska inte endast totalkonsumtionen och inteendast skadligt dryckesbeteende utan att minska dryckesbeteendet ävennär det inte är skadligt. Enligt den alkoholpolitiska utredning somresulterade lagstiftning slås fast att målen är att generelltåstadkomma återhållsamma alkoholvanor. Alkoholpolitiken borde därförinriktas på att försöka motverka konsumtion som leder till berusning ellervanemässigt bruk. Det vore lämpligt om regeringen återgår till demålsättningarna.Man ska dock vara medveten om de betydande svårigheter som vi stårinför när det gäller att upprätthålla de alkoholpolitiska målen. Allhittillsvarande forskning om effekter av alkoholpolicy talar för attkonsumtionen kommer att öka i . Det beror på att de insatser sompropositionen - på ett mycket lovvärt sätt - förespråkar har en betydligt lägrepotential än de alkoholpolitiska instrument som avvecklats ellerförsvagats. Det är alltså arbete i uppförsbacke.Den obesvarade frågan är om åtgärder med mindre kraft kan kompenserabortfallet av åtgärder med större kraft om de ges betydligt större resurser, ochi så fall hur stor resurssatsningen behöver vara. föreslås alltså 300miljoner kronor till kommunerna; dvs ca en miljon per kommun under entreårsperiod. Detta räcker till att anställa en person. Det är inte illa. Menändåen utmaning för att få igång alla de insatser som på nivå ska kunnaersätta bortfallet av statlig alkoholpolitik. Utmaningen blir större om manbeaktar den bristande beredskap man finner blandförtroendevalda och ledande tjänstemän i kommunerna. Man saknar framförallt känsla för policy. vill därutöver tillföra ytterligare 150miljoner kronor till information om alkoholens skadeverkningar.Folkpartiet vill understryka vikten av den förda alkoholpolitiken.Den har syftat till att minska alkoholmissbruket och präglats dels avbeskattning, detaljhandelsmonopol samt regler för utskänkning ochprissättning, dels av insatser inom hälso- och sjukvård samt socialtjänst avsåväl förebyggande som rehabiliterande karaktär. Stora insatser har ocksågjorts av ideella organisationer.Det finns gott om forskning om alkoholdryckernas priskänslighet. Det ärhelt uppenbart att den isolerade effekten av en prissänkning leder till enökning av konsumtionen, även om den dolts av andrafaktorer. På samma sätt vet vi att försäljning av alkoholdrycker i butiker medvinstintresse driver upp konsumtionen. Det har visats både i ochutomlands.Den svenska alkoholpolitiken har vunnit anklang också utomlands. Det ärfel att framställa utvecklingen i vår omvärld som en entydig process somobönhörligt leder till ökad frihet för marknadskrafterna inom alkoholområdet.I många länder börjar man ta alkoholproblemen på större allvar.Världshälsoorganisationen () har antagit en alkoholpolitisk aktionsplansom ger ett mycket starkt stöd för de principer som den svenskaalkoholpolitiken vilar på. Inte minst i förs en debatt om huralkoholens skadeverkningar ska minskas. Även i diskuteras ökaderestriktioner som t.ex. höjd åldersgräns, under intryck av mångas oro för enstagnerande medellivslängd.I har spritreklamen och den cyniska marknadsföringen avalkoläsk debatterats. Den som köper öl, vin och sprit i kan läsapå etiketten hur många enheter alkohol som finns i förpackningen. Det är desex största producenterna av alkoholhaltiga drycker i landet som beslutat attförse flaskor och ölburkar med hälsoinformation i likhet med varningstextenpå cigarettpaket. Avsikten är att hjälpa människor att kontrollera sittdrickande.Vi måste fortsätta att föra en restriktiv alkoholpolitik syfte i att sänka dentotala alkoholkonsumtionen och därmed alkoholskadorna. Vi anser att denalkoholpolitiska inriktningen bör vara dels att få storkonsumenter att minskasitt drickande, dels att hindra nyrekrytering av alkoholmissbrukare. Det ärockså angeläget att begränsa ungdomars umgänge med alkohol eftersom allerfarenhet visar att ju längre alkoholdebuten skjuts upp, desto större ärmöjligheten att undvika missbruk. För att uppnå detta mål är det angeläget attarbeta med olika typer av förebyggande insatser. Vi anser att den svenskaalkoholpolitiken även fortsättningsvis bör vila på vissa grunder såsomattitydförändringar, begränsad tillgänglighet, försäljningsmonopol och aktivprispolitik.InförselreglernaRegeringens föreliggande proposition är till stor del nödvändig