mot · GO02U3 · 2000-10-26 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U3av , ()med anledning av prop. 2000/01:9 Exportkontroll m.m. av produkter med dubbla användningsområdenInnehållsförteckning Förslag tillriksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionens kapitel 3 anförs om riskerna med den militära utvecklingen iEU och att, till följd av denna utveckling, möjligheter att självtbesluta i utrikes- och säkerhetspolitiska frågor och om vilka länder ochprodukter som skall omfattas av exportkontroll minskar.2. begär att regeringen redovisar för hurexportkontrollen av produkter med dubbla användningsområdenfungerar.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionens kapitel 5.1 och 5.2 anförs om att den nya förordningen faktisktinnebär begränsningar av medlemsländernas beslutanderätt.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionens kapitel 6.1 anförs om att en bestämmelse med krav på tillståndtill införsel av biologiska produkter och kemikalier skall införas.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionens kapitel 6.2 anförs om att bestämmelsen om tillståndskrav förtillhandahållande av produkter med dubbla användningsområden inteskall avskaffas.InledningI proposition 2000/01:9 Exportkontroll m.m. av produktermed dubbla användningsområden föreslås en ny lag omkontroll av produkter med dubbla användningsområden ochav tekniskt bistånd, som skall ersätta lagen (1997:397) omstrategiska produkter.Miljöpartiet har en grundläggande kritik mot EU:s stora demokratiskaunderskott. har ensamrätt att lägga lagförslag och har enoerhörd makt. EU:s omfattande centralisering är ett strukturfel. Vi anser bör överföra kompetens till medlemsländerna och helt skala bort sådanapolitiska områden som löses bäst på nationell nivå.I och med Amsterdamfördraget har utvecklingen inom den andra pelaren,EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik (GUSP), lett till att ländernasvetorätt försvagats som EU nu skapar ett gemensamtutrikesdepartement och en gemensam EU-utrikesminister.VEU, EU:s militära del, har kopplats till EU så att kanbesluta om militära aktioner. Detta beslutades på toppmötet i ochefter det har vi kunnat se en utveckling som vi i varnade för förlänge sedan, nämligen en militarisering. Det finns nu bland annat beslut på engemensam insatsstyrka som omfattar 60 000 personer. EU ska enligt beslutenkunna agera självständigt utanför EU:s gränser, detta även om det inte finnsett FN-mandat för en militär intervention. Det finns för övrigt också planer påsamarbete för att främja vapenexport utanför konstaterade t.ex. i betänkandet 1999/2000:UU12Krigsmaterielexporten 1998 och 1999 att det internationella samarbetet inomförsvarsindustrin ökar. deltar t.ex. i det så kallade Letter of Intent(), vilket är ett samarbete inom försvarsindustrin mellan sex av EU:sländer. En sådan ökad samordning på försvarsindustrins område innebär attde svenska kraven gällande export riskerar att urholkas. Faran finns attmateriel som tillverkas i flera av länderna köps via det land som har lägst kravpå exportrestriktioner. Det finns därigenom en påtaglig risk att vapen medsvenskt ursprung i än högre grad än på detta sätt hamnar i krigförandeländer. Utskottet konstaterade vidare att de nuvarande reglerna när det gällerhelsvensk produktion skall behållas. Samverkan bygger dock på atttillverkningen i större utsträckning skall vara gemensam. Svåragränsdragningsproblem kommer därför att uppstå, och regeringen borde sattupp krav på gemensamma restriktiva exportregler innan samverkan inleddes.Dessutom finns det en risk att alliansfriheten skadas till följd av samarbetet.Utskottsmajoriteten hävdade också att slutanvändarintyg inte kan krävas dådetta skulle få negativa effekter på möjligheten att ha gemensamförsvarsindustri. Detta bekräftar ytterligare att frågan om försvarsindustriellsamverkan inte vägts mot vare sig nuvarande exportregler eller en urholkningav alliansfriheten.Kommissionen, med kommissionärsordförande i spetsen, ärmycket tydlig med hur man vill ha den fortsatta utvecklingen av EU:s GUSP.Prodi vill se ett gemensamt försvar.I ljuset av allt detta framstår nuvarande förslag från regeringen om en nylag om exportkontroll m.m. av produkter med dubbla användningsområdensom ytterligare ett led i överflyttandet av beslut som typiskt sett bör hörahemma inom medlemsländernas utrikes- och säkerhetspolitik. Regeringenanger också att den nya förordningen innebär att utrymmet för och behovet avnationell särreglering minskar, vilket för med sig omfattande ändringar i densvenska lagstiftningen.EG-domstolen har fastställt att gemenskapen har exklusiv behörighet ifråga om exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden.Vidare skall, enligt artikel 11 i den nya förordningen, produktförteckningarnasom återfinns i bilagorna till förordningen uppdateras av rådet.Sammantaget innebär detta att möjligheter att självt besluta omvilka produkter och länder som ska omfattas