mot · GN02Fi50 · 2000-04-28 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Fi50av , Per (kd)med anledning av prop. 1999/2000:102 Utvecklingen inom den kommunala sektorn1 InledningI regeringens skrivelse om utvecklingen inom den kommunala sektorn ges enövergripande skildring av kommunernas och landstingens ekonomi ochverksamhetsutveckling. Med statistik och analyser redovisas genomsnitt ochallmänna utvecklingstrender i såväl positiv som negativ riktning. Vi har valtatt begränsa denna motion och enbart lyfta fram några särdrag i vår politikför kommunsektorn.Syftet med regeringens skrivelse är att redovisa utvecklingen i förhållandetill de nationella mål, som riksdag och regering formulerat för respektiveverksamhet. Beträffande hälso- och sjukvård, äldreomsorg, handikapp-omsorg resp. färdtjänst påvisas bristande måluppfyllelse på åtskilliga punk-ter. Redovisningen utgör därmed ett utmärkt incitament till åtgärder. Detframstår som obegripligt, att vissa av de påvisade bristerna inte redan åt-gärdats. På miljöområdet är dock redovisningen inte alls lika klargörande.Ytterligare ett påpekande bör göras initialt angående skrivelsens försök attfå en helhetsbild av läget inom kommunsektorn. Bokslutsresultat och aggre-gerad statistik på generaliserbar nivå säger inte mycket om hur slumpvistutvalda äldre har det, om likaledes utvalda skolbarn känner lust att lära ellerom utvalda funktionshindrade får den hjälp de har rätt till. Genomsnitt visarviktiga trender, men utplånar ytterligheter.2 ekonomiMånga av de i skrivelsen påvisade bristerna i måluppfyllelse har en viktigorsak i bristande ekonomiska resurser hos kommuner/landsting. Mot dennabakgrund anser vi det vara sakligt underbyggt och väl motiverat att tillförakommunsektorn ett resurstillskott på 5 miljarder utöver regeringens budget-förslag under planperioden 2001 till 2003.Skrivelsen redogör för utvecklingen av den kommunala ekonomin desenaste tio åren. Vi menar att den socialdemokratiska regeringen under densenare delen av använt kommunsektorn som en budgetregulatorallt efter saneringspolitikens behov. Statsbidragen urholkades, somspecialdestinerade bidrag försvagar självstyrelsen. Skatteintäkterna för-svagades som statliga reformer krävde ett ökat kom-munalt ansvarstagande, som inte finansierades enligt finansieringsprincipen.Samtidigt ökade behoven inom de obligatoriska verksamheterna.I arbete för en värdegrundad demokrati ingår att slåvakt om den kommunala självstyrelsen. Subsidiaritetsprincipen är dessutomen viktig princip för såväl stöd som maktdelning. Självstyrelsen förutsätteremellertid en stabilare ekonomisk bas för den kommunala verksamheten.Mot bakgrund av dessa principer och erfarenheter från besparingstider är detangeläget att stärka den kommunala självstyrelsen och förbättra planerings-förutsättningarna genom att på kort sikt öka de generella statsbidragen och pålång sikt öka den kommunala sektorns möjlighet till självfinansiering. Dettainnebär ett resurstillskott på 5 miljarder och på längresikt att kommunsektorn genom en skatteväxling får ta över fastighets-beskattningen och omvandla den till en fastighetsavgift. Enkommunal avgift för service och tjänster skall relateras till fastigheten.Tyvärr använder inte alla kommuner samma resultatbegrepp, varför jäm-förelser försvåras. När det gäller löneskatt på pensioner och skatteintäkter,har lämnat rekommendationer. Dessa är intetvingande förrän om men praktiseras redan av vissa kommuner/-landsting. Valet av redovisningsprincip kan alltså bestämma, om man klararbalanskravet eller ej.3 Det kommunala utjämningssystemetDet goda målet bakom det kommunala utjämningssystemet är att allakommuner och landsting/regioner skall ha likvärdiga förutsättningar försin verksamhet och service oberoende av skattekraft och opåverkbarastrukturella kostnader. En invånare i skall kunna få lika godsjukvård och service oavsett var hon eller han bor. Däremothör rimliga skillnader i servicenivå, servicestandard, effektivitet ochskattesats till