på grundav regeringens eget misslyckande i förhandlingarna med EU om detsvenska undantaget för privatpersoners införsel av alkohol. Haderegeringen tillämpat en annan strategi i förhandlingarna hade viförmodligen kunnat ha kvar det svenska undantaget. vill göramedborgarna uppmärksamma på den svenska regeringensförhandlingsmisslyckande som har lett oss in i dagens situation med endelvis försvagad alkoholpolitik och framtida hot om försämrad folkhälsapå grund av detta misslyckande.Sverige, liksom , fick vid anslutningen till EU möjlighet atttillämpa vissa begränsningar i fråga om privatpersoners införsel av alkoholoch tobak från ett annat EU-land. inställning var, fram till det attregeringen svängde , att undantaget förlängs automatiskt området inte enhälligt beslutar annat. Denna uppfattning framgår redan av ettprotokollsuttalande vid det tillfälle då undantaget beslutades.I förhandlingarna om de nordiska undantagsreglerna fortsatteSverige att hävda tolkningen att undantaget inte kunde ändras utan ett enigtrådsbeslut. Regeringen misslyckades då med att övertyga ochFinland om att också driva denna linje gentemot kommissionen. De tvåländerna accepterade till skillnad från att undantagen skulletidsbegränsas och upphöra . uppnådde trots detta att desvenska undantagen inte begränsades i tiden, men att de skulle omförhandlastidigare än 2004. Detta beskrevs av regeringen och uppfattades allmänt iSverige som en klar framgång för den svenska positionen.Ytterligare ett belägg för att den svenska lösningen var bättre än den somDanmark och accepterat är att dessa båda länder begärde och erhöllen garanti för att framtida svenska lösningar som var bättre än de egnalösningarna också skulle gälla dessa länder.Under 1999 och hävdade märkligt nog kommissionengenom den ansvarige kommissionären uppfattningen att den svenskalösningen tvärtemot var sämre för landets självbestämmande än den danskaoch finska lösningen. Det tragiska var att den då valde attböja sig för denna tolkning till skillnad från vad den själv hävdade 1996 ochflera gånger därefter. Och detta trots att den haft stöd av 3/, omfattande alla partier utom Moderaterna.Överenskommelsen mellan regeringen och , somriksdagen godkänt, innebär att de svenska undantagsreglerna skall förlängastill utgången av . har införselkvotenför vin, öl och cigaretter som köps från ett annat EU-land till höjts.Höjning innebär bl.a. att varje person har rätt att ta in vin, 24 literstarköl och 400 cigaretter där tidigare kvot var vin, starköloch300 cigaretter. får varje person ta in starkvin förutom 1literspritdryck i motsats till tidigare regler som medgav en införsel av 3 literstarkvin eller spritdryck.På sikt innebär detta att det blir allt svårare att upprätthållaprisinstrumentet som ett effektivt alkoholpolitiskt instrument när en stor delav den svenska befolkningen kan föra in delar av sin årskonsumtion avalkohol till ett ofta betydligt lägre pris än vid köp av motsvarande varor iSverige. Detta är onekligen ett nederlag för svensk alkoholpolitik.Enligt uppfattning borde stått fast vid tolkningen attde svenska undantagsreglerna automatiskt skulle förlängas så vida inte rådetfattade ett enhälligt beslut om annat, dvs. att de svenska undantagsreglernainte hade någon bestämd sluttidpunkt. utvecklade sin syn pårättsläget i denna fråga i motion 1999/2000:Sk29.Nu är risken stor att regeringens misslyckande har skapat en situation dären stor del av befolkningen kan föra in en betydande del av sin årskonsumtionav vissa sorter av alkoholdrycker. I en sådan situation blir det mycket svårtattfortsättningsvis hävda den förda prispolitiken som ett effektivtinstrument för att begränsa alkoholkonsumtionen.Kommunernas alkoholförebyggande arbeteBetydelsen av kommunala alkoholpolitiska program är stor. Det stårredan en hel del om detta i propositionen och många kommuner har redansådana program. Problemet är att de i allmänhet är arkivprodukter.Det behöver tydliggöras att alkoholpolicy innebär:1. Förankring, dvs. möten med allmänheten: i skolor, på bibliotek, vård-centraler, torg, etc, där man klargör vad alkoholpolicy innebär konkret,nämligen följande (exempel):- alkoholfria zoner i stadsdelen, t ex parker, idrottsanläggningar- policy för serveringstillstånd- tillsyn av folkölsförsäljning i butiker- tillsyn av