mot · GO02So27 · 2000-11-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So27av , ()med anledning av prop. 2000/01:20 Nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador1 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ytterligare en huvudinriktning för alkoholpolitiken somhandlar om att förstärka insatserna mot illegal sprithantering ochförsäljning.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att handlare som avser att sälja folköl bör anmäla detta tillkommunens tillsynsenhet och att kommunerna skall ha möjlighet att ta uten mindre avgift för att täcka kostnaden för tillsynen.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att föräldrarnas ansvar för att minska alkoholkonsumtionenbland unga bör tydliggöras.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att resurserna för det alkoholförebyggande arbetet skallfördelas till kommunerna enligt principerna för det generellastatsbidraget.2 Behövs en nationell alkoholpolitik?Syftet med alkoholpolitiken är att minska alkoholens medicinska ochsociala skadeverkningar genom att minska totalkonsumtionen.Centerpartiet anser att det är angeläget att vidmakthålla syftet med densvenska alkoholpolitiken och vi anser också att bör ha en högambitionsnivå inom det alkoholförebyggande arbetet.Alkohol är en del av det svenska kulturmönstret och måste hanteras medutgångspunkt från detta. Ambitionen bör vara att minska totalkonsumtionen -inte skapa nya förbud som har bristande förståelse hos stora delar avbefolkningen. En sådan politik riskerar att misslyckas.Unga människor bör helt avstå från alkohol bland annat av medicinskaskäl. Kroppen är inte tillräckligt utvecklad för att klara av alkoholen och detgör att de medicinska skadorna kan bli stora. Dessutom riskerar en tidig startmed hög alkoholkonsumtion att leda till en hög konsumtion i vuxen ålder.Detta är några av orsakerna till att en av de främsta uppgifterna föralkoholpolitiken bör vara att få ungdomar att helt avstå från alkohol.Sverige har möjlighet att bidra med erfarenhet om alkoholförebyggandearbete inom ramen för EU-samarbetet och inom Världshälsoorganisationensarbete. Inom ramen för WHO-arbetet sattes, , enmålsättning upp som innebar att totalkonsumtionen skulle minska med 25procent fram . Målet har inte uppnåtts. skriver regeringen ipropositionen att målsättningen ska vara att minska alkoholkonsumtionen tillår 2005. Det är en stor skillnad i ambitionen att bara vända trenden från attsätta upp en tydlig målsättning. Det är viktigt med nationella mål men svårtatt ange i absoluta tal eller procentsatser på nationell nivå. Den kommunalanivån har däremot stora möjligheter att jobba målinriktat och med konkretamålsättningar som är möjliga att följa upp.Regeringen skriver i propositionen att "huvudinriktningen föralkoholpolitiken skall vara att stimulera utvecklingen av målinriktade ochsamordnade förebyggande insatser på nivå." Däremot delar vi inte regeringens insatser för att stimuleradenna utveckling. Kommunerna är den självklara plattformen föratt stimulera och bidra med insatser i syfte att minska alkoholkonsumtionen, isynnerhet bland ungdomar. De bör få möjlighet att utveckla detta arbete, medutgångspunkt i de lokala förutsättningarna, utan pekpinnar från staten.Regeringen ägnar i propositionen stort utrymme åt att ange vad andra skagöra, däremot saknas insatser kring det som borde vara statens uppgift. Tillexempel på vilket sätt den illegala sprithanteringen ska stävjas och riktlinjertill polisväsendet om att öka insatserna gentemot svartspriten. Regeringen hartydligen inte för avsikt att förstärka insatserna mot illegal sprithantering ochförsäljning. Detta borde rimligen vara en viktig inriktning för den nationellaalkoholpolitiken fram , i synnerhet för att minska tillgången tillalkohol bland unga. Därför bör detta vara en punkt i huvudinriktningen förden nationella alkoholpolitiken. Detta bör ges regeringen till känna.Centerpartiet anser för övrigt att de mål för alkoholpolitiken som föreslås ipropositionen i huvudsak är bra. Däremot har vi invändningar mot hurresurserna fördelas och mot att ansvaret för alkoholpolitiken riskerar bliotydligt om staten dirigerar via specialdestinerade bidrag hur kommunernaska verkställa olika insatser inom området. Vår slutsats är att det bör finnasnationella ambitioner inom alkoholpolitiken, däremot bör ansvaret varatydligt att det är den primärkommunala nivån i samarbete med landsting,ideella organisationer, polis och näringsliv som samordnar och huvudsakligengenomför de konkreta insatserna. Det innebär att vi avvisar specialdestineradebidrag till kommunerna. Resurserna bör istället fördelas i enlighet medprinciperna för det generella statsbidraget till kommunerna. Därutöver bör detfinnas bidrag till ideella organisationer i enlighet med det som regeringenföreslår. De ideella organisationerna har en mycket viktig uppgift, inte minstpå lokal nivå i det konkreta och handfasta alkoholförebyggande arbetet, menäven på nationell och internationell nivå.3 AlkoholkonsumtionenSett över har vi i ändrat vårakonsumtionsmönster från en övervikt av starksprit till svagare drycker. Vihämtar