av exportkontroll successivtminskar. Som vi ser det innebär regeringens lagförslag ytterligareinskränkningar av möjligheter att själva besluta i utrikes- ochsäkerhetspolitiska frågor.Regeringen redogör för krigsmaterielexport i skrivelser tillriksdagen. I dessa skrivelser har även en redovisning av kontroll av produktermed dubbla användningsområden funnits med. anser det vara avyttersta vikt att det även i fortsättningen utförs någon form av uppföljning avvad den nya lagstiftningen innebär för kontrollen av produkter med dubblaanvändningsområden. Regeringen bör därför ges i uppdrag att regelbundetredovisa hur exportkontrollen på detta område fungerar.Nuvarande regleringProdukter med dubbla användningsområden omfattas avEG-rättens regler om varors fria rörlighet enligt artiklarna 28och 29 i Fördraget om upprättande av Europeiskagemenskapen (EG-fördraget). Vidare omfattas sådanaprodukter av den gemensamma handelspolitiken enligtartikel 133 i EG-fördraget. har i två domarfastställt att gemenskapen har exklusiv behörighet i fråga omexportkontroll av produkter med dubblaanvändningsområden. Enligt medför varkenprodukternas särskilda art eller det faktum attkontrollåtgärderna vidtas med hänsyn till utrikespolitiskaintressen eller säkerhetsintressen att artikel 133 i EG-fördraget inte skall vara tillämplig.En för EG gemensam ordning för kontroll av export av dessa produkterantogs med stöd av artikel 113 i EG-fördraget i dess lydelse förAmsterdamfördraget genom förordning (EG) nr3381/94 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export avvaror med dubbla användningsområden. Förordningen trädde i kraft den 1januari 1995 och började tillämpas . Denna förordning syftartill fri rörlighet för produkter med dubbla användningsområden inom EG samtexportkontroll gentemot tredje land.Förordningen innebär i huvudsak att tillstånd krävs till export av sådanaprodukter som finns förtecknade i bilaga I till rådets beslut 94/942/GUSP avden om den gemensamma åtgärden för kontroll av exportav varor med dubbla användningsområden. Detta beslut har antagits av rådetinom ramen för GUSP på grundval av artikel J 3 i Fördraget om Europeiskaunionen (Unionsfördraget).För krigsmateriel gäller enligt EG-fördraget vissa undantagsbestämmelser.Enligt artikel 296 i EG-fördraget får medlemsstaterna vidta åtgärder som deanser nödvändiga för att skydda sina väsentliga säkerhetsintressen i fråga omtillverkning av eller handel med vapen, ammunition och krigsmateriel; sådanaåtgärder får dock inte försämra konkurrensvillkoren på den gemensammamarknaden när det gäller varor som inte är avsedda speciellt för militäraändamål.Sverige har lagstiftning som reglerar utförsel avsåväl krigsmateriel som varor och teknik med dubbla användningsområden.Regler om utförsel, dvs. export till tredje land och överföringar inom EG, avvaror och teknik med dubbla användningsområden finns i lagen (1998:397)om strategiska produkter och förordningen (1998:400) om strategiskaprodukter. Lagen kompletterar rådets förordning EG nr 3381/94.En ny EG-förordningDen lade kommissionen fram ett förslag till enny förordning beträffande exportkontroll av varor och teknikmed dubbla användningsområden. Förslaget har lett till attrådet fattade beslut om en ny förordning(EG) nr 1334/2000 om upprättande av engemenskapsordning för kontroll av export av produkter ochteknik med dubbla användningsområden. Förordningenträdde i kraft den 28 september 2000.I likhet med rådets förordning (EG) nr 3381/94 är den rättsliga grunden förden nya förordningen artikel 133 i EG-fördraget.Enligt den tidigare gällande ordningen skulle frågan om vilka produktersom omfattades av exportkontrollen beslutas inom ramen för GUSP.Detsamma gäller de länder för vilka medlemsstaterna får tillämpa förenkladetillståndsförfaranden och riktlinjer för tillståndsgivning. Enligt artikel 11 idennya förordningen skall produktförteckningarna beslutas inom ramen för förstapelaren med stöd av artikel 122 i EG-fördraget. Bilagorna kommer attuppdateras av rådet i enlighet med de relevanta skyldigheter och åtagandensamt ändringar av dessa som varje medlemsstat godtagit som medlem i deinternationella icke-spridningsarrangemangen och överenskommelserna omexportkontroll eller genom ratificering av relevanta internationella fördrag.Inskränkningar avmedlemsländernasbeslutanderättArtikel 5Artikel 5 i den nya förordningen ger en medlemsstatmöjlighet att förbjuda eller kräva tillstånd till export avprodukter med dubbla användningsområden som finns ibilaga I av skäl som rör nationell säkerhet eller av hänsyn tillmänskliga rättigheter.Tillämpningsområdet för bestämmelsen i den nya förordningen harbegränsats betydligt i förhållande till motsvarande artikel i rådets förordning(EG) nr 3381/94, vilken utan begränsningar ger medlemsstaterna möjlighet attförbjuda eller kräva tillstånd till export av produkter som inte finns i bilagaI.I svensk lagstiftning har också denna möjlighet utnyttjats i 7 § lagen omstrategiska