mot · GO02A278 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A278av Attefall, ()Arbetsmarknad och arbetslivSammanfattningI denna motion presenteras förslag inomarbetsmarknadspolitiken och partiets alternativabudgetförslag på utgiftsområdena 13 och 14. Isärskilda motioner utvecklas partiets politik när det gällerarbetslöshetsförsäkring, arbetstid, stress samtlärlingsutbildning.Trots att är mitt inne i en mycket god konjunktur med stigandesysselsättning är det oerhört många svenskar som saknar arbete. Desociala problem och det slöseri med mänskliga resurser som det innebär ärytterst allvarliga. av arbetskraften, eller cirka 700 000människor är arbetslösa på något sätt eller vill arbeta mer.En översyn av AMS och länsarbetsnämnderna liksom av helaarbetsmarknadspolitikens inriktning efterlyses. I motionen poängteras viktenav att arbetsförmedlingen upprättar individuella handlingsplaner för allaarbetssökande. Färre programområden inom arbetsmarknadspolitiken föreslåsför att därmed öka flexibiliteten och minska de administrativa kostnaderna.För att bryta långtidsarbetslösheten ges ett antal riktlinjer för huraktivitetsgarantin bör utformas, liksom inrättandet av enövergångsarbetsmarknad. Anställningsstödets regelverk bör förenklas ochsubventionsgraden hållas på den nivå som gäller för det förstärktaanställningsstödet.Ett antal åtgärder för att minska ungdomsarbetslösheten föreslås, däriblandinförande av lärlingsutbildning, samt att ersättningen för dem som ingår i denkommunala utvecklingsgarantin bör höjas.Ett utbildningskonto bör inrättas för att främja ett lärande under hela livet.En reformering av lönebildningen föreslås också. I syfte att modernisera ochförenkla arbetsrätten läggs en rad förslag.Även inriktning bör utvärderas. Lönebidragen bör höjas.Besparingar bör ske på flera myndigheter inom utgiftsområdet.Egenfinansieringen i a-kassan bör höjas till en tredjedel, istället bör skattensänkas för alla genom höjt grundavdrag. Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om arbetsmarknadspolitikens inriktning2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om målen för arbetsmarknadspolitiken.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om arbetsförmedlingens resurser och roll.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om långtidsarbetslösa.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om anställningsstödets storlek och regelverk.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ungdomsarbetslösheten och ersättningen för deltagande i denkommunala utvecklingsgarantin.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av en översyn av AMV och besparingar inommyndigheten.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om inriktningen och förenklingen av de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lärlingsutbildning som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om sabbatsår/friår.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om datortek och datautbildning.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om starta-eget-bidraget.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om statliga myndigheter och finansieringsbidraget förarbetspraktik.14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om avskaffande av flyttningsbidraget.15. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att om det vid en omförhandling av nivån på lönebidragföreligger risk för uppsägning skall en sänkning av lönebidrag integenomföras.16. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om nivån på lönebidrag i ideella organisationer.17. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om Samhall AB.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om införandet av utbildningskonto för att främjakompetenshöjning i arbetslivet.119. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lönebildningen.20. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om medlingsinstitutets arbetsuppgifter och roll i lönebildningen.21. