mot · GO02U404 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U404av , ()Internationell fred och säkerhetSammanfattningDen grundläggande utgångspunkten för är varjemänniskas lika värde och rättigheter, och tron på människansförmåga att själv förvalta sina möjligheter. Det yttersta måletför politik är att göra det möjligt för människoratt växa och förverkliga sina drömmar. Det är ett mål somomfattar alla, oavsett kön, inkomst och förmögenhet, etniskbakgrund, sexuell identitet eller boendeort. För att nå ditkrävs frihet att själv välja sina drömmar och verktyg för attkunna axla ansvaret för sig själv och för andra.Centerpartiets utrikes- och säkerhetspolitik, som bygger på dessautgångspunkter, strävar efter att möjliggöra för enskilda människor, länder,grupper av länder, regioner och det globala samfundet att ta ansvar för sigsjälva, för andra och för vår gemensamma värld. I den andan strävar den härmotionen efter att stärka skyddet för och värnet av de mänskliga rättigheterna,bejaka länders självständiga säkerhetspolitiska val, utvecklakonflikthanterande och konfliktläkande instrument, utjämna klyftor mellanvärldens fattiga och rika och bejaka tilltron till demokratisk uppbyggnadunderifrån genom starka civila samhällen.I då vårt ömsesidiga globala beroende växer, är en ökad rättvisamellan världens rika och fattiga en förutsättning för fred och en långsiktigthållbar utveckling. Hållbar utveckling och rättvis fördelning behövs inomsamhällen och mellan länder, regionalt och globalt men också över tiden,mellan generationer. I när samhällena är stadda i snabba och påtagligaförändringar till följd av globaliseringen, är vår politiska uppgift att medallamedel utrusta människor, länder, grupper av länder, regioner och det globalasamfundet med de verktyg som krävs för kunna att möta utmaningarna.Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för avskaffad vetorätt och breddadrepresentation i FN:s säkerhetsråd.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att FN:s medlemsstater betalar sina medlemsavgifter.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för att stärka den globala rättsnorm somFN-systemet representerar.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en permanent plats för en ungdomsdelegat i Sverigesdelegation till FN.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om förslag till åtgärder för slagkraftigare FN-insatser.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för kvinnors deltagande ochgenusfrågor i FN-insatser, fredsförhandlingar och fredsprocesser.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för behovet av ett starkareinternationellt, politiskt, ekonomiskt och etiskt ramverk.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att inom FN-systemet bör verka för attförutsättningarna för införandet av en s.k. Tobinskatt närmare utreds.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att på lämpliga sätt bör arbeta för att FN:s förklaringom mänskliga rättigheter även skall förbjuda diskriminering på grund avsexuell läggning.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i alla internationella sammanhang skall verka föratt stoppa handeln med kvinnor och barn, stödja offren och införa hårdaresanktioner mot dem som handlar med kvinnor och barn.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bör verka för ett totalförbud för barnsoldater.12. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka mot barnarbete.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för dödsstraffets avskaffande.14. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för att legitimera och reglera rätten tillhumanitär intervention.15. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att förfina sanktionsvapnet.16. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om neutralitetsbegreppet.17. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om militära alliansfrihet.18. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för att FN skall stödja framväxten avregionala säkerhetsarrangemang.19. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att FN-systemet inte får avsvära sig sitt ansvar för värnet avinternationell fred och säkerhet.20. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att inleda en dialog med om civil/militär och fredligsamverkan.21. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om EU:s militära krishanteringsförmåga.22. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om EU:s civila krishanteringsförmåga.23. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om EU:s ansvar för återuppbyggnad på Balkan.24. