mot · GN02Fi15 · 2000-04-28 00:00:00 — AnvÃ¤ndandet av kvantitativa jÃ¤mfÃ¶relser och mÃ¥tt mÃ¥ste dÃ¤rfÃ¶r ske med urskiljning. Som den senaste lÃ¥ngtidsutredningen uttrycker det: âAlltfÃ¶r mÃ¥nga normer eller mÃ¥l leder dock till mÃ¥lkonflikter i den ekonomiska politiken.â (SOU 2000:7, s. 47). Att driva politik sÃ¥ att fÃ¶rutsÃ¤ttningarna fÃ¶r hÃ¶g sysselsÃ¤ttning blir sÃ¥ goda som mÃ¶jligt Ã¤r en nationell frÃ¥ga. Vidare fÃ¶refaller inte EU-lÃ¤ndernas regeringar att ha tillrÃ¤cklig insikt om de problem som en alltfÃ¶r stel arbetsmarknad och vÃ¤lfÃ¤rdsmodell kan medfÃ¶ra. En âeuropeisk vÃ¤lfÃ¤rdsmodellâ har bara ett berÃ¤ttigande om den verkligen Ã¤r den bÃ¤sta vÃ¤gen till vÃ¤lfÃ¤rd fÃ¶r EU:s innevÃ¥nare. I vÃ¥r nÃ¤rmaste omvÃ¤rld kommer de nordiska lÃ¤nderna att uppvisa ungefÃ¤r samma skillnader som . FÃ¶r del berÃ¤knas tillvÃ¤xten ligga kring medan fÃ¥r en Ã¥terhÃ¤mtning sÃ¥ att tillvÃ¤xten antas ligga pÃ¥ . berÃ¤knas fortsÃ¤tta sin exceptionella tillvÃ¤xtbana, med 4â 4Â½ % per Ã¥r de kommande tvÃ¥ Ã¥ren. Sammantaget kommer detta troligen att innebÃ¤ra att marknaden fÃ¶r svenska exportvaror kommer att vÃ¤xa med bÃ¥de i Ã¥r och nÃ¤sta Ã¥r. Exporten berÃ¤knas ge ett nettotillskott till den svenska ekonomin om mer Ã¤n Â½ procentenhet av BNP eller ca bÃ¥da Ã¥ren. ska som en reaktion pÃ¥ regeringens vÃ¥rproposition ta stÃ¤llning till det statliga och offentliga utgiftstaket fÃ¶r Ã¥ren 2001â2003. NÃ¥gon egentlig internationell bedÃ¶mning finns knappast fÃ¶r . Antagandena om den internationella utvecklingen blir dÃ¤rfÃ¶r schablonÂmÃ¤ssiga. Regeringens proposition innehÃ¥ller inte heller nÃ¥gon diskussion om alternativa strategier fÃ¶r den hÃ¤ndelse den inhemska eller internationella utvecklingen skulle ta en annan bana Ã¤n vad huvudalternativet anger. I avsaknad av alternativa bedÃ¶mningar bÃ¶r politiken utformas under sÃ¥ stor flexibilitet som mÃ¶jligt. FÃ¶r del innebÃ¤r det att skatter och offentliga utgifter bÃ¶r, sÃ¤rskilt nÃ¤r konjunkturen Ã¤r positiv, successivt minska som andel av BNP. BNP-tillvÃ¤xten internationellt och i Ãrlig procentuell volymfÃ¶rÃ¤ndring 1999 2000 2001 2002 2003 VÃ¤rlden 3,2 3,9 3,8 3,6 3,6 4,2 3,8 2,7 2,1 2,1 0,3 0,7 1,2 1,4 1,5 EU 2,3 3,1 2,9 2,6 2,5 2,6 3,3 2,9 2,5 2,6 3,8 3,8 2,9 2,0 2,0 KÃ¤lla: VÃ¥rt Ã¶kade beroende av den internationella utvecklingen, det som brukar kallas fÃ¶r globaliseringen, pÃ¥verkar fÃ¶rutsÃ¤ttningarna fÃ¶r den politik som kan fÃ¶ras. Detta Ã¤r inget nytt, den utlandsberoende delen av ekonomin har oftast vuxit snabbare Ã¤n den inhemskt orienterade. Detta visas t.ex. av att Ã¥r 1960 utgjorde exporten av BNP mot nÃ¤rmare . Under olika skeden har dock denna utveckling gÃ¥tt snabbare Ã¤n annars. Det Ã¤r hÃ¶gst sannolikt att vi nu befinner oss i ett sÃ¥dant skede. Under de senaste tio Ã¥ren har faktorer som IT-utvecklingen, den finansiella revolutionen och avregleringar fÃ¶rÃ¤ndrat fÃ¶rutsÃ¤ttningarna fÃ¶r de ramar som den ekonomiska politiken kan fÃ¶ras inom. Detta skildras ibland som en