den kommunala självstyrelsen och skall således intekompenseras. Medborgarna skall själva avgöra detta genomdemokratiska val av partier som förordar olika lösningar eller genom denenskildes val av bostadsort. Systemet skall förena en utjämning medstarka incitament för tillväxt och förnyelse. Det skall stödja och driva påen stark och solidarisk ekonomisk utveckling i hela landet.Utjämningssystemet måste dessutom vara tillgängligt, begripligt ochdemokratiskt förankrat hos alla kommuner och landsting. Det skall varamöjligt för kommuner och landsting att kunna parera t ex befolknings-förändringar genom att styra och förändra verksamhet och ekonomi utanatt behöva överraskas av det ekonomiska utfallet i utjämningssystemet.Vi ställer oss negativa till att inkomstutjämningen är inomkommunal ochatt den för med sig tillväxthämmande konsekvenser. Vidare är vi kritiskamot kostnadsutjämningens bristande träffsäkerhet och att den, miltuttryckt, inte kan anses begriplig och demokratiskt förankrad blandmedborgarna.4 Den kommunala självstyrelsenRegeringsformens portalparagraf pekar ut den kommunala självstyrelsensom ett medel att förverkliga demokratin. I praktiken har dock denkommunala styrelsen fungerat som en del av den statligaförvaltningsorganisationen även om det inom vissa ramar finns enbetydande frihet för kommunerna. I författningspolitisk mening är detdock inte fråga om en självstyrelse.Idag kan kommuner fatta beslut. Men finner regeringen och riksdags-majoriteten dem misshagliga så står det dem fritt - i rättslig mening - attintervenera i den kommunala beslutskompetensen och inskränka beslutande-rätten i olika avseenden. Det finns ett antal exempel på detta. Samtidigtkräver logiken att om regeringsformen ger den kommunala självstyrelsen enställning i det svenska samhället så skall den rimligtvis också ha ettsubstantiellt innehåll. Eller som Lagrådet skrivit: "någon innebörd måstedock den kommunala självstyrelsen ha. "De nuvarande förhållandena är inte acceptabla. Om man vill ha en reellkommunal självstyrelse måste det till en kraftfull rättslig kompetens förkommunerna att utöva den. har i andra sammanhangpåpekat att subsidiaritetsprincipen bör bli vägledande även för nationellaförhållanden. Som bekant är den en del av Europeiska unionens rätts-kapacitet. Subsidiaritetsprincipen har följande innehåll: Det en naturliggemenskap på ett ändamålsenligt sätt kan sköta skall den också få sköta. Deöverordnade gemenskaperna (t ex staten) har en skyldighet att stödja där såbehövs och detta stöd måste respektera de enskilda människornas rättigheteroch de naturliga gemenskapernas egna kompetensområden.Om subsidiaritetsprincipen tillämpas på definitionen av "kommunalsjälvstyrelse" så konstaterar vi att det behövs en utökad respekt från stats-maktens sida för den kommunala gemenskapens eget kompetensområde. Ensådan respekt måste avspegla sig i regeringsformens bestämmelser om dennasjälvstyrelse.Regeringsformen behöver alltså tydliga och avgränsade bestämmelser omden kommunala beslutskompetensen. Det säger sig närmast självt att för attsådana skrivningar skall ha rättsliga verkningar för förhållandet mellan statoch kommun så krävs en tydlig lagprövningsrätt, som medger att kom-munerna kan hävda sitt av grundlagen fastlagda kompetensområde gentemotregering och riksdag.5 BostäderSkrivelsen berör i princip endast bostadsområdet i fråga om bostads-åtaganden och bostadsdelegationens arbete. Sammanlagt 45 kommuner harbrist på bostäder, jämfört med 32 . Ett stort antal kommuneranser sig dock ha problem med bostadsöverskott. Bostäder måste finnas därfolk vill bo. Att ge medborgarna större inflytande över sitt boende ökardelaktigheten i samhället. Tillgängligheten för funktionshindrade måstefinnas med vid all planering. En inventering av tillgängligheten skall göras.De flesta kommuner driver bostadsbolag. finns det delademeningar om kommuner skall äga eller sälja sina fastigheter. Kristdemo-kraterna invänder kraftigt mot statliga sanktioner vid utförsäljning