alkoholservering på restauranger- alkoholpolicy för skolan: , alkoholförbud på skolor ochskolevenemang- alkoholfria fritidsalternativ för ungdomar- insatser för ungdomar i riskzon.Man måste också tydliggöra hur en alkoholpolicy påverkar medborgarnasvardag.2. Resurser - det krävs i genomsnittskommunen minst en person somarbetar med programmet. Här kan länsstyrelsemedlen bli en startmotor, mensedan måste kommunerna vara beredda att ta över.3. Uppföljning: Det ska finnas former för kvalitetssäkring - attprogrammet genomförs som avsetts.Från WHO-arbetet med "Safe Communities" har ett antal kriterier förskadeförebyggande kommuner utarbetats. Dessa har vidareutvecklats ochanpassats till alkoholområdet.1. Det alkoholskade- och drogförebyggande programmet ska vara antaget avkommunfullmäktige och ansvaret för programmets genomförande skavara klargjort.2. Det ska finnas en bred, tvärsektoriellt sammansatt ledningsgrupp medrepresentation från de viktigaste myndigheterna i kommunen. Hälso- ochsjukvården ska vara representerad.3. De nätverk som finns i kommunen och deras möjlighet att delta i detdrogförebyggande arbetet ska analyseras. Dessa organisationer skainvolveras i ett lokalt samhällsnätverk.4. Det alkoholskade- och drogförebyggande programmet ska omfatta allaåldrar och de viktigaste miljöerna och situationerna.5. Det alkoholskade- och drogförebyggande programmet ska i första handvara förebyggande, men också visa omsorg om högriskgrupper ochhögriskmiljöer, kunna visa vård- och behandlingsmöjligheter, samt syftatill rättvisa för utsatta, sårbara grupper.6. De ansvariga ska kunna dokumentera alkohol- och droganvändningen ochomfattningen av alkohol- och drogskador.7. Kommunen måste också sträva efter indikatorer, som visar effekter avprogrammet och hur förändringarna fortskrider.8. Det alkoholskade- och drogförebyggande programmet ska bygga på ellervara i linje med vetenskaplig kunskap.9. Programmet ska ha en långsiktig karaktär och ej vara något kort,tidsbegränsat projekt.10. Kommunen måste vara beredd att bidra med sina erfarenheter ochmedverka till ett starkt nätverk av alkoholskade- och drogförebyggandekommuner och sprida sina erfarenheter både nationellt och internationellt.Sälj Vin & Sprit ABVin & Sprit AB har inte tagit något socialpolitiskt ansvar.Folkpartiet föreslår därför att staten säljer företaget, vilket beräknastillföra statskassan runt . En del av räntevinsternabör användas till en storsatsning på att minska alkoholmissbruk ochnarkotikaanvändning bland unga.Vi bedömer att ett samlat åtgärdsprogram mot det växandeungdomsfylleriet och narkotikamissbruket framåt kan behövakosta , utöver de resurser som redan finns. En försäljningav V & S Vin och kan ge de resurser som krävs.Att sälja innebär ingen alkoholpolitisk nackdel. Statsmakterna förlorar i trovärdighet när man å ena sidanargumenterar för en restriktiv alkoholpolitik och å andra sidan samtidigttjänar grova pengar på spritförsäljning och därtill nu är spekulant på en storutländsk spritproducent.Folkpartiet har ytterligare utvecklat detta i motion 2000/01:So547.Tullens insatserTullen har ett stort ansvar för att lagar om införsel av alkohol följs. Detförutsätter också att det finns resurser för en någorlunda rimligtullbemanning. Det handlar inte bara om kontroll och prevention för attbekämpa smuggling och annan brottslighet utan det handlar även omrimlig service. Det spelar mindre roll om tullen har tillgång till modernaoch ändamålsenliga arbetsmetoder i arbetet om det inte finns tillräckligtmed personal på plats att genomföra kontroller när så behövs.När det gäller bekämpning av smuggling och ekonomisk brottslighet isamband med utrikesleveranser vill vi peka på de möjligheter som kanrymmas inom "Buisiness Anti-Smuggling Coalition" (BASC). Inom ramenför denna verksamhet kan näringslivet samarbeta med tullmyndigheter ochgenom olika grader av delegerat kontrollarbete själva övervaka och säkra singodshantering och sina godsflöden för att lättare upptäcka och kunna anmälaförekommande misstankar.För att öka möjligheterna till en effektiv gränskontroll anvisar Folkpartiet25 extra för . Detta är inte minst nödvändigtom det skall vara möjligt att ytterligare intensifiera kampen mot narkotikanoch smugglingen av alkohol och tobak.Vård av unga alkoholmissbrukareTrycket på behandlingshemmen