utveckling som minskar demokratin. Det Ã¤r helt fel tÃ¤nkt. VÃ¥rt vÃ¤lstÃ¥nd Ã¤r byggt pÃ¥ att vi som nation deltagit i den internationella arbetsfÃ¶rdelningen. VÃ¥ra fÃ¶retag har kunnat vÃ¤xa sig stora och bli internationellt inriktade dÃ¤rfÃ¶r att de gÃ¥tt utanfÃ¶r den egna hemmamarknaden. Men en fÃ¶rutsÃ¤ttning fÃ¶r detta har varit att svenska fÃ¶retag haft mÃ¶jlighet att gÃ¥ in pÃ¥ nya marknader och sÃ¤lja eller etablera sig dÃ¤r. DÃ¥ mÃ¥ste vi som nation uppvisa samma Ã¶ppenhet mot andra. NÃ¤r u-lÃ¤nder eller andra vill sÃ¤lja till oss, och dÃ¤rmed kanske konkurrera ut inhemsk tillverkning, Ã¤r det samma fenomen som nÃ¤r svenska fÃ¶retag kunnat konkurrera och vÃ¤xa sig starka pÃ¥ vÃ¤rldsmarknaden. Det skulle vara utomordentligt anmÃ¤rkningsvÃ¤rt om ett land som , som i sÃ¥ hÃ¶g grad byggt sitt vÃ¤lstÃ¥nd pÃ¥ internationalisering, skulle vilja neka andra samma mÃ¶jlighet. SjÃ¤lvfallet kan avstÃ¥ frÃ¥n att delta i det internationella arbetsÂutbytet. Det Ã¤r helt fel nÃ¤r internationaliseringens kritiker hÃ¤vdar att âmarknaden tvingarâ oss att fÃ¶ra en viss politik. Vi kan visst fÃ¶rsÃ¶ka minska ner vÃ¥rt internationella beroende, om vi Ã¤r beredda att betala priset! Vi kan visst vara isolationistiska. SkÃ¤let till att internationaliseringens kritiker inte pÃ¥ allvar fÃ¶reslÃ¥r detta Ã¤r att de Ã¤ndÃ¥ inser att det svenska folket inte Ã¤r villigt att betala priset i form av fÃ¶rlorad standard och vÃ¤lfÃ¤rd. 3.2Â Den svenska ekonomin De internationella fÃ¶rutsÃ¤ttningarna fÃ¶r en bra svensk ekonomisk utveckling Ã¤r nu betydligt ljusare. Inte minst bidrar den nu pÃ¥gÃ¥ende konjunkÂturÂuppgÃ¥ngen inom EU till detta. Den valutakurs som blev fÃ¶ljden av deprecieringen 1992 var mycket konkurrenskraftig. Under Ã¥ren nÃ¤rmast dÃ¤refter utgjorde bidraget frÃ¥n utrikeshandeln av BNP-tillvÃ¤xten. Det Ã¤r fÃ¶rst som den inhemska efterfrÃ¥gan Ã¥terhÃ¤mtat sig. Den finanspolitiska Ã¥tstramning som skedde fÃ¶r att vÃ¤nda budgetÂunderskottet bidrog till att hÃ¥lla tillbaka den inhemska efterfrÃ¥gan. NÃ¤r den finanspolitiska Ã¥tstramningen nu har lÃ¤ttat Ã¶kar den inhemska efterfrÃ¥gan. Det Ã¤r frÃ¤mst den privata konsumtionen som bidrar till att dra upp efterfrÃ¥gan. Flera olika bedÃ¶mningar talar fÃ¶r att BNP-tillvÃ¤xten kommer att bli nÃ¤rmare i Ã¥r och nÃ¤sta Ã¥r. Regeringen rÃ¤knar dÃ¤refter med en tillvÃ¤xt ungefÃ¤r i takt med den lÃ¥ngsiktigt potentiella tillvÃ¤xten i ekonomin, per Ã¥r. () rÃ¤knar med en BNP-tillvÃ¤xt pÃ¥ i Ã¥r och Ã¥r 2001. FÃ¶r Ã¥ren dÃ¤refter rÃ¤knar KI â vid en gynnsam utveckling av lÃ¶nebildningen â med en tillvÃ¤xt om per Ã¥r. Vid en mindre gynnsam utveckling skulle BNP-tillvÃ¤xten bara bli 1â1Â½ % per Ã¥r. anger fÃ¶r del en tillvÃ¤xt i Ã¥r av samma storlek som regeringen men nÃ¥got mera, eller , nÃ¤sta Ã¥r. Som grund fÃ¶r detta ligger i alla prognoser ett antagande om en god internationell tillvÃ¤xt. Skulle denna bli sÃ¤mre, t.ex. genom en markant ytterligare fÃ¶rsvagning av den amerikanska bÃ¶rsen eller en tydlig skÃ¤rpning