mot · GO02N388 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:N388av , ()Näringspolitiska strategier1 Innehållsförteckning23 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att också arbetande skall få starta-eget-bidraget.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om avdragsmöjligheter för de soloföretagare som har kontor ihemmet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vilka nya regler för att beräkna soloföretagares arbetslöshets-ersättning som bör införas. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om förenklad självdeklaration för soloföretagare med en årslönmotsvarande mindre än åtta basbelopp. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om periodiseringen av soloföretagens överskott. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om strategier för att öka examensfrekvensen vid högskolor ochuniversitet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om strategier för att förändra attityden till utbildning, kunskap ochskolan i sig. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utlokalisera speciella högskoleutbildningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om distansutbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ytterligare stimulanser av näringslivets nätverk.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om företagskluster.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stimulera kommunerna att vara aktivare i arbetet kringtillväxtavtalens skrivningar.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om möjligheterna att få sin utländska examen godkänd i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om ökade möjligheter att komplettera utländskutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om förstärkta möjligheter till praktik i näringslivet förinvandrare.16. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om det administrativa ansvaret för medlen till kommunernasintroduktionsprogram för invandrare. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den speciella företagsrådgivningen till invandrare.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om stödet till projekt och organisationer som arbetar för attunderlätta möjligheterna för invandrarföretagande.19. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om statligt finansierade kvinnliga affärsrådgivningscentrum i varjesvensk kommun.20. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om hur mainstreamingen på kan förbättras.21. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ALMI:s lån till kvinnliga företagare och mikrolånen tillkvinnor.22. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att överföra statliga medel till regional nivå för att bygga utföretagsrådgivningen.23. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om företagsrådgivning för kooperativ, förnyelse av den offentligasektorn och företagsformer inom den sociala ekonomin.24. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stimulera upprättandet av lokala börser ochriskkapitalbolag.25. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stimulera upprättandet av kreditgarantiföreningar.26. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kvalitetsmål och verksamhetsmål.27. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om reglering och kontroll av företagens produktion på marknaderdär staten producerar och tidigare producerat samhällsåtaganden.28. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den sociala ekonomins betydelse.29. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om statliga bolag.30.1 Yrkandena 1 och 3 hänvisade till AU.2 Yrkandena 2, 4 och 5 hänvisade till SkU.3 Yrkandena 6-9, 13 och 14 hänvisade till UbU.4 Yrkande 16 hänvisat till SfU.4 InledningEftersom näringslivets villkor utgör en av de mest centrala delarna i enregionalpolitik, sammanfaller delar av denna motion med vad som anförsi motion "Regional styrka".En rad statistiska indikatorer tyder på att tillhör den grupp av EU-länder som har den mest ojämna fördelningen av den ekonomiska tillväxten,geografiskt sett. En ojämnt fördelad tillväxt är inte ekonomiskt och ekologiskthållbart. Om tillväxten sprids jämnare över landet kan varje region bära sinasociala kostnader, de befintliga resurserna utnyttjas bättre och belastningen påmiljön minskas. Genom en jämnare tillväxt ges människor också bättremöjligheter att välja mellan olika typer av boende- och livsmiljöer. Enjämnare fördelning av tillväxten minskar också regionernas sårbarhet vidkonjunkturnedgångar.5 Små och medelstora företags betydelse församhällsekonominSedan länge har tron på storföretag och storskalighet varit dominerande iSverige. Stordrift och marknadsdominans har stått i centrum. Fusioneroch fusionsplaner har backats upp i offentlig debatt av politiker,fackföreningar och andra politiska aktörer. Det har gynnat framväxten aven ekonomisk struktur, dominerad av ett fåtal internationellt inriktadestorföretag, som blivit alltmer problematisk. Detta av treanledningar:Följden har för det första blivit att flera branscher vanligen domineras till80 % av några jättar, livsmedelssektorn, flyget och byggsektorn, för att baranämna några. Prissamarbeten och andra konkurrenshämmande strategier hardrabbat konsumenter. Beroendet av storföretagen har för det andragjort svensk ekonomi mycket sårbar. Om ett storföretag försvinner (ellerflyttar utomlands, som det ofta hotas med) får det allvarliga konsekvenser försysselsättningen. Nästan samtliga svenska storföretag har under 90-taletflyttat ut delar av produktionen till andra länder. De svenska storföretagen harför det tredje upphört att växa i , mätt i antalet anställda.Under 80-talet skapades det fortfarande många arbetstillfällen i de störstaföretagen. De stora företagen var de sista att avskeda. Så länge företaget gickmed vinst flyttade man personal inom koncernen eller satsade på utbildning.Nu är storföretagen först med att avskeda, oavsett om verksamheten går medvinst eller ej, inte bara på grund av hårdnande vinstkrav utan också som enföljd av personalbesparande teknikinvesteringar.Att gynna tillväxten av små och medelstora företag ärsysselsättningsskapande. Det ökar också konkurrensen. Att stödja framväxtenav små och medelstora företag är därför något av det viktigaste i dagensnäringspolitik.5.1 Eget företagande, lönearbete och fritid flytersammanArbetsmarknaden har förändrats. Företag och myndigheter blir allt mindreangelägna att göra långsiktiga bindningar i form av fasta anställningar.Man vill inte vara låst vid en speciell personalstruktur eller en viss mängdanställda, dels för att kompetenskraven ständigt förändras, dels för attkunna utnyttja folk vid speciella produktionstillfällen.Tillfällighetsanställningar och projektjobb har blivit allt vanligare. Vissaarbetsgivare anställer bara dem med egen firma. Det har blivit alltvanligare att starta eget. 1997 var 596 000 företag soloföretag avsammanlagt 791 000 företag, enligt SCB. 1998 var motsvarande siffror607 000 av totalt 810 000.1 Räknar man med jordbruks- ochfiskeföretagen utgör andelen soloföretag av företag.Att starta firma är ett ekonomiskt risktagande, speciellt i inledningsskedet.Starta-eget-bidraget är ett viktigt instrument för att stimulera uppkomsten avsmåföretag.Som dagens system emellertid utformats kan bara arbetslösa beviljasstarta-eget-bidrag. För arbetande, som lämnar sin plats åt någon annan, finnsinte den möjligheten.Varför arbetslösa skulle vara bättre på att starta företag än andra är svårt attmotivera. Om starta-eget-bidraget skall fortsätta som stödform måste detockså ges till dem som inte är arbetslösa, av rättviseskäl.Men det är svårt att försörja sig som småföretagare. Drygt femtio procenthar därför valt att sköta det på deltid. Att i det läget exempelvis hyra enarbetslokal är för många en omöjlighet. Hälften av egenföretagarna har därförkontoret