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att i alla internationella forum bör utöva påtryckningarför att misstänkta krigsförbrytare på utlämnas.25. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall gå i spetsen för att mobilisera finansiellaresurser till för att utveckla civila företag därkärnvapenkunnandet kan nyttjas.26. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall verka för att trycket på de stater som ännuinte ratificerat provstoppsavtalet intensifieras.27. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att bör kritisera planer på att bygga upp ettnationellt missilförsvar.InledningUnder har mänskligheten gjort stora framsteg.Aldrig förr har det funnits så många demokratier på jordensom . I väst har människor en levnadsstandard som varsvår att föreställa sig bara en generation tillbaka i tiden. Vi ärnu på väg in i ett samhälle där människors kunskap är denavgörande förutsättningen för ekonomiskt välstånd. Denständiga kommunikationen och utbytet av tankar, informationoch kunskap lägger grunden för nätverkssamhället. Genomde globala datornätverken flyter informationen fortare ochfriare . I takt med växande materiellt välståndläggs också grunden för förändrade värderingar, frånfokusering på försörjning till självförverkligande.Samtidigt förnekas många de möjligheter som de flesta av oss tar förgivna. Människor i stora delar av världen har svårt att få mat för dagen. Detfinns ännu många länder där människor inte får utbyta tankar och idéer fritt.Samtidigt som människors frihet att röra sig fritt och själva välja livsstil harökat, har också lokala och regionala sätt att leva kommit i kläm. Samtidigtsom krig blir alltmer osannolikt på grund av ökat utbyte mellan människoroch ömsesidigt beroende, minskar länders möjligheter att välja sin egen väg.Globaliseringen har inneburit större krav på gemensamt agerande påinternationell nivå.Globaliseringen bygger på det ökade internationella ömsesidiga beroendetoch en allt djupare ekonomisk integration. Även om den ekonomiska ochtekniska utvecklingen gått framåt i ett globalt perspektiv, har takten varitmycket högre i den utvecklade delen av världen, varför avståndet mellan rikaoch fattiga ökat. Globaliseringen har lett till stora välståndsökningarparallelltmed stora välståndsminskningar i andra delar av världen.Globaliseringen innebär också ofta att traditionella normer och värderingarifrågasätts och utmanas, vilket innebär stora kulturella omvälvningar, som iförlängningen kan leda till politisk och/eller kulturell extremism.Motsättningarna tar sig ofta uttryck i religiösa eller etniska termer, menkonfliktens grundorsaker är ofta mer strukturella; ojämn fördelning avpolitiska, ekonomiska och sociala resurser. Särskilt starkt blirförändringstrycket i länder med en väldigt skev resursfördelning ochdiskriminering och marginalisering av vissa samhällsgrupper, där de gruppersom besitter den politiska och ekonomiska makten försöker bevara detbestående. Saknar ett samhälle demokratiska institutioner och instrument föratt på fredlig väg lösa konflikter, ligger våldet nära under ytan.Sedan den 1 juli ingår i EU:s s.k. trojka. bär därmed,såsom medlem i trojkan, ansvar för EU:s gemensamma utrikes- ochsäkerhetspolitik i internationella organisationer och gentemot andra länderoch för att bevaka, samordna och framföra EU:s intressen och ståndpunkter.Detta innebär naturligtvis en unik chans att påverka i vilken riktning EU:sutrikes- och säkerhetspolitik ska utvecklas.FNFN:s styrka ligger dels i de 188 medlemsstaterna som gerorganisationen en global legitimitet, dels i organisationensbreda inriktning på säkerhet med såväl politiska, militära,ekonomiska och sociala dimensioner. Centerpartietsengagemang för ett starkt FN grundas på insikten om allasömsesidiga och globala beroende. Eftersom de stora hotenmot människors överlevnad är globala, är och förblir FN detviktigaste gemensamma organet.Behovet av FN och FN:s arbete är större . Det ställer stora kravpå hur FN fungerar. Det är uppenbart att förändringar krävs för att FN mereffektivt skall kunna utnyttja de möjligheter som det förändradeinternationella läget skapat. Även om den konfliktförebyggande förmåganutvecklas, kommer FN och andra internationella organisationer dock underöverskådlig tid också att tvingas hantera akuta kriser, konflikter ochkatastrofer. Förmågan att medverka i ett brett spektrum av fredsfrämjande ochhumanitära insatser kommer att behöva utvecklas.FN:s beslutsförmåga har ibland blockerats till följd av att de permanentamedlemmarna i säkerhetsrådet inte bara haft skilda uppfattningar om vilkaåtgärder som borde vidtas i vissa situationer. De permanentarådsmedlemmarna har också ibland missbrukat sin