mot · GO02A263 · 2000-10-05 00:00:00 — Att anställa en 55-åring somhar kvar på arbetsmarknaden kan därför vara mycket lönsamt förarbetsgivaren.Folkpartiet är motståndare till alla förslag som innebär att äldre arbetskraftskall pensioneras ut eller generationsväxlas från arbetsmarknaden i förtid.Sådana åtgärder är alldeles för defensiva. Det var därför vi sade nej tillförslagen om OTA och generationsväxling, förslagsom inte visade hålla vad de lovade när det gällde hur många som varintresserade av dem. Dessa typer av åtgärder talar tydligt om vad regeringenanser om den äldre arbetskraften, nämligen att den inte kan få något riktigtjobb.13.3 Arbetslöshet bland ungaArbetslösheten är ofta högre bland ungdomar än bland den äldrearbetskraften. Kommer inte våra ungdomar in snabbt på arbetsmarknadenriskerar de att slås ut , där endast socialbidrag ärförsörjningsmöjligheten. Ungdomsarbetslösheten har visserligen sjunkitdrastiskt i takt med att konjunkturen har förbättrats. Men det är ändåangeläget att de arbetsmarknadspolitiska åtgärder som finns för ungdomarmåste sättas in snabbt för att de snabbt skall kunna få kontakt, ellerbehålla kontakten med arbetslivet.Den s.k. utvecklingsgarantin där kommunerna tar ansvar för ungdomarmellan 20 och har funnits och de flesta kommuner haravtal med staten på området. Åtgärden reste när den kom en del frågetecken,även från , vad gällde finansiering och rundgång. Det borde nuvara rätt tid att utvärdera åtgärden för att se hur den har fungerat. Viktigt ärdet också att kommunerna i dagens konjunkturläge inte "håller kvar"ungdomar i utvecklingsgarantin om de kan få riktiga job.Vad ungdomar främst behöver är kanske inte arbetsmarknadspolitiskaåtgärder eller utbildning. Utan de behöver främst få in en fot påarbetsmarknaden. Genom vår politik kan ungdomar få den chans de behöverpå arbetsmarknaden genom att fler företag skapas. Kombinerat med andrareformer, såsom reformerad arbetsrätt och lönebildning, ökar de ungasmöjligheter till ett jobb.13.4 Se möjligheterna för invandrare påarbetsmarknadenInvandrare är en mycket utsatt grupp på arbetsmarknaden. Arbetslöshetenbland dem är mycket hög. Det borde inte vara så då invandrare ofta har enhög utbildning och lätt borde få jobb. Vad som krävs för att förbättrainvandrares situation på arbetsmarknaden är att det svenska samhälletslutar att betrakta invandrarana som ett problem utan istället ser dem somen tillgång. Det gäller också att man här som på så många håll serhelheten i ett perspektiv utifrån den enskilda individen. Statligaprojektpengar kan aldrig lösa problemen i ett invandrartätt område sålänge som den enskilde lämnas utanför beslutsprocessen och där besluteni stället fattas i eller i något kommunhus.Tyvärr får invandrare oftast inte jobb inom det yrke de har en utbildningför. Istället hänvisas de till yrken inom andra områden där utbildningskravenär mycket lägre. Arbetsförmedlingar och arbetsgivare bör gemensamt ta itumed dessa problem och genom t.ex. informationskampanjer m.m. förmå fleratt anställa invandrare.Det är viktigt att betona att många invandrare är en stor tillgång somföretagare. I många grupper är företagandet högre än generellt i . Vitror inte att invandrares företagsamhet kan ökas genom selektiva åtgärdersåsom skattefria zoner, specialriktade pengar m.m. i invandrartäta områden.Det måste istället till generella åtgärder som är lika över hela för attfå fler jobb och företag. Det är också viktigt att invandrarföretag kan få engod tillgång till riskkapital.Ett växande problem är att nyanlända flyktingar och långtidsarbetslösainvandrare inte är välkomna hos arbetsförmedlingen. Många förmedlingarskriver helt enkelt inte in dessa kategorier av sökande utan de är hänvisadetillsocialbidrag. skickar individen på sfi (svenskundervisning förinvandrare) och efter det kommer man till arbetsförmedlingen igen som integör något och när något görs har svenskkunskaperna gått förlorade. En nyomgång sfi väntar osv. Denna rundgång måste stoppas.14 KompetensutvecklingStrukturomvandlingen i näringslivet ställer långtgående krav påarbetskraftens kompetens. Det