av penningpolitiken internationellt kommer sjÃ¤lvfallet ocksÃ¥ fÃ¶rutsÃ¤ttÂningarna att bli sÃ¤mre fÃ¶r del. Men vid en gynnsam internationell utveckling finns fÃ¶rutsÃ¤ttningar fÃ¶r en god inhemsk tillvÃ¤xt. Huvudalternativet Ã¤r sÃ¥ledes en tillvÃ¤xt om bortÃ¥t i Ã¥r och sannolikt nÃ¤sta Ã¥r. Vad som sker dÃ¤refter Ã¤r en Ã¶ppen frÃ¥ga. Skulle âden nya ekonominâ Ã¤ven i vara Ã¥tminstone nÃ¥got av en sÃ¥ stark fÃ¶reteelse som den visat sig vara i borde man kunna rÃ¤kna med att tillvÃ¤xten skulle kunna hÃ¥llas uppe och vi skulle kunna undvika en traditionell konjunkturavmattning. Eftersom nu ska faststÃ¤lla utgiftstak fÃ¶r hela perioden 2001â2003 mÃ¥ste en bedÃ¶mning av den ekonomiska utvecklingen gÃ¶ras. Det Ã¤r en rimlig strategi att rÃ¤kna med en fÃ¶rhÃ¥llandevis hÃ¶g tillvÃ¤xt i Ã¥r och nÃ¤sta Ã¥r. FÃ¶r de tvÃ¥ Ã¥ren dÃ¤refter fÃ¥r en mera Ã¶verslagsmÃ¤ssig bedÃ¶mning gÃ¶ras varvid det kan vara acceptabelt att rÃ¤kna med en tillvÃ¤xt ungefÃ¤r i linje med den potentiella tillvÃ¤xten. Ãven om vÃ¥r konjunkturbild dÃ¤rmed ligger nÃ¤ra den regeringen har blir slutsatserna andra, vilket framgÃ¥r i det fÃ¶ljande. Ãven om tillvÃ¤xten varit god i sedan ett par Ã¥r har den dock inte varit sÃ¤rskilt mÃ¤rklig frÃ¥n internationell synpunkt. BerÃ¤kningar av BNP per invÃ¥nare har visat att legat ungefÃ¤r i mitten bland de 15 EU-lÃ¤nderna. SÃ¥ Ã¤r fortfarande fallet. De senaste internationellt jÃ¤mfÃ¶rbara siffrorna visar att sju av EU-lÃ¤nderna har hÃ¶gre BNP per person Ã¤n . Denna situation har inte fÃ¶rÃ¤ndrats under de senaste Ã¥ren. Det finns en bred politisk enighet om att inte ska vara ett lÃ¥glÃ¶neland. Detta betyder att ska ha en hÃ¶g produktion och inkomst, dvs. BNP, per person. kan dÃ¥ inte fÃ¶rbli pÃ¥ sin nuvarande 15:eâ18:e plats bland industrilÃ¤nderna vad gÃ¤ller BNP per person. Att vi trots god tillvÃ¤xt inte fÃ¶rbÃ¤ttrat vÃ¥r position bland EU-lÃ¤nderna, som visades ovan, illustrerar att fÃ¶r att nÃ¥ detta mÃ¥l mÃ¥ste tillvÃ¤xten under lÃ¥ng tid vara uthÃ¥llig och hÃ¶gre Ã¤n omvÃ¤rldens. NÃ¤r det gÃ¤ller sysselsÃ¤ttningen avviker egentligen inte heller frÃ¥n flertalet EU-lÃ¤nder. Om man tar 1997 som utgÃ¥ngspunkt â dÃ¥ den svenska arbetsmarknaden bÃ¶rjade fÃ¶rbÃ¤ttras â finner man att nÃ¥gra EU-lÃ¤nder, t.ex. och , haft en mycket stark utveckling. DÃ¤refter kommer ett mellanskikt av lÃ¤nder dit hÃ¶r. SysselsÃ¤ttningen i och EU 1997â2001 Procentuell fÃ¶rÃ¤ndring KÃ¤lla: Kommissionen Detta innebÃ¤r att arbetslÃ¶sheten i fÃ¶rbÃ¤ttrats ungefÃ¤r i samma takt som i flertalet Ã¶vriga EU-lÃ¤nder. FÃ¶ljande diagram visar den â internationellt jÃ¤mfÃ¶rbara â Ã¶ppna arbetslÃ¶sheten i EU under de senaste tvÃ¥ Ã¥ren. Ãppen arbetslÃ¶shet i och Ã¶vriga EU Procent av arbetskraften KÃ¤lla: tvÃ¥ Ã¥r sedan hade sju EU-lÃ¤nder lÃ¤gre arbetslÃ¶shet Ã¤n . har sex lÃ¤nder lÃ¤gre arbetslÃ¶shet. Detta belyser att trots att EU-omrÃ¥det haft en lÃ¥ngsammare utveckling Ã¤n t.ex. har ungefÃ¤r halva antalet lÃ¤nder haft ungefÃ¤r samma utveckling som eller