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ansvaret för lönestatistiken.22. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en moderniserad arbetsrätt.23. beslutar att möjligheten till provanställning förlängs till 12månader.24. beslutar att ändra tiden för arbetsgivares skyldighet attåteranställa till sex månader.25. beslutar att visstidsanställning vid arbetsanhopning bör tillåtasupp till två år.26. begär att regeringen lägger fram lagförslag som innebär attstridsåtgärder skall vara proportionerliga.27. begär att regeringen lägger fram lagförslag om attsympatiåtgärder inte ska tillåtas som instrument vidarbetsmarknadskonflikter.28. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av ökad information om gällande regler påarbetsrättens område.29. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om Arbetarskyddsverket.30. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om och dess utbildningsinsatser.31. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en svensk handlingsplan för att genomföra de åtgärder motarbetslöshet vilket EU-länderna gemensamt kommit fram till.32. beslutar att för anvisa anslagen underutgiftsområde 13 Arbetsmarknad och utgiftsområde 14 Arbetsliv medföljande ändringar i förhållande till regeringens förslag, enligtuppställning:Tabell 1: (Arbetsmarknad, utgiftsområde 13 Anslag, tusentalkronor Regeringens förslag Anslagsförändring )1 Yrkande 18 hänvisat till SkUInledningTrots att är inne i en mycket god konjunktur medstigande sysselsättning är det många svenskar som saknararbete. De sociala problem och det slöseri med mänskligaresurser som det innebär är ytterst allvarliga. har,vilket är viktigt att komma ihåg, fortfarande enmassarbetslöshet. av arbetskraften, ellercirka 700 000 människor är arbetslösa, iarbetsmarknadspolitiska åtgärder, latent arbetssökande ellerundersysselsatta, det vill säga de skulle vilja arbeta mer. Detfinns en uppenbar risk för att arbetslösheten inte längre sessom det stora samhällsproblem den är. Det är farligt att somregeringen försöka måla arbetsmarknadsläget i alltför ljusafärger. Föreställningen att öppenarbetslöshet är något positivt kan komma att etableras imänniskors medvetande.Den förda politiken måste kännetecknas av en aktiv arbetsmarknadspolitikmed betoning på utbildning, flexibilitet och rimliga incitament i kombinationmed ett socialt skyddsnät. Avgörande är också att närings-, utbildnings- ochskattepolitiken förnyas så att förmåga till en långsiktig och hållbartillväxt förbättras.Bakgrunden till dagensmassarbetslöshetBakgrunden till dagens höga arbetslöshet finner vi i denekonomiska politiken som förts under lång tid.Inflationsekonomin , deåterkommande devalveringarna och den kraftiga utbyggnadenav den offentliga sektorn har dolt de underliggandeproblemen i svensk ekonomi. Lönebildningen, den underlånga tider svaga finanspolitiken, ständigt stigande skatteroch svällande offentliga utgifter, den bristande insikten om desmå företagens situation och de stela reglerna påarbetsmarknaden har bidragit till att halkat efter iekonomisk utveckling, och grunden har därmed lagts tillmassarbetslösheten.När den svenska ekonomin överhettades , samtidigtsom den ekonomiska politiken började prioritera inflationsbekämpning,framträdde problemen allt tydligare. Nödvändiga politiska åtgärder såsomvalutaavregleringen och skattereformen förvärrade problemen genom att degenomfördes alltför sent och därmed i otakt med den ekonomiskautvecklingen. Eftersom bostadssektorn är en viktig del i den svenskaekonomin medförde den kraftigt höjda beskattningen av boendet, som enföljd av skattereformen, att lågkonjunkturen förvärrades.DiagramKälla: Arbetskraftsundersökningarna, SCB:s hemsida började vända kraftigt nedåt ,och sjönk fastighetspriserna. Den dramatiskaökningen av realräntan innebar att de realatillgångarna förlorade våldsamt i