mot · GO02So548 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So548av , ()Liberal sjukvårdspolitikInnehållsförteckningFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en vårdgaranti.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om Finsam och liknande samarbete.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vårdpersonalens möjligheter till att starta eget m.m.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om F-skattsedel för vårdpersonalen.25. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om läkemedel.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tandvården.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om hälsa och kön.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om valfrihet i mödravården.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om barnhälsovården.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om psykiatrin.11. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av lagenom hälsodataregister i enlighet med vad som anförs i motionen.12. begär förslag av regeringen om att 90 miljoner kronoröronmärks till storstadsregionerna genom att föras från anslag 91:1Generellt statsbidrag till kommuner och landsting, till 91:2 Bidrag tillsärskilda insatser i vissa kommuner och landsting.313.1 Yrkande 2 hänvisat till SfU.2 Yrkande 4 hänvisat till SkU.3 Yrkandena 12 hänvisat till FiU.InledningSjukvården är en omistlig del av den generella välfärdspolitiken. Det ärviktigt att även fortsättningsvis slå vakt om sjukvårdens offentligaskattefinansiering samt att vård skall ges efter behov och inte efterbetalningsförmåga.Svensk sjukvård lider av flera och stora problem. Köerna till operation ochbehandling är långa och många. Kostnaderna för läkemedel fortsätter att öka.Personalen går på knäna och sjukskrivningar till följd av stress och utbrändhettilltar. Det ges inget utrymme för de anställdas kreativitet, och deras viljaattpåverka sin egen vardag på jobbet bryts av hierarkier på arbetsplatsen.Vi har i vår motion om regeringens nationella handlingsplan för hälso- ochsjukvården utvecklat vår syn på husläkare, mångfald i vården m.m.Regeringens förslag om familjeläkare är alldeles otillräckliga för att uppnåökad tillgänglighet i vården för patienterna och för att uppnå målsättningenom en allmänläkare per 1 500 invånare. Vi redovisade i vår motion en rad avåtgärder som är nödvändiga för att uppnå regeringens målsättningar.I föreliggande motion pekar vi på en rad av åtgärder som vi anserytterligare skulle förbättra svensk hälso- och sjukvård om de genomfördes.Avskaffa köerna i vårdenTillgänglig statistik från över vårdköerna i Sverigevisar på oacceptabla skillnader i kötid mellan landstingen och också påoacceptabelt långa kötider. Som exempel kan nämnas att kötiden förstarroperation varierar mellan vid Europakliniken i Stockholmoch på . För utprovning av hörapparatbehöver prioriterade personer i vänta medanväntetiden för motsvarande patienter i och uppgårtill 10 månader. På motsvarande sätt varierar väntetiderna för operation avlivmoderframfall mellan , gallstensoperation 3-180veckor, höftledsoperation . Dessutom varierar taket för hurmycket man skall betala för sin hörapparat kraftigt från landsting tilllandsting.Efter maktskiftet kallade , dåvarande sjuk-vårdsminister, till en överläggning som resulterade i attLandstingsförbundet och staten tecknade ett avtal om en vårdgaranti sombörjade gälla den 1 januari 1992.Effekterna av vårdgarantin visade sig mycket snabbt. Vid vårdgarantinsstart stod omkring 52 000 människor i kö till de behandlingar som omfattadesav vårdgarantin. med vårdgarantin hade antalet patienter som stodi kö till behandlingar som täcktes av garantin minskat kraftigt. De allra flestakliniker kunde leva upp till vårdgarantins målsättning att alla som köadeskulle få en behandling inom tre månader.Regeringen fattade beslut - - om att avskaffa vårdgarantin.Istället införde man en annan sämre variant av vårdgarantin, enbehandlingsgaranti, med