mot · GO02MJ306 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ306av , ()SkogspolitikenFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skogliga konsekvensanalyser.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om viltskador.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om katastrofskydd.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kalkning.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om nyckelbiotoper.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skogsimpediment.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om certifiering.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om fornlämningar.19. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om internationell bevakning.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skogsbrukets skatter.211. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om forskning och utveckling.12.1 Yrkande 8 hänvisat till KrU.2 Yrkande 10 hänvisat till SkU.InledningSkogspolitiken är viktig ur många aspekter. Skogsbruket ochdess industrier är av mycket väsentlig betydelse för densvenska samhällsekonomin. Nettoexportvärdet frånskogsindustrin är i storleksordningen perår. Rekreationsvärdet är oomtvistat och ökande.I en målstyrd politik görs utvärderingar efter vissa perioder. Vid nästautvärdering av skogspolitiken kommer skogsbruket att bedömas mot deövergripande målen produktion och miljö. Detta hindrar inte att staten kanbehöva se över sina skogspolitiska medel mellan utvärderingstillfällena. Denbudgetförstärkning som föreslagits för att täcka statens kostnader förbiotopskydd och naturvårdsavtal, liksom stöd för plantering av ädellövskogefter den granskog som föll i den senaste svåra stormen i , ärexempel på sådan översyn.Under innevarande år har presenterat nya skogligakonsekvensanalyser (SKA 99). I dessa har man bl.a. presenterat ett antalscenarier där man varierat dels skogsvårdsinsatser, dels markavsättningar avmiljöskäl. Det visar sig att dagens avverkningsnivå bör kunna upprätthållasunder innevarande sekel även vid relativt omfattande avsättningar avskogsmark för andra ändamål än skogsbruk. Ett avgörande skäl till detta ärskogsbrukarnas skötsel av skogarna och den skogspolitik som bedrivits underlång tid, vilket resulterat i nya skogar med mycket god tillväxt. SKA 99 haremellertid brister. T.ex. kan effekterna för det framtida skogsbruket vid andraekonomiska förutsättningar än dagens inte avläsas i SKA 99. Detta behöveruppmärksammas när skogspolitiken utvärderas. Dessa svagheter planeras nuelimineras i ett nytt analysverktyg kallat "Heureka". Tillräckliga medel måstetillföras detta projekt så att framtida, skogliga konsekvensanalyser kan bli änmer informativa verktyg i skogspolitiken.SkogsskyddetEn av de viktigaste uppgifterna för är attövervaka skogarnas hälsa så att kommande generationer hartillgång till en frisk skog med kvalitativt god skogsråvara.Här brister det allvarligt i myndigheternas möjligheteroch resultat.Statsmakterna har t.ex. tagit alltför lätt på de skador somklövviltet gett upphov till både på plant- och ungskogen och påbiodiversiteten. Särskilt bekymmersamt är det att virkeskvaliteten sjunker itallskogarna. Man kan jämföra med vårt grannland där man bemästratavvägningen mellan skogsbruk och viltvård på ett helt annat sätt. Vi föreslårmot denna bakgrund att en utredning får utvärdera älgskötselområdena ochföreslå förändringar, som gör att de kan spela den roll för intresseavvägningensom tidigare avsetts.Det är en brist att skogspolitiken inte innefattar relevanta åtgärder vidkatastrofer. saknar resurser att inventera ochföranstalta om motåtgärder vid allvarliga insektshärjningar, t.ex. avgranbarkborrar efter stormskador. Kunskaperna saknas om vad somförorsakar den pågående ekdöden, varför skogsmyndigheten inte kunnat gerelevanta råd till de skogsbrukare som drabbas. Osäkerheten kan fortplantaspå så