mot · GO02N328 · 2000-10-05 00:00:00 — har i flera avseenden ocksåinneburit förbättringar för u- länderna genom ökad tillgång till olikamarknader.WTO består av 138 medlemsstater. Ytterligare ett trettiotal länder,däribland och , förhandlar om anslutning. Det högstabeslutande organet är ministerkonferensen som hålls , däremellanbestämmer det allmänna rådet, som består av medlemsländernasambassadörer vid organisationens säte i . WTO:s viktigaste funktionär kanske att lösa handelstvister. Den sjätte rundan, Uruguay-rundan, sompåbörjades och som avslutades var den senaste.Mötet i syftade till att inleda en nyförhandlingsomgång för ytterligare liberalisering av världshandeln. Seattle-mötet var en förhandling om vad kommande förhandling skulle innehålla, ochstriden stod om vilka mer detaljerade och därmed förhandlingsstyrandeskrivningar som skulle föras in i själva ministerdeklarationen.Ministerdeklarationen är den text som bestämmer agendan för hela nästaförhandlingsrunda.Många anser att det råder obalanser i genomförandet av WTO-avtalen. Trots det regelbaserade systemets strävan efter lika konkurrensvillkormissgynnas av återstående handelshinder. Ett antal exportproduktersom är av särskilt intresse för , såsom textil, är ofta föremål för högaimporthinder, inklusive icke-tariffära sådana. Stöd för jordbruksproduktionoch export i i-länder kan få avsevärda snedvridande effekter, i synnerhet på . Många länder kritiseras för att använda anti-dumpningsåtgärder ochutjämningsåtgärder inom sektorer där u-landsexportörer är konkurrensstarka -i protektionistiskt syfte.WTO är en oerhört mäktig aktör på den globala arenan, inte minst genomsitt sanktionssystem.För som en liten öppen och starkt omvärldsberoende ekonomi ärsamarbetet i WTO av stor vikt. agerar inte i WTO-förhandlingarnasom egen nation utan det svenska inflytandet går via EU, som företrädermedlemsländerna i förhandlingarna.EUEU är världens största handelsblock och som sådant en avvärldens viktigaste handelspolitiska aktörer som tillsammansmed och formar världens ekonomiska spelregler.EU:s ekonomiska aktivitet är nästan dubbelt så stor som heladen tredje världens sammantaget. För de afrikanska ländernaär EU den helt dominerande ekonomiska samarbetspartnern.EU:s inflytande i världsekonomin och på de fattigaländernas utvecklingsmöjligheter är således oerhört stort.UNCTADFN:s konferens om handel och utveckling () ärsom stöd för i en miljö med friare handel enviktig organisation. bedriver handelsstödjandetekniskt bistånd med särskild adress, de minst utveckladeländerna.UNCTAD:s tionde konferens (X) ägde rum i ,, den 12 till och samlade 2000 deltagare från 159länder. Den inträffade således snart efter det att i misslyckats med att nå resultat, vilket märkbartpåverkade förhandlingarna. Ambitionen från alla håll att visa enat stöd för detinternationella handelssystemet framgår mycket tydligt av Bangkok-deklarationen.Den gemensamma viljan att överbrygga motsättningar mellan i- och kom till tydligt uttryck genom X, som blev en manifestationav viljan att återskapa förtroendet för en ny världshandelsrunda och för attskapa en ökad förståelse för parternas problem och intressen. Bangkok-deklarationen betonar det gemensamma intresset av att nästa runda kommertill stånd . Likaså lyfts de minst utvecklade ländernas(MUL-ländernas) problem fram, genom att vikten av att ta större hänsyn tillutvecklingsfrågorna i WTO och till hur bättre ska kunna inlemmasi processen (den s k utvecklingsdimensionen), betonas. Deklarationendiskuterar behovet av dialog och engagemang för att bättre skakunna utnyttja globaliseringens fördelar.Jordbruket - ennyckelfrågaEn omfattande handel med jordbruksråvaror och förädladelivsmedel är direkt