den stora nackdelen att den inte gav patienternanågon garanterad rätt till att bli behandlade . Därmedförsvann också ett viktig incitament för vårdgivarna att pressa ned kötiden.Inför en heltäckande vårdgaranti!Folkpartiet anser att en nationell vårdgaranti omfattande alla diagnoseroch behandlingar ska införas. Enligt vår mening ska patienten om haneller hon inte kan påräkna behandling ha rätt att sökaannan vårdgivare, privat eller offentlig, på hemlandstingets bekostnad.Det är en allvarlig brist att detta inte ingår i statens nuvarande avtal medLandstingsförbundet.Det faktum att patienterna inte ges rätten att välja en privat vårdgivareriskerar att pressen på att klara av de tidsgränser som stipuleras igarantin inte blir tillräckligt stor om inte möjligheten att söka icke-landstingsdriven vård finns som ett reellt alternativ.Vi anser att förhandlingar mellan staten och landstingsförbundet skainledas så att den nya vårdgarantin kan börja gälla senast från ochmed . I det första steget skall den ursprungligavårdgarantin med vissa kompletteringar införas för att därefter skyndsamtutvidgas till att omfatta i princip alla medicinskt motiverade behandlingar ochdiagnoser.I primärvården är också problemen många och omfattande. Många gångerfår patienter vänta för ett läkarbesök eller för en telefontid. Vi tyckerdet är rimligt att vårdgarantin även omfattar primärvården, med en rätt till attträffa husläkaren inom ett par dagar.Sjukförsäkringspengar till vården (Finsam)Försäkringskassornas rehabiliteringspengar har tagit slut. Samtidigtsjukskrivs alltfler allt . Pressen på försäkringskassorna att klararehabiliteringen tilltar. Långtidssjukskrivna människor är en förlust bådemänskligt och samhällsekonomiskt. Regeringen vidtar inga extraordinäraåtgärder för att häva krisen för rehabiliteringen. Det behövs engenomgripande rehabiliteringsreform. Finsam är en sådan reform.Tanken att det finns vinster - både mänskliga och ekonomiska - att görapå att använda sjukförsäkringspengar för att operera bort vårdköer (ochdärmed korta tiden då sjukpenning behöver betalas ut) är inte ny.Våren 1992 presenterade det folkpartistiskt styrda ettförslag om lokal försöksverksamhet med en långtgående finansiellsamordning mellan socialförsäkring och sjukvård (Finsam).Finsam pågick som ett försöksprojekt med finansiell samordning mellansjukförsäkring och hälso- och sjukvård . Inom femförsöksområden hade man gemensamt ansvar för kostnaden för sjukpenningoch rehabiliteringsersättning och möjlighet att disponera delar av dessa tillolika åtgärder.Riksförsäkringsverkets och gemensamma utvärdering frånvåren 1997 visade då en besparing på isocialförsäkringen (1993-95). Detta ekonomiskaresultat är alltså skillnaden mellan de faktiska kostnaderna för sjukpenningoch rehabiliteringsersättning i försöksområdena och de beräknadekostnaderna som skulle ha uppstått om försöket inte bedrivits. Effektenberäknades för det tredje försöksåret motsvara en besparing på nästan 9procent av kostnaderna för sjukpenningen.Utvärderingen visade att det s k ohälsotalet minskat med 2,5 procentmellan 1992 och 1995. ökade ohälsotalet i riket somhelhet . Ohälsotalet beräknas som summan av antalet ersattadagar med sjukpenning, rehabiliteringspenning, förebyggande sjukpenning,sjukbidrag och förtidspension jämfört med antalet försäkrade.Finsamförsöken ledde till en minskning med perperson och och 1996 - en minskning och 26procent jämfört med kontrollkommunerna. Det fanns före försöken ingasignifikanta skillnader mellan dessa och Finsam-områdena. Iförsöksområdena har det också kunnat konstaterats en större minskning avantalet nybeviljade förtidspensioner och sjukbidrag äni riket som helhet.Regeringen har sagt uttryckligen nej till att tillåtaFinsami hela landet. Trots den positiva utvärderingen av de fem försöken vårasföreslog regeringen därefter i två propositioner att avvisa tanken påatt då införa Finsam-reglerna i hela riket. Regeringen ville avvakta till