värde. Sparandet ökade ochdärmed tog kapitaluppbyggnaden fart. Den höga realräntantvingade hushållen att snabbt amortera sina lån. Den privataefterfrågan föll i motsvarande grad. Tillsammans med deninternationella konjunkturnedgången resulterade den svenskaåtstramningen i att efterfrågan på arbetskraft föll drastiskt.Den plötsliga ökningen av den öppna arbetslösheten ledde till storaökningar av utgifterna för aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder ochersättningar till de öppet arbetslösa. Allt detta ledde till minskad konsumtionoch lägre skatteinkomster. Den sammantagna effekten blev bl.a. attbudgetunderskottet kom att öka kraftigt.Den ekonomiska politiken som fördes under 1992-94 ledde, tillsammansmed den fria kronkursen , till att sysselsättningen vände kraftigtuppåt . Den positiva utvecklingen vände dock nedåt 1995-96 pågrund av den omläggning av den ekonomiska politiken som skedde efter valet1994. började återigen sysselsättningen vända uppåt. Nustiger sysselsättningen kraftigt, men det sker från en mycket låg nivå.Läget på arbetsmarknadenDen starka sysselsättningsuppgång som regeringen ipropositionen betonar sker i en stark Internationellhögkonjunktur. Men problemen på den svenskaarbetsmarknaden är större än vad den ochdess stödpartier i vill erkänna. De kansammanfattas i fem punkter:Hög arbetslöshet. Arbetslösheten är hög trots de goda konjunkturerna ochden kostar för de offentliga budgetarna.Runt 700 000 personer, eller av arbetskraften, är enligt SCBarbetslösa, i arbetsmarknadspolitiska åtgärder, undersysselsatta eller latentarbetssökande. Den öppna arbetslösheten var ,trots att regeringen lovat att den under detta år skulle pressas ned till fyraprocent.En analys av arbetsgivarorganisationen visar att det saknas450 000 jobb för att lika många ska ha ett arbete som , och räknar manmed att befolkningen i arbetsför ålder ökat med 200 000 personer sedan dessså skulle det krävas 600 000 nya jobb för att vi skulle ha lika högsysselsättning som då. De jobb som försvann harinte kommit tillbaka. Arbetsuppgifter som kräver mindre utbildning harersatts av andra med högre krav.Sjukfrånvaron ökar. Vid en närmare granskning av den ökning avsysselsättningen som har skett är det intressant attanalysera sysselsättningsmåttets två delkomponenter. Som sysselsatta räknasde som under mätveckan antingen är i arbete , eller som ärtillfälligt frånvarande hela mätveckan. Summan av dessa två grupper utgörantalet sysselsatta. Det betyder att sysselsättningen påverkas både av hurmånga som faktiskt jobbar och av hur många som är frånvarande. Frånvaronberor i sin tur främst på hur hög sjukfrånvaron är.Om man studerar utvecklingen mellan kan man se att såmycket som ett av fyra nya jobb i själva verket berodde på ökad frånvaro.Detta avspeglar sig också i att sjukförsäkringskostnaderna ökat kraftigt.Undersökningar tyder också på att de tillfälligt frånvarande är frånvarandeunder längre tidsperioder än tidigare.Kunskapslyftet döljer arbetslösheten. En stor del av den minskade öppnaarbetslösheten förklaras av utbyggnaden av . Kunskapslyftethar byggts ut successivt och var som mest omfattande dåcirka 130 000 personer omfattades av denna utbildningsform. Det motsvarar 3procent av arbetskraften. Mellan sker en nedtrappning avantalet platser i . Eftersom en stor del av komtill av arbetsmarknadsskäl framstår den stora volymen som ytterligare ettexempel på hur allvarligt sysselsättningsläget är, trots det godakonjunkturläget.Tudelad arbetsmarknad. Sysselsättningsökningen har främst kommit i debefolkningstäta delarna av landet. Den gynnsammaarbetsmarknadsutvecklingen återfinns i storstads- och universitetsregionernaoch i delar av , medan arbetsmarknaden utvecklas sämre iskogslänen. Medan arbetslösheten minskat i alla regioner under det gångnaåret så har den ökat i mellersta . Det går med andra ord inte bra förhela Sverige.Men även inom de olika regionerna kan