handlar om såväl breda som specialiseradekunskaper och färdigheter, men kanske framför allt om att kunna inhämtanya kunskaper när villkoren ändras, tekniken utvecklas. Det finns redanidag behov av återkommande fort- och vidareutbildning och det behovetkommer att öka.Utbildningssystemet har som främsta uppgift att ge en bra grund förfortsatt, livslångt lärande och skall ses som en investering för framtiden.Arbetsmarknadspolitiken var tidigare inriktad på att försede stora industrierna med mer eller mindre utbytbar arbetskraft. En följd avdet framväxande kunskapssamhället är att kraven ställs högre påkunskaper och personliga färdigheter, t ex på kommunikativ förmåga. Detspelar helt enkelt stor roll vem man anställer. Arbetsmarknadspolitiken måsteläggas om och inriktas på den faktiska arbetsmarknad som växer fram.Den snabba teknologiska utvecklingen, nya förutsättningar på deinternationella marknaderna etc. gör att planeringshorisonten krymper.Arbetsgivare kan i mindre utsträckning än tidigare bedöma det framtidabehovet av arbetskraft. En följd av detta är att de lediga jobb som anmäls tillarbetsförmedlingen i mycket stor utsträckning är tidsbegränsade.Folkpartiet har ansett att kompetensutveckling är en viktig fråga, och vihar tidigare föreslagit att man skall kunna ta ut ett "friår" mitt i livet förattfortbilda sig.15 Förbättra situationen för dearbetshandikappadeOavsett om konjunkturen är bra eller dålig så har de handikappade alltiden svår situation på arbetsmarknaden. De statliga insatserna för att stärkahandikappades ställning är därför oerhört viktiga och bör alltid varaprioriterade. Att få möjlighet att utföra ett efterfrågat arbete ökarlivskvaliteten enormt. Men ofta överdrivs svårigheterna som ärförknippade med att anställa en person med funktionshinder. Informationoch enklare anpassningar av arbetsmiljön kan ofta räcka för attöverbrygga de hinder som finns för att kunna passa in på en arbetsplats.Arbetslinjen måste gälla även för handikappade. Förtidspensioneringar skaundvikas i största möjliga utsträckning. Både lönebidrag och anställningarinom har visat sig vara värdefulla lösningar för många handikappade.Folkpartiet har alltid prioriterat de arbetshandikappade. Detta är en grupp somvi anser tillhöra det vi kallar "det glömda ", alltså grupper som intehar någon stark intressegrupp som kan föra fram deras krav.Folkpartiet kommer att fortsätta att stödja de arbetshandikappade och vikommer att gå emot alla eventuella förslag om försämringar för dearbetshandikappade.Därför är det viktigt att de arbetshandikappade även i fortsättningen får alltstöd de behöver. har därför i sitt budgetalternativ anslagit 170miljoner kronor extra till stöd till jobb för arbetshandikappade ochanställningar inom för jämfört med regeringen.Undersökningar har visat på att både lönebidragsanställningar ochanställningar vid är mycket billiga om man jämför med alternativena-kassa eller förtidspension som annars står till buds för dearbetshandikappade. Det är viktigt att påpeka att lönebidragsanställningar istörsta möjliga utsträckning måste vara en åtgärd för arbetshandikappade ochinte för andra grupper. I ett bättre konjunkturläge måste dennaanställningsform renodlas så att det i stort sett bara är arbetshandikappadesom kan komma i fråga för en lönebidragsanställning. Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna.Lönebidragets tak är oförändrat. Det har lett till att detblivit svårare för funktionshindrade med kvalificerade utbildningar att få ettadekvat jobb. anser att taket för lönebidragsanställningar måstehöjas.16 En reformerad och förnyad arbetsrättFå politiska uppgifter är viktigare än att modernisera de regler som styrden svenska arbetsmarknaden. Dagens lagstiftning bidrar till attcementera arbetslösheten på en högre nivå än nödvändigt och till att skapaproblem med lönebildningen.Lönebildningen och arbetsmarknadslagarna skall ses som instrument föratt skapa balans mellan arbetsgivare och arbetstagare på arbetsmarknaden.Den moderna arbetsmarknadslagstiftningen kom till för att man ansåg att denanställde hade en svag