attutvärderingen av en annan försöksverksamhet som den förra regeringenöppnat för (SOCSAM) förelåg. Detta väntades ske !Folkpartiet anser att regler om samverkan typ Finsam och liknandeomgående ska tillåtas i hela riket.Mångfald i vårdenFör att lösa primärvårdens problem krävs det fler privata vårdgivare.Regeringen har i propositionen om en nationell handlingsplan för hälso-och sjukvården goda ambitioner för att öka mångfalden av vårdgivare.Men problemet är att det inte föreligger några garantier för att dettaverkligen kommer att ske. Landstingen blir de som ska genomdrivaförändringarna och med tanke på den väl belagda fientlighet somåterfinns hos den socialdemokratiska majoriteten i många landsting såtalar det för att även denna ambition kommer att stanna vid att vara justen ambition.Det finns flera jämförelser mellan privat och offentlig vård som visar attden privata vården ofta ger mer vård för pengarna. Den privata vården skaparen kostnadspress som resulterar i ett bättre utnyttjande av resurserna i form avpersonal, organisation av arbetet, lokalutnyttjande m.m. Det leder i sin turtillatt patientkontakten ofta är bättre och att det som lite diffust kallas förvårdkvalitén ofta blir bättre inom den privata vården.Den privata vården har helt enkelt gett mer nöjda patienter, mer nöjdpersonal som den bättre utnyttjat resurserna. Så ser den privatavårdens verklighet ut. Detta borde tala för en mer positiv politik mot privatavårdgivare - en politik som uppmuntrar mångfald i vården. Inte en politiksom minskar antalet privata vårdgivare och försvårar för de få kvarvarande.Ett frisläppande av de privata vårdgivarna skulle relativt snabbt fylla igende luckor i vården där det råder brist på läkare - inte minst inomprimärvården.För att främja tillväxten av privatpraktiserande läkare även ärdet viktigt att det finns möjlighet för privatpraktiserande läkare medspecialistkompetens att överlåta sin praktik till en annan läkare med sammaeller likartad specialistkompetens. Denna rätt fanns tidigare men avskaffadesav Socialdemokraterna. Vi vill återinföra denna möjlighet för de privataspecialistläkarna.Privata såväl som offentliga vårdgivare skall också få fortsätta sinverksamhet även efter det att de fyllt 65 år.Remisstvånget motverkar tillgängligheten för patienterna och fyller helleringen stor funktion men verkar hindrande för den privata vården. Det finnsflera exempel där socialdemokratiskt styrda landsting har använt remisskraveti motverkande syfte för de privata vårdgivarna. Det bör därför snarastavskaffas.En återinförd etableringsfrihet för privata allmänläkare ökar valfriheten. Vivill även att den fria etableringsrätten förutom allmänläkare även skallomfatta sjukgymnaster, geriatriker, barnläkare, gynekologer och barnmorskor.All öppenvård bör konkurrensutsättas för att på det sättet dels ökaeffektiviteten, dels underlätta för privata alternativ att få större utrymme.Det är viktigt att avtalen mellan privata vårdgivare och landstingen blirlängre än vad som är fallet . För korta avtalstider avskräcker mångaenskilda vårdgivare att lägga anbud eftersom det är förenat med en för storrisk att investera under en så som dagens avtal stipulerar.Det skall krävas kvalitetscertifikat för all den verksamhet som upphandlasefter konkurrensutsättningen. Utan detta kvalitetscertifikat - ingenupphandling. Kraven på kvalité kan utformas som av en standardmall avSocialstyrelsen och tillämpas av kommuner och landsting.Beställarfunktionen måste stärkas så att brister i upphandlingen motverkas.Det skall vara obligatoriskt att läkare och sjuksköterskor skall ingå ibeställarstaben. Deras ord måste väga tungt när de olika anbuden på denkonkurrensutsatta verksamheten skall bedömas.Socialstyrelsen skall tillsammans med den medicinska professionenintensifiera arbetet med att utveckla och genomdriva rikstäckandevårdprogram för olika diagnosgrupper. Det stärker den enskilde patientensrätt till vård på lika villkor.Second opinionI dag gäller