av helaeller delar av kommunala bostadsbolag. Det skall alltid vara kommunen självsom avgör hur mycket eller hur litet av bostadsbeståndet som skall vara i detallmännas ägo. Kommunerna har dock ett ansvar för bostadsförsörjningen.Detta ansvar måste sträcka sig längre än till bostadsförsörjning för äldre ochpersoner med funktionshinder. Stor brist på studentbostäder råder påhögskoleorterna.5.1 SamhällsplaneringKommunerna har en unik ställning som samhällsbyggare eftersom de genomplan- och bygglagen har suverän beslutanderätt vad det gäller planering ochanvändning av mark och vattenområden. Denna beslutsrätt anser vi krist-demokrater ligger på rätt nivå och vill även fortsättningsvis värna om den.Som samhällsbyggare har kommunen ett särskilt ansvar för barns ochungdomars fysiska uppväxtmiljö.6 Hälso- och sjukvårdAtt klara värdiga villkor inom vården även när livslängden ökar ochantalet äldre blir fler borde vara en positiv utmaning för kommunsektorn.Men enligt regeringens skrivelse brister det här inom kommunsektorn påflera punkter. En av flera orsaker är otillräckliga ekonomiska resurser.Långtidsutredningen, Äldreberedningen och HSU 2000 är tre utredningarsom gemensamt visar att kommuner och landsting behöver rejält förstärktaresurser för att klara framtidens behov. Antalet vårdplatser på sjukhusen harreducerats så mycket att det blir störningar i patientflödet och flera klinikerpåverkas. Den drastiska minskningen av antalet vårdplatser har inte hellerblivit kompenserad genom en motsvarande utbyggnad av särskilda boenden,eller av . Därför bör inriktningen vara att under denärmaste tio åren skapa cirka 20.000 nya vårdplatser. Dessa vårdplatser börfrämst gälla de vårdformer där behoven av sjukvård och omvårdnad är störst,d v s vård av svårt och långvarigt sjuka och äldre.De resurser som finns till kommunsektorns förfogande de närmaste årenkommer inte att räcka till för att kapa de långa vårdköerna, tillgodosebehoven av läkare med geriatrisk och psykiatrisk kompetens, hålla utbygg-nadstakten för äldreboenden och gruppboenden av olika slag eller att getillräckligt stöd till människor med psykisk ohälsa.Brist på samverkan mellan kommuner och landsting är besvärande försåväl patienter som personal. Regeringen påpekar i skrivelsen att lag-stiftningen hindrar kommunerna från att åta sig uppgifter, som enligt lagåligger , som landstingen anser, att kommunerna fått detövergripande ansvaret för äldrevården. En särskild utredare har tillkallats ochskall redovisa sitt uppdrag senast den 31 januari 2001.I skrivelsen hänvisar regeringen till , som inte vill föreslå enny behandlingsgaranti. Regeringen konstaterar att kravet på tillgänglighetkvarstår oförändrat. vill ha en behandlings-garanti. Enda alternativet till behandlingsgarantin är att arbeta bort köerna.Därefter måste verksamheten dimensioneras och organiseras så att köer inteuppstår.Regeringen ger en väl ljus bild, när den säger följande: "Förändrings-arbetet i primärvården är inriktat på att utveckla insatserna inom hem-sjukvården samt att öka läkartillgängligheten och kontinuiteten förpatienterna." Detta är allas önskan, men förändringarna går tyvärr alltförlångsamt. och har sam-arbetat i ett projekt om "läkarmedverkan inom vård och omsorg".I rapporten, som presenterats, föreslås att, utifrån de äldres behovoch lokala förutsättningar, träffa övergripande samverkansavtal och lokalaöverenskommelser mellan kommuner och landsting. Dessutom föreslås attsamarbetet mellan sjukhusens läkare och primärvårdens läkare, särskilt inomgeriatrik och psykiatri, skall bli bättre organiserat. Det är av störstabetydelseatt sådana förändringar nu genomförs i hela landet.Skrivelsen redogör för den kraftiga minskningen av antalet vårdplatserinom sjukvården. Minskningen har varit störst inom psykiatrin, där antaletplatser minskat med två tredjedelar. Regeringen konstaterar vid ut-värderingen av psykiatrireformen att det kommunala betalningsansvaret förmedicinskt färdigbehandlade varit "kostnadseffektivt". Det