mot · GO02U501 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U501av Tolgfors, ()Mandatet för EU:s krishanteringFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om mandatfrågan i EU:s krishantering.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om behovet av en modernisering av FN-stadgan.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att civil krishantering försvåras eller omöjliggörsutan en trovärdig militär krishanteringsförmåga inom EU.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om behovet av restriktivitet i användande av veto i EU:sfredsarbete.Tydligt svar imandatfråganAtt säkra freden, hindra folkmord och rädda människoliv ärde allt överskuggande målen för EU:s framväxandekrishantering.Redan vetskapen om att EU har en trovärdig militärkrishanteringsförmåga, baserad på medlemsländernas gemensamma vilja ochförmåga att snabbt besluta och utföra krishanteringsuppdrag, kommer attverka stabiliserande i Europa.Omvänt gäller att 90-talet är ett bevis för att den som har onda avsikter inteavskräcks blott av ord. Om orden synas måste där finnas en reellkrishanteringsförmåga för att EU skall kunna sätta kraft bakom orden.EU:s arbete med att skaffa en egen krishanteringsförmåga är mycketvälkommet. En avgörande fråga värd att diskutera och problematisera är dåunder vilka förutsättningar EU skall kunna agera för freden. Med andra ord:Vilket mandat krävs för EU:s krishanteringsinsatser?Den har i stället för att bilda opinion för EU:skrishanteringsförmåga och förklara vilka förutsättningar som gäller för dettagemensamma fredsarbete varit medvetet otydlig i mandatfrågan.Regeringen har spridit sådan osäkerhet om saken att riskerar att bliett hinder i situationer där civila krishanteringsinsatser inte förslår,situationenurartar, våldet trappas upp och militära insatser blir nödvändiga. Om militärainsatser fördröjs i en sådan situation riskeras säkerheten inte bara för berördcivilbefolkning, utan också för EU:s civila krishanterare. Det är därförmandatfrågan måste få ett tydligt svar.Vackert väder-politik?Grunden för oklarheten är att regeringen söker separera civiloch militär krishantering helt ifrån varandra. Det låter sigdock inte göras. Gränsen mellan civil och militärkrishantering är inte på något vis glasklar. Det kan ochkommer att pågå civila och militära insatser parallellt.Formuleringen "militärt våld" som regeringen brukar för attbeskriva militär krishantering är också tvivelaktig. Ettfredsbevarande uppdrag kan behöva övergå i något annat iden sekund som situationen förvärras.Dessutom riskeras själva förutsättningarna för civil krishantering om detinte finns en militär förmåga och en politisk beredskap att använda den omdet blir nödvändigt.Det finns ett tydligt mönster i regeringens säkerhetspolitiska agerande.Civil säkerhet kan regeringen hantera ganska bra, men säkerhetens kärna, denmilitära krishanteringen, klarar man över huvud taget inte att hantera på ettrationellt sätt.Vilket mandat krävs förkrishanteringen?Alla är överens om att EU:s krishantering i första hand skallske med mandat från . Men vad gör EUom säkerhetsrådet inte förmår att axla sitt utpekadehuvudansvar för internationell fred och säkerhet och FN-mandat därför blockeras?Skall hävda formalismens företrädesrätt och hindra insatser? Skallvi låta folkmord pågå? Skall vi låta civila dö? Eller skall och EU väljaatt agera för freden ändå?EU:s regeringschefer har slagit fast att besluten om EU:skrishanteringsinsatser måste tas i enlighet med principer. Iordförandeskapets slutsatser från står det: "Unionen kommer attbidra till internationell fred och säkerhet i enlighet med principerna i Förentanationernas stadga. Unionen erkänner att säkerhetsråd harhuvudansvaret för bevarandet av internationell fred och säkerhet. "Märk väl att det står i enlighet med principerna i och attsäkerhetsrådet har huvudansvaret - inte hela ansvaret - för fred och säkerhet.Denna formulering - som f.