erfarenheter från andra länder och kulturer och därför har ävenalkoholkonsumtionen förändrats. Trenden är i ett längre perspektiv tydlig.Och den mer våldsamma helgkonsumtionen ersätts alltmer av en jämnarekonsumtion, vi dricker mindre men oftare. Våra vanor börjar därmedlikna övriga . Utvecklingen med att svenskarna konsumerar alltalkoholsvagare drycker är positiv, det gäller dock att inte förblindas av attden totala konsumtionen minskar och att den övergår till en jämnarekonsumtion. Undersökningar bland ungdomar i till exempel Stockholmvisar att konsumtionen under vardagar blir allt vanligare. Unga gör somvuxna. I synnerhet ungdomar som kommer från välbärgade områdenkonsumerar mer alkohol mitt . Konsekvenserna på kanbli ökade alkoholskador.Det är också lätt att förblindas av statistiken och slå sig till ro med attstarkspritsförsäljningen minskar. Vi ser med oro på att totalkonsumtionen, iett kortare perspektiv, tenderar att öka. Även om den illegala sprithanteringenverkar att minska är det svårt att avgöra omfattningen av denna. Och eftersomdenna oftast är förenad med annan kriminell verksamhet och att den delvisriktar sig till unga människor är det av avgörande vikt att insatserna riktasmotatt fortsätta att minska tillgången på svartsprit. Därför bör, som redanpåtalats,en huvudinriktning för alkoholpolitiken vara att vidta ytterligare åtgärder föratt stävja svartspriten.Folkölskonsumtionen bland unga är ett stort problem. I propositionenskriver regeringen att den har för avsikt att återkomma med förslag kring hurfolkölstillsynen ska skärpas. Det är uppenbart att det finns ett problem ,men regeringen avvaktar. Kommunerna har ett tillsynsansvar, men mångakommuner har svårigheter att leva upp till kravet. anser atthandlare som avser att sälja folköl bör anmäla detta till kommunens tillsyns-enhet och att kommunerna ska ha möjlighet att ta ut en mindre avgift för atttäcka kostnaden för tillsynen. Detta bör ges regeringen till känna.4 Familjens ansvarFöräldrarna har den viktigaste uppgiften i arbetet med att begränsaalkoholkonsumtionen bland unga. Ungdomar gör som sina föräldrar.Vuxnas beteenden är det mest avgörande för hur unga hanterar alkohol.Flera undersökningar visar att ungdomar i likhet med vuxna konsumeraralkohol mer jämt över veckans dagar.Regeringen väljer att i propositionen lyfta fram flera institutioners ochmyndigheters ansvar för alkoholkonsumtionen. Enbart i ett kort avsnitt lyfterregeringen fram föräldrars ansvar och med perspektivet att det är samhälletsansvar att informera föräldrarna. Handlingsplanen bör tydliggöras i avseendepå föräldrars möjligheter att påverka ungdomars alkoholkonsumtion. Dettabör ges regeringen till känna.5 Kommunernas ansvarRegeringens handlingsplan innehåller uppfattningar och förslag sominnebär att kommunernas agerande, ansvar och befogenheter ifrågasätts.Regeringen verkar ha mycket svårt att acceptera att förhållandena är olika iolika delar av landet och att insatserna kan variera beroende på de lokalaförutsättningarna och behoven. Förhållandena i till exempel centralaStockholm skiljer sig avsevärt från vissa glesbygdskommuner eller turistorter.Vilka insatser som krävs har kommunen i samarbete med bl.a. länsstyrelsenatt avgöra.Kommunerna har ansvaret för tillståndsgivningen. Det är kommunernatillsammans med polis och företrädare för restaurangnäringen som också harde bästa förutsättningarna att avgöra hur man kan komma till rätta medstökiga miljöer. Kommunernas ansvar för tillståndsgivning och uppföljningska också vara tydligt. har ett ansvar för tillsyn och den kanbidra med stöd och hjälp till utbildning och vissa samordningsinsatser.Regeringen anger i propositionen att länsstyrelserna ska anvisa medel tillkommunerna efter att de inkommit med en ansökan och att pengarna skabeviljas enligt direktiv som utarbetats av regeringen. Dessutom ska delar avresurserna tas i anspråk för administrativa kostnader som uppstår på grund avdetta förfarande. Regeringen anger i propositionen grunden för de direktivsom den avser att utarbeta. Regeringens förslag med specialdestinerade bidraginnebär att kommuner som inte skött sig favoriseras gentemot dem som intevidtagit några åtgärder för att minska alkoholkonsumtionen.Centerpartiet motsätter sig detta förfarande. Kommunernas ansvar i dessafrågor är tydligt och de har kommit olika långt i sitt arbete. Kommunernautformar sitt alkoholförebyggande arbete med utgångspunkt från de insatsersom krävs i kommunen. Specialdestinerade bidrag gynnar enbart kommunersom inte har vidtagit de åtgärder som de är skyldiga till att göraenligt lagen. Bidrag efter ansökan leder till att dämpa pågående arbeteeftersom det väcks förhoppningar om resurser utöver budget. Vi anser att detär bättre att infoga resurserna i det generella bidraget till kommunerna, 300miljoner kronor . Därmed förhindras att pågående arbeteavstannar eller avslutas, i hopp om specialstöd. avvisarregeringens förslag om specialdestinerade bidrag och föreslår att resursernafördelas enligt principen om generella bidrag till kommunerna. Detta bör gesregeringen till känna.Stockholm den 2 november 2000Kenneth ()()()()(c)