sätt att skogsägare blir tveksamma till att satsa på ekproduktion. Viföreslår att det införs ett relevant katastrofskydd och att det avsättsforskningsmedel för att utröna orsakerna till ekdöden.En mycket oroande situation för europeiskt skogsbruk har inträffatdå den s.k. tallvednematoden utvandrat från och slagit till iPortugal. Denna nematod kan under vissa förhållanden slå ut vår europeiskatall. har agerat kraftfullt i EU, vilket lett till skärpningar igällandeskyddsregler och omfattande undersökningar inom hela EU. Det är viktigt attstaten prioriterar bevakningen av denna fråga i EU.Luftföroreningarna har under det senaste halvseklet lett till försurning ochövergödning i skogsmarken i . Det ligger i intresse attde internationella ansträngningarna att minska utsläppen till luften fortsätter. ISverige har de politiska besluten om motåtgärder inskränkts till sjökalkningmedan skogsmarkskalkning blivit mycket styvmoderligt behandlad. I åretsbudgetproposition finns heller inga nya förslag att kalka ellervitaliseringsgödsla den skadade skogsmarken. reviderar nu sitttidigare åtgärdsprogram och beräknas lägga sitt nya förslag . Vianser att det är hög tid att staten uppträder mindre vankelmodigt påhemmaplan och ser mer integrerat på åtgärderna i skog och sjö.Skog undantagen skogsbrukMiljömålet i skogspolitiken ska nås genom anpassning avskogskötseln, hänsyn i driften och avsättning ochundantagande av skogsmark. Denna mix är grundläggandeför den nordiska mångbruksmodellen. som undantasskogsbruket för naturvårdsändamål avsätts antingen genomstatliga beslut eller frivilligt av ägarna. I enlighet medinternationella definitioner är av skogsmarkenundantagen skogsbruk genom naturreservat, lagensbestämmelser om lågproduktiv skogsmark och efter frivilligaavsättningar. Därutöver kommer de "hänsynsytor" somavsätts vid avverkningar. Tillkommer gör också denaturreservat och biotopskyddsområden - totalt över300 - som omfattas av statens nyareservatstrategi. Dessa tillkommande områden kommer attberöra tusentals fastigheter och blir huvudsakligendestinerade till . Genom att staten höjt bl.a.reservatsanslaget anses dessa områden vara finansierade.För att rättssäkerhet ska råda och för att få en bred förståelse förmiljöpolitiken behöver staten en komplett och anpassad strategi förmarkavsättningarna och hur olika miljövärden bäst kan bevaras. Vi vill härvidpoängtera att s.k. storreservat bör läggas på allmänt ägd mark. Vidare attmyndigheterna måste använda sig av statens mark för markbyten. För attundvika att ta över hela brukningsenheter bör staten utveckla nyaarbetsmodeller för områden med många naturvärden och i stället kombineramindre reservat och biotopskyddsområden med markägaravtal ochrådgivning. Sådana markägaravtal bör kunna inskrivas i fastighetsregistret.De personella och ekonomiska resurserna bör i högre grad prioriteras tilldenna typ av avtal och rådgivning.Efter det att nyckelbiotops- och sumpskogsinventeringarna fullföljts hardet på fältet uppstått problem som kräver sina snara lösningar. Det harnämligen visat sig att samarbetet mellan länsstyrelserna ochskogsmyndigheten om avsättningar av större nyckelbiotoper inte fungerat ivissa regioner. Skogsägare upplever att myndigheter hänvisar till varandraoch att det saknas en tydlig motpart. Den administrativa hanteringen avnyckelbiotoper, inklusive information till och samråd med markägare,behöver också bli mer flexibel. Staten måste ta ansvar för att detadministrativa arbetet förblir rättssäkert.Frivilliga avsättningar av mark görs definitionsmässigt av ägarna. sätter upp sitt mål om att ca 0,5 miljoner hektarproduktiv skogsmark ska vara avsatt frivilligt måste denpraktiska, politiska konsekvensen bli att staten genom utbildning ochrådgivning underlättar för markägaren att fatta beslut om markanvändningen.Det går inte att få bred förståelse för miljöpolitiken om staten betraktarfrivilligt