mot · GN02A8 · 2000-01-21 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A8av Attefall, ()med anledning av prop. 1999/2000:32 Lönebildning för full sysselsättning1 BakgrundI propositionen föreslås ändringar i lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet och sekretesslagen (1980:100). Vidareföreslås inrättandet av en ny myndighet, . Förslagensyftar till att främja en lönebildning i samhällsekonomisk balans.Förslagen innebär dock ingen begränsning i arbetsmarknadens partersmöjligheter och ansvar för hur avtalslösningar utformas.Medlingsinstitutet skall enligt förslaget ha i uppgift att medla i arbets-tvister och verka för en väl fungerande lönebildning. I uppgiften att verka fören väl fungerande lönebildning ingår att agera tidigt, och Medlingsinstitutetskall bland annat kalla parter till överläggningar eller på annat sätt informerasig om kommande eller pågående avtalsförhandlingar. skasvara för att det publiceras en rapport om löneutvecklingen, medanKonjunkturinstitutet ska ansvara för att en årlig rapport om de samhälls-ekonomiska förutsättningarna för löneförhandlingar tas fram.Efter samtycke från parter som förhandlar om kollektivavtal kanMedlingsinstitutet utse en eller flera förhandlingsledare eller medlare. Omdet föreligger risk för stridsåtgärder eller om stridsåtgärder redan harpåbörjats föreslås institutet ha rätt att utse medlare även utan parternas sam-tycke. Detta gäller dock inte om parterna är bundna av ett registrerat avtalom förhandlingsordning med regler om bl a medling liknande det så kalladeindustriavtalet.Varseltiden förlängs . Den part somunderlåter att varsla kan bli skyldig att betala envarselavgift till staten om och högst 100 000 kronor.Om det främjar en god lösning av tvisten får på medlarensbegäran besluta om att en part skall skjuta upp varslade stridsåtgärder i högst14 dagar.2 UtgångspunkterSverige har halkat ned rejält i den så kallade välståndsligan och Sverigesekonomiska utveckling har varit sämre än förflertalet . De senaste årens positiva ekonomiska utvecklinghar inte varit tillräcklig för att ta igen fall i välståndsligan sedanår 1970, då landet var ett av det rikaste i världen. Trots att BNP-tillväxt är högre än i några av våra grannländer så skulle det, om denrelativa tillväxttakten kunde upprätthållas, ta att återta dentopposition som vi hade första hälft.Under de senaste 20 åren har den svenska lönebildningen inte fungerattillfredsställande. Lönerna i har ökat snabbare än i våra viktigastekonkurrentländer. har detta dolts genom ständigt återkommandedevalveringar. är den vägen stängd och låginflationspolitiken etablerad.Därför måste också lönebildningen fungera bättre och leda till avtal isamklang med konkurrentländerna om vi ska få ned arbetslösheten.Idag kan man prata om fyra tillväxtfällor på den svenska arbetsmarknaden.Den första tillväxtfällan är den i internationell jämförelse låga andelenanställda inom den privata sektorn. Detta leder till en låg dynamik påarbetsmarknaden som den undergräver möjligheten till nya syssel-sättningstillfällen.Den andra tillväxtfällan är den låga rörligheten på arbetsmarknaden somresulterar i flaskhalseffekter. Orsaken till detta är bl a de höga skattekilarnasamt den sammanpressade lönestrukturen - exempelvis har många offentligtanställda akademiker lägre livslöner än personer inom den privata sektornsom har gymnasieutbildning som högsta utbildningsnivå. För en fungerandearbetsmarknad och ett bra näringslivsklimat krävs att lönebildningen bättreavspeglar tillgång och efterfrågan på arbetskraften. Kunskapssamhället ochSveriges konkurrenskraft ställer krav på en lönebildning som stimulerar ochuppmuntrar kunskap och kompetens.Den tredje tillväxtfällan är det faktum att utbildning lönar sig dåligt iSverige, vilket är förödande för vår framtida konkurrenskraft. Svenskaakademiker har internationellt sett betydligt lägre löner än motsvarandegrupper i . Det gäller för akademiker i både privat och offentligtjänst. Lönebildningen bör på ett bättre sätt ta hänsyn till löntagarenskompetens och kunnande, den prestation som utförs och det ansvar jobbetinnebär. Lönebildningen bör också stimulera den enskilde till lärande,ansvarstagande och goda arbetsprestationer. I praktiken innebär dessahänsynstaganden att lönebildningen i större utsträckning bör ske på detlokala planet och vara mera individuellt inriktad. bör man i en merindividuellt inriktad lönebildning vara ytterst observant på den ojämlikasituation som kan uppstå vid en löneförhandling mellan en arbetsgivare ochen enskild