är en kommentar,som är svår att förstå. Många av dessa psykiatriska patienter har skrivits uttill ensamhet, sysslolöshet och i många fall hemlöshet. Av uteliggarna anses50 % vara f.d. psykiatriska patienter.Ett stort hot för vården är personalbrist. Personal slutar, och ny tillkommerinte. För få vårdplatser och för litet personal bidrar till köbildningen.Arbets-miljön försämras. Allt ingår i en negativ spiral. En möjlig utväg vid sidan aven resursförstärkning är att öppna för en större mångfald med en solidariskfinansiering som grund. En ökad mångfald av vårdgivare ger patienternastörre valmöjligheter och kan stimulera, utveckla och tillföra vården nyadimensioner. Privata, kooperativa och ideellt drivna alternativ bör därför gesförutsättningar att utvecklas. Mot denna bakgrund anser vi det varaoansvarigt att måla upp de privata initiativen som en hotbild.6.1 Läkemedel och högkostnadsskyddLäkemedlens roll i hälso- och sjukvården har utvecklats mycket starktoch bidragit till snabb och effektiv läkning och lindring för storapatientgrupper. Kostnaderna för läkemedel har ökatkraftigt. Den snabba kostnadsutvecklingen har lett till att man i debattenhävdar att det förekommer överförbrukning av läkemedel, att systemetför subventionering av läkemedel inte är kostnadseffektivt osv. En del avläkemedelsdebatten har gällt patienternas egenavgift i systemet. har den höjts kraftigt. Riskerna för att patienter avstår från att ta utordinerade läkemedel kan därmed ha ökat. kan konstateras attaviseringen av höjda högkostnadsskydd sannolikt lett tillhamstringsliknande inköp inför höjningen av egenavgiften.Av vårdens resursfördelning har en omfördelning skett till en starkt ökandeandel av läkemedel. Ökningen av kostnaderna för staten och landstingen harsuccessivt ökat för att hamna på under 1999.Samtidigt har och staten preliminärt kommit överensom en överföring av kostnadsansvaret för förmånssystemet för läkemedel. Pågrund av den kraftiga kostnadsutvecklingen har staten tillsatt en utredningför att få kontroll. Vårt slutliga ställningstagande till överföringen avfinansi-eringsansvaret från staten till landsting/region kan inte ske förrän dennaöversyn redovisat sina resultat.7 ÄldreomsorgSamtidigt som det bedrivs mycket bra äldreomsorg i många kommunerpresenteras brister på detta område klart i skrivelsen. Kommuner gör egna lagtolkningar för att försvara sina bristandeåtgärder. Dessa tolkningar håller ibland, tills någon överklagar. En delkommuner har ex. ansett att man måste ha haft hemtjänst innan man fårifrågakomma för serviceboende. Förbehållsbelopp respekteras inteöverallt, särskilt för frisk make. När det gäller serviceboende kan envärdighetsgaranti, som har föreslagit, vara en hjälp.Otillräckliga ekonomiska resurser leder till brister och regeringensskrivelse påpekar att t.ex. enligt 73 § SoL beslut om bl.a. bistånd gälleromedelbart. Att inte verkställa ett beslut är således inte förenligt medgällande lagstiftning. I har vi bara en rättighetslag. Från börjangällde denna lag omsorgen om utvecklingsstörda. Ovan anförda problemgjorde att denna lag 1993 ersattes av LSS, en lag som Kristdemokraternavärnat om. Diskussion förekommer om behovet av en rättighetslag förtillgänglighet i samhället, eftersom tillgängligheten måste ses som en med-borgerlig rättighet.Vidare är det inte tillfredsställande att avgifterna för äldreomsorg skiljer såmycket mellan olika kommuner. Avgiften och det s.k. förbehållsbeloppetskall vara så konstruerat att man kan bo kvar och ha en hygglig levnads-standard även när makan/maken flyttat till ett äldreboende. är detförmodligen få människor som kräver inkomstrelaterad taxa inom lands-tingen.Andra slags insatser som inte biståndsbedöms av kommunens socialtjänstutan fritt kan efterfrågas bör också vara på en rimlig nivå. Ett införande avKristdemokraternas förslag med subventionerade hushållsnära tjänster skullei detta sammanhang vara av stor betydelse för människor som behöver visshjälp. För att klara både vårdens