rätten till second opinion för patienter med livshotande ellersärskilt allvarlig sjukdom eller skada. Det kan vara rimligt att möjlighetentill second opinion även ska gälla för flera allvarligare diagnoser som intetäcks av nuvarande lagstiftning. Det skulle stärka patientens rätt ochvalfrihet att få diskutera sjukdomen och behandlingen med en annanläkare om behov av detta skulle föreligga.Släpp personalen lossSverige kommer att få en skriande brist på vårdpersonal om ingentinggörs. På grund av att vi lever allt längre och att 40-talisterna utgör enbefolkningspuckel kommer vård- och omsorgsbehoven attöka. Därför behöver vårdsektorn bli mer attraktiv för att fler ska söka sigdit. Viktiga faktorer för att attraktionskraften ska bli stark är att lönernablir konkurrenskraftiga och att arbetsvillkoren förbättras.Folkpartiet anser att man bör se hur karriärvägarna inom vårdyrkena kanutvecklas. Man bör också ta fram förslag om hur man skall kunna stimuleradem som lämnat yrket att återvända. Vidare bör man underlätta för personermed utländsk bakgrund och som har vårdyrkesutbildning att arbeta inomvårdyrkena. Ett problem här är utformningen av språkproven, där man fästerstor vikt vid förmågan till rättstavning.Under årtionden har vårdens viktigaste resurs: de vårdanställda fått alltmindre att säga till om. Inflytandet över den egna arbetssituationen harminskat som politiska beslut urholkat de vårdanställdasprofessionella yrkesstolthet. De allra flesta vårdanställda har därtillförmenatsmöjligheten att gå över till andra arbetsgivare eller rent av testa om vingarnabär på egen hand. Ty i praktiken har vården bedrivits i monopolform.Folkpartiet anser att en konkurrensutsättning av all primärvård ochuppmuntrandet av privata alternativ och ökat inflytande för de anställda ioffentlig sektor skulle skapa möjligheter för anställda att förverkliga sinkreativitet.Dagens regelverk om F-skattsedel hindrar sjuksköterskor från att startaeget. Det beror på att vid bedömningen av om F-skattsedel skall ges tashänsyn till hur många uppdragsgivare som finns för tjänsten. finns idetta fall endast två: landstingen och kommunen. Regelverket bör härvidändras.Billigare läkemedel och bättre användningFolkpartiet ställde sig bakom läkemedelsreformen . Vibedömde det som att det var riktigt att ansvaret för läkemedlen överfördesfrån staten till landstingen. Avsevärda vinster kan göras omsjukvårdshuvudmännen har ett samlat ansvar förläkemedelsanvändningen i öppen vård och inte bara i den slutna vården.Minskade läkemedelskostnader var ett av de stora målen medläkemedelsreformen. Men kostnaderna fortsätter att skjuta i höjden.Den reala kostnaden per person för läkemedel var . Förraåret var kostnaden för läkemedel . beräknaskostnaden bli 15,8 miljarder kronor.Det är viktigt att det vidtas åtgärder för att minska kostnaderna så attmänniskor skall kunna erhålla läkemedel till rimliga priser.Bättre sätt att sänka läkemedelskostnadenFolkpartiets förslag syftar till att sänka läkemedelskostnaderna utan attpatienterna drabbas. För att en läkemedelskostnad skall uppstå måste juläkaren skriva ut receptet och patienten hämta ut medicinerna. Någraidéer om att påverka det första ledet i denna process har inte presenteratsav regeringen.Enligt vår uppfattning bör reformer genomföras som syftar till att rättmedicin skrivs ut och att det är billigast likvärdiga medicin som används istället för det förslag som drabbar patienterna med kraftigt höjda kostnader.De åtgärder vi föreslår är följande:Det måste till en noggrannare uppföljning av läkemedelsförskrivningen.Läkemedelskommittéerna är de organ som bäst är lämpade för att genomföraen sådan uppföljning. Det är de som kan göra kostnadsanalyser och analyserav vilka kostnader som står för ökningen.Det måste bli enklare för den enskilde läkaren att följa upp sin egenförskrivning. Det beslut som redan har tagit omreceptförskrivningsregister måste omgående omsättas i praktiken.Läkemedelskommittéerna kan då bl