skillnaderna vara stora. Ett tydligtexempel på detta är den låga sysselsättningsgraden i invandrartäta områdensamtidigt som områden i samma kommun kan ha brist på arbetskraft.Trots det förbättrade arbetsmarknadsläget är vissa grupper särskilt utsatta.Dessa grupper har ofta mycket långa inskrivningsperioder vidarbetsförmedlingarna och går mellan arbetslöshet ocharbetsmarknadspolitiska åtgärder. Antalet personer som befinner sig i dennasituation, s.k. långtidsinskrivna, är 65 000, eller ungefär var fjärde av dettotala antalet arbetslösa. Denna utsatta grupp domineras av äldre (),arbetshandikappade, utomnordiska medborgare och korttidsutbildade inomtillbakagående yrken.Sysselsättningsandelen bland utomnordiska medborgare har minskat 1998. Sambandet mellan vistelsetid ocharbetslöshet är slående. Bland dem som kommit till mellan 1994 och1997 hörde till arbetskraften mot 51 procentbland dem som invandrade före 1994.Kristdemokraterna har aktivt medverkat till att en lag mot etniskdiskriminering införts i . Detta löser givetvis inte problemen, menbidrar till att fokusera på vikten av att rekryterare och arbetsgivareuppmärksammar denna grupp. Bristande språkkunskaper och enutbildningsbakgrund som av olika skäl inte värderas i är två viktigaförklaringar till den besvärliga situationen, men en del av problemet kan nogockså hänföras till felaktiga attityder.Ungdomsarbetslösheten är hög. Enligt AMS statistik vecka 2000 såär 50 000 ungdomar öppet arbetslösa eller iarbetsmarknadspolitiska program, trots den kraftiga utbyggnaden avutbildningssystemet som skett under 1990-talet.Rekryteringsproblem. Det bekymmersamma läget på arbetsmarknadenillustreras också av tydliga tecken på flaskhalsproblem. Enligt SAF har enmajoritet av företagen problem med att hitta den arbetskraft man behöver.Detta i ett läge när hundratusentals människor står utanför den ordinariearbetsmarknaden. Problemet är att jobben finns där människor inte bor, ochjobben finns i yrken som den arbetslöse saknar utbildning för och erfarenhetfrån.Av allt att döma är sysselsättningsökningen på väg att dämpas inom flerayrken som varit bristyrken . Bristen på arbetskraft, menockså bostadsbristen i exempelvis , blir hinder för tillväxten ochdärmed för skapandet av nya jobb. Särskilt anmärkningsvärt är bristen påpersonal i yrken som lärare, sjuksköterskor och annan omsorgspersonal. Kortsagt flexibiliteten är liten och lönebildningen fungerar intetillfredsställande.Massarbetslösheten är påtaglig som många företag är i stort behovav arbetskraft.Vid nästa lågkonjunktur riskerar arbetslösheten att öka kraftigt eftersom enkraftfull tillväxtpolitik saknas. Spelutrymmet för stabiliseringspolitiken ärmycket begränsat i och med att vi kan spendera oss ur krisergenom offentlig skuldsättning. Det innebär att en given lågkonjunktur kanväntas ge en högre arbetslöshet . För att förhindra att en kommandelågkonjunktur hårt ska drabba sysselsättningen krävs en kraftfulltillväxtpolitik med en flexibel arbetsmarknad och en bättre lönebildning.Förutsättningar för nya jobbDet räcker inte med förändringar enbart påarbetsmarknadsområdet för att minska den högaarbetslösheten. Den ekonomiska politiken måste ge stabilaoch goda villkor för fler och växande företag. Detta vill viKristdemokrater åstadkomma genom att bland annat- ha en maximal marginalskatt på , vilket innebär att den statligainkomstskatten ska vara maximalt ,- avskaffa dubbelbeskattningen på risksparande och införa ettriskkapitalavdrag, utvidga det nuvarande systemet med sänkning avarbetsgivaravgifter , eller maximalt imånaden på ett löneunderlag ,- höja grundavdraget för att åstadkomma lägre skatt för låg- ochmedelinkomsttagarna. Genom att höja grundavdraget till 20 000 kronoråstadkommer man en skattesänkning på per månadjämfört med . Dessutom föreslår vi ett successivt höjtförvärvsavdrag på löneinkomster samt en fördubblad skattereduktion förlåginkomsttagare.Vi