ö. överensstämmer med Natos - valdes just för attundvika att EU handlingsförlamas i humanitärt utsatta situationer.Den har ändå valt att kräva konkreta FN-mandat för attEU skall kunna agera. har sagt i : "När vi säger att manskall följa principerna i betyder det ... att man ska ha mandat frånsäkerhetsrådet när det gäller fredsframtvingande insatser. "Också statsministern har villkorat EU:s militära krishantering medsäkerhetsrådsmandat: "När det gäller nödvändigheten av ett FN-mandat försådant som innebär våldsanvändning är det klart fastlagt i dagens slutsatser attdet bygger på ." Som svar på en journalistfråga om detta innebarkrav på säkerhetsrådsmandat, sa han: "Ja, det bygger på FN-mandat förvåldsanvändning. "Detta säger statsministern i strid med toppmötets slutsatser. Det må varahans egen uppfattning, men det var en felaktig beskrivning avHelsingforsmötets beslut. I grunden ligger att regeringen är pressad frånVänsterpartiet och Miljöpartiet.Situationen är inte så enkel som regeringen söker ge intryck av, vilkethändelserna på visat. principer är mer än bara enbeslutsordning. Där finns också åligganden för länderna att t.ex. hindrafolkmord. principer - inte ett entydigt mandat från en resolution- var det som Nato hänvisade till när man inledde aktionen för att stoppaMilo evics brott i Kosovo.En sådan åtstramning av beslut, som den svenskaregeringen sökt göra, skulle hindra EU från att agera i humanitära nödlägensom det i Kosovo, där säkerhetsrådsmandat uppenbart orätt blockeras.Förtydliga FN-stadganför framtidenVi är alla överens om att EU:s krishanteringsinsatser primärtskall ske med ett säkerhetsrådsmandat i grunden. Men attsom den i praktiken villkora EU:sagerande för freden med bl.a. ett godkännande från ettobstruerande vore fel.Regimen i stoppade fortsatt FN-närvaro med fredsbevarande trupp iMakedonien, när den som bäst behövdes. visar återkommande att landetinte alltid är kapabelt att ta ansvar för internationell fred och säkerhet. Närden viker sig för vetot, eller hot om veto, säger denunderförstått att makt är rätt.EU:s regeringschefer valde en formulering i mandatfrågan som skulleutgöra en försäkring mot passivitet. De flesta är överens om att det vore felattinte agera i humanitära nödlägen som det i Kosovo. Det var därför somSverige - trots allt - stödde Natoinsatsen i Kosovo och beskrev den somnödvändig, väl medvetet om att den saknade säkerhetsrådsmandat. AnnaLindh sa: "Vi hade helst sett ett FN-beslut. Men det viktiga nu är att fåMilo evic att ge efter. "Utrikesministern har sagt att det är fråga om "hypotetiska situationer" därEU skulle behöva agera utan FN-mandat. Det är det inte alls, vilket henneseget agerande visat!Sverige måste nu agera för att skapa en klarare situation för framtiden. Detär bättre att vara förberedd än att alltid överraskas om säkerhetsrådetblockeras. Men i stället för ett rationellt agerande i mandatfrågan harregeringen valt en "man skall aldrig säga aldrig"-doktrin, somutrikesministern uttryckt det i riksdagen.Å ena sidan säger regeringen att FN-mandat enligt uppfattningovillkorligen krävs för fredsframtvingande insatser. Å andra sidan medgerregeringen under press att man kan "aldrig säga aldrig".Sverige har ett antal olika alternativ:- Vi kan säga att de gånger accepterar agerande utansäkerhetsrådsmandat är undantagssituationer som inte är prejudicerande.Det skapar dock osäkerhet i varje given situation och är motsägelsefullt.- kan verka för att modernisera och förtydliga ochvetorätten, något som bl.a. utrikesminister har resonerat om.- kan lyfta fram Uniting for Peace-mekanismen som ett alternativatt använda i låsta situationer. Generalförsamlingen övertar dåsäkerhetsrådets uppgifter om det förlamas.