direkta behov och möjliggöra för kom-munerna att införa en slags enhetstaxa för äldreomsorgen krävs ett tillskottav resurser till kommunsektorn. De medel som står till kommunsektornsförfogande räcker inte och behöver enligt Kristdemokrat-erna ett tillskott för att uppnå värdiga villkor inom vård och omsorg.Regeringen tycks inte ta problemen på allvar varken på lång eller kort sikt.7.1 AnhörigvårdAnhöriga svarar för två tredjedelar av äldreomsorgen och en betydandedel av sjukvårdsinsatserna. Hemsjukvårdsinsatser utförs ofta avnärstående. För många människor med stora vårdbehov är ofta anhörigaen avgörande faktor om vården skall kunna ske i hemmet eller inte. Deanhöriga bör känna sig delaktiga i vårdteamet eftersom det ofta behövsgemensamma insatser. Därför är det viktigt att anhörigas insatser ivården uppvärderas.Den fysiska och psykiska hälsan hos anhörigvårdare måste förbättras/-bevaras. De måste ges en ökad trygghet och inte utnyttjas över sin förmåga.Därför menar vi kristdemokrater att det behövs studier och forskning omvad hälsokontroller, hälsovård och andra stödåtgärder innebär för hälso-tillståndet hos anhörigvårdare och för tryggheten i rollen. Det skaparförutsättningar för att, om man så vill, fortsätta vårda sin anhörige hemma,vilket i sin tur får positiva ekonomiska effekter för samhället och anhörig-vårdarnas situation lyfts fram på ett mer aktivt sätt.8 HandikappomsorgRegeringen ger här en mycket bra redovisning. Kommunershandläggning av olika behov vid funktionshinder varierar i alltför storutsträckning. Stundom skiljs inte på insatser enligt SoL respektive LSS.Det förekommer att LSS-insatser, som kommunerna betalar, kan dras inom kommunalt boende byts mot privat eller kooperativt boende.Hjälpmedel likaså. Särskilt utsatta har multihandikappade barn medbegåvningshandikapp varit. Psykiskt funktionshindrade har mötts avbristande förståelse och därmed inte kunnat få möjligt stöd.Socialstyrelsen bör utfärda bedömningskriterier beträffande stöd förpsykiskt funktionshindrade.Det finns också exempel på motsatsen, när en lokal bedömning möts avstela statliga regler. Samtliga vårdhem skulle t ex vara avvecklade senast den31 . De flesta var avvecklade då. Men på på finns ännu ett hem där de boende bott hela sitt liv. De boende trivsoch anser att detta är deras hem. De bor mitt ibland den övriga befolkningenoch rör sig bland andra. Rimligen borde man kunna göra om det till ettkollektivboende, men de boende tvingas nu flytta. Detta är inte acceptabelt.9 Grundläggande värden inom barnomsorg, skolaoch vuxenutbildningAtt föräldrarna vill göra det bästa för sitt/sina barn är en regel som gällernästan helt utan undantag. Detta innebär att föräldrarna bör ges en betydligtstarkare ställning . Föräldrarna måste ges en reell möjlighet att väljabarnomsorgsform och få ett inflytande över barnomsorgens och skolansutformning. Alla former av barn/skolbarnsomsorg måste ses som ett komple-ment till föräldrarnas omsorg och utgå från vad föräldrarna anser vara bästför sitt/sina barn. Alla former av barnomsorg skall omfattas av värdegrundensom har sina rötter i det kristna kulturarvet och den etik som bygger på dennatradition.Enligt vår mening omfattar begreppet barnomsorg såväl föräldrarnasomsorg i det egna hemmet som daghem, familjedaghem, öppen förskola,fritidshem, föräldrakooperativ och andra alternativa former. Utgångspunktenför alla val av barnomsorg måste vara barnets bästa, och föräldrarna skall gesrätt att välja den barnomsorgsform som passar deras barn bäst. Barn är olikaoch har olika behov och förutsättningar. Detta innebär att det måste finnas ettvarierat utbud av olika barnomsorgsformer, inklusive omsorg i det egnahemmet, för att skapa valfrihet och rättvisa. Det grundläggande för barnetsutveckling är föräldrarnas engagemang och intresse, och föräldrarollen måstedärför uppvärderas. All förskoleverksamhet måste vara frivillig och fungerasom stöd för föräldrarna, inte som ersättning för dem.Så många beslut som möjligt, som berör