bÃ¤ttre. Enligt kommissionens prognos fÃ¶r nÃ¤sta Ã¥r kommer pÃ¥ nytt sju lÃ¤nder att ha en lÃ¤gre arbetslÃ¶shet Ã¤n . delar ett problem med flera EU-lÃ¤nder. Trots en god tillvÃ¤xt kommer Ã¤ndÃ¥ inte den Ã¶ppna arbetslÃ¶sheten â rÃ¤knat enligt internationellt jÃ¤mfÃ¶rbara definitioner â att sjunka tillrÃ¤ckligt. ligger inom EU i ett mittenskikt vad gÃ¤ller arbetsmarknadsÂregleringar enligt , inte sÃ¥ reglerat som vissa sydeuropeiska lÃ¤nder men mera reglerat Ã¤n t.ex. NederlÃ¤nderna, och . Det Ã¤r dÃ¤rfÃ¶r fÃ¶ljdriktigt att den svenska sysselsÃ¤ttningsutvecklingen Ã¤r medelmÃ¥ttig i ett europeiskt perspektiv. En vÃ¤l fungerande arbetsmarknad Ã¤r avgÃ¶rande fÃ¶r att den efterfrÃ¥gan som finns ska kunna leda till produktion och sysselsÃ¤ttning i . De tendenser som finns â Ã¤ven om de inte Ã¤r alltfÃ¶r starka â till kapacitetsÂproblem Ã¤r dÃ¤rfÃ¶r oroande. Som exempel kan nÃ¤mnas att antalet kvarstÃ¥ende lediga platser utgjorde av antalet nyanmÃ¤lda, i uppgÃ¥ngen 1994 var motsvarande tal enbart . Kommer Ã¶verhettningsproblemen att fÃ¶rstÃ¤rkas kommer detta inte att leda till inflation som under tidigare decennier utan till att hÃ¶jer rÃ¤ntan och aktiviteten dÃ¤rmed dÃ¤mpas. FÃ¶r att ekonomin ska kunna fÃ¶rbÃ¤ttras pÃ¥ ett avgÃ¶rande sÃ¤tt krÃ¤vs att flaskhalsproblem av olika slag undanrÃ¶js. VÃ¥r politik Ã¤r inriktad pÃ¥ att angripa de viktigaste av dessa problem. fÃ¥r arbetslÃ¶shetsproblemen inte glÃ¶mmas bort. Dels stÃ¥r fortÂfarande alldeles fÃ¶r mÃ¥nga utanfÃ¶r arbetsmarknaden, dels kan en mera allmÃ¤n arbetslÃ¶shetsfÃ¶rsÃ¤mring pÃ¥ nytt upptrÃ¤da om den internationella utvecklingen skulle gÃ¥ i fel riktning eller politiken hÃ¤r hemma misskÃ¶tas. Den fÃ¶rsta problematiken kan illustreras med att sysselsÃ¤ttnings- och arbetslÃ¶shetssituationen Ã¤r mycket sÃ¤mre fÃ¶r t.ex. utomeuropeiska invandrare Ã¤n fÃ¶r Ã¶vriga Ã¤ven i dagslÃ¤get. Uppenbarligen klarar inte den svenska arbetsmarknaden av att integrera dessa. Den andra problematiken kan illustreras med att Ã¤ven enligt gynnsamma medelfristiga alternativ uppnÃ¥s inte regeringens sysselsÃ¤ttningsmÃ¥l pÃ¥ Ã¥r 2004. FÃ¶r att hÃ¶ja sysselsÃ¤ttningsgraden krÃ¤vs sÃ¥ledes en tillvÃ¤xt Ã¶ver den potentiella under en fÃ¶ljd av Ã¥r, utan att en sÃ¥dan tillvÃ¤xt bryts av inflation. I regeringens prognos ligger att hushÃ¥llens konsumtionsutgifter kommer att Ã¶ka kraftigt i Ã¥r och nÃ¤sta Ã¥r, utan att detta leder till Ã¶verhettningsproblem. Men regeringen dÃ¶ljer hÃ¤r en viktig frÃ¥gestÃ¤llning. Det belopp fÃ¶r s.k. berÃ¤kningsteknisk Ã¶verfÃ¶ring som regeringen rÃ¤knat med ska Ã¶verfÃ¶ras till hushÃ¥llen antas inte fÃ¥ nÃ¥gra effekter pÃ¥ hushÃ¥llens beteende. Praktiskt taget allt antas sparas. Men om sÃ¥ inte sker? DÃ¥ kan Ã¶verhettningsproblemen bli akuta. Vi anser, som framgÃ¥r nedan, att det Ã¤r rimligare att avsÃ¤tta en stÃ¶rre del fÃ¶r amortering av statsskulden. Det Ã¤r mycket viktigt att det blir en rimlig avvÃ¤gning mellan finans- och penningpolitik i den konjunkturfas som ligger framfÃ¶r oss. VÃ¥ra