prioriterar att sänka skatten på arbete för att uppmuntra tillarbete. Det innebär att vi hellre ser höjningar avgrundavdraget och införande av förvärvsavdrag, som sänkerskatten för alla, än höjda bidrag. Vi vill sträva efter att påolika sätt minska marginaleffekterna när man går frånarbetslöshet till arbete, från deltids- till heltidsarbete.Andra viktiga frågor för ett bra näringslivsklimat är attkapitalförsörjningen för nya företag fungerar väl, vilket underlättar föridéskapare att etablera sig på marknaden. Förändringar inomskattelagstiftningen måste enligt vår mening ske så det underlättar förnyföretagande och investeringar. Tillgången på riskvilligt kapital,inställningen till företagande och synen på innovatörer är andra viktigafaktorer för ett fungerande näringslivsklimat. Det är oroväckande att förutomläkemedelsindustrin och musikindustrin har de flesta svenska storföretag sittursprung i uppfinningar och idéer från början av detta sekel.För att förbättra förutsättningarna för småföretagsamhet har den avregeringen tillsatta Småföretagsdelegationen presenterat 71 olika förslag. Fåav dem har blivit verklighet. De flesta av förslagen bör genomförasskyndsamt.Ett bra näringslivsklimat handlar alltså inte enbart om skatter. Det är ocksåmycket viktig att betona betydelsen av arbetsmarknadens spelregler ocharbetskraftens utbildning och kompetens.Sveriges arbetstagare är historiskt sett kända för sin kompetens. Ska dettagälla även framgent förutsätts ett bra och modernt utbildningsväsende.Fungerande kunskapskedjor hos medborgarna, från det att man börjar skolanfram till en universitets- eller högskoleexamen, innebär att kanfortsätta att konkurrera med en hög kompetensnivå.Trots den stora utbyggnaden av högskolesystemet är detmånga sökande som stängs ute. En ytterligare utbyggnad är därför angelägen,men kvantitet får inte ersätta kvalitet. Ett nytt studiesystem bör införas därbidragsdelen uppgår till en större andel av det totala studiesstödet och viljanatt arbeta extra bredvid studierna inte hämmas. Detta leder till att flerungdomar väljer att studera vidare efter gymnasiet. Nya resurser måstetillföras för att höja kvaliteten på utbildningen och forskningen på de små ochmedelstora högskolorna. Det bidrar till regional utveckling bland annatgenom att kunskapsnivån i den närliggande regionen höjs.Alltfler människor väljer att vidareutbilda sig efter att ha arbetat några år.Här måste satsningen på ett flexibelt omskolningssystem som Komvux,gymnasium samt fristående kurser och distansutbildning inom den högreutbildningen fortsätta. Detta kräver ett fungerande finansieringssystem.Kristdemokraterna vill införa ett utbildningskonto vilket innebär attarbetstagare och arbetsgivare tillsammans investerar i framtidakompetenshöjning.I en särskild motion redogör för en näringspolitik ochsmåföretagarpolitik som ger goda förutsättningar för nya jobb. Det gällersåväl skatter och riskkapital som bättre innovationsklimat. I en gemensammotion (kd, fp och m) redogörs för hur tjänstesektorn kan öppnas och nyajobb skapas genom så kallade hushållsnära tjänster.Sysselsättningen utvecklas olika över landet. Många av de beslutregeringen tagit har slagit hårt regionalpolitiskt. Aktivaarbetsmarknads- och regionalpolitiska åtgärder som tillförsäkrar de lokalaområdena och regionerna möjligheter till fortsatt sysselsättning är nödvändigaom hela ska leva. Jordbrukspolitiken är i det sammanhanget ocksåväsentlig från arbetsmarknadssynpunkt. syn påregionalpolitiken och jordbrukspolitiken utvecklas i särskilda motioner.Kristdemokratiska principerför arbetsmarknadspolitikenI arbetslivet ges möjligheten att delta i ett aktivt förvaltarskapdär var och en i olika arbetsuppgifter brukar, bevarar ochutvecklar de materiella resurser som finns till förfogande. Ettgott förvaltarskap innebär också att alla människors unikakaraktär, kapacitet och förmåga tas till vara och ges möjlighetatt