produkter.Det finns alltså inte någon möjlighet att förhindra export av produkter meddubbla användningsområden som inte finns upptagna i bilaga I i den nyaförordningen om det inte motiveras av hänsyn till den allmänna säkerheteneller de mänskliga rättigheterna.På detta sätt inskränks successivt medlemsstaternas rätt att själva beslutaom när det skall krävas tillstånd till export av produkter med dubblaanvändningsområden. Vilka inskränkningar av den nationellabeslutanderätten kommer nästa förordning på området att innehålla? Medtanke på den militära utvecklingen inom EU som syftar till att bygga upp ettgemensamt försvar kan man enligt vår uppfattning vara säker på attytterligare begränsningar av medlemsstaternas rörelsefrihet är ofrånkomlig.Artikel 21I artikel 21 regleras de fall där tillstånd krävs tillöverföringar av produkter med dubbla användningsområdeninom gemenskapen. Tillstånd krävs enligt artikel 21.1 endastför särskilt känsliga produkter som förtecknas i bilaga IV tillden nya förordningen.I likhet med artikel 19.3 i rådet förordning (EG) nr 3381/94 innehållerartikel 21.2 dock en undantagsregel enligt vilken en medlemsstat får krävatillstånd till överföring av produkter med dubbla användningsområden, omvissa förutsättningar är uppfyllda för överföringen. Det gällerfall då operatören vet att slutdestinationen för de berörda produkterna ärbelägen utanför gemenskapen och det krävs tillstånd enligt artikel 3, 4 eller 5i den nya förordningen till export av produkterna till den destinationen samtatt exporten inte har tillåtits genom ett generellt eller globalt tillstånd.Sverige har i 8 § tredje stycke lagen om strategiska produkter utnyttjat dengivna möjligheten i artikel 19.3 i rådets förordning (EG) nr 3381/94 att införatillståndskrav vid överföringar inom EG för produkter med dubblaanvändningsområden, för att kunna förhindra utförsel som strider motSveriges utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska intressen och som kaninnebära att svenska försvarsprodukter hamnar i krigförande länder ellerländer som inte respekterar de mänskliga rättigheterna.Några nationella krav på tillstånd vid överföringar mellan medlemsstaternautöver det nämnda medges inte i den nya förordningen. Därför får inte hellerregeln i 8 § tredje stycket lagen om strategiska produkter någon motsvarigheti den nya lagen.Detta är alltså ytterligare ett exempel på hur man inom EU begränsarmedlemsländernas möjlighet att ha en egen utrikespolitik.Brister i den föreslagnalagstiftningenKrav på tillstånd till införselArtikel 4.5 är en ny bestämmelse enligt vilken enmedlemsstat får anta eller behålla nationell lagstiftning omtillståndskrav för export av produkter med dubblaanvändningsområden utanför bilaga I om exportören haranledning att misstänka att produkterna är eller kan varaavsedda för någon av de användningar som anges i artikel4.1. I den nuvarande lagen om strategiska produkter finnsinte någon motsvarande bestämmelse. Regeringen anser inteheller att det finns skäl att införa en sådan bestämmelse.Miljöpartiet anser däremot att i största möjliga utsträckning skabehålla och/eller införa bestämmelser som ökar möjligheterna att begränsaexporten av produkter med dubbla användningsområden och därmedförhindra att bidrar till upprustning.Tillhandahållande av produktermed dubbla användningsområdenI 12 § lagen om strategiska produkter finns bestämmelser omkrav på tillstånd till tillhandahållande av strategiskaprodukter. Med tillhandahållande förstås i lagen försäljning,upplåtelse, utbjudande mot ersättning, lån, gåva ellerförmedling. Genomgående gäller att förfarandena avserprodukter som finns utanför . Så snart produktenfinns i gäller reglerna om utförsel. Bestämmelsen ärexempelvis tillämplig när en person avser att i Sverigeförmedla tillverkningsutrustning från ett land utanförSverige till annat.Regeln anger att vissa produkter med dubbla användningsområden somfinns utom landet inte får här i landet och inte heller utom landet av svenskmyndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistashär tillhandahållas utan tillstånd, om produkten inte får föras ut från Sverigeeller exporteras utan tillstånd enligt lagen om strategiska produkter ellerrådets förordning (EG) nr 3381/94.Regeringen anser att bestämmelsen om tillståndskrav till tillhandahållandeär mycket svår att kontrollera och att den inte alls tillämpas i praktiken. Detfinns därför enligt regeringen ingen anledning att behålla bestämmelsen. Denbör därför avskaffas.Miljöpartiet anser dock, i likhet med remissinstansen Säkerhetspolisen, attäven om den praktiska tillämpningen av bestämmelsen är svår så kan det inteuteslutas att redan förekomsten av bestämmelsen har en preventiv effekt. Ettavskaffande av regeln kan komma att medföra att blir bas förförmedlingsverksamhet av produkter med dubbla användningsområden.Miljöpartiet anser mot bakgrund härav att bestämmelsen inte skall avskaffas.Stockholm den 26 oktober 2000Marianne ()()Per ()()