a tillsammans med läkaren gå igenomförskrivningsmönstret och därmed underlätta en mer adekvat förskrivning. Enåterföring av läkemedelsförskrivningsdata till läkarkåren kan, enligt destudier som utförts, ge omkring 10 procents minskning av kostnaderna förreceptförskrivna läkemedel. finns datahjälpmedel som underlättar förläkarna vid förskrivningen att se alternativ och kostnaderna för de olikaläkemedlen. Sådana modeller bör ytterligare utvecklas.Ett annat exempel på en besparing genom bättre förskrivning är SBU:srekommendationer angående mediciner mot högt blodtryck som enligtberäkningar från () skulleinnebära besparingar på per år.Dessutom bör det införda referensprissystemet utvidgas.Riksdagen beslöt , mot Socialdemokraternas röster, att i de fall då detfanns i praktiken identiska läkemedel skulle samhällssubventionen enbartgälla det billigaste preparatet. Enligt utgiven rapport från NEPI ledde detbeslutet till besparingar med bortemot ochunder med sammanlagt nästan . Irapporten redovisas också beräkningar av vad en utvidgning av utbytbarhetenjämfört med referensprissystemet skulle kunna ha gett . En sådanutökning av användningen av s.k. generika, dvs. läkemedel där patentskyddetupphört, skulle kunna spara upp till 510 miljoner kronor.Läkarna skall få möjlighet att förskriva vissa dyrbarare läkemedel -exempelvis nyintroducerade potensmedel eller bantningsmedel - utanrabattering, när syftet i första hand inte är medicinskt utan att skapa bättrelivsbetingelser. Detta är fullt möjligt i dag.Läkemedlen är en integrerad del av övriga hälso- och sjukvården. Genomnya läkemedel har många vinster kunnat uppnås. Minskat lidande förpatienterna, kortare vård- och behandlingstider och minskat antal kirurgiskaingrepp m.m.Läkemedel är också den vanligaste behandlingsformen inom hälso- ochsjukvården. intas c:a 12 miljoner dygnsdoser läkemedel. Igenomsnitt följer varannan patient inte läkarens ordination vilket kan leda tillbehandlingsmisslyckanden i form av utebliven effekt och biverkningar. Enfjärdedel av alla intagningar av patienter på medicinklinikuppskattas bero på felanvändning av läkemedel. Vad det kostar svensk hälso-och sjukvård är det ingen som vet. I däremot uppskattar man att förvarje dollar man lägger ner på läkemedel lägger man också ner påläkemedelsrelaterad sjuklighet.Mot bakgrund av det lidande som felanvändning av läkemedel förorsakarpatienterna, de ökande läkemedelskostnaderna och kostnaderna för konse-kvenserna av felbehandlingen, är det nödvändigt med en nationellhandlingsplan för att åstadkomma en optimal läkemedelsanvändning, d.v.s.rätt läkemedel till rätt patient på rätt indikation i rätt dosering under rättbehandlingstid och i rätt administreringsform.För att åstadkomma detta fordras:- Förbättrad utbildning för läkare, sjuksköterskor och annan hälso- ochsjukvårdspersonal om hur läkemedel bäst kan användas. Också användarnabehöver information.- Möjlighet för läkarna att följa sina egna läkemedelsförskrivningar ochkostnaderna för dem. Erfarenheten har visat att man därigenom kanåstadkomma bättre behandling av patienterna och sänka kostnaderna.- Intensifiering av läkemedelskommittéernas arbete medrekommendationslistor och fortbildning av personalen om läkemedel.- Regelmässig gratis förskrivning av provförpackningar till patienter somskall stå på ett läkemedel. Tål patienten läkemedlet kan störreförpackningar skrivas ut på vanligt sätt.- Krav på användning av billigaste synonympreparat.- Krav på att , och Medicinsk Utvärderings (SBU) rekommendationer omläkemedelsbehandling följs.