mot · GO02Ju233 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju233av , ()Polisen i länFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en förstärkning av Polisen i län.Stärkta polisresurser i länPolisens resurser i län måste förstärkas. Den centralisering ochnedrustning som skett kan inte accepteras. Det är enskandal hur den enskildes rättssäkerhet eftersätts.Ett talande exempel på den mycket allvarliga situationen förrättssäkerheten kan beskrivas med det bankrån som inträffade i lilla Överumungefär utanför centralorten . Fyrarånare var inblandade i rånet som genomfördes påeftermiddagen. Tre män maskerade med rånarluvor kom in på banken medanen man satt och väntade i en bil utanför banklokalen. Inne i bankenavlossades ett skott med automatvapen förutom att rånarna sköt sig in genomytterdörrens lås. I lokalen befann sig tre bankanställda och två kunder. Ingenskadades turligt nog fysiskt av skotten. Två av dem chockades dock svårt ochfick uppsöka läkare efter händelsen.De tre gärningsmännen stannade i lokalen mellan 20 och . Deväntade ut ett tidlås på ett bankvalv och kunde sedan lägga beslag på ensumma pengar och försvinna från platsen i den väntande bilen. Bilenpåträffades senare nära gränsen till från Överum.Rånarna är fortfarande, vid skrivande stund, på fri fot.Var fanns då polisen, kan man fråga sig. De gjorde vad de kunde men varalldeles för långt borta och för dåligt utrustade. De var framme i 55minuter efter det att de hade fått larmet. Då var rånarna försvunnaoch hade hunnit byta bil och fortsätta sin flyktväg.Detta är helt oacceptabelt. Det är lätt att förstå att rånarna söker sig tillsådana platser där de i lugn och ro kan arbeta ostört nästan i timmar innannågon polis dyker upp. Verkligheten talar också sitt tydliga språk. Överumligger i ett glesbygdsområde där ett otal rån har inträffat de senaste två åren.Det allvarligaste och mest uppmärksammade av dem är det rån sominträffade i samband med polismorden i Malexander.Innan resurserna drogs ner i och polisen centraliserades fanns detvägg i vägg med banklokalen i samma hus en polisstation bemannad med tvåpoliser . Det säger sig självt att en sådan ordning inverkar preventivt påbankrån som rättssäkerheten för medborgarna i var bättre. är den närmast obefintlig.Oacceptabel avlövningTill avlövningen av polisresurser i småorterna och på glesbygden hör attrånen har blivit svårare att genomföra i centralorter och tätt befolkadeområden eftersom möjligheterna att komma över kontanter minskat där.Det tenderar att leda till att allt fler småorter utsätts för post- och bankrån.Det är angeläget att statsmakterna inte kapitulerar inför denna utveckling,utan tvärtom skärper skyddet för de mindre post- och bankkontoren.Den nedrustning och centralisering av polisen som skett leder till attmedborgarnas förtroende för rättsväsendet undergrävs. Den enskildesrättstrygghet och rättssäkerhet hotas. Många känner sig rättslösa och fyllda avvanmakt. Det slutar med uppgivenhet; brott anmäls inte, det kännsmeningslöst, inget händer, brottet kommer ändå inte att upp. Bankrånetär ett tydligt talande exempel. När något händer på en avlägsen plats i länetskall vakthavande befäl larmas. De befinner sig i centralortenKalmar. Är inte telefonledningen upptagen kan beskedet bli att närmastepolispatrull befinner sig från olycksplatsen. De är intetillräckligtutrustade utan måste först åka till polisstationeringsorten och hämta korrektutrustning. Gör de inte det innebär den dåliga utrustningsgraden att de riskerarsina liv mer än vanligt i sitt arbete. Det är lätt att förstå uppgivenheten.Otryggheten breder ut sig. Ett sådant rättssamhälle kan vi inte ha. Denenskilde måste kunna känna sig trygg i sitt hem, på gator och torg och i sinbygd.I ett demokratiskt samhälle är det avgörande att medborgarna känner tilltrotill och förtroende för rättsväsendet. Respekten för rättsväsendet och hur välrättsväsendet "fungerar" är i den meningen omvänt beroende avmedborgarnas förtroende. Regering och riksdag kan inte passivt acceptera enaccelererande utveckling där enskildas rättstrygghet och rättssäkerhet står påspel. Resurserna till polis och rättsvårdande myndigheter i länen måsteförstärkas kraftigt.Blåljus överalltVi behöver blåljus såväl i centralorterna som på mindre orter och pålandsbygden i hela län. Inget område kan lämnas utanförrättssystemet. Rättsväsendet kostar under ettår vilket, enligt revisorer, motsvarar perdag. betalar varje person i län och varjehushåll för den verksamhet som bedrivs inom rättsväsendet.Det är rimligt att kräva att skattebetalarna och därmedsamhällsmedborgarna och länsinvånarna får valuta för pengarna i form avtrygghet tillbaka för sig själva, för sina närmaste och för sin omgivning.Polisresurserna är för dåligt tilltagna i landet. Minst 200 miljoner utöverregeringens förslag bör tilldelas polisen. Polisresurserna är också ojämntfördelade över landet. Betydande resursbrist finns i län. Polisväsendetmåste vara flexibelt och snabbt kunna möta en ny situation på lokal nivå.Statsmakterna har att kontinuerligt följa denna utveckling och vid behovingripa för att tillse att polisorganisationen fungerar optimalt.För att detta skall vara möjligt är det en förutsättning att det finns tillgångtill polis under dygnets alla timmar i varje kommun i län. För att mötaett glesbygdsläns specifika förutsättningar, som läns med långaavstånd, är det av vikt att det vid fördelningen av polisresurser inom landetockså tas hänsyn till glesbygdens speciella problem så att anslagen räknas uppmed en särskild glesbygdsfaktor.Polisens arbetsuppgifter bör renodlas på så sätt att polisen kan ägna sig åtdet den är bra på, att sköta de polisiära uppgifterna, medan civilanställda skaägna sig åt det de är bra på, d v s att sköta den dagliga praktiska och admini-strativa delen av polisens arbete. Det innebär att civilanställda i högreutsträckning bör anställas inom polisen i län.Stockholm den 4 oktober 2000Agne ()