hemma. Dagens avdragsmöjligheter för kontor i hemmet ärminimala. De som arbetar mer än /år får göra ett schablonavdrag; /år för dem i egen bostad, /år för dem i hyrd bostad. De somkan bevisa att de inrättat en särskild del som arbetslokal får göra dubbeltschablonavdrag. Detta schablonavdrag har inte uppindexerats på senare tid.Avdragsmöjligheterna är alltså både ekonomiskt och rumsligt ytterstbegränsade. Vi förordar att regeringen antingen höjer schablonbeloppet till etthalvt basbelopp. För dem som inrättat en särskild del i bostaden beviljas ettschablonavdrag om 2/3 av basbeloppet eller att företagaren får redovisa sinafaktiska kostnader för den lokalytan.5.2 Företagarna är en diskriminerad grupp itrygghetssystemenDen lilla företagaren har inga säkra inkomster. Företagarna måste tjäna invarenda krona själv till skatt, avgifter och egen lön. Det gör dem sårbara.Soloföretagare är dessutom mer utsatta än vanliga lönearbetare vidhändelse av arbetslöshet. Det beror på att trygghetssystemen från börjanutformades utifrån den anställde lönearbetarens behov. 600 000 svenskasmåföretagare är orättvist behandlade i de svenska trygghetssystemet.Företagarnas medlemsvillkor och arbetsvillkor regleras i SFS 1997:238.Den orättvisa som finns mellan vanliga löntagare och företagare består i attdet finns olika regler för den som blir tillfälligt arbetslös. Enprojektanställdlönearbetare får arbetslöshetsersättning, men för en företagare som blir utanarbete kan det innebära nackdelar att uppbära ersättning. Medan vanligalöntagare kan växla mellan aktivt arbete och utnyttjande av a-kassa är detfortfarande en omöjlighet för landets soloföretagare.Reglerna i SFS 1997:238 § 35 kan tolkas så att företagaren bliråterbetalningsskyldig om dennes firma får nytt jobb. Att ändra dagensberäkningsgrunder, så att företagare och vanliga medborgare behandlas lika ärviktigt för att underlätta småföretagarnas överlevnadsmöjligheter.Dagens regler skapar inte bara stora bekymmer för dagens företagare, utanhindrar många att starta eget. Några anser att det är för riskabelt att bytalönearbete mot ett liv som egenföretagare. Många arbetslösa drar sig eftersomde vet att de mister sin trygghet.Beräkningsgrunderna måste ändras så att inte företagare drabbas värre änandra. beräknas arbetslöshetsersättningen på hur förhållandena varit detsenaste redovisningsåret. Om definitionen av beräkningsgrunden breddadesoch tog sin utgångspunkt i hur mycket småföretagaren tjänar i ettfortvarighetstillstånd skulle ersättningen bli mer rättvis. Vårt förslag är attbredda årsbasen för en sådan beräkning till att gälla 11/.En fråga som kvarstår är hur företagare på ett rimligt sätt ska kunnaerbjudas rätt att vara deltidsarbetslös.5.3 Redovisningsskyldigheten är ett stort problem försmå företagareFöretagsredovisningen har förenklats , men är fortfarande såkomplicerad att småföretagare måste ta hjälp för detta ändamål. När andrainkomsttagare kan kryssa i en förenklad självdeklaration måste företagarefortfarande anlita kostsam expertis för ändamålet, även om derasinkomster är ringa. En komplicerad redovisning kan vara befogat förstörre företag, men för dem som inte tjänar mer än andramedelinkomsttagare, som vanligen tar ut en årslön motsvarande mindreän åtta basbelopp bör deklarationen kunna göras enklare.En annan svårighet som stjälpt många företag är periodiseringen iredovisningen. Avskrivningsmöjligheterna är starkt begränsade för de småföretagen, och småföretagen i synnerhet kännetecknas av stora svängningar iverksamhetens omsättning och lönsamhet. Därför bör dagens möjligheter attperiodisera sitt överskott utökas, att kunna fondera överskottet och beviljasuppskjuten reavinstbeskattning. Detta kan låta sig göras om tidsgränsen förredovisningsskyldigheten blir två år.6 Arbetskraftens betydelse för tillväxtenFör att den ekonomiska tillväxten skall vara möjlig är det betydelsefulltatt det regionala näringslivet och den