utvecklas i gemenskap med andra människor på enarbetsplats. Arbetet är således viktigt för människansmöjlighet att utveckla sin identitet. Ett arbete har därför ettvärde i sig.Personliga och sociala problem blir ofta följden vid långvarig ofrivilligarbetslöshet eftersom alla människor behöver känna sig efterfrågade ochbehövda. Ett arbete är för de flesta av största vikt för upplevelsen av en godlivskvalitet. Den ekonomiska politiken ska skapa förutsättningar förekonomisk utveckling och ett dynamiskt näringsliv. Med fler sysselsatta kanfler försörja sig själva och därmed få mer makt över sitt liv. Med flersysselsatta skapas också resurser för att förstärka budgeten och därmed värnavälfärdssystemen så att de som bäst behöver samhällets stöd också kan fådetta. Därför är tillkomsten av nya jobb den i särklass viktigastefördelningspolitiska förutsättningen. I näringspolitiskamotion utvecklas en politik för fler och växande företag.I svensk mentalitet och samhällsdebatt förknippas människans värde oftamycket starkt med innehavet av ett traditionellt förvärvsarbete. UtifrånKristdemokratisk synvinkel är detta både ett farligt och felaktigt synsätt.Farligt därför att den som blir arbetslös känner sig värdelös, felaktigt därföratt människans värde ligger i det faktum att hon är en människa, inget annat.I människans natur ligger ett behov av att få känna gemenskap med andra,ta eget ansvar och utvecklas som person. Aktivt arbete och engagemang,oavsett om det är organiserat förvärvsarbete eller annan form av meningsfulltansvarstagande för familj, vänner eller andra medmänniskor är därför avstörsta vikt.Förvärvsarbetet har dock en särställning i detta sammanhang, eftersom detär en organiserad form av samhällsinsats. Förvärvsarbetet ger ekonomiskamöjligheter att ta ansvar för sig själv och de närmaste. Förvärvsarbetetinnebär också stora möjligheter till personlig utveckling, arbetsgemenskapoch sociala kontakter. Varje människa som inte ges möjlighet att delta iarbetslivet är en människa som utestängs från att delta i det samhällsbyggandesom arbetslivet innebär. Arbetslösheten är ett slöseri med mänskliga resurser.Därför är full sysselsättning ett ideologiskt mål.En förutsättning för full sysselsättning är att det svenska näringslivetskonkurrenskraft upprätthålls gentemot omvärlden. En långsiktig och stabilekonomisk politik i samspel med en aktiv arbetsmarknadspolitik är därförnödvändigt för att skapa ett gott samhälle där alla får möjlighet att delta isamhällsbyggandet. Hur många arbetsmarknadspolitiska åtgärder som än sättsin kan och ska de aldrig ersätta de arbetstillfällen som med riktigaförutsättningar kan och måste skapas i framför allt den privata sektorn.Tillväxtpolitiken är sådan att den påverkas av åtgärder på många politik-områden. För att stimulera tillväxten i måste arbetsmarknadspolitikenreformeras. Arbetsmarknadsområdet är ett av de mestgenomreglerade samhällsområdena. Därför är det välkommet att regeringenlyssnat på bland annat vår kritik och genomfört vissa förenklingar ochsammanslagningar av olika åtgärder. Men av arbetsmarknadspolitiskaåtgärder är fortfarande för stor. Stela regelsystem kring varje åtgärd harskapat bristande flexibilitet. Detaljregleringen måste ersättas med mergenerella och enkla system. Regeringen bör ta initiativ till en sådanförändring av arbetsmarknadspolitiken.Arbetsmarknadspolitiken måste också som mycket annat utgå frånsubsidiaritetsprincipen. Det vill säga att det en lägre nivå klarar av på egenhand ska inte högre nivåer lägga sig i. Arbetsmarknadspolitiken ska varasubsidiär på så sätt att samhällets insatser ska vara stödjande när så krävs,dock utan att skada ordinarie arbetsmarknad.ArbetstidenMänniskor har olika behov under olika perioder av livet.Exempelvis finns oftast önskemål om kortare arbetstider frånsmåbarnsföräldrar. Under andra perioder av livet kan detfinnas rakt motsatta önskemål om arbetstiden.