individ. Arbetstagarorganisationer har därför en viktig stödjandeoch rådgivande roll.Den fjärde tillväxtfällan är de höga anställningströsklarna, för både företagoch individer. Detta gäller rekrytering av lågutbildade som oftast saknaryrkeserfarenhet. För individen gör ersättningar från a-kassan samtmarginaleffekter att arbete vid låga inkomster ofta inte lönar sig jämfört medalternativet att inte arbeta. För företagen innebär relativt höga ingångslöneroch hög skatt på arbete tillsammans med vissa arbetsrättsliga regler attföretagen drar sig för att anställa personer med låg utbildning och litenerfarenhet i relation till det som efterfrågas.Det är mot ovanstående bakgrund anmärkningsvärt att en proposition medrubriken endast diskuterar den totalalönenivåns utveckling. Lönebildningens vikt för att skapa dynamik ochflexibilitet, och därmed sysselsättning och tillväxt, saknas fullständigt ipropositionen. Statsministerns uttalanden om vikten av att svensk löne-bildning ska fungera tillfredsställande, dvs att måste anpassa spel-reglerna och spelplanen till övriga EU vad gäller lönebildningen, får ingetgenomslag i regeringens proposition. Och ändå har lönebildningens vikt förtillväxt och sysselsättning framhållits i samtliga ekonomisk-politiskapropositioner . Av detta blev endast ett medlingsinstitut. Det ärytterst allvarligt.3 strategiVi kristdemokrater anser att bl a följande punkter måste ingå i en strategiför att få till stånd en ekonomisk-politisk miljö som främjar en godlönebildning:- De ekonomisk-politiska ramarna för lönebildningen ska vara stabila ochfrämja ett ansvarsfullt beteende hos parterna på arbetsmarknaden, deenskilda företagen och de anställda. Statlig inkomstpolitik avvisas. som propositionen föreslår ska inrättas måste arbetautifrån detta perspektiv.- För att uppmuntra arbete, utbildning, kompetensutveckling och ökatansvarstagande i arbetet måste skatten på arbete sänkas för alla,exempelvis genom höjt grundavdrag. Marginalskatterna och olikaformer av marginaleffekter måste hållas nere. Maximal marginalskattska vara i enlighet med skattereformen.- Arbetslöshetsförsäkringen betalas genom relativt blygsammamedlemsavgifter, arbetsgivarnas arbetsmarknadsavgifter men framför-allt över statsbudgeten. Försäkringen bör vara obligatorisk och i störreutsträckning finansieras genom avgifter från de försäkrade. Närarbetslösheten stiger ökar avgifterna, när den sjunker minskar de. Ensådan modell ger incitament för en bättre fungerande lönebildning.Löntagarna kompenseras genom sänkta inkomstskatter.- Vinstdelningssystem för de anställda kan med fördel utgöra en del i denframtida lönebildningen. Ett sådant system skapar en god och flexibelkoppling mellan företagens vinster och de anställdas ersättningar.Arbetsgivaravgifter bör inte tas ut på ersättning från ettvinstdelningssystem.- För att utbildning ska premieras bättre och bristyrken ska kunna lockatill sig arbetskraft måste lönebildningen ge utrymme för en bättrelöneutveckling inom dessa yrken jämfört med hur det fungerat hitintills.Därmed kan också ökade möjligheter skapas för tillkomst av arbeteninom branscher med relativt låga ingångslöner. Fler sådana arbeten ökarmöjligheten för många att komma in på arbetsmarknaden.Skattesänkningar för låginkomsttagare kan underlätta en sådan process.- Lagen som reglerar kollektivavtalen bör ses över för att öka denenskildes rättigheter och främja en bättre fungerande lönebildning.Bland annat borde möjlighet för enskilda löntagare att sluta avtal medarbetsgivare utan hänsyn till gällande kollektivavtal underlättas.Riskerna för att enskilda arbetstagare utnyttjas otillbörligt genom atthamna i en underlägsen position, exempelvis vid hög arbetslöshet, måstebeaktas i denna översyn. Förbud mot blockad av enmans- ochfamiljeföretag samt lagstiftning om att stridsåtgärder ska varaproportionerliga bör införas (mer om detta längre fram i motionen).