vetorätt. Säkerhetsrådethar därför inte alltid klarat av sin viktigaste uppgift enligt -upprätthållandet av internationell fred och säkerhet, en uppgift för vilkensäkerhetsrådet bär huvudansvaret. bör verka för att vetorätten isäkerhetsrådet avskaffas, att rådet breddas och görs mer representativt. Dettabör ges regeringen till känna.Säkerhetsrådets beslutsförmåga har förutom av politiska skäl, ocksåhämmats av finansiella skäl. har mot bakgrund av sin storaskuld ett särskilt ansvar. Internationella påtryckningar mot att betala sinmedlemsavgift bör därför utövas. FN kan, som det internationella samfundetsorganisation, varken bli starkare eller effektivare än vad dess medlemsstatertillåter den att bli. Vad som ovan sagts om vikten av att FN:s medlemsstaterbetalar sina medlemsavgifter bör ges regeringen till känna.Centerpartiet anser att det är av utomordentlig vikt att kontinuerligt följaupp de åtaganden som gjorts och görs vid FN:s konferenser.Uppföljningskonferenserna är en bra metod för detta. Likaså är det angelägetatt FN:s konventioner, såsom exempelvis FN:s barn- och kvinnokonventioner,sprids och respekteras, och att instrumenten för att övervaka efterlevnaden avdem utvecklas. Målet måste vara att konventionerna naturligt ochintegrerat kan utgöra miniminormer för yttre ramar eller i vart fall genomsyra,överstatliga, storregionala eller nationella överenskommelser ochlagstiftningar. ska verka för att den globala rättsnorm som FN-systemet representerar stärks. Detta bör ges regeringen till känna.Barnen och ungdomarna är allas vår gemensamma framtid och är därför enviktig grupp i hela det internationella arbetet, inte minst i FN. Att unga kangöra sig hörda i internationella sammanhang är därför av avgörandebetydelse. Vid varje session bör därför delegation till FN ha enpermanent plats för en ungdomsdelegat. Detta bör ges regeringen till känna.FN:s medlemsstater måste också stötta och tillhandahålla erforderligapersonella, ekonomiska och andra resurser till de institutioner som vuxit framinom FN-systemet, såsom t ex i Haag.Medlemsstaterna måste dessutom ta ett större ansvar för att tillförsäkra FN deresurser som krävs när säkerhetsrådet beslutar sig för att gå in med en missioneller genomföra en operation.För att göra FN:s fredsbevarande insatser slagkraftigare krävs en radåtgärder. Soldaterna måste komma på plats snabbare och den civila sidan avmissioner måste utvecklas mer vid sidan av den militära. FN-insatserna måstebaseras på tydliga och därmed mer trovärdiga mandat. Skyddet av civilamåste fullföljas och de uppgifter FN:s fredsbevarande styrkor ges måste varamöjliga att lösa; styrkorna måste utrustas med tillräckliga mandat för attuppfylla skyddet. Vad som ovan sägs om förslag till åtgärder förslagkraftigare FN-insatser bör ges regeringen till känna.Kvinnors roll i fredsskapande och konfliktläkande arbete förtjänar attlyftas fram mer. Det civila samhället bärs under väpnade konflikter vanligenav kvinnorna, genom att de håller ihop samhällena och svarar för barnensrespektive åldringarnas trygghet och säkerhet. som kvinnornadärmed är de första i det civila samhället som erfar de omedelbarakonsekvenserna av krig, är de också ofta de första med att arbeta för fred ochförsoning.Demokrati är en nödvändig förutsättning för varaktig fred. När kvinnorsdeltagande i fredsprocesser garanteras, ökar processens legitimitet, genom attden görs mer demokratisk och mer lyhörd för prioriteringar hos alla delar avberörd befolkning. Därför är det uppenbart att kvinnors deltagande ifredsprocesser, på lika villkor som mäns, är väsentligt och inte kanexkluderas. Eftersom fredsavtal sätter ramarna för återuppbyggnadsarbete,måste genusfrågor och överväganden i MR-frågor i ett tidigt skede avfredsprocessen ges stort utrymme, för att det civila samhället ska kunna dranågon nytta av det. Fredsavtal som saknar kvinnliga perspektiv saknarförutsättningar för stabil fred.Kvinnor, som företrädare för det civila samhället, känner till degrundläggande behov och hinder som man möter när man formar nyasamhällen och deras erfarenheter kan därför inte uteslutas. Därför behöveråteruppbyggnadsarbetet finnas med redan i fredsförhandlingarna och kvinnorstillträde till fredsförhandlingar, beslutsfattande fora m.m. behöver stimuleras.Att kvinnor också i ökad utsträckning aktivt deltar i FN-insatser är likaangeläget. De perspektiv och de erfarenheter de kan tillföra underlättar mångagånger de fredsbevarande styrkornas kontakter med och bemötande avlokalbefolkningar. Vad som ovan sagts om att lyfta fram kvinnors deltagandeoch genusfrågor i FN-insatser, fredsförhandlingar och fredsprocesser bör gesregeringen