position mot arbetsgivaren. Detta var ett riktigtpåpekande såväl när lagstiftningen infördes som . Vad som har gått snettär att i många fall organisationerna både på arbetstagar- och arbetsgivarsidaninte sökt eller uppnått en bättre ordning beträffande lönebildning och störreinflytande för den enskilde arbetstagaren och arbetsgivaren.Det är ändock viktigt att påpeka att det i huvudsak är avtal mellanarbetsmarknadens parter som skall lösa dessa frågor. Lagstiftning skall endasttillämpas i de fall där det är uppenbart att nuvarande regler inte fungerar somtänkt.På arbetsrättens område har det varit stora politiska konflikter under desenaste mandatperioderna. Villkoren har ofta dikterats av LO och 1996 gickdet så långt att oenighet om arbetsrätten tvingade regeringen att inkalla enextra riksdag efter initiativ av bl.a. . Denborgerliga regeringen genomförde några smärre förändringar i arbetsrättenunder 1994. Dessa förändringar återställdes dock av Socialdemokraternahösten 1994. Det var ett beslut som var förödande för företagsamheten.För vart år som går blir det allt mer nödvändigt och uppenbart attlagstiftningen måste förändras och moderniseras. Det går inte att ha enarbetsrättslig lagstiftning som är anpassad behov ocharbetsmarknad där utgångspunkten är att en anställd jobbar hos sammaarbetsgivare hela sitt verksamma yrkesliv.Dessbättre har en del hänt . Men det har skett utan attregeringen agerat med förslag till . Genom initiativ från deborgerliga partierna och har blockadmöjligheten mot enmans-och familjeföretag tagits bort. Samma politiska gruppering är nu på väg attdriva igenom en lagstiftning som möjliggör två undantag från turordningenför småföretag. En fortsatt reformering av arbetsrätten brådskar, inte minstmot bakgrund av att arbetsmarknaden förändras och fler får andraanställningsformer än visstidsanställningen. Detta innebär att vi kräver attvetomöjligheterna i MBL vid intagande av entreprenader bör . Vi anseräven att de regler som reglerar den s.k. lex skall slopas. För att fåenmodern arbetsrätt bör dessutom frågorna bli föremål för enparlamentarisk utredning. En sådan utredning borde studera hur man kan få inde nya anställningsformerna i det arbetsrättsliga systemet.17 Ja till flexibel arbetstid - nej tilllagstiftning om förkortad arbetstidFörkortad arbetstid genom lagstiftning är en fråga som diskuteras livligtfrämst från regeringens stödpartier och från andra debattörer. Många ärute och säger att jobben är slut och vi måste dela på de som finns. Kravreses då på att staten bör stifta lagar som talar om hur mycket vi skallarbeta och det skall då helst vara mindre än idag.Folkpartiet är inte främmande för att det stiftas en ny arbetstidslag, menden nya lagen måste utformas på ett sätt så att den uppmuntrar till flexibilitetsamt kommer bort från en lagstadgad normalarbetstid. Lagen måste varautformad på ett sätt så att arbetstiden kan läggas upp i en överenskommelsemellan den enskilde arbetstagaren och arbetsgivaren efter deras behov ochönskemål. Det är individen själv som tillsammans med sin arbetsgivare skallkomma fram till hur mycket man vill jobba. Det är inte staten, Vänsterpartieteller som skall bestämma det.Jobben ser inte lika ut heller. De som tror på att man kan lagstifta omarbetstiden lever i tron att alla jobb ser exakt lika ut och att varje individbaraär en liten kugge som snabbt och enkelt kan bytas ut utan någon inskolning iarbetsuppgifterna.18 ArbetslöshetsförsäkringenFrågor kring arbetslöshetsförsäkringen tas upp i separat motion medanledning av regeringens proposition 1999/2000:139 "En rättvisare ochtydligare arbetslöshetsförsäkring".19 AnslagsfrågorSom redan nämnts i texten i motionen vill vi minska anslaget tillArbetsmarknadsverket genom att säga nej till de tillfälligapersonalförstärkningarna på arbetsförmedlingen. Då Folkpartietförespråkar en helt annan företagspolitik än regeringen innebär det ocksåatt volymen i de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kan minskas. Vi gördock kraftiga satsningar på insatser för de arbetshandikappade.Stockholm den 4 oktober 2000Elver ()()()