lokala arbetsmarknaden stimulerasså att de matchar varandra. De flyttstudier som gjorts och redovisats visaratt människor sällan rör sig mellan lokala arbetmarknadsregioner. av alla flyttningar sker inom de lokalaarbetsmarknadsregionerna. Rörligheten mellan olika arbetsplatser blirdärför också starkt lokalt betingad. I de allra flesta fall stannar människordär de är, trots bristen på arbete (gäller ej ungdomar). Det beror på att deannars går miste om de investeringar de gjort socialt, fritidsmässigt ochboendemässigt.En slutsats härav är att företagen är beroende av arbetskraft som finns inärområdet och att människors val av boendeort påverkar företagensetableringar. Företagen flyttar sällan på grund av arbetskraftsbrist. De harinvesterat för mycket i regionen. Eftersom flyttningar oftast sker inom lokalaarbetsmarknadsregioner kan näringslivet inte förvänta sig att en eventuellarbetskraftsbrist minskas genom ökad inflyttning.7 Högskolans betydelse för arbetsmarknadenTillgången till kvalificerad arbetskraft är den viktigastelokaliseringsfaktorn för dagens företag. Den är avgörande för det lokalanäringslivets framgångar. Det är alltför vanligt att det saknas kompetentarbetskraft när företagen ska rekrytera personal. Det är redan brist inommånga branscher som efterfrågar personal som fått speciell yrkesförbered-ande utbildning på gymnasiet. Ungdomarna tenderar att välja andraprogram än just sådana. Kommunerna och företagen skulle stimuleraungdomarna. Industriprogrammet och Vård- och omsorgsprogrammetskulle först och främst behöva fler sökanden.Störst är bristen på högskoleutbildad arbetskraft och personer med teknisktkunnande. Detta är allvarligt. Det gör att företag i kunskapsintensiva sektorerinte vågar etablerar sig i vissa delar av Sverige.För att höja den lokala arbetskraftens kompetens krävs det åtgärder för attde som sökt till högskoleutbildningarna verkligen skall trivas och lyckas i sittval. Trots en omfattande nyrekrytering har nämligen inteantalet utexaminerade ökat i någon särskild omfattning. Andelen invånaremed högskoleexamen är därför fortfarande låg i jämförelse med andra . Det krävs också nya strategier för att locka människor till tommautbildningsplatser. Attityden till utbildning, kunskap och skolan i sig harförsämrats . Staten bör bedriva en långsiktig politikför att förändra dessa attityder.Satsningen på högskolan måste därför fortsätta. Att högskolor ochuniversitet etablerar sig i regioner behöver inte med nödvändighet habetydelse för näringslivet eller de lokalt boende. Det viktiga är hur detfaktiska samspelet mellan högskolor och företag/individer struktureras. Attförbättra utbytet mellan studenter/högskolans institutioner och näringsliv ären viktig förutsättning för att behålla studenterna i regionen efter avslutadexamen. Högskolorna måste också bli bättre på att nischa sig i samarbete medkommun och näringsliv. Att därför ytterligare utlokalisera vissahögskoleutbildningar till mindre städer med företag i speciella branscher är enviktig del av regionalpolitiken.7.1 Om distansutbildningenAlla har inte möjlighet att flytta till orter med utbildning. Därför måsteutbildningen flytta ut. Många av studenterna har familjeansvar, och30 % av de studerande är . Detta gör att många är bofasta påorter där det inte finns högskolor.Vinsterna med distansutbildning blir flera. Många orter som inte harhögskoleutbildning kan behålla sina ungdomar längre, och de kan i sin tur påett bättre sätt knytas till den lokala/regionala arbetsmarknaden. Trycket påhögskole- och universitetsorter minskar, inte minst vad gäller bostäder ochkommunal service. De regionala skillnaderna vad gäller utflyttning respektiveinflyttning minskar och i motsvarande grad så kan hela utvecklas.Distansutbildning har också en stor och viktig funktion att fylla när detlivslånga lärandet ökar i betydelse, eftersom man inte behöver vara ledig frånjobbet och kan i princip bo var