till känna.Ett starkare internationellt, politiskt, ekonomiskt och etiskt ramverk somprioriterar både ekonomisk och mänsklig utveckling behövs. Ett sådant ansvarbör utkrävas inte bara från FN-systemet och de enskilda medlemsländerna,utan även från alla globaliseringens aktörer, som exempelvis näringslivet. Ettbra exempel är generalsekreteraren initiativ till ett kontrakt medstora företag, där dessa åtar sig att respektera och efterleva vissa etiskaregler(bl a mänskliga rättigheter). Vad som ovan sägs om behovet av ett starkareinternationellt, politiskt, ekonomiskt och etiskt ramverk bör ges regeringentillkänna.Inte heller marknadskrafterna kan ensamma lösa de grundläggandeorättvisorna mellan rika och fattiga. välkomnar en diskussionom beskattning av internationella valutatransaktioner, en s.k. Tobinskatt, somett led i att tillförsäkra det globala beslutsfattandet tillräckliga resurser.Enförutsättning är att det går att nå en global enighet om införandet av en sådanskatt, eftersom inget land skulle kunna göra det på egen hand. börinom FN-systemet verka för att förutsättningarna för ett införande av en s.k.Tobinskatt utreds närmare. Detta bör ges regeringen till känna.Mänskliga rättigheterI några länder syns en ljusning, men globalt sett kränks demänskliga rättigheterna i en gigantisk omfattning. ,, , , , , och Burmautmärker sig som världens mest repressiva länder. Någraljuspunkter i allt detta mörker kan ändå konstateras. Fråganom mänskliga rättigheter har kommit upp på dagordningenöverallt och får större och större uppmärksamhet. Frågor somtidigare knappt diskuterades lyfts nu på alla nivåer.FN:s krigsförbrytartribunaler för i respektivesyskondomstolen för i Arusha har skrivit historia då man betecknatvåldtäkt och sexslaveri som brott mot mänskligheten och del av folkmord.Domstolarnas verksamhet har bidragit till att ny praxis skapats och att deninternationella rätten utvecklats. Trots alla dystra rapporter om MR-situationen i världen får vi i aldrig förtröttas i kampen för demänskliga rättigheterna.Konventionerna om mänskliga rättigheter har blivit många ochdärmed tillsammans ganska heltäckande. Även vissa gruppers rättigheters harlyfts fram . Konventioner och förklaringar har därföruppmärksammat exempelvis barns, kvinnors, funktionshindrades,minoriteters och ursprungsfolks utsatta situation i skilda avseenden och slagitfast rättigheter. I FN:s förklaring om mänskliga rättigheter stipuleras attingenfår diskrimineras p g a "ras, hudfärg, kön, språk, religion, politisk ellerannanuppfattning, nationellt eller socialt ursprung, egendom, börd eller ställning iövrigt". Däremot finns ingenting om diskriminering av människor p g asexuell läggning. Detta är en brist i MR-hänseende som behöveråtgärdas. bör på lämpliga sätt arbeta för att FN:s förklaring ommänskliga rättigheter kompletteras med diskriminering på grund av sexuellläggning. Detta bör ges regeringen till känna.Barns rätt till överlevnad, trygghet och skydd mot övergrepp finnsnedskrivet i flera dokument. Ingen konvention om mänskliga rättigheter harratificerats så snabbt av så många länder som den om barnets rättigheter.Verkligheten visar att den politiska viljan måste stärkas för att alla barn skafåsina rättigheter tillgodosedda.Handeln med människor, s.k. trafficking, har vuxit explosionsartat desenaste åren och alltfler kvinnor och barn säljs till prostitution ochsexhandel.I många länder har aids-vågen vuxit till epidemiska proportioner. Okunskapoch fördomar frodas, t ex tror många att om man har samlag med en oskuldkan man bli av med sin egen hivsmitta. I jakten på "renare" och allt yngreflickor används många unga flickor som "exportvara". Detta bidrar också tillden växande människohandeln. måste i alla internationellasammanhang verka för att stoppa handeln med kvinnor och barn, stödja offrenoch införa hårdare sanktioner mot dem som handlar med kvinnor och barn.Detta bör ges regeringen till känna.I dag finns omkring 300 000 barn i världen som är soldater och medverkari krig. En del är inte äldre än . Även om minimåldern för barn som kanrekryteras till soldater höjts från 15 till , återstår mycket innan etttotalförbud mot barnsoldater kan genomföras. bör verka för etttotalförbud mot barnsoldater. Detta bör ges regeringen till känna.I arbetar ca 250 miljoner barn i åldern . Alltför mångabarn är inte i skolan och ett av fem arbetar med mycket riskfyllda arbeten.Barnarbete ska i princip vara förbjudet. För att komma tillrätta med dettakrävs förbättrade utbildnings- och ekonomiska möjligheter. När företagertappas med att utnyttja barnarbetare måste tydliga krav ställas på att de tarett socialt och ekonomiskt