mot · GO02K259 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:K259av , ()Ordensväsendet m.m.Förslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en översyn av det offentliga belöningssystemet.MotiveringÄr det inte intressant hur historien upprepar sig? Urmemorialen om införandet av svenska ordnar till riksdagenssekreta utskott 1744:Intet rike finnes uti , som icke äger sina egna riddare-ordnar,undantagande och republiken . De nytja dem dels föregna undersåtar, dels för främmande, och krönta huvuden tro sig kunnaanbjuda dem åt deras vederlikar och äfven bära dem /.../. Jag har migbekant, att en sådan proposition yttrades, mentiderna och omständigheterna voro icke av samma beskaffenhet som nu.Det tyckes sällsamt att se svenska män framlysa med främmandenådetecken och av liksom af dem stämplade. Det tyckes ändtligen såmycket nödigare vara att nu påtänka en slik författning, som man kundeafse sådana tider och människor, som torde vilja fria efter hederteckenhos främmande makter, med förlust af egen ära och igenom sittfäderneslands uppoffrande.Det tyckes nu mera äfventyrligt att ändra på sådant utan att införaegna riddar-ordnar; det tyckes ändtligen så mycket nödigare vara att nupåtänka en slik författning /.../ ().1748 fastställdes de första ordensstatuterna av medförebild i flergradiga världsliga riddarordnar.Genom införandet av ett offentligt ordensväsende ökadestatschefens möjligheter att belöna många personer somgjort landet tjänster såväl i krig som under fred på ett billigtsätt, och med förändringar och tillägg fortsatte de svenskastatsordnarna att delas ut till 1974. biföll dåkonstitutionsutskottets betänkande 1973:27 angående ändratbelöningssystem för statsanställda m.fl. Förändringarnainnebar att inga svenska medborgare skulle tilldelas desvenska riddarordnarna. Av de fyra riddarordnarna behöllsSerafimerorden och , medan Svärdsordenoch lades i vila.Man skall vara klar över att ordensväsendet hade stora brister. Det var enskev fördelning av utdelande mellan de fyra ordnarna, där Nordstjärneordenför främst statstjänstemän utgjorde ca hälften av alla ordensförläningar. Detvar ett system som byggde på ställning och lönegrad. Det är lätt att förståoviljan mot ordensväsendet, och förståeligt att man valde att läggaordensväsendet i vila. Men har gått sedan dess.Alla motioner som har väckts i ordensfrågan har avvisats medhänvisning till att de argument som ligger till grund för beslutet redovisade iproposition 1973:91 fortfarande äger giltighet. I det följande redovisasargumenten och motargument:- Promemorian som föregick propositionen gick på en ganska bred remiss,dock inte till näringslivets organisationer eller andra organ inom denenskilda sektorn, vilket är anmärkningsvärt om man betänker attVasaorden utdelades till denna sektor. De som berördes av reformen tillätsinte uttrycka sin åsikt i frågan!- Ordensväsendet byggde på en föråldrad samhällssyn "genom att ge uttryckför värderingar av samhällsinsatser enbart med hänsyn tilltjänstetillställning". Detta talar inte i sig för att ordensväsendet skulleläggas i vila, särskilt om man beaktar fortsättningen "Utskottet biträderuppfattningen, att det i hög grad är motiverat med en reformering avbelöningsväsendet".- "Enligt det föredragande statsrådet är en ordning av någon form avreformerat ordensväsende inte förenlig med personalorganisationernasinställning." Eftersom så stor vikt fästes vid personalorganisationernasåsikt är det förvånande att motioner med förslag om ett reformeratbelöningssystem kunnat avfärdas utan att än en gång lika stor vikt läggsvid personalorganisationernas åsikter.- "Utskottet ansluter sig till statsrådets uttalande, att ordensväsendet inte ipraktiken kan utformas och tillämpas på ett sätt som motsvarar detgrundläggande kravet på jämlikhet och enhetlighet i bedömningen av olikapersonalkategoriers arbeten." Intressant nog verkar det som alla europeiskastater utom tycker att detta faktiskt är möjligt, liksom stora delar avövriga världen eftersom de har nationella ordensväsenden.Det bakomliggande resonemanget för beslutet tycks ha varitatt en ordensförläning gör en person lite finare och alltså harhögre värde, vilket är ojämlikt. Här erkänner alltså de somfattat beslutet indirekt sin människosyn, att det är skillnad påfolk och folk. människosyn går stick istäv mot detta och är: alla har lika stort värde vem de än är.En medalj bättrar inte på ditt värde, inte ens en orden gördet.Med ett sådant synsätt reduceras frågan om ordensväsende till detta:internationellt används medaljer som bevis på uppskattning för mindreinsatser av enskild karaktär och ordnar används som bevis på uppskattning förstörre insatser för samhället. En orden är bara en annan sorts medalj, sommarkerar skillnaden i insats. Det svenska belöningsväsendet borde ikonsekvensens namn ligga i linje med det internationella systemet, ettförhållande som också talar emot en total vila för ordensväsendet.Att staten faktiskt har ett behov av att visa uppskattning för större insatserför samhället visas exempelvis genom att regeringen något inkonsekventförlänar professors titel. Vad gäller ex. fil. insatser förden tematiska forskningen är professorstiteln välavvägd och välförtjänt.Däremot kan man fundera över om inte ex. operasångaren ochskådespelerskan professorstitlar är ett utslag av att svenskamedborgare inte kan komma ifråga för riddarordnar.Inkonsekvensen blir också tydlig ex. då dignitärer möts internationellt.Eftersom de svenska företrädarna saknar ordnar uppfattas de av omvärldensom mindre kvalificerade - annars skulle de ju haft en orden! När de svenskaförhållandena blir kända ställs ibland frågan hur vi kan ge bort ordnar tillutlänningar som vi själva tydligen inte vill bära? Det kan också uppfattas somorättvist att två personer med likadana arbetsuppgifter vid ex. en ambassaddär den ene är svensk och den andre är utlänning belönas den förre med enorden och den senare med ex. konstglas.En utredning som omfattar hela det offentliga belöningssystemet börtillsättas för att pröva om tiden är de svenska riddarordnarna mogen. Här börsärskilt beaktas att:- Alla bör kunna komma ifråga för ordnar. Kopplingen skall inte varaställning och lönegrad utan insatsens betydelse för samhället. Antaletordensförläningar bör ligga på en fastlagd nivå om ca 500, en nivåsom är ett genomsnitt av nivåer (explosionen iantalet förläningar kom , ex. 1 300 1950).- Det ursprungliga och väl genomtänkta svarta bandet för Nordstjärneordenbör återinföras, vilket får sin förklaring i Palmstedts/brev tillFredrik I där man förklarar att bandet skall vara svart eftersom; "det swartaär thet okunskapens mörker stiernans (Nordstjärnans) stråålar willgenomlysa".- "" i stället för det intetsägande "Ledamot" skall vara den kvinnligabenämningen av riddargraden.- Samordning av ordens- och medaljärenden är av vikt, förslagsvis inom ettordens- och medaljråd med representanter från regering, Kungl. Maj:tsOrden, näringsliv m.m.- Ett återinfört ordensväsende kanske delvis kan motverka den ökande floranav halvofficiella medaljer.Stockholm den 27 september 2000Chatrine ()()