som helst.Distansutbildning bör dock ses som ett komplement till den traditionellanärutbildningen. Likvärdiga krav måste ställas på distansutbildning som påtraditionell högskoleutbildning. Det innebär förutom att innehållet skall vilapå vetenskaplig grund även att det är nödvändigt att anpassaundervisningsformen till de studerandes villkor och behov. Likaså ärtillgången till kvalificerad studievägledning ett viktigt kvalitetskrav även fördistansstuderande.För att främja decentraliserad utbildning och distansutbildning behöverresurstilldelningssystemet i högskolan förändras så att pengar öronmärks föratt en speciell distanshögskola skall kunna inrättas. har redanbeslutat att skapa en distansutbildningsmyndighet i . Det ärnaturligt att vidareutveckla denna med ett bredare mandat, flerhögskoleplatser och status som egen högskola.8 Företagsagglomerationer och nätverkFöretag förändrar inriktning, läggs ned och nybildas i aldrig tidigareomfattning. Det är inte märkligt. Anpassningsförmåga ochkonkurrenskraft har blivit allt viktigare i den nya internationella miljönsom företagen verkar i. Företagens långsiktiga konkurrenskraft är merberoende av deras innovationsförmåga, flexibilitet och förmåga till"ständigt" lärande, snarare än av kostnadsfördelar. Ett företag som kanproducera och leverera bättre produkter och anpassa produktionen väl tillbeställarnas efterfrågan har störst överlevnadsfördelar.En dynamisk lokal näringslivsmiljö skapas inte av en enskild aktör.Forskning från visar tydligt att det är i samspelet mellan olika aktörer iden samhälleliga omgivningen som kompetensen utvecklas. Att samarbeta ärockså betydelsefullt för företagens överlevnad. Strategiska allianser mellanlikasinnade, så kallade nätverk, har blivit allt vanligare. Det skapar en godgrund för informationsutbyte, ekonomiskt-tekniskt samarbete och lärandemellan företag. Att stimulera sådana nätverk är en viktig del avnäringspolitiken.Den geografiska närheten mellan företag är väsentlig. Det underlättar detpersonliga mötet. Det finns också kostnadsfördelar både för företagen ochkommunen med att företag förlägger verksamheten nära andra. Företagen kandärmed dela på, t.ex. leveranskostnader och investeringar. Att förlägga sinverksamhet i närheten av andra företag underlättar också näringslivetsmöjligheter att hitta kompetent personal på orten. Det blir också lättare förkommunen att specialanpassa infrastruktur och utbildningssystem till denlokala arbetsmarknaden. Det är därför uppkomsten av företagskluster börunderstödjas (med kluster menas geografiska anhopningar av företag somarbetar i relaterade branscher).Uppkomsten av nätverk och kluster hävdar vissa är något som politikernainte skall lägga sig i. Sådant får uppkomma av sig självt. Det finns emellertidtrögheter i systemet, en sorts marknadsimperfektioner, som gör attregionala/kommunala myndigheter och organisationer kan spela en viktig rollför utvecklingen genom att tillföra information/rådgivning, energi,organisationsförmåga och en del av finansieringen.9 Specialiseringens fördelarDet rådande företagsklimatet bestäms av en rad sociala, kulturella ochinstitutionella faktorer. Vissa delar av lämpar sig därför bättre änandra för vissa näringar. Kommunerna har börjat inse vikten av attutnyttja dessa komparativa fördelar och gynna ett mer specialiseratföretagsutbud. har blivit ett nytt centrum för företaginom telekomsektorn, är känt som bilföretagens testcentrum,är rymdstad osv. Men specialiseringen får inte varaensidig. När fler kompetenser och näringar agerar inom samma regionuppstår ett dynamiskt samspel mellan en allt mer avancerad efterfråganrespektive utbud.Kommunerna bör genom rådgivning och information stimuleras att varaaktivare vid skrivningarna av tillväxtavtalen och på eget initiativ hittamöjligalösningar i sin del av regionen på hur näringslivs- och miljöutvecklingen kanstimuleras. Det finns även en enorm idékraft i den informella