och indirekt avgörande förlivsmedelssäkerheten i världen nu och . Direkt föratt import är ett krav för att klara livsmedelstillgången ochindirekt för att livsmedelsexport på många håll i världen gerekonomiska möjligheter till försörjning.Världens handel med jordbruksprodukter svarar för av den totalavaruhandeln. är världens största såväl exportör som importör avjordbruksprodukter. betydelse på världsmarknaden är stor, då den väglandet väljer för sitt jordbruk får betydande återverkningar globalt. I USAsvarar jordbruket, liksom i , för mindre än en procent av BNP. ISverige svarar livsmedelsproduktionen direkt och indirekt för avsysselsättningen.Den globalalivsmedelsförsörjningenTakten i befolkningstillväxten avtar men vi blir fortfarande78 miljoner fler människor på jorden . förjordbruk och livsmedel (FAO) har i en bedömningkonstaterat att målet från Livsmedelstoppmötet - atthalvera antalet undernärda personer /830miljoner människor inte kommer att nås mednuvarande minskningstakt.År 2015 beräknar FAO att 576 miljoner fortfarande kommer att få för litemat för att kunna tillgodose sina grundläggande energibehov. Tillväxttakten ibefolkningsutvecklingen kommer att avta från till0,. beräknas världens befolkning uppgå till drygt 8miljarder människor, och då kommer fortfarande ökningen ske med 58miljoner människor . I stort sett sker hela denna befolkningsökning iutvecklingsländerna, men med stor variation beroende på region och land.Ostasien bedöms få nolltillväxt, medan befolkningen i området söder omSahara i kommer att växa per år.Successivt når delar av världens befolkning en tillfredsställande livsme-delskonsumtion. Konsumtionsökningen för livsmedel äger i stor utsträckningrum i utvecklingsländerna. För världens efterfrågan och produktion avjordbruksprodukter betyder befolkningsutvecklingen trots allt att världenstotala spannmålsproduktion måste öka med närmare 1 miljard ton ,ifrån nuvarande nivå på . Detta motsvarar en ökning högreän den vi sett den senaste 30-årsperioden.Oljeväxtprodukternas viktiga roll för utvecklingsländernaslivsmedelsförsörjning förstärks ytterligare. Inkomstutvecklingen i mångaländer kommer sannolikt inte att vara tillräcklig för att åstadkomma någonsynbar minskning av fattigdom. Kontrasten kommer att vara stor mellan södraAsien och söder om , båda regioner med traditionellt storaproblem med fattigdom och säker tillgång på livsmedel. Fortsatt god BNP-tillväxt i södra väntas kunna ha en positiv inverkan påfattigdomsbekämpning och ökad per capita-konsumtion av livsmedel, medanutvecklingen söder om bedöms mer begränsad. Förutsättningarna förökad jordbruksproduktion i är egentligen goda men saboteras av krig,oroligheter och dåligt styre samt av import från EU.Jordbrukets miljöeffekter formas, enligt FAO, framöver av tvåmotverkande krafter i ständig avvägning: fortsatt tryck på jordensnaturresurser till följd av utökad jordbruksproduktion å ena sidan; minskattryck på jordbrukets ekosystem tack vare teknisk utveckling ochmiljöåtgärder från myndigheternas sida å den andra.Ekologisk matMarknaden för ekologisk mat växer . som kommit långt i utvecklingen avproduktionen bedöms som ett av de intressantare ländernadär tillväxten bedöms till , enligten studie från (ITC). Drygt 130länder producerar certifierade ekologiska produkter; avdessa är cirka 65 utvecklingsländer. , ochUSA är länderna med störst areal ekologisk odling. Denstörsta tillväxten av odlingsarealen sker i Medelhavsländernaoch . Även i ökar arealerna snabbt.Tillväxten i utvecklingsländerna är stor, mycket på grund avden ökade efterfrågan från industriländerna.Enligt är marknaden för ekologisk mat och dryck störst iUSA, och . Den europeiska marknaden är än så länge