mot · GO02So449 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So449av , ()MissbruksvårdenFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en kommitté med uppdrag att undersöka hur och om den tungamissbruksvården tillgodoses.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om missbruksvård i kriminalvården.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vårdkostnaderna.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att det bör tillsättas en ombudsman med ansvar att hjälpamissbrukare och deras familjer.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om rätten att kunna överklaga beslut om missbruksvård.6.1 Yrkande 2 hänvisat till JuU.InledningVi ser med stor oro på den nedmontering av missbruksvården som skettunder . Vi har också reagerat mycket starkt över denförändrade syn som finns på människor med svårt missbruk, där detförekommer uttryck som "det är ingen idé att kosta på en missbrukarebehandling, de återvänder ändå bara i sitt missbruk, det finns viktigaresaker att lägga pengarna på". Hur mycket kommunernas dåliga ekonomioch det faktum att staten skjutit över en större del av missbruksvårdenskostnader på kommunerna betytt i det här sammanhanget är svårt att säga.Vi är dock övertygade om att det haft betydelse, och vi är ocksåövertygade om att det kraftigt minskade antalet platser på LVM-hemmen,trots att det finns ett stort behov, påverkat möjligheterna att få vård. Idagfinns det bara drygt 300 platser kvar för de missbrukare som behövertvångsvård.KommittéMed tanke på att det finns ett stort antal missbrukare, ca 20 000narkomaner i hela landet, och ingenting som talar för att missbruket är påväg att minska, är vi av den uppfattningen att det finns ett stort behov avatt avgifta och motivera missbrukare till fortsatt vård i öppna vårdformer,men det ekonomiska läget i kommunerna kombinerat med höga avgiftergör att kommunerna märkbart höjt ribban när det gäller att begära vårdenligt lagen om vård av missbrukare. Enligt lagen är kriterierna för vårdtill följd av missbruk, att missbrukaren- utsätter sin fysiska eller psykiska hälsa för allvarlig fara,- löper en uppenbar risk att förstöra sitt liv, eller- kan befaras komma att allvarligt skada sig själv eller någon närstående.Uppgifter som vi får tyder på att lagen tolkas så strikt attmissbrukaren i det närmaste skall vara döende för att få vård enligt LVM.Det finns därför ett behov av en parlamentarisk kommitté som studerarmissbruksvården och hur samhället klarar av att leva upp till detlagstiftningen föreskriver. Vi föreslår att en sådan kommitté tillsätts ochfår i uppdrag att göra en omfattande undersökning av hur och om dentunga missbruksvården tillgodoses.Missbruksvård i kriminalvårdenI kampen för ett drogfritt samhälle spelar missbruksvården en viktig roll.Den måste därför bedrivas på ett bättre sätt än vad som sker runt omi landet. Det är inte acceptabelt att en mamma som vädjar om hjälp fårhöra att hon får lära sig att leva med att sonen som är missbrukar.Det är inte acceptabelt att anhöriga skall behöva se sina barn gå under i etttungt narkotikamissbruk, bara för att samhället inte är lyhört för denvädjan som kommer från föräldrar till myndiga barn. Det är inte ovanligtatt anhöriga får kämpa för att få vård till sina vuxna barn och attinget händer förrän de nått den absoluta botten eller begår ett brott därpolisen griper in.En stor del av dem som begått brott och hamnat i våra fängelser ärmissbrukare. När det gått så långt måste det vara en självklarhet attkriminalvården under fängelsevistelsen garanterar och ger en kvalificeradmissbruksvård till de missbrukande internerna. Kriminalvården/staten måstesedan vid ett frigivande ansvara för att en påbörjad missbruksvård fullföljs.VårdkostnadernaMissbruksvården är dyr, men det är dyrare för samhället att inte ge vård.Ekonomiskt svaga kommuner/ kommundelar har inte möjlighet att klaraav en bra och nödvändig missbruksvård. Deras möjligheter till detta harockså märkbart försämrats genom de senaste årens besparingar påkommunsektorn och genom att staten skjutit över en större del avvårdkostnaderna på kommunerna. Det är också olyckligt att kommunernabåde har det ekonomiska ansvaret och utredningsansvaret. Det finns risk för att en utredning påverkas av en utredande enhets ekonomiskamöjligheter. Vi föreslår därför att man skiljer på det ekonomiska ansvaretoch ansvaret för utredning av vårdbehovet. När det gäller kostnaden förLVM-vården bör staten åter ta ett större ekonomiskt ansvar.OmbudsmanMissbrukarna är en av de svagaste grupperna i samhället. Många anser attde har sig själva att skylla, att det inte är någon idé att kosta på dem vård,att det är lika bra att de knarkar eller super ihjäl sig. Det är heller intemånga som lyssnar på vad en missbrukare har att säga. Ävenmissbrukares anhöriga har uttalat svårigheten att bli hörda. Det finnsanledning att föreslå att det tillsätts en ombudsman med ansvar att hjälpamissbrukare och deras familjer.Rätt att överklagaDen som vill komma ifrån sitt drogberoende och som önskar plats på ettbehandlingshem har inte möjlighet att genom förvaltningsbesväröverklaga ett beslut om att vården skall ske inom öppenvården eller på ettannat behandlingshem än det missbrukaren själv önskar. För att stärkaden enskilde missbrukarens motivation att komma ifrån missbruket ochför att nå resultat i behandlingen är det viktigt att hans eller hennes val avbehandling väger tungt. Ett beslut av en socialnämnd om en behandlings-insats måste därför kunna överklagas. Vi föreslår en ändring isocialtjänstlagen som ger möjlighet att överklaga beslut ommissbruksvård.Stockholm den 4 oktober 2000Thomas ()()()()()()