fÃ¶rslag syftar till att gÃ¶ra en sÃ¥dan politik mÃ¶jlig. 3.3Â Den demografiska utvecklingen GlÃ¤djande nog Ã¶kar livslÃ¤ngden i vÃ¥rt land och i nÃ¤stan alla utvecklade lÃ¤nder. har Ã¶kningen snarare varit snabbare Ã¤n tidigare. Ã¤r medellivslÃ¤ngden 79 Ã¥r. Ãver av alla flickor som fÃ¶ddes fÃ¶r 65 Ã¥r sedan lever. Och de vÃ¤ntas leva i genomsnitt till 85 Ã¥r. Den dominerande uppfattningen bland demografer Ã¤r att medellivslÃ¤ngden kommer att fortsÃ¤tta att Ã¶ka de nÃ¤rmaste Ã¥rtiondena. Den senaste officiella prognosen anger att mÃ¤nnens medellivslÃ¤ngd fram till mitten av det nya seklet stiger frÃ¥n dagens 76,5 Ã¥r till nÃ¤stan 82 Ã¥r. Kvinnornas vÃ¤ntas Ã¶ka nÃ¥got lÃ¥ngsammare, men Ã¤ndÃ¥ dÃ¥ vara drygt tre Ã¥r hÃ¶gre. Till bilden hÃ¶r att SCB:s antaganden visat sig vara mycket fÃ¶rsiktiga. fÃ¶ds det vÃ¤ldigt fÃ¥ barn. Efter baby-boomen har utvecklingen vÃ¤nt sÃ¥ att fÃ¶delsetalen var de lÃ¤gsta sedan statistiken infÃ¶rdes . berÃ¤knas fruktsamheten ha sjunkit frÃ¥n 2,1 barn per kvinna till ca 1,5 barn. I flera andra europeiska lÃ¤nder Ã¤r siffran Ã¤nnu lÃ¤gre. Om vi hÃ¤r definierar den fÃ¶rvÃ¤rvsaktiva Ã¥ldern som 20â64 Ã¥r, sÃ¥ bÃ¶rjar antalet invÃ¥nare i den Ã¥ldern minska redan om Ã¥tta Ã¥r. DÃ¤refter sker en kontinuerlig minskning av befolkningen i den Ã¥ldersgruppen. Under de trettio Ã¥ren mellan 2010â2040 berÃ¤knas minskningen till Ã¶ver 300 000 personer eller till . Enligt den officiella prognosen kommer antalet Ã¶ver 65 Ã¥r att Ã¶ka med Ã¶ver 700 000 eller . Antalet personer Ã¶ver 80 Ã¥r vÃ¤ntas Ã¶ka frÃ¥n dagens 440 000 till 750 000 eller . Detta Ã¤r den nuvarande officiella prognosen. I en mycket lÃ¤svÃ¤rd bilaga till vÃ¥rens lÃ¥ngtidsutredning (bilaga 8 âKommer det att finnas en hjÃ¤lpande hand?â) redovisas ett alternativ, dÃ¤r dÃ¶dligheten antas minska i samma takt som de senaste tjugo Ã¥ren. Om den blir verklighet kommer antalet 80-Ã¥ringar och Ã¤ldre inte att Ã¶ka med 70 utan ! Det Ã¤r uppenbart att pensionssystemen i snart sagt alla utvecklade lÃ¤nder kommer att utsÃ¤ttas fÃ¶r stora pÃ¥frestningar 2010â2030. har hÃ¤r, som mÃ¥nga kommentatorer pÃ¥pekat, ett fÃ¶rsteg framfÃ¶r flertalet andra lÃ¤nder av vÃ¥r typ i och med att det nya mer hÃ¥llbara pensionssystemet successivt hÃ¥ller att infÃ¶ras. Inslag som gÃ¶r det nya systemet hÃ¥llbart Ã¤r livsinkomstprincipen, fÃ¶ljsamheten till lÃ¶neutvecklingen och till fÃ¶rÃ¤ndringar i medellivslÃ¤ngden samt den Ã¥rliga informationen till de fÃ¶rsÃ¤krade om hur deras pensionsrÃ¤ttigheter utvecklas. Till detta kommer den planerade automatiska balanseringen, den s.k. bromsen. Kopplingen till medellivslÃ¤ngden fÃ¶r dem som Ã¤nnu inte gÃ¥tt i pension Ã¤r, enligt i den utkomna skriften âVad varje femtioÃ¥ring bÃ¶r veta om framtidenâ, nÃ¤stan unik i bland de allmÃ¤nna pensionssystemen. Med tanke pÃ¥ den sannolika befolkningsutvecklingen i nÃ¤stan samtliga OECD-lÃ¤nder Ã¤r detta inslag inte ointressant fÃ¶r dessa lÃ¤nder. NÃ¤stan all forskning pekar glÃ¤djande nog pÃ¥ att det huvudsakligen