störst.Importbehovet till industriländerna är stort och förväntas ökakraftigt. I bedöms importen öka 20 gånger de närmaste sju åren.Utvecklingen går och har gått fort. I har vi gått från atthandla ekologisk potatis i gårdsbutiker till att hitta flera sorters ekologiskfärdiglagad mat i flertalet butiker. Produkter som lanseras nu är sammansatta,förädlade varor och det går att hitta alltifrån KRAV-märkt brännvin tillhundmat. Den största orsaken till tillväxten är att handeln målmedvetet satsatpå sitt ekologiska sortiment. Det största hindret mot utvecklingen är enligtITC-rapporten och många andra bedömare bristen på råvaror. Bara i Sverigeskulle det gå att sälja dubbelt så mycket varor än vad som finns att tillgå.Rapportens slutsats är att det finns många, till viss del outnyttjade,möjligheter på marknaden för ekologisk mat både på den inhemskamarknaden och exportmarknaden - inte minst för utvecklingsländerna.EU:s gemensammajordbrukspolitik, CAPEU:s jordbrukspolitik syftar till att trygga en europeisklivsmedelsproduktion och till att bevara och utveckla enlevande landsbygd i unionen. Dessa mål är bra.EU:s statistiska centralbyrå visar i en analys () avjordbrukets utveckling i EU (respektive EG) under de gångna trettio åren påen med likartad utveckling, trots att vi under den större delen avperioden inte varit med i unionen. Nya medlemsstater har som regel haft ensnabb strukturutveckling när deras jordbruk anpassats till den gemensammajordbrukspolitiken. Bortfallet av jordbruk har främst drabbat mindre företag.Företag med högst fem hektar har svarat för hälften av den totalaminskningen. Den största relativa minskningen har drabbat företag med 5-20hektar, medan antalet företag med mer än enbart minskade . Inom den gruppen ökade dock antalet företag med mer än . Denbeskrivna utvecklingen innebär att medelarealen per företag stigit från 10 till17 hektar, även om skillnaderna mellan olika länder är mycket stora.Medelhavsländerna är fortfarande till stor del inriktade på ganska intensivodling av vin och trädgårdsväxter, medan jordbruket i de nordeuropeiskaländerna främst omfattar mera storskalig odling av bl a spannmål. I ärmedelarealen , att jämföra t ex med ,, och 5-10 hektar.Numera omfattar EU:s jordbruk cirka 7 miljoner företag med 128 miljonerhektar jordbruksmark. Den stora variationen i företagsstorlek mellan ochinom länderna medför också variationer i företagens ekonomiska betydelse.En tiondel av - de största - svarar för tvåtredjedelar av det samlade förädlingsvärdet. En stor del av jordbruksföretagenhar således ganska liten ekonomisk betydelse men spelar trots detta, enligtEurostat, en viktig roll för bevarandet av landsbygd och landskap.Tillsammans med och svarar för hälften av dentotala jordbruksproduktionen i EU. Som jämförelse kan nämnas att ,och tillsammans står för . Den franskalivsmedelsindustrin är omsättningsmässigt näst störst i EU efter ochdet franska jordbruket är i relation till många andra EU-länder av störrebetydelse för ekonomin. Jordbrukets andel av total BNP ligger i genomsnittpå i EU. För är siffran och tillsammans medlivsmedelsindustrin står jordbruket för av landets totala BNP.För i stort sett samtliga jordbruksprodukter gäller att produktion och exportär koncentrerad till en handfull länder, medan konsumtion och import ärspridd över många länder. EU:s styrka ligger i spannmålsproduktionen, där de15 EU-länderna producerar av världens korn och svararför av världens export. Även när det gäller vete återfinns EUbland världens ledande producenter och exportörer.Nästa tillfälle för översyn av delar av CAP är bestämt till år 2002.Det amerikanska jordbruketJordbruket i är liksom det europeiska mångfacetterat.De stora företagen står