mot · GN02L17 · 2000-03-30 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:L17av Narti, ()med anledning av prop. 1999/2000:77 Ändring i partnerskapslagens anknytningskravLiberala utgångspunkterRespekten för den enskilda människan är liberalismens utgångspunkt.Envar skall ha frihet och möjlighet att försöka förverkliga sina drömmarom ett gott liv. liberalerna anser att kärlek och sexualitetmellan människor av samma kön är lika mycket värd som kärlek ochsexualitet mellan människor av olika kön. Av detta följer att regelverketom homosexuell samlevnad skall skilja sig från reglerna omheterosexuell samlevnad endast om det är objektivt berättigat.Likabehandling av homosexuella och heterosexuella skall alltså råda omdet inte finns starka sakliga skäl för annat.Det anknytningskrav som är föremål för regeringens proposition har sittursprung i förslagen i betänkande (SOU 1993:98).Eftersom partnerskapslagen då den infördes var en ny familjerättsligsamlevnadsform var det förståeligt att det fördes resonemangom behovet av ett särskilt anknytningskrav. har dock partnerskapslagenexisterat , och tiden är mogen för en utvärdering av den gällanderegeln. liberalerna anser att det särskilda anknytningskravet förpartnerskap bör tas bort.PropositionenEnligt lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap kan partnerskapingås om en av partnerna är svensk medborgare och har hemvist här ilandet. Detta så kallade anknytningskrav innebär att utländskamedborgare bosatta i inte får ingå partnerskap med varandra. Inteheller utlandssvenskar kan ingå partnerskap. Något motsvarande krav påanknytning ställs inte på den som vill ingå äktenskap.Regeringen föreslår nu att anknytningskravet mjukas upp så att partner-skap kan ingås om en av partnerna har hemvist här i landet sedan minst tvåår, eller om en av partnerna är medborgare i , , ,eller och har hemvist här i landet. Detta underlättarvisserligen för utlänningar att ingå partnerskap, men den principiella proble-matiken kring anknytningskravet kvarstår.Exempelvis innebär regeringens förslag att ett nyinflyttat finskt par somavser att bosätta sig permanent i tvingas vänta innan partner-skap kan ingås. Detta trots att deras objektiva livssituation då är oförändradjämfört med vid tiden då de kom till . Ett annat exempel är en ut-ländsk anställd eller forskare som flyttar hit på ett tvåårskontrakt tillsammansmed sin livskamrat. Ett sådant par kommer över huvud taget inte att kunnaingå partnerskap, trots att de kanske vill kunna ta del av partnerskapetsjuridiska effekter under sin vistelse i Sverige.Båda myndigheterna med uppgift att bevaka homosexuellas situation,och Ombudsmannen mot diskriminering på grund avsexuell läggning (HomO), anser att partnerskapslagens anknytningskrav börslopas helt. Samma inställning har den viktigaste intresseorganisationen förhomo- och bisexuella, ().Vi finner det beklagligt att regeringen inte i högre grad har tagit intryck avdessa remissinstanser med särskild sakkunskap på området.Argumenten för anknytningskravet är inte hållbaraEtt antal argument har anförts till stöd för ett särskilt anknytningskrav.Bland annat har det hävdats att anknytningskravet behövs eftersom detannars skulle uppstå problem med att registrerade partner betraktas somgifta i och ogifta enligt andra länders lagar. Detta verkar vararegeringens bärande motiv för att behålla någon form avanknytningskrav.Detta förhållande råder dock vad gäller samtliga par som ingåttpartnerskap. Argumentet handlar alltså egentligen inte om anknytnings-kravet, utan snarare pekar det på att det behövs någon form av internationelltprivaträttslig konvention om partnerskap. Det är också skälet till att bl.a.Folkpartiet vid olika tillfällen har motionerat om en sådan konvention.Anknytningskravet motverkar inte heller några problem med den interna-tionella rättstillämpningen, eftersom en svensk med hemvist i kan ingå partnerskap med vilken annan person som helst (även en personsom bara är i på tillfälligt besök och aldrig planerar att återvändatilllandet).Ett annat argument är att anknytningskravet skulle hindra utländska homo-sexuella från att ingå partnerskap i i den felaktiga tron att det harjuridisk effekt i deras hemländer. Som framgår ovan kan dock en sådansituation uppstå . Detta torde vara en informationsfråga,inte ett skäl för särskild lagstiftning.Ett tredje argument förekom i (SOU 1993:98),nämligen att utan anknytningskravet skulle kunna bli betraktat somett partnerskapsparadis. Vad utredarna såg framför sig tycks vara att Sverigeskulle bli målet för "partnerskapsturism" - att utländska homosexuella paringår partnerskap för nöjes skull och därmed ger svenska domstolar enonödig arbetsbörda.Argumentet har dock dålig verklighetsanknytning. Även utan ett anknyt-ningskrav krävs det att utländska personer först måste göra hindersprövning isitt hemland, försäkra sig om att hindersbeviset godkänns av svenska myn-digheter, boka tid på tingsrätt och så vidare. Sådant görs inte i en hand-vändning. Erfarenheterna under de gångna fem åren pekar entydigt på attnågon partnerskapsturism inte kommer att förekomma i märkbar omfattningom anknytningskravet avskaffas. Såvitt känt förekommer det t.ex. nästanaldrig att utländska par hör av sig till för att fråga om de kan ingåpartnerskap här.Ett fjärde argument dyker upp i regeringens proposition, nämligen attandra stater kan vara tveksamma till att deras medborgare kan ingå partner-skap i trots att de inte har tillräcklig anknytning till landet. Dettaargument har mycket dålig bärkraft eftersom utländska medborgare bosatta iutlandet kan ingå partnerskap i - nämligen om det skermed en svensk med hemvist här i landet. Argumentet är alltså inte relevant.Ur ett liberalt perspektiv är det också tvivelaktigt, eftersom det sätterstatersintressen över individens rätt att styra sitt eget privatliv. Om regeringen trorpå sitt eget argument borde den föreslå att anknytningskravet skärps i ställetför att uppmjukas.De gångna fem årens erfarenheter visar att argumenten för ett anknytnings-krav inte hade den bärkraft som man antog vid lagens införande. I motsatstill regeringen drar liberalerna fullt ut konsekvenserna av detta.Vi föreslår därför att det särskilda anknytningskravet avskaffas. Lagtek-niskt görs detta genom att 1 kap. 2 § i lagen om registrerat partnerskap tasbort.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställsatt med avslag på regeringens proposition 1999/2000:77beslutar att 1 kap. 2 § lagen (1994:1117) om registrerat partnerskapupphävs.Stockholm den 30 mars 2000Ana ()()()