Ã¤r friska Ã¥r som lagts till livet. FortsÃ¤tter den utvecklingen kommer enligt bilagan kostnaderna fÃ¶r Ã¤ldrevÃ¥rd och sjukvÃ¥rd inte att Ã¶ka lika dramatiskt som de flesta tidigare analyser landat pÃ¥. En enkel framskrivning av sjukvÃ¥rdskostnaderna utifrÃ¥n befolkningsÂprognoserna pekar pÃ¥ en volymutveckling under de kommande trettio Ã¥ren pÃ¥ . En framskrivning som gÃ¶rs med hÃ¤nsynstagande till den fÃ¶rbÃ¤ttrade hÃ¤lsan i olika Ã¥ldrar reducerar siffran till . Motsvarande siffror fÃ¶r Ã¤ldreomsorgen skulle med traditionell framskrivning vara Ã¶ver respekÂtive mindre Ã¤n hÃ¤lften av detta och Ã¤nda ned till knappa . Med en nÃ¥gorlunda hygglig ekonomisk utveckling skulle dessa Ã¶kade kostnader inte vara orimligt tunga fÃ¶r det svenska samhÃ¤llet att bÃ¤ra â fÃ¶rutsatt att utvecklingen mot allt tidigare pensionering kan brytas. FÃ¶r det paradoxala Ã¤r ju att medan medellivslÃ¤ngden Ã¶kat kraftigt och friska Ã¥r lagts till livet, sÃ¥ har antalet fÃ¶rtidspensionÃ¤rer ocksÃ¥ Ã¶kat kraftigt. De senaste berÃ¤kningarna anger en genomsnittlig faktisk pensionsÃ¥lder pÃ¥ 60,5 Ã¥r. I Ã¶vriga EU-lÃ¤nder Ã¤r situationen Ã¤n vÃ¤rre, medan , och klarat sig bÃ¤ttre. 3.4Â Den nya ekonomin och den gamla politiken Den nya ekonomin liberaliserar och internationaliserar . Den nya ekonomin stÃ¥r dÃ¤rfÃ¶r i konflikt med den gamla politiken. Den nya ekonomin kan definieras som en ekonomi i vilken de nya IT-, data- och kommunikationsteknikerna har penetrerat alla delar av samhÃ¤llsÂlivet, och ytterligare underlÃ¤ttar globaliseringen. Analytiskt brukar man dela in den ekonomiska politikens mÃ¥l i tre delmÃ¥l: effektivitet, stabilitet och fÃ¶rdelning. Att frÃ¤mja effektivitet Ã¤r ofta detsamma som Ã¥tgÃ¤rder fÃ¶r att hÃ¶ja ekonomins lÃ¥ngsiktiga tillvÃ¤xttakt. Stabilitet innebÃ¤r att motverka konjunktursvÃ¤ngningar i den reala ekonomin (produkÂtion, sysselsÃ¤ttning, etc) men ocksÃ¥ att klara finansiella kriser. FÃ¶rdelning innebÃ¤r att utjÃ¤mna villkoren mellan hushÃ¥ll, regioner, etc. Hur pÃ¥verkas politikernas mÃ¶jligheter att nÃ¥ dessa tre mÃ¥l av den nya ekonomin? 3.4.1Â Effektivitet âDen nya ekonominâ kunde ocksÃ¥ ha kallats âden nya kunskapenâ. I botten ligger nÃ¤mligen en sprÃ¥ngvis Ã¶kning av vÃ¤rldens samlade kunskap pÃ¥ nÃ¥gra sammanhÃ¤ngande, specifika omrÃ¥den, som penetrerar alla delar av samhÃ¤llet. En rimlig jÃ¤mfÃ¶relse kan vara elektricitetens intÃ¥g och alla dess successivt infÃ¶rda, praktiska tillÃ¤mpningar. FÃ¶rutsatt att lÃ¥ngsiktigt kan tillgodogÃ¶ra sig den i huvudsak utomlands genererade nya kunskapen kan tillvÃ¤xttakten komma att ligga pÃ¥ en hÃ¶gre nivÃ¥ . Det Ã¤r mÃ¶jligt att den permanent kommer att ligga hÃ¶gre, sÃ¤g pÃ¥ 3â4 procents tillvÃ¤xt per Ã¥r, men det Ã¤r ocksÃ¥ mÃ¶jligt, kanske till och med sannolikt, att den efter ett antal Ã¥r faller tillbaka till den tvÃ¥procentsnivÃ¥ som rÃ¥tt frÃ¥n ca 1970 . AvgÃ¶rande fÃ¶r vÃ¥rt lands fÃ¶rmÃ¥ga att importera och absorbera den nya kunskapen Ã¤r en hÃ¶g nivÃ¥ pÃ¥ forskning och