- Tid för apotekspersonalen att informera kunderna om läkemedels rättaanvändning.Utöver detta behövs ett effektivt system för prissättning av läkemedelsamt att man åter aktualiserar frågan huruvida läkemedelsanvändare påfrivillig väg skall kunna få egna datakort där derasläkemedelsordinationer förs in.HälsodataregisterRiksdagen antog 1998 en ny lag om hälsodataregister. Den innebar attalla de olika register som har, regleras i en lag. I den nyalagen öppnades för möjligheten att ta in mer uppgifter om sjukvården änvad som görs . Närmare föreskrifter om enskilda hälsoregister skallmeddelas av regeringen inom de ramar som lagen drar upp.Datainspektionen ifrågasatte då om inte alla hälsoregister bör regleras avriksdagen genom lag. ansåg att detta var riktigt och yrkadedetta i sin motion med anledning av propositionen. Vi anser därför attlagen skall ändras så att det är och inte regeringen som skallfatta beslut om de enskilda hälsoregistren.Uppgifterna i hälsodataregistren får enligt den nuvarande lagen användasför framställning av statistik och för att följa upp, utvärdera ochkvalitetssäkrahälso- och sjukvården. De uppgifter som ingår i registren kan vara mycketintegritetskänsliga och enligt nuvarande lagstiftning krävs endast samtyckefrån patienten för medverkan i registret. ansåg när propositionenbehandlades att s k informerat samtycke skulle erfordras. Det betyder attpatienten blir informerad om registret och dess användning och därefterlämnar sitt eventuella samtycke. Den debatt som uppstått med anledningav förslag om att personnummer ska föras in i bland annatabortregistret, och den upprördhet det har väckt hos allmänheten visar på justdet som liberalerna varnade för i sin motion 1998.Det är viktigt att relevant forskning kan bedrivas på hälso- ochsjukvårdsområdet, forskning som kan vara till hjälp för patienterna, menhänsyn måste också tas till den enskilde individens integritet. Om tilltron tillvården minskas genom att människor upplever register som kränkande ochdet finns en rädsla och osäkerhet om hur och varför registren används så slårdet även tillbaka på forskningen. liberalerna anser att lagen skalländras så att det är informerat samtycke som krävs.TandvårdenSocialdemokraterna har misslyckats med tandvårdspolitiken. Tändernatenderar åter att bli en klassfråga. Framför allt har pensionärerna drabbatsav den allt dyrare tandvården. Det behövs ett förbättrat högkostnadsskyddoch en översyn av hela tandvården i syfte att få en rättvisare tandvård.Tandvården kommer att få som enligtvårpropositionen skulle börja betalas ut . Dessapengar är naturligtvis ett välkommet tillskott men räcker inte på långt när föratt tillgodose de tandvårdsbehov äldre har. I föreliggande budgetpropositiontidigarelägger regeringen användningen av så att de blirtillgängliga . beslutade regeringen att dessa pengar ska gåtill att alla patienter med hel- och halvproteser ska slippa betalakarensbeloppet på . Men trots detta så kommer förfallet itandvården att fortsätta.Tandvårdstaxorna har höjts , och antalet inkassoärenden harökat ; avbetalning och lån är nu två alternativ som erbjudspatienter när de skall betala sina räkningar. Enligt har devuxna svenskarnas tandhälsa försämrats . Alltfleruppger att de inte besökt tandläkare och fler harproblem med att tugga. Den troliga orsaken är att det blivit allt dyrare att gåtill tandläkaren.Konsekvensen av denna utveckling för äldre blir sämre tandstatus, sämrenäringsintag och därmed sämre hälsotillstånd vilket drabbar den enskilde menockså landstingen och kommunerna i form av ökat vårdbehov. Den bildregeringen lämnar av tandhälsan i budgetpropositionen är således alltför ljus.En plan måste tas fram för hur tandvården successivt skall kunna inlemmasunder sjukförsäkringen och garantier lämnas för att ingen skall behöva avståfrån tandvård av ekonomiska skäl. Dessutom behövs kraftfulla insatser för attinformera såväl äldre som om hur man kan förebygga försämradtandstatus bland äldre. Dessutom bör underhåll av tidigare gjordatandvårdsarbeten, t.ex. bryggor, prioriteras.Högkostnadsskyddet inom tandvården måste förbättras. Regeringen börtillsätta en utredning som ser på frågan om tandvårdens framtida finansieringoch uppbyggnad.Hälsa och könDen bild man får av ohälsan i ett land är beroende av de ohälsomått somanvänds för att beskriva den. Används dödsorsaksstatistiken ser detgynnsamt ut för kvinnor.