mot · GO02U612 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U612av , ()Återuppbyggnaden av SomaliaFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening att inriktaren del av sitt framtida biståndsarbete på den ekonomiska ochadministrativa återuppbyggnaden av Somalia.2. tillkännager för regeringen som sin mening att det svenskabiståndet i ett första skede inriktar sig på desarmering av de minor somefter kriget finns spridda över stora områden i Somalia.3. tillkännager för regeringen som sin mening att somordförandeland i EU bör verka för att EU inriktar en del av sitt bistånd pååteruppbyggnad av Somalia.4. tillkännager för regeringen som sin mening att den svenskaregeringen inom olika internationella organisationer bör verka för attGaraad Abshir Salaah friges.Från framsteg ochutveckling till krig ochmisärDe båda kolonierna Brittiska och Italienska Somalilanderhöll 1960 självständighet. Den sistnämnda hade dock i tioår varit ett protektorat under FN:s beskydd. har landeten befolkning på 10,7 miljoner invånare. Större delen avlandet utgörs av ofruktbar halvöken. Tillsammans bildade debåda tidigare kolonierna den självständiga staten . Isamband med självständigheten fick en författningav traditionellt västerländskt mönster med ett folkvaltparlament, regering och president.Övergången till ett nytt system efter brittisk, italiensk och FN-administra-tion var dock inte särskilt väl förbredd och det nya systemet var inte anpassattill somaliska förhållanden. Det somaliska samhället var ett klansamhälle, därman hade andra samhälleliga auktoriteter än de som är vanliga i ettvästerländskt parlamentariskt system. Det system som infördes efteravkoloniseringen började därför snart att vittra sönder.År 1969 grep Siad Barre makten i landet genom en kupp. Han införde,liksom man gjort i många andra , ett enpartisystem. Hangenomförde också en rad reformer som ledde till att levnadsstandarden ökade.Det somaliska språket fick ett skriftspråk grundat på det latinska alfabetet.Något skriftspråk hade inte funnits tidigare. Olika försök hade gjorts, meninget hade lyckats. Man genomförde en omfattande alfabetiseringskampanj ilandet. bundsförvant bland stormakterna varSovjetunionen, varifrån man även fick ett visst bistånd. Denna tid, som varadefram till 1973, uppfattas av många somalier som av utvecklingoch framsteg i landet.Senare råkade man i krig med om Ogaden. Till enbörjan stöddes av , och . Men mitt underkriget bytte bundsförvanter sida och började i stället stödja Etiopien.I hade en ny regim trätt till efter det att kejsaren, ,störtats. och förlorade sitt intresse för ochintresserade sig mer för . sökte sigSomalia nya bundsförvanter i de oljerika staterna runt Persiska viken.Somalia fick också i snabbt växande utsträckning bistånd från ,och . Detta bistånd blev till slut så omfattande att detutgjorde av bruttonationalprodukten. Man kan alltså här verkligen talaom biståndsberoende.Biståndet användes dessutom till att bygga upp en militärapparat och ensäkerhetspolis som utifrån somaliska förhållanden måste betraktas somkolossal. Statsapparaten korrumperades snabbt. Det uppstod en politikerklasssom levde i lyx och överflöd. En klyfta mellan folket och den styrande elitenuppstod som snabbt vidgades.Denna process var en följd av de stormaktspolitiska motsättningarna underdet , där av båda sidor betraktades som ett strategisktområde.Under 80-talet började dock auktoritet och förmåga attkontrollera utvecklingen att svikta. På olika håll i landet började andraauktoriteter knutna till klanerna att ifrågasätta Barres maktställning och 1991tvingades han att lämna landet. har det rått kaos i . Någoncentralmakt har inte funnits. Olika krigsherrar har behärskat olika delar avlandet och bekämpat varandra. Huvudstaden förstördes till storadelar när en av dessa krigsherrar erövrade staden från den flyende Siad Barre.Efter hand kom att uppdelas i tre områden med var sin ledning:Somaliland som utgör ett område i norr och gränsar till , Puntlandsom omfattar spetsen på och i söder med gräns motKenya. Krigsherrarnas antal var dock fortfarande stort. Kriminaliteten var högoch människor har levt under ytterst osäkra förhållanden.Många har lämnat landet på grund av krigsförhållandena.Många försök att