för den största delen avproduktionsvärdet. är de mindre av avgörandebetydelse för en levande amerikansk landsbygd. Cirka 6 %av jordbruken i brukar avjordbruksarealen och står för av jordbruketstotala produktionsvärde. Liksom i stora delar av Europapågår en utveckling mot större enheter som blir alltmereffektiva i produktionen. av jordbruken iUSA har en omsättning under 250 , och trefjärdedelar av dessa räknas som mycket små (omsättningunder 50 ).De mycket små jordbruksföretagen står för en mindre del av det totalaproduktionsvärdet men har stor betydelse för vad vi i kallar förjordbrukets multifunktionalitet, dvs som bas för bl a en levande landsbygd,kulturlandskap och biologisk mångfald. Dessa företag är också till skillnadfrån de större jordbruken, men liksom familjejordbruken i , inriktadepå såväl animalieproduktion som växtodling. De omfattande ökningar av defederala anslagen till jordbrukspolitiken som skett i samband medden ekonomiska krisen i det amerikanska jordbruket har till stor del syftat tillatt understödja de mindre och medelstora jordbruken. Jordbruket i kanförenklat delas upp i två grupper dels de stora producenterna som producerarför världsmarknaden, dels den större gruppen av mindre jordbruk som primärtproducerar för hemmamarknaden och som p g a sin stora numerär har storbetydelse för utvecklingen av den amerikanska landsbygden. I Europakonfronteras vi dock främst med den första gruppen trots att den andragruppen har minst lika stor betydelse för jordbruket i USA.Jordbruksområdets reformprocessSedan 1995 omfattas jordbruket mer fullt ut avhandelsregelverket i WTO. är det sista och sjätteåret i tillämpningen av jordbruksavtalet från GATT:sUruguayrunda. Den innebar sänkning av gränsskydd ochinterna stöd samt begränsningar av den subventioneradeexporten. I praktiken innebär detta att länderna har vissamaximinivåer att respektera för tullar, interna stöd,subventionerad exportvolym samt budgetmedel tillexportbidrag.Uruguayrundan villkorar det långsiktiga målet "att genom betydandeprogressiva nedskärningar av stöd och gränsskydd åstadkomma engrundläggande reform" - med hänsyn till flera andra faktorer. Hänsyn ska,enligt artikel 20 i jordbruksuppgörelsen från Uruguayrundan, som är denartikel i som ger mandat för fortsatta jordbruksförhandlingar,tas till s k "icke handelsrelaterade intressen" (t ex jordbruketsmultifunktionella roll, säkra livsmedel [inklusive försiktighetsprincipen]livsmedelskvalitet samt djurskydd etc), särskild behandling avutvecklingsländerna samt syftet att etablera ett rättvist och marknadsorienteratsystem för handeln.I slutet av Uruguayrundan, hade WTO:s medlemsländer överenskommit attinleda förhandlingar om att ytterligare sänka handelshinder för jordbruksvaroroch tjänster och därmed fortsätta "reformprocessen" påjordbruksområdet. Svenskt jordbruk behöver stabila, förutsägbara spelregler.Handelskrig, eller ens bara hot därom, skapar osäkerhet och problem. Det ärpå jordbruksområdet som det har varit och är svårast att nå fram tillskrivningar som kan accepteras av samtliga WTO:s 138 medlemsländer.Det är handeln med textilvaror och jordbruksprodukter som har storbetydelse för tredje världens handel med i-länderna. EU har fortfarande begränsningar för textilimport och relativt högatullnivåer. EU:s jordbruk är ett av världens mest skyddade, både genom tullaroch subventioner.OECD varnar i sin Agricultural Outlook för brist på entusiasmoch engagemang i medlemsländernas reformpolitik . OECDkonstaterar i rapporten att flera medlemsländer p g a pressadejordbruksinkomster tillgripit extra stöd och skydd som inte alltid rimmat välmed den mer långsiktiga inriktningen mot reform. De åtagandenmedlemsländernas regeringar gjort