utvecklingsarbete hÃ¤r hemma. Det Ã¤r personerna som sysslar med detta som kan absorbera och importera kunskap. FÃ¶r att vi som nation rutinmÃ¤ssigt ska kunna Ã¶verallt introducera dessa tekniker bÃ¶r landet inte bara bygga upp nytt kunskapskapital utan ocksÃ¥ se till att behÃ¥lla det. AlltsÃ¥: Den nya ekonomin fÃ¶rstÃ¤rker de krav som redan finns pÃ¥ att dels fÃ¶rbÃ¤ttra utbildningssystemen sÃ¥ att det kommer fram fler individer med bÃ¤ttre fackkunskaper, dels att gÃ¶ra dessa fÃ¶rbÃ¤ttringar snabbare Ã¤n vÃ¥ra konkurrenter. Det innebÃ¤r bl a att villkoren fÃ¶r den nya ekonomins kreativa, hÃ¥rt arbetande och ofta vÃ¤lutbildade individer â de mÃ¤nniskor som vÃ¤rper den nya ekonomins âguldÃ¤ggâ â mÃ¥ste vara sÃ¥dana att de vÃ¤ljer att stanna och verka hÃ¤r, och att de vill komma tillbaka hit efter att ha varit utomlands. Om slarvar bort dagens vinnarlÃ¤ge fÃ¥r vÃ¥rt land nÃ¶ja sig med en hygglig chans att hÃ¥lla EU:s lÃ¥ngsiktiga tillvÃ¤xttakt. Det faktum att det Ã¤r enklare och billigare att Ã¶verfÃ¶ra information kommer sannolikt att minska den genomsnittliga fÃ¶retagsstorleken. Det kommer ocksÃ¥ att gÃ¶ra det enklare fÃ¶r professionella inkÃ¶pare och marknadsfÃ¶rare att shoppa runt i vÃ¤rlden efter leverantÃ¶rer och kunder. FÃ¶retag som brukat skyddas av den barriÃ¤r som informationskostnader och lÃ¥nga avstÃ¥nd inneburit fÃ¥r se sina oligopolvinster smÃ¤lta samman. Konkurrensen blir friare och nÃ¤rmar sig de nationalekonomiska lÃ¤robÃ¶ckernas vÃ¤rld. FÃ¶r det politiska systemet innebÃ¤r det att politiker fÃ¥r allt mindre mÃ¶jligheter att leverera skydd mot konkurrens. Regleringar och avtal undergrÃ¤vs eller kringgÃ¥s genom t ex outsourcing och enkel direktimport av tjÃ¤nster, kapital och varor. Produktionsprocesserna kan brytas upp mellan lÃ¤nderna i olika delar i Ã¤nnu hÃ¶gre grad Ã¤n vad som fÃ¶r nÃ¤rvarande redan sker i flera branscher. En sannolik viktig konsekvens blir att kollektivavtalen Ã¤nnu nÃ¤rmare kommer att fÃ¶lja marknadskrafterna. Allt fler delar av arbetsmarknaden blir i praktiken avreglerad. De nationellt trolÃ¶sa dikterar sina egna villkor och skapar sin egen arbetsmarknad. De lagligt sanktionerade oligopol som kollektivavtalen innebÃ¤r kommer att delvis undergrÃ¤vas dels genom att trÃ¶skeln fÃ¶r varuproduktion, import och export annorstÃ¤des i vÃ¤rlden sÃ¤nks, dels genom att den nya tjÃ¤nsteproduktionen vid datorer Ã¤r sÃ¥ extremt lÃ¤tt att utfÃ¶ra Ã¶verallt. Avsteg frÃ¥n konkurrensvillkor, priser och lÃ¶ner i andra lÃ¤nder blir allt svÃ¥rare att upprÃ¤tthÃ¥lla. HÃ¤r ligger sannolikt fÃ¶r den politiskt viktigaste konsekvensen av den nya ekonomin: att fackets nuvarande makt Ã¶ver arbetslivet minskar som en hÃ¤rledd konsekvens av att arbetsgivarnas/fÃ¶retagens inflytande minskar Ã¶ver prissÃ¤ttning och marknadssegmentering, och att den konkurrens som arbetsgivarna/fÃ¶retagen utsÃ¤tts fÃ¶r blir alltmer global och stÃ¤ndigt skiftande till sin karaktÃ¤r. Denna trend Ã¤r inte ny, men den nya ekonomin fÃ¶rstÃ¤rker den vÃ¤sentligt