ansvar för barnen då detta avvecklas. Sådanainsatser innebär t ex att erbjuda speciella utbildningsstrategier för att geallabarn en bra grundutbildning och socialt och ekonomiskt stöd till föräldrar.Vad som ovan sagts om vägen bort från barnarbete bör ges regeringen tillkänna.Minst 20 procent av världens kvinnor har misshandlats av en man någongång i livet. I , , och är t ex våld mot kvinnor isyfte att rädda familjens heder lagligt. I många ärkönsstympning ännu lagligt och riskerar ytterligare 2 miljoner attutsättas för könsstympning. dör 585 000 kvinnor iutvecklingsländerna och 7 miljoner får infektioner eller skador till följd avgraviditet. dör70 000 kvinnor i osäkra aborter. Av de 130 miljoner barn som i dagstår utanför skolsystemet är två tredjedelar flickor. står kvinnornaför merparten av det obetalda arbetet i hemmen och i inget land av världensländer tjänar kvinnor lika bra som män. Flickor diskrimineras genomgåendeoch överallt. Ännu är vägen mot målet om ökad jämställdhet och mäns ochkvinnors lika rättigheter lång att gå.Det gångna seklet fick en dyster avslutning. I avrättades vid sekletssista år över 100 personer - den högsta siffran . Även om dödsstraffettillämpas i färre länder nu än har antalet avrättningar inteminskat. Antalet brott som kan bestraffas med döden har tyvärr också, i fleraländers författningar, utvidgats. Det förekommer även dessvärre att ländersom avskaffat dödsstraffet återinför det, och att avrättningar återupptas efterlånga uppehåll. Faktum kvarstår: dödsstraffet är barbariskt, inhumant,godtyckligt och diskriminerande. Därför måste det avskaffas.EU har intagit en ledande roll i kampen för dödsstraffets avskaffande.Trots att förbjuder dödsstraff för dem som var under 18år när brottet begicks, förekommer fortfarande i bl a och attsådana personer döms till döden. Av världens ledande demokratier är det baraJapan, och som har kvar dödsstraffet. Om slutgiltigt skulleavskaffa detta barbariska straff, skulle det vara en kraftig signal till andraländer om att straffet saknar all legitimitet. FN och andramänniskorättsorganisationer skulle få större tyngd i sitt arbete med attavskaffa dödsstraffet i fler länder, där man med politiska och religiösaargument försvarar statens rätt att döda. Vad som ovan sagts om dödsstraffetsavskaffande bör ges regeringen till känna.Förnyad folkrättFN-stadgan har i sak samma lydelse som den fick påkonferensen i , när den i andravärldskrigets slutskede tillkom för "att rädda kommandesläktled undan krigets gissel". Vid dess tillblivelse sattesstaternas och regeringarnas intressen framför folkens ochindividernas.De senaste årens erfarenheter från , , ,och har med brutal tydlighet visat den nuvarande folkrättensbrister och det internationella samfundets tillkortakommanden. Något uttalatfolkrättsligt stöd för ett ingripande till förmån för människor, som i dessafallhar det gemensamma att deras liv varit hotade, har inte funnits.På senare år har en förskjutning mot en mer individorienterad rätt, påstatssuveränitetens bekostnad, kunnat anas. Ett viktigt led i att legitimera enrätt till inblandning när mänskliga värden står på spel var undertecknandet avden s.k. säkerhetsstadgan vid i ,vilken slår fast principen att konflikter inom en stat är allas angelägenhet.Även FN måste börja närma sig det synsättet.Centerpartiet välkomnar utvecklingen mot en mer dynamisk syn påfolkrätten och en folkrätt som alltmer står på människornas och de mänskligarättigheternas sida och mindre på staters och regimers sida, även omnoggranna överväganden om hur folkrätten ska formuleras krävs.Tyvärr går det inte att utesluta att nya situationer, där grovakränkningar av mänskliga rättigheter pågår, uppstår. Mänskliga rättighetereller kränkningar av dessa utgör inte enskilda staters inre angelägenheter. Föratt förhindra humanitära katastrofer eller grova kränkningar av mänskligarättigheter kan inte respekten för nationell suveränitet stå i vägen.Världssamfundet ska då ha rätt att ingripa i interna konflikter för att värnauniversella mänskliga rättigheter.Sverige bör därför i internationella fora som EU och FN driva på för attlegitimera och reglera en humanitär nödvärnsrätt, s.k. humanitär intervention,och verka för en förändring av i enlighet med detta. I extremalägen där grundläggande värden står på spel och alla andra vägar uttömts, skamilitära ingripanden från det internationella samfundets sida kunna tillåtas.Detta bör ges regeringen till känna.Detta urholkar inte FN:s centrala och grundläggande betydelse för attupprätthålla internationell fred och säkerhet eller strävanden attfortsatt aktivt verka för att hävda säkerhetsrådets roll.