arbete som något som kan kommenderas fram.Den skogklädda mark som producerar mindre än perhektar och år klassas som impediment. Dessa är i praktiken enligt skogsvårds-lagen skyddade mot avverkning. Vi anser att vid redovisning av föravverkning skyddade arealer i bör dessa impediment ingå.SkogscertifieringSkogscertifiering är och böra vara en marknadsdrivenprocess. Det är viktigt att certifieringen fungerar som endrivkraft och ett kommunikationsinstrument på en frimarknad. Men staten har ett övergripande ansvar för att detfinns ett institutionellt ramverk, som kan säkerställa attmarknadsprinciperna fungerar väl. Anslutningen till ettcertifieringssystem måste vara frivillig och de som väljer attstå utanför diskrimineras. Det ska finnas frihet att etableracertifieringssystem, och ramverket får inte medverka till ellertillåta ett monopolliknande system. Skogscertifiering fårheller inte leda till förtäckta handelshinder.Kulturmiljövård i skogenKulturmiljövärdena i skogen har väckt ökat intresse undersenare år genom bl.a. nya och omfattande inventeringar, mentyvärr också genom en del "olycksfall i arbetet" vidskogsavverkningar. har föreslagitdelmål till miljökvalitetsmålet "Levande skogar", som ärmycket högt ställda.De enskilda skogsägarnas kunskaper och intresse för kulturlämningarna iskogen är en stor tillgång. Men deras engagemang är också beroende av denattityd som staten intar till markägaren och dennes förfoganderätt till marken.Dagens brukare måste på samma sätt som tidigare generationer ha rätten attbruka sin mark effektivt. För att nå högt ställda mål för kulturmiljövården iskogen är det en första förutsättning att inventerade lämningar finnsregistrerade och att uppgifterna om fornlämningarna är lätt åtkomliga förmarkägarna. Registrering och redovisning av befintliga fornlämningar måstedärför prioriteras av de kulturmiljövårdande myndigheterna.Med nya tolkningar av begreppen "fornlämning" och "fornlämnings-områden" kan enskilda skogsbrukare komma att beröras av stora lagskyddadeområden. Även om en markägare skulle få tillstånd till en brukningsåtgärdkan den rättsliga situationen lätt uppfattas som orimlig. Det behövs nu enöversyn av lagstiftningen, som kan öppna för möjligheten till ersättning förinskränkning i brukandet inom större fornlämningar ochfornlämningsområden.Skogsbruket och EUFastän det inte finns någon gemensam skogspolitik är EU-politiken högst påtaglig för skogsnäringen i . Detgäller särskilt EU:s miljöpolitik.EU manar nu medlemsländerna att fullfölja förslagen till områden som skaingå i nätverket 2000. har anmält närmare 5 milj.hektar mark och vatten. Eftersom kommissionen ändå konstaterat brister iSveriges arbete och i regelverket, som ska säkra de svenska objekten inätverket, har staten hamnat i tidsnöd. Man har övergivit tidigare sätt attförstlösa avsättningsfrågor på hemmaplan innan objekten anmälts till EU och manhar snabbutrett frågan om skärpt lagstiftning. Vi anser att det är ett allmäntintresse att genomför åtagandena på ett sätt som länkar till vårt landsmiljöpolitik och till mångbruket av skogen. Vi förutsätter vidare att det blirsamma rättsregler och rättsprinciper för objekt i nätverket som vid andrastatliga avsättningar av skogsmark.Kommissionens vitbok om ersättningsansvar för miljöskador skabehandlas av EU:s parlament. innefattar i skadebegreppet även"skada på biologisk mångfald", men begränsar sanktionssystemet till objekt iNatura 2000. Eftersom detta begrepp skulle bädda för subjektiva ochsvårförutsebara bedömningar i domstol är det nödvändigt att ett sådantersättningsansvar bara kan bli tillämpligt vid betydande skador inom Natura2000-objekt och inte på vanligt skogsbruk.Andra högaktuella internationella frågor med bäring på skogsbruk somkräver svensk bevakning är EU:s vattendirektiv, frågan om sänkor iklimatpolitiken, skogsskyddsfrågor, internationella konventioner