och i nÃ¥gra snabba sprÃ¥ng. Med tanke pÃ¥ LO:s historiskt dikterande roll vis-Ã -vis det socialdemokratiska partiet kan den nya ekonomins fÃ¶rÃ¤ndring av lÃ¶nebildningens fÃ¶rutsÃ¤ttningar pÃ¥ sikt medfÃ¶ra en stÃ¶rre strukturomvandling av det svenska politiska landskapet infÃ¶randet av en sjÃ¤lvstÃ¤ndig centralbank. Den frÃ¥ga som LO-folket kan komma att stÃ¤lla sÃ¥ smÃ¥ningom Ã¤r varfÃ¶r LO skall betala bidrag till Socialdemokraterna om den nya ekonomin ger partiet allt mindre mÃ¶jligheter att leverera traditionellt politiskt godis till LO:s grupper utan att det skapar problem fÃ¶r den lÃ¥ngsiktiga tillvÃ¤xten eller stabiliteten? I den nya ekonomin fÃ¶refaller hypotesen att klassmotsÃ¤ttningarna smÃ¤lter bort och ersÃ¤tts av en lÃ¥ngsiktig konvergens mellan de anstÃ¤lldas och fÃ¶retagets intressen mer realistisk Ã¤n nÃ¥gonsin tidigare. 3.4.2Â Stabilitet Den nya tekniken brÃ¶t sÃ¥ tidigt som pÃ¥ sÃ¶nder de existerande regleringarna av finansiella marknader. I grunden var det ett teknologiskt genombrott som upphÃ¤vde verkningskraften i dÃ¥tidens kredit- och valutaregleringar. kÃ¤nns som ekonomisk-politisk stenÃ¥lder. Resultatet blev strÃ¤ngare krav pÃ¥ den nationella stabiliseringspolitiken, eller annorlunda uttryckt, att politikerna fÃ¥r ta stÃ¶rre hÃ¤nsyn till konsekvenserna av sina handlingar pÃ¥ den ekonomiska stabiliteten Ã¤n de behÃ¶vde gÃ¶ra fÃ¶rr. DÃ¥ kunde man chansa, slarva och hoppas. skulle det snabbt slÃ¥ tillbaka i en allmÃ¤n finansiell oro, stigande rÃ¤ntor och svÃ¥rbedÃ¶mda vÃ¤xelÂkursfÃ¶rÃ¤ndringar. FÃ¶r framtiden bÃ¶r varje regering rÃ¤kna med att det i vÃ¤rlden kommer att blossa upp fler nationella ekonomiska kriser Ã¤n fÃ¶rr, och att var och en av dem kan fÃ¥ stÃ¶rre Ã¥terverkningar pÃ¥ omvÃ¤rlden Ã¤n de hade fÃ¶rr. FÃ¶r att klara den nationella ekonomiska disciplinen i denna nya vÃ¤rld har t ex flera lÃ¤nder valt att i praktiken avskaffa sin nationella valuta och genom s.k. sedelfonder ankra fast sin egen ekonomi vid en annan, stabil, ekonomi. Det gÃ¤ller , , , , etc. EMU har fÃ¶r sina medlemmar fÃ¥tt samma, ursprungligen oavsiktliga, karaktÃ¤r av ankarplats i en sÃ¤ker hemmahamn i en vÃ¤rld med Ã¥terkommande finansiella problem. Den nya tekniken har drivit fram krav pÃ¥ bÃ¤ttre internationella finansiella âearly warning systemsâ och bÃ¤ttre, mer sofistikerade rÃ¤ddningssystem fÃ¶r IMF att hantera nÃ¤r vÃ¤l ett krisfÃ¶rlopp bÃ¶rjat. Att bilda gemensamma valutaomrÃ¥den med ekonomiskt dominerande grannar har fÃ¶r en del lÃ¤nder blivit ett sÃ¤tt att hanterna den nya globaliserade ekonomin. EMU kommer dÃ¤rfÃ¶r att fÃ¥ sina efterfÃ¶ljare, Ã¤ven om konstruktionen pÃ¥ olika hÃ¥ll i vÃ¤rlden kan bli lika varierad som demokratins former. 3.4.3Â FÃ¶rdelning Den nya ekonomin, med sin betoning av kunskapskapital, sÃ¤tter inte bara en Ã¶kad press pÃ¥ utbildningssystemet att leverera kunniga individer, utan Ã¤ven krav pÃ¥ konkurrenskraftiga arbetsvillkor, skatter och vÃ¤lfÃ¤rdssystem. Vissa personer kommer alltid att flytta ut.