mot · GO02Kr217 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Kr217av , ()Nationellt depåbibliotekFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen lägger fram förslag om att inrätta ettnationellt depåbibliotek i enlighet med vad som anförs i motionen.Motiv till vårt förslagEtt svenskt nationellt depåbibliotek inrättas, dit samtliga svenska bibliotek- både folkbibliotek och forskningsbibliotek - kan sända utgallradeexemplar av svenska och utländska böcker och tidskrifter. Äganderättentill materialet överförs till depåbiblioteket.Detta depåbibliotek, som förläggs till lämplig ort i , kan sedan tjänasom fjärrlånebibliotek för samtliga bibliotekstyper i . Denna modellhar med mycket gott resultat införts bl.a. i och Finland.FördelarEn centraliserad depå för sällan efterfrågad litteratur skulle frigörahyllutrymme på de flesta bibliotek i som det skulleförhindra att äldre litteratur helt försvinner från biblioteken.Kostnaderna för magasins- och arkivlokaler för staten och för landetskommuner skulle minska avsevärt.Hantering, transporter, förvaring och gallring av material på det enskildabiblioteket skulle effektiviseras.Bibliotek i hela skulle kunna beställa och låna det deponeradematerialet från ett ställe via det nationella databassystemet LIBRIS.BakgrundDen årliga tillväxten av svenska och utländska tidningar, tidskrifter ochböcker i svenska bibliotek skapar - trots en ökande mängd av elektronisktmaterial - ständigt nya förvaringsproblem. Äldre material förvaras oftast imagasin för att ge plats för nyare och mer efterfrågat material på öppnahyllor i biblioteken. Förvaringen sker ibland i närmagasin, ibland ifjärrmagasin. Totalt för är bibliotekens förvaringskostnadermycket höga.I princip är det en fråga för varje enskilt bibliotek att lokalt lösa sinaförvaringsproblem. Marknadshyra betalas även för kommunala ochstatliga magasinslokaler. Äldre material gallras därför ofta bort genom attslängas eller säljas. Detta kan få till konsekvens att visst material såsmåningom kan bli mycket svårt eller omöjligt att återfinna i Sverige.Ett gemensamt datasystem för alla bibliotek, t.ex. LIBRIS-systemet, skullegöra det möjligt att ha kontroll på beståndet i samtliga svenska bibliotek.Beställningar av böcker kan ske mycket snabbt och enkelt.Historiskt har utvecklingen på systemsidan inom folkbibliotek ochforskningsbibliotek följt delvis skilda vägar. Forskningsbiblioteken harrationaliserat sin verksamhet genom datasystemet LIBRIS, som varit ettgemensamt katalogiseringshjälpmedel, söksystem och fjärrlånesystem sedansjuttiotalet. Landets kommunala bibliotek har först försöktsamordna dessa funktioner.NorgeDet norska Nasjonalbibliotekets avdelning i startade sinverksamhet 1989. Den innehåller bl.a. ett depåbibliotek, som betjänar allaNorges bibliotek. Man tar emot äldre material från biblioteken, men mantar också emot ett exemplar av nya böcker och tidskrifter m.m. somlevereras dit i enlighet med den norska pliktleveranslagen. Man lånarsedan ut materialet via alla typer av bibliotek i , men skickar ävenöverskottsexemplar till bibliotek som saknar egna exemplar av äldrematerial. planerar man att vara färdig med etapp två iutbyggnaden av depåbiblioteket.Depåbibliotekets samlingar registreras i databasen ochrapporteras till Norsk Samkatalog. På så sätt kan biblioteken lätt lokaliseralitteratur som finns i depåbiblioteket och låna in den via fjärrlån. Man taremot ca 120 000 volymer/år och bygger också upp en omfattandetidskriftssamling med tanke på att utveckla en beställningscentral förtidskriftsartiklar. Vid utgången av 1999 hade man ett bestånd på500 000 böcker och tidskrifter, och man lånade under detta år ut53 000 dokument. Ca 40 personer arbetar vid depåverksamheten.I ansvarar man också för Nasjonalbibliotekets digitala satsning ochman har blivit en central aktör på nordisk basis på detta fält. hartekniska möjligheter att digitalisera de flesta typer av media.FinlandTanken på ett centralt finskt depåbibliotek framfördes ,men realiserades inte . Då invigdes i en central depåför alla kategorier av finska bibliotek. Depåbiblioteket förlades där avbåde ekonomiska och arbetsmarknadspolitiska skäl. Länsarbetsnämndenbetalade till att börja med halva personalkostnaden och kundeflytta in i tomma industrilokaler. Kapaciteten är beräknad till att räcka i40 år, vilket motsvarar 300 000 hyllmeter.Det statligt finansierade depåbiblioteket i med ett tiotal anställdafungerar som ett servicebibliotek mot finska bibliotek. Tjänsterna äravgiftsfria.SverigeTanken på ett depåbibliotek i har väckts , men denhar aldrig förverkligats.Kungliga i , , har tilluppgift att samla all litteratur på svenska språket. Kungliga biblioteketsfrämsta uppgift är att bevara svenska skrifter för framtiden. Materialet lånasdärför ut endast i begränsad omfattning.Verksamheten vid biblioteksdepån i började och har tjänatsom en lokal depå för forskningsbiblioteken i . Kungligabiblioteket har ansvarat för driften. Varje bibliotek har själv haft äganderättoch ansvar för det material man placerat där. Flera utredningar under sjuttio-och åttiotalet har föreslagit att skulle göras om till ett depåbibliotekförsvenska bibliotek. 1994 lät utreda förutsättningarna förett nationellt depåbibliotek för svenska forskningsbibliotek (,Forutsetninge for et nasjonalt depotbibliotek for svenske forskningsbibliotek;nr 8; Kungl. 1994), men inte heller då togsnågot beslut i frågan. kommer att ta uthyra för lokalerna i , och man har långtgående planer på att omvandlabiblioteksdepån i till ett depåbibliotek för svenska och utländskatidskrifter.Sedan 1960-talet finns lånecentraler vid vissa länsbibliotek. Dessa finns iMalmö (för ), (för ) och (förnorra ). Dessa centraler finansieras med statliga medel och skall verkaför folkbibliotekens samarbete rörande fjärrlån. De skall också verka som enlänk mellan folkbibliotek och forskningsbibliotek, men det har endast skett ibegränsad omfattning.Stockholm den 2 oktober 2000Inger ()()