ekonomin, i detlokala kultur- och föreningslivet.10 Invandrarna på arbetsmarknadenInflyttningen av nya invånare bör ses som en resurs för det lokalanäringslivet, ja, för den ekonomiska tillväxten i sin helhet. Att underlättaderas deltagande på arbetsmarknaden är av yttersta vikt för att få buktmed en del av den resterande arbetslösheten. Denna är en enormvälfärdsförlust för samhället och går stick i stäv mot allintegrationspolitik. Vi vill- att det ska bli enklare att få utländsk examen godkänd i ochlättare att komplettera tidigare utbildningar,- förstärka möjligheterna till praktik i näringslivet för invandrare,- underlätta invandrarnas introduktion i näringslivet. Kommuner som ännuinte gjort det bör i interkommunal samverkan utveckla yrkesanpassade,individualiserade, behovsanpassade och näringslivsrelateradespråkundervisningsprogram av hög kvalitet med tillhörande praktik iprivata företag eller offentlig sektor.Det görs alldeles för lite för att stimulera invandrare att bli egenföretagareunder deras introduktionsperiod i . Det har två orsaker. Det berordels på kommunernas introduktionssystem som har en dominerandesocialpolitisk profil, vilket resulterar i ett långvarigt bidragsberoende, delspå en bristande kunskap bland banker och företagsrådgivare ominvandrarnas potential. Om det administrativa ansvaret för ersättningarnatill kommunerna förs över från till regional nivå kanmedlen strategiskt fördelas till kommunernas introduktionsprogram förnyanlända inom ramen för samordning av de regionala tillväxtavtalen.Företagsrådgivning till invandrande företagare måste utökas, i form avspeciella kontaktpersoner eller regionala företagsrådgivningscentra. Dethandlar om att få hjälp med det viktigaste; utformningen av en företagsidé,kännedom om konkurrenter, bankkontakter, kunskaper om att driva företag iallmänhet samt tillgång till andra kontakter och nätverk. Denna sortsföretagsrådgivning bör utökas och utgöra en integrerad del av den allmännastatliga företagsrådgivningen.11 Kvinnligt företagande11.1 Affärsrådgivning och stöd till kvinnor påregional och lokal nivåFöretagandet i är extremt lågt. avarbetskraften är egna företagare jämfört med genomsnittpå 15 %.Av de företag som startas ägs av kvinnor. Genomatt så få kvinnor väljer att driva företag går miste om denspeciella kompetens och erfarenhet som kvinnor besitter. Låt ossexempelvis nämna ett område där män inte gärna startar eget - vård- ochomsorgssektorn. Bland gruppen offentliganställda har många valt att tasteget ut till egen verksamhet. Detta har ofta skett i kooperativ form ochgällt både barn-, handikapp- och äldreomsorg. Tjänstesektorn behöverväxa i takt med det svenska folkets åldrande. Frågan är hur kommunernaska klara av att driva den verksamheten och hitta personal. Många avdagens kvinnliga företagare har valt att starta företag inom vård- ochomsorgssektorn.Det borde finnas en bättre beredskap för att mobilisera kvinnors vilja attstarta eget i kommunerna. Då krävs det rådgivning till dem som står i begreppatt starta eget. Kvinnliga affärsrådgivare finns redan i många kommuner, etthundraåttiotal. De utgör ett viktigt komplement till regionala resurscentra.Tyvärr drivs flera av enheterna i projektets form. Den framtida finansieringenär osäker. Vi föreslår därför att staten finansierar en utbyggnad avverksamheten, så att det slutligen finns kvinnliga affärsrådgivare i varjekommun.11.2 Affärsrådgivning och stödarbete för kvinnornapå riksnivåNationellt resurscentrum för kvinnor har lagts ned. Centret var en enhet inomNUTEK som sysslade med att stödja kvinnorna i landets regioner. Detbildades ursprungligen sedan kvinnor, som arbetat med regionala frågor pålokal och regional nivå, upptäckt att mycket av de ekonomiska resurserna förden regionala utvecklingen gick till män och etablerade grupper i samhället.Enheten har mest blivit känd för stödet till kvinnligt företagande. lades verksamheten ned.