om att uppnå en jordbrukspolitisk reformfår stå tillbaka när marknaden är pressad. Stödet till jordbrukare kostade 1999konsumenter och skattebetalare i OECD-området 361 miljarder USD, enligtOECD:s beräkningar. Det totala stödet 1999 är tillbaka på de nivåer somgällde . I EU minskade stöden till jordbruket i absolutatal, men ökade i procent. Den överlägset mest stöttade sektorn i jordbruket ärfortfarande mjölksektorn.Oenigheten om vad som skulle stå i ministerdeklarationen från Seattlegällde framför allt de kommande jordbruksförhandlingarna samttillämpningen av nu gällande åtaganden på flera andra områden. Frågan omsänkta jordbruksstöd är politiskt känslig. Ett antal nettoexporterandejordbruksländer som och Cairns-gruppen (dvs , ,, , , , , , ,, , , , , , ,och ) önskar en snabb och långtgående liberaliseringinnebärande slopat exportstöd och avsevärd minskning av gränsskydd samtstriktare regler för handelsstörande och produktionsdrivandejordbrukspolitiska stödformer, särskilt prisstöd. EU, , , Koreaoch vill gå långsammare fram vad gäller avreglering och fortsattliberalisering av jordbrukshandeln.Jordbruket anses vara särskilt känsligt för importtryck utifrån. Påkortare sikt kommer detta säkert att bestå - på lite är det mycketsom talar för det omvända förhållandet - en ökad efterfrågan påjordbruksprodukter både internt och externt.EU var inför förhandlingarna i WTO vid berett att, för att uppnåökade exportmöjligheter, förhandla om sänkta gränsskydd och sänkta stöd,även om det kan vara svårare för vissa jordbruksprodukter än andra. Alltexportstöd, även t ex exportkrediter, måste emellertid behandlas lika.En ny förhandlingsomgång inom WTO på jordbruksområdet måste grundasig på insikten om att behoven av livsmedel och andra nyttigheter frånjordbruket ökar. Vi i bör fundera över hur vi skulle kunna förändravår gemensamma jordbrukspolitik efter Agenda 2000.Centerpartiet anser att den gemensamma jordbrukspolitiken bör baseras påatt knyta jordbrukssektorn närmare marknaden, på att nyttja jordbruket imiljöarbetet samt ge jordbrukarna ökad frihet och ökat ansvar, kombineratmed ekonomisk trygghet. Behovet av att föra jordbruket närmare marknadengör sig gällande för att gjuta liv i WTO-processen, men även för att underlättaför jordbruket i att leva upp till konsumenternas önskemål och behov.Vi måste kunna minska handelssnedvridande stöd, som vi värnarom miljö, kultur och en livskraftig landsbygd. Detta skulle gagna u-ländernasom råvaru- och jordbruksexportörer. En dialog mellan i- och förökad samsyn inför nästa försök att starta millennierundan är nödvändig.Vad som ovan anförts om att knyta EU:s jordbrukspolitik närmaremarknaden, minska handelssnedvridande stöd samt värna om miljö,djuromsorg, kultur och livskraftig landsbygd bör ges regeringen till känna.För EU:s del finns det inte bara defensiva utan även offensiva intressen avatt åstadkomma ökat tillträde för vår export till andra marknader. Svenskajordbruket och livsmedelsindustrin torde ha goda möjligheter att exporteramer till marknader med höga tullskydd som , och . WTO-rundan kan bidra till att förbättra svenska exportvillkor genom att öppna uppinte minst dessa marknader.En ökad frihandel förbättrar ekonomin i den fattigare delen av världen ochleder till att stora livsmedelsbehov mobiliseras till en köpkraftigefterfrågan. Många kommer naturligtvis att öka sin produktion avlivsmedel inte minst i . Detta måste stimuleras, särskilt regional handelmellan länderna i . I tätbefolkade delar av världen som ,finns dock inte förutsättningar för att öka livsmedelsproduktionen i sammatakt som efterfrågan. Därför ökar efterfrågan på världsmarknaden till fördeläven för oss i ett utvidgat EU med växande