för barn och ungdomar medmissbruksproblem har ökat. Det är viktigt att tillräckligt med platserskapas så att framförallt unga med drogproblem kan få hjälp.Kommunerna måste köpa det antal platser som krävs. Det är en kortsiktigoch oklok politik att snåla på kostnaderna om de pengar som används kanhindra att unga fastnar i en livslång drog- och brottskarriär.Ett problem för kommunerna är dock att resultaten av missbrukarvården ärså dåligt utvärderade. Det finns få undersökningar som visar om individen blirfri från missbruk och det är inte alltid så att ett projekts kostnader har ettövertygande samband med den behandlingseffekt som uppnås.Det krävs med andra ord kommunalt samarbete i syfte att bättre utvärderaoch mäta resultaten i ungdomsvården. Detta för att få kontroll överkostnaderna som vårdkvaliteten kan förbättras. Med ökad visshetom vilka resultat som uppnås blir förutsättningarna också större attkommunpolitikerna är villiga att satsa de resurser som krävs för attmissbrukare skall få den behandling de behöver. Då kan trenden attkommunerna köper allt färre vårdplatser som antalet missbrukareökar brytas.Åtgärder mot langningRegeringen nämner frågan om langning i propositionen men hänvisaräven här till remissbehandling. Folkpartietsbedömning är att det redan nu bör vidtas åtgärder mot langning tillminderåriga.Brottslighet som langning måste förebyggas genom bättre socialsamhällsomsorg, skola med hög kvalitet och att man tidigare uppmärksammarungdomar i riskzonen.Men brottsligheten måste också bekämpas genom ett polisarbete som ledertill att långt fler brott upp än . Mot denna bakgrund är situationen irättsväsendet oroande. Antalet poliser har minskat. Det faktum att mångacivilanställda inom polisen fått sluta har lett till att flera av de poliser somfinns kvar har tvingats till kontorsarbete. Det har ytterligare minskat antalet"synliga" poliser.Folkpartiet vill satsa på fler poliser "på gatorna". Detta bl a för attförebygga langning och annan missbruksfrämjande brottslighet. Fler"synliga" poliser får vi bl a genom en resursförstärkning, som inledningsviskan leda till fler civilanställda och en ny, tredje polishögskola, förlagd tillsödra . På någon sikt innebär detta att antalet poliser kan öka högstavsevärt.FolkölI propositionen tas frågan om försäljning av folköl upp. Regeringen delarbedömning med bland andra att det behövs enuppstramning av reglerna för försäljningen av folköl. Regeringen hänvisartill att förslag nu är ute på remiss och vill avvaktaremissrundans resultat.Folkpartiet ser dock inga skäl att avvakta Alkoholutredningensremissrunda utan föreslår att regeringen redan nu kan ta initiativet tillhårdaresanktionsmöjligheter mot de försäljare som bryter mot lagstiftningen. Det börfinnas ekonomiska sanktioner att ta till mot de butiker som bryter motbestämmelserna om försäljning av folköl till minderåriga. Sanktionerna kanvara utformade efter dagbotsmodell.Övriga synpunkterEtt område som inte är omnämnt i propositionen, men som borde varahögprioriterat, är hindren för sekundärprevention i sjukvården. Patientersom sökt till sjukvården för en alkoholrelaterad skada är i regel mermottagliga för prevention efter behandlingen än vad de var innan de komtill sjukvården. Därför bör frågor kring sekundärprevention i sjukvårdenredas ut. Vilka är hindren för genomförande av sekundärprevention inomsjukvården? Det är angeläget att denna fråga besvaras snabbt.Ett annat problem som väcks i sammanhanget är om flertalet människormed alkoholproblem inte vill söka hjälp inom eller påalkoholkliniker, hur kan man då sprida enkla, men dokumenterat effektivabehandlingsmetoder inom primärvården?I fråga om länsstyrelsernas roll i medelstilldelningen till kommunernafinns också en del problem. Länsstyrelserna ska svara för anvisning av medeltill kommunerna. Detta inger farhågor. Handläggarna inom länsstyrelsernasaknar oftast kompetens att bedöma ansökningar inom detta område. Riskenär därför uppenbar att resurser går till fel saker. Eftersom det rör sig ombetydande belopp, för varje länsstyrelse betydligt mer än vadforskningsstiftelser på alkoholområdet delar ut, vore det lämpligt att manbildar prioriteringskommittéer, med representanter från bl a desamhällsmedicinska enheterna och andra organ.Stockholm den 2 november 2000Kerstin ()()()()