skapafredSedan störtandet av Siad Barre har olika försök att skapafred gjorts som inbördeskriget pågått. Inte mindreän 13 fredskonferenser har anordnats av grannländerna, bl.a.av , och . Det är endast den senaste,som ägde rum i staden i , som kansägas ha varit framgångsrik.Det finns en viktig skillnad att notera när det gäller den senastefredskonferensen i förhållande till de tolv tidigare. Till de tidigare kalladesendast krigsherrar. Man träffades, diskuterade och gjorde överenskommelser,men när man väl kom hem hade minnet av överenskommelserna avklingatoch situationen förblev oförändrad. Man förmådde inte hålla de löften mangivit varandra.Till den senaste konferensen i hade man samlat företrädare för dekrafter som skulle kunna sägas representera det civila samhället i Somalia.Det fredsförslag som lades fram hade utformats av president . Det fick stort internationellt stöd av bland annat FN, EU,Afrikanska och . Själva konferensenstöddes av FN:s säkerhetsråd.Vid konferensen i valdes ett interimistiskt parlament bestående av245 ledamöter, varav 27 var kvinnor. Konferensen valde även president:Abdelkassim Salad som varit minister i Siad Barres regering.De flesta krigsherrarna har varit emot konferensen, eftersom de sett sinmaktställning rubbas. Ledningarna i Puntland och Somaliland har förhållit sigskeptiska och avvaktande till konferensens resultat, sannolikt av likartadeorsaker. En skillnad föreligger dock mellan Somaliland och Puntland.Puntland anser principiellt att man bör ansluta sig till Somalia.Somaliland har en något mer negativ attityd. En av dem som frånSomaliland deltog i , Garaad Abshir Salaah, ställdes införrätta och dömdes till fängelse för högförräderi, vilket måste betraktassom en konstruerad anklagelse och ett brott mot de mänskliga rättigheterna.Vänsterpartiet anser att den via FN och EU bör inskridamot detta brott och kräva Abshir Saalahs frigivning. Detta bör regeringen gestill känna.Krigsherrarnas maktminskarKrigsherrarnas ställning i olika delar av ser utatt vackla. Detta har sannolikt sin grund i en utbreddkrigströtthet och i att människor upptäcker att det inte ledernågonstans att satsa på någon av krigsherrarna. Allt flerupptäcker att de saknar förmåga att ena landet och skapa endräglig framtid för landets befolkning. När sedan dennyvalde presidenten tillsammans med parlamentet faktisktbeger sig till för att låta sig installeras ochmänniskor möter honom i tiotusental på flygplatsen börjardet bli tydligt för många att krigsherrarnas makt håller på attundergrävas. Den tidigare mäktige Aidid i haralldeles uppenbart börjat förlora i inflytande vilket kanmätas i att 4 000 soldater, av de ca 10 000 som fanns i hansarmé, har lämnat den för att ansöka om arbete i den centralapolisstyrka som den nye presidenten och parlamentet avseratt bygga upp.Stöd till en framtid i fredSituationen i är krig på väg att ljusna,men mycket arbete återstår när det gäller att bygga upp enfungerande statsmakt i , som världssamfundet kanerkänna. Självklart krävs det stöd utifrån för att den nyepresidenten och interimsparlamentet skall kunna stärka sinställning och ena landet. Detta stöd måste komma dels frånFN, dels från EU. Det kan även komma bilateralt frånSverige. Ett bistånd till återuppbyggnad skulleligga väl i linje med politik att stödja länder iAfrika och särskilt de fattigaste länderna på denna kontinent,dit hör. Detta bör ges regeringen till känna.Somalia är som många fattiga och krigshärjade länder fullt avfattigmansvapen, dvs. På det här området har Sverigeen omfattande kompetens och erfarenhet. Det borde vara en av de förstabiståndsåtgärder som skulle bidra med förutom att understödjaåteruppbyggnaden av landets ekonomi och administration. Detta bör gesregeringen till känna.EU:s bistånd är starkt koncentrerat till och inte på de fattigasteländerna i , vilket inte ligger i linje med Afrikastrategi. Detvore därför av betydelse om som ordförandeland inom EU kundedriva på organisationen att öka sitt stöd i olika former till . Detta börges regeringen till kännaUtvecklingen i befinner sig i ett känsligt skede. Det är isådana skeden som hjälpen, om den sker på ett klokt sätt, har den störstaeffekten. Det är nu och som mycket kan göras.Stockholm den 26 september 2000Murad ()()()()()()()