m.m. Medmånga för skogsnäringen och äganderätten viktiga frågor ständigt aktuella iBryssel är det stor risk för att många inte hinner bearbetas tillräckligt väl avregeringen och att frågor och ärenden inte får den nödvändigagenomlysningen i det svenska parlamentet. Vi vill upprepa tidigare krav omregeringens skyldighet att avsätta tillräckliga resurser för att kraftfulltkunnaföreträda svenska intressen i internationella sammanhang. Vårt grannlandFinland framstår här som ett föredömligt exempel. Internationell acceptansför vårt skogsbruk är grunden för en fortsatt framgångsrik svenskskogsindustriexport med bibehållen respekt för våra miljömål.VägarUnder har stor uppmärsamhet och stark kritikriktats mot vägar i allmänhet men mot det s.k. sekundäravägnätet i synnerhet. Underhållet av dessa sistnämnda vägarhar varit under all kritik och avstängningarna för tung trafikhar varit omfattande. Sådana förhållanden får naturligtvisförödande konsekvenser för skogsbruket som i högsta grad ärberoende av just lastbilstransporter. Vi moderater föreslår iannat sammanhang betydande resursförstärkningar tillvägbyggnad och vägunderhåll men vill här betona vikten avatt även med befintliga anslag måste en rimlig del användasför förstärkning och underhåll av såväl det sekundära som detenskilda vägnätet.SkatterPå det skattepolitiska området finns det flera för skogsbruketorimliga förhållanden som snedvrider det svenskaskogsbrukets konkurrensförmåga i förhållande till våragrannländer. Här kan nämnas dieselskatt och skatt på s.k.miljöbensin för motorsågar. Vi motsätter oss regeringensförslag att höja dessa skatter och föreslår i stället enbetydande sänkning. De skatter som belastargenerationsskiften av skogsfastigheter är orimliga och tillstort förfång för ett värnande av familjeskogsbruket. Viföreslår en radikal förändring av dessa skatter.Forskning och utvecklingSkogsnäringen kännetecknas generellt av att enförhållandevis liten andel av näringens omsättning går tillFoU. Självfallet finns enstaka undantag från denna regel.Från moderat sida har vi markerat vikten av att FoU-arbetet än mer står i förgrunden. Framgångsrikt FoU-arbete ger godaförutsättningar för att höja mervärdet och förädlingsgraden på den ingåendeskogsråvaran. Angeläget är också att i detta FoU-arbete identifiera nya ochnygamla sätt att använda trä ensamt, eller i kombination med andra material,för att på så sätt öka konsumtionen av trä - den förnybara råvaran.På flera håll i landet, t.ex. i och , har avtal ingåtts om enomfattande samverkan mellan näringslivet, staten samt universitet ellerforskningsinstitut.Denna samverkan och kraftsamling är välkommen, men bör nu följas av enhög arbetstakt från alla parters sida för att verkligen få igång de olika FoU-projekten. Samtliga parter har ett ansvar för detta.Det är också angeläget att denna ökade satsning på FoU bedrivs i närasamverkan med grundutbildningen vid våra akademiska lärosäten.Vi anser att det fortfarande avdelas alltför lite resurser inom bl.a. SLU förden mer marknadsinriktade FoU som den samlade skogsnäringen efterfrågar.Från skogsnäringens sida har framförts önskemål om engrundläggande översyn av skogsutbildningen. Enligt vad vi erfar, pågår nudenna översyn som bäst med direktiv att redovisa sina överväganden vidårsskiftet.Vi förutsätter att frågan om skogsfakultetens koppling till SLU ingåendeprövas. Vidare anser vi att frågan om en sammanhållen skogsfakultet på godagrunder bör ifrågasättas. Med flera separata fakulteter vid flera lärosäten,t.ex.Umeå/Ulltuna, /, bör den eftersträvansvärda akademiskamångfalden gynnas. Var och en av dessa skogsfakulteter får sedan bygga sinverksamhet och sina nätverk enligt de intressen och förutsättningar debesitter. Vi utgår ifrån att dessa frågeställningar noga och öppet analyserasoch övervägs i den pågående utredningen.Stockholm den 29 september 2000Ingvar ()()()()()()()()(m)()()()