- kan tydligt säga att EU måste kunna genomförakrishanteringsuppgifter i humanitära nödlägen också om FN-mandatsaknas. Agerandet måste alltid ske i enlighet med principer,som också innefattar bl.a. krav på medlemsländerna att hindra folkmord.- kan välja kombinationer av dessa eller andra lösningar.Det som inte är acceptabelt är passivitet i humanitäranödlägen, där människor dör på grund av politiska låsningari säkerhetsrådet eller oförmåga att ta ställning från bl.a.svensk sida.Sverige bör därför driva en modernisering av för att anpassaden för en ny tids konflikter, inte minst vad gäller vetorätten.Avstå vetotRegeringen har glidit också vad gäller bruket av vetorätteninom EU. "Det finns möjlighet för de enskilda länderna attanvända sitt veto om det mot förmodan skulle finnas olikatolkningar när det gäller ett FN-mandat", harutrikesministern sagt i riksdagen.Att flagga för att kan komma att använda sitt veto sänder heltfelaktiga signaler om vilja att delta i fredssamarbetet. Det voremycket bättre om utrikesministern underströk vikten av att stärka EU:sförmåga att agera för fred och säkerhet.Det råder en olycklig oklarhet om i vilket sammanhang det är somregeringen skulle kunna lägga sitt veto. Det krävs enhällighet för att fattabeslut om åtgärder som har militära implikationer. Menar regeringen attSverige skulle hindra 14 andra EU-länder från att agera för freden? KanSverige tänka sig att blockera att de andra EU-länderna hanterar enkrissituation i närområdet? Det vore i så fall helt orimligt.Veto, hot om veto eller ens resonemang om att vetorätten kan bli aktuellatt använda skall utnyttjas med största restriktivitet.Sveriges deltagande i olika operationer av militär krishantering avgörSverige självt. Det behövs inga veton för att skall kunna avgöra sitteget deltagande. Det är svårt - närmast omöjligt - att se någon situation därett svenskt veto kunde vara aktuellt. Däremot är det lätt att se situationer därgemensamt agerande för freden är avgörande.Civil och militärkrishanteringDet hade egentligen inte uttryckligen behövt verbaliseras,utan kunnat vara underförstått från den svenska regeringenssida, att det finns situationer där vi av humanitära skäl måstekunna agera också när säkerhetsrådet är förlamat. Men densvenska regeringen har genom sitt pratande sökt omtolkatoppmötenas formuleringar och därmed snäva åt EU:smöjligheter att agera för freden.Regeringens linje hade paradoxalt nog varit tydligare om statsministernoch utrikesministern hållit tyst. Då hade det uppfattats som om stodbakom skrivningarna från och fullt ut - utan reservationer.Genom att prata runt har regeringen spridit osäkerhet om och snävat åt EU:smöjligheter att agera.Det är bra att regeringen engagerat sig i EU:s civila krishantering. Menfokusering på civil krishantering får inte leda till att tvekar om denmilitära krishanteringen, som är en förutsättning för humanitär hjälp. Civilkrishantering försvåras eller omöjliggörs utan en trovärdig militärkrishanteringsförmåga inom EU.Att sänder dubbla budskap i mandatfrågan och dessutom saknartillräcklig förmåga att snabbt ställa upp med militär trupp är allvarligt.När freden i ännu inte är säkrad kan inte ägna sigåt att söka inrikespolitiskt motiverade nödutgångar. Det är moraliskt riktigtattEU skaffar sig förmågan att förebygga och förhindra kriser, krig ochkonflikter i närområdet. Det är moraliskt riktigt att EU ingriper för att stoppafolkmord och etnisk rensning. Helst skall detta ske med mandat från FN:ssäkerhetsråd i grunden, men skulle ett sådant blockeras kan EU inte passivtåse när människor far illa. För att minimera den risken måste arbetet med attreformera nu inledas.Stockholm den 3 oktober 2000Sten Tolgfors (m)()