- Arbetsmarknadens parter bör eftersträva ökad flexibilitet vad gällerlönebildning för ungdom. Lägre ingångslöner inom vissa branscher kanvara ett verksamt sätt att få fler unga i arbete. Detta bör i första handlösas avtalsvägen.4 MedlingsinstitutDet direkta ansvaret för lönebildningen har arbetsmarknadens parter.Men genom lagstiftning och institutionella ramar kan skapaförutsättningar för en bättre lönebildning. I den statliga utredningen omlönebildningen (SOU 1999:141), som ligger till grund för propositionen,har förutsättningarna för en sådan politik studerats.Förslaget om att utveckla dagens förlikningsmannaexpedition till ettmedlingsinstitut ställer vi oss i huvudsak bakom. Vi har tidigare i motionertill arbetat för att ett medlingsinstitut bör inrättas för att medlaochverka för en väl fungerande lönebildning. Det bör dock övervägas om inteMedlingsinstitutet kan samverka/samlokalisera med någon annan befintligmyndighet, exempelvis Kammarkollegiet, för att på så sätt minska blandannat de administrativa kostnaderna.Medlingsinstitutet bör bland annat verka för samordnade avtalsperioder, geråd och stöd till arbetsmarknadens parter för att främja en samhälls-ekonomiskt sund lönebildning. Vid konflikter ska kunnaagera som medlare, genom att i samråd med parterna utse medlare som harförtroende hos de berörda.En viktig uppgift för är att se till att statistik om lönerfinns tillgänglig på ett relevant sätt. På den punkten delar vi regeringensbedömning. Vi anser dock att SCB även i fortsättningen bör vara huvud-ansvarig för statistiken, eftersom den har fler avnämare än , och risken finns att en flyttning av denna statistik till kan skapa problem med den samordning av den ekonomiskastatstiken som görs inom SCB. Det är dock viktigt att SCB har ett närasamarbete med om hur statistiken ska tas fram ochutformas.Förslagen att förlänga varseltiden för strejkåtgärder till 7arbetsdagar, att ska kunna skjuta upp varslade strids-åtgärder samt om varselavgifterna vid brott mot varselreglernastöder vi kristdemokrater. De är rimligt avvägda medel för att i vissa känsligalägen kunna "kyla ned" en konfliktsituation.Vi anser att det endast är arbetsmarknadens parter som kan utvecklalöneformer och anställningsvillkor som är anpassade till dagens och morgon-dagens arbetsmarknad med dess snabba omvandlingstakt och allt störrevariation i anställningsformer, arbetstid och arbetsorganisation. Inrättandetav ett medlingsinstitut får därför inte leda till statlig inkomstpolitik. Det ärdärför viktigt att betona att det även fortsättningsvis är arbetsmarknadensparter som har huvudansvaret för lönebildningen. Det får inte vara så attparternas ansvar för lönebildningen avtar.5 Jämställdhet och diskrimineringI propositionen nämns att uppgift bl a ska vara attpublicera och analysera löneutvecklingen ur ett jämställdhetsperspektiv.Kompletteringar av databasen förbättrar möjligheten förforskning om vad som har betydelse för löneutvecklingen för kvinnoroch män. bör således ha nödvändig kompetens för attarbeta med jämställdhetsfrågor samt övriga diskrimineringsformer närdet gäller lönebildning. Detta är ett bra incitament för att fortsätta arbetetmed att undanröja alla osakligt motiverade löneskillnader mellan kvinnoroch män samt på andra områden där diskriminering i lönesättning sker.Det är en anständighetsfråga att undanröja osakligt motiverade löne-skillnader. Det regeringen vill införa genom propositionen tror vi tyvärr inteär tillräckligt för att nå en mer objektiv lönesättning. Om det går att finnabraformer för arbetsvärdering kan detta vara ett viktigt instrument för att nå enmer objektiv lönesättning. Det handlar också om att uppmärksamma attkvinnor ska ha lika lön för likvärdigt arbete. En väg som visat sig varaframkomlig är att använda sig av könsneutral arbetsvärdering. Då gör mankvinnors arbetsuppgifter synliga genom att analysera och beskriva dem. Detär viktigt att poängtera att arbetsvärdering inte behöver stå i motsats tillprincipen om individuell lönesättning.6 Stridsåtgärdernas proportionalitetVi kristdemokrater anser att en rimligare balans mellanarbetsmarknadens parter bör etableras.6.1 ProportionalitetEn bättre proportionalitet skulle kunna åstadkommas bland annat genomatt rätten till sympatiåtgärder begränsas och att ett proportionalitetskravinförs för att begränsa möjligheten till stridsåtgärder som kostar lite förden egna organisationen men orsakar stora kostnader för motparten ochtredje man. Proportionalitetskravet skulle inte bara omfatta den förstastridsåtgärden utan även svarsåtgärder.Vi anser att ett proportionalitetskrav bör införas inte bara vid förhandlingarom tecknande av ett nytt kollektivavtal utan också vid blockad och andrastridsåtgärder för att förmå ett företag att ansluta sig till ett redan gällandeavtal. Att införa proportionalitetskrav skulle innebära att fackföreningenexempelvis inte får ta ut små nyckelgrupper i strejk om det vållar mycket storskada för arbetsgivaren.Prövningen om en åtgärd är proportionell eller inte bör ske dels medutgångspunkt i åtgärden, dels i den skada den orsakar. Vid en internationelljämförelse framkommer bl a att strejkrätten är hårdare reglerad i exempelvisTyskland, , och . I ärstrejkrätten