familjen, skall fattas av familjensjälv. Kommunerna skall underlätta familjens val, inte styra den. Den politiksom Socialdemokraterna presenterar vad gäller synen på barnomsorg byggerpå ett socialistiskt, kollektivistiskt synsätt som tonar ner familjens och denlilla gemenskapens betydelse. Vi går emot den politik som innebär att styraföräldrar till mindre tid för barnen. Staten skall inte peka ut vad som är detbästa för den enskilda familjen.9.1 syn på barnomsorgVi vill lyfta fram olika barnomsorgsformer där omsorg i hemmet,förskolan, familjedaghemmen, enskild förskola och öppen förskolan harsin givna plats. Detta görs genom att utveckla och stödja dessa, erbjudade olika personalgrupperna det stöd och den fortbildning som krävs,inom sina olika områden. Kommunerna måste garantera att denbarnomsorg som erbjuds i samhället håller hög kvalitet. Förutom attdaghem skall erbjudas vill vi se en väl fungerandefamiljedaghemsverksamhet Grupperna får till exempel inte vara för stora,detta gäller särskilt de mindre barnen. Det är oroande att antalet barn harökat kraftigt inom förskoleverksamhet, som antalet årsarbetenminskat inom förskoleverksamheten.Den öppna förskolan bärs av en idé där förskollärare, föräldrar, dagbarn-vårdare och andra vuxna som besöker den öppna förskolan är med ochutformar verksamhet och innehåll. Detta leder till ansvar, ökad delaktighetoch engagemang från olika vuxna. Där finns en bred erfarenhet, kunskap ochtradition att arbeta med många olika grupper som t.ex. arbetssökande,dagbarnvårdare, invandrare och ensamstående. Det förekommer intressantasamverkansprojekt mellan öppen förskola, barnavårdscentral och social-tjänst, vilka har fått stor betydelse, bland annat när det gäller att tidigt seochupptäcka barn med behov av särskilt stöd och att skapa ett socialt nätverkrunt den enskilda familjen, något som är speciellt viktigt för ensamståendeföräldrar. har tyvärr var fjärde öppen förskolaförsvunnit och takten har ökat . Den öppna förskolan skall gesmöjlighet att utvecklas. Vi vänder oss mot den mycket medvetna satsning påen enda omsorgsform som många kommuner ägnar sig åt medan andraformer helt förbigås. Vi kristdemokrater vill se en breddad barnomsorgs-politik med förskola som drivs av olika huvudmän, familjedaghem,kooperativ samt en garanterad tillgång till öppen förskola där pedagogiskpersonal finns att tillgå.10 Skolans värdegrundKristdemokraternas ideologiska utgångspunkter handlar om synen påmänniskan; alla människor är unika men har samma värde.Utgångspunkten för vår skolpolitik är att människor har olikabegåvningar och intressen, lär på olika sätt och under olika lång tid.Kristdemokraterna har aktivt verkat för den värdegrund som läroplanenvilar på och som har sin utgångspunkt i "den etik som förvaltats avkristen tradition och västerländsk humanism". Innehållet i värdegrundenskall gälla all utbildningsverksamhet; förskolan, ,gymnasieskolan och vuxenutbildningen. Skolan måste överge sin statiskahållning som håller tillbaka elevers och studerandes utveckling och blimera flexibel för att möta varje individs behov.Elevens personliga kapacitet måste få komma till sin rätt. Tyvärr harskolan som system en oförmåga att bekräfta och ta vara på olikheter. Skol-miljön skall präglas av värme, trygghet, positivt intresse och engagemangfrån de vuxnas sida och hålla klara och tydliga gränser motoacceptabelt beteende. Ingen människa är fullkomlig, men alla har möjlighetatt utveckla sina personliga resurser och sin personlighet. Skolan måstedärför fokusera på möjligheter och synsättet att alla förtjänar mer än enchans. Solidaritet och empati skall ge alla elever möjlighet till ett värdigtliv.Det handlar också om rättvisa och försvar för minoriteters rättigheter ochskyldigheter och om en harmonisk samlevnad mellan människor, där allakänner personligt och kollektivt ansvar. Skolan måste kunna ge elever medbehov av särskilt stöd den hjälp de behöver. Specialpedagogisk kompetens ärmycket viktig.Alla elever har rätt att bli sedda.