underordnad en proportionalitetsprincip vilket innebär att facketmåste ta hänsyn till framförallt de ekonomiska skadeverkningarna medstrejken. Att strejka för att få igenom krav som inte kan uppfyllas genomkollektivavtal tillåts inte, och sympatistrejker är helt otillåtna. Det är isistahand den tyska arbetsdomstolen som avgör om en tvist är oproportionerligeller ej. Felande part får betala vite eller skadestånd.En prövning av frågan om stridsåtgärden är rimlig eller inte bör ske bådenär parterna förhandlar om att förnya ett kollektivavtal och när fackligaorganisationer genom blockader försöker förmå företag att ansluta sig till ettredan befintligt avtal. har ett flertal sådana blockader varitaktuella på arbetsmarknaden. I dessa lägen aktualiseras principen om dennegativa föreningsrätten (regeringsformen 2 kap 23 §). Mycket omfattandestridsåtgärder riktade mot oorganiserade företag kan inte bara framstå somorimliga utan också strida mot den negativa föreningsrätten. Ett krav påproportionalitet i dessa situationer skulle stärka den rätten och innebära ettbättre skydd för konventionen.6.2 SympatiåtgärderI måste en strejk vara generell och beröra hela företagetspersonal eller en hel bransch. Det är förbjudet med strejker som riktasmot en tredje part, exempelvis sympatiåtgärder.Rättsligen är det svårt att motivera rätten till sympatiåtgärder. Vid enprimär arbetskonflikt existerar inget bindande avtal mellan parterna, vilketgör att parterna kan ta till åtgärder för att tvinga fram ett avtal. Denegentligaorsaken till att parterna får ta till stridsåtgärder vid en konflikt är att detintefinns ett avtal upprättat mellan parterna. Vid sympatiåtgärder är däremot destridande parterna bundna av ett avtal och därmed borde det också vararimligt att dessa avtal upprätthålls.En annan orsak till förbud mot sympatiåtgärder är den snabba tekniskautveckling på marknaden. Företagens ökade beroende av den nya tekniskautvecklingen gör dem extremt känsliga när arbetstagare med den rättatekniska kompetensen tas ut i strejk eller av andra skäl inte kan utföra sinaarbetsuppgifter.Vi kristdemokrater anser att det inte finns rimliga skäl till att sympati-åtgärder skall tillåtas som ett instrument vid arbetsmarknadskonflikter.7 Stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretagI propositionen har regeringen frångått det som utredningen föreslognämligen att införa ett förbud att vidta stridsåtgärder mot enmans- ochfamiljeföretag för att tvinga fram kollektivavtal trots att inga anställdafinns i företaget. Vi har länge arbetat för att ett förbud mot denna typ avstridsåtgärder ska införas och anser att det är ett misstag av regeringen attinte lagstifta om detta. Den borgerliga regeringen införde dessa regler ijanuari 1994 vilka avskaffades när socialdemokraterna kom till maktenhösten 1994.Riksdagen bör åter införa den lag som från fanns i paragraf41 b i lagen om medbestämmande i arbetslivet (1976:580).HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en ekonomisk politik som främjar en sund löne-bildning,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om arbetsuppgifter och roll ilönebildningen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ansvaret för lönestatistiken,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om jämställdhet och diskriminering,5. att hos regeringen begär en lag om att stridsåtgärderskall vara proportionerliga,6. att hos regeringen begär en lag om att sympati-åtgärder inte tillåts som instrument vid arbetsmarknadskonflikter,7. att beslutar att 41 b § lagen om medbestämmande iarbetslivet (1976:580) ges följande lydelse:Arbetstagare får inte vidta eller delta i stridsåtgärd som har till ändamål attkollektivavtal skall träffas med ett företag som inte har några arbetstagareeller där bara företagaren eller företagarens familjemedlemmar är arbets-tagare och ensamma ägare. Detsamma gäller när stridsåtgärd har till ändamålatt stödja någon som vill träffa kollektivavtal med ett sådant företag. Vadsom nu sagts hindrar inte arbetstagare från att delta i en anställningsblockadsom riktar sig mot ett sådant företag och som har beslutats i behörig ordningav en arbetstagarorganisation.Stridsåtgärder som har vidtagits i strid mot första stycket är att anse somolovliga. Förändringar i anställnings- eller ägarförhållanden som har inträffatsedan en stridsåtgärd har varslats eller inletts skall inte beaktas vid bedöm-ningen av om en stridsåtgärd är att anse som olovlig enligt första stycket.Stockholm den 21 januari 2000Stefan Attefall (kd)()()()()()()()()()Per ()()()()