exportkapacitet.Det europeiska jordbrukets rädsla för ökad liberalisering av regelverket ärsannolikt överdriven. Vi ska naturligtvis slå vakt om den europeiskamodellen, och utveckla nya regler så att större hänsyn tas till folkhälsa,djurskydd och jordbrukets mångsidiga samhällsnytta. Detta gynnar områdendär jordbruket är småskaligt och landskapet värdefullt från miljö- ochkultursynpunkt.De regioner där jordbruksnäringen har svårt att möta de nya kraven måsteges möjlighet att utveckla nya näringar. Exempelvis kan EU stödja enutveckling av olika former av upplevelse-, kunskaps-, informations- ochtjänsteproduktion på landsbygden.Sverige har tradition som frihandelsnation. Vår känsla för sakhar varit stark. En dialog med , byggd på förslag till åtagande föregen del, skulle kunna vara ett bra svenskt initiativ. framgång äräven vår. En köpkraftig efterfrågan på livsmedel på världsmarknaden är enlångt säkrare garanti för ett långsiktigt lönsamt jordbruk i än skörapolitiska stödsystem.Sverige bör verka för att EU i de kommande WTO-förhandlingarna slårvakt om den europeiska modellen för jordbruket och driver att den fortsattaliberaliseringen beaktar värdet av jordbrukets multifunktionalitet. Det går attvärna den europeiska modellen av jordbruk parallellt med att EU sänker sitttullskydd mot omvärlden. Handel med jordbruksprodukter får inte exkluderasnär EU upprättar handelsavtal med exempelvis länder i Afrika.Öppen och rättvis handelFattigdom och ojämlikhet är en global utmaning som angåralla. Därför behövs en samordnad utvecklingsram, grundadpå tillväxt, stabilitet och en jämnare fördelning.På samma sätt som i verkar för en marknadsekonomimed sociala och miljömässiga hänsyn vill vi att världshandeln skallkännetecknas av detsamma. Uppgiften är att skapa förutsättningar för ökadhandel och bistå att utnyttja handeln för en ekologiskt och socialthållbar utveckling. Det är hög tid att ge globaliseringen ett "socialt golv".Ochvi nöjer oss inte med ett jordstampat!Ett ökat medvetande om nödvändigheten av ett kraftfullt globalt samarbeteför att lösa gemensamma och överhängande problem krävs. I arbetet med attlösa de stora globala överlevnadsproblemen måste vår strävan vara att stärkaFN:s och FN-organens effektivitet och roll. FN-systemet måste bli ett bättreoch mindre byråkratiskt instrument för att forma globala strategier ochsamordna insatser. måste få en nyckelroll i arbetet på att skaparättvisare handelsvillkor, precis som UNDP måste få en nyckelroll i kampenmot världsfattigdomen, i fråga om de globala miljöproblemen etc. Vadsom ovan sagts om att stärka FN:s och FN-organens effektivitet och roll föratt lösa de stora globala överlevnadsproblemen bör ges regeringen till känna.Spelregler för handel och strävan att ytterligare liberalisera världshandelnkan inte isoleras från ambitionerna att fördjupa det globala samarbetet ochfrån behovet av att på andra angelägna områden skapa regler förmellanstatligt och mellanfolkligt samarbete. WTO-regler måste varakoherenta med ansträngningar inom () att säkerställafred och främja hållbar utveckling. vill särskilt lyfta framarbetetmed att undanröja de globala miljöhoten, FN:s insatser för att utrota världs-fattigdomen och stärka barns och kvinnors rättigheter samt verksamhetsom syftar till att förbättra arbetstagarnas situation. Vad som ovan sagts omatt WTO-regler måste vara koherenta med ansträngningar inom FN bör gesregeringen till känna.Handelsliberaliseringen har medfört otillräckliga positiva effekterför och utmaningen är att skapa störresamstämmighet, koherens, mellan handelspolitik och handelsliberaliseringar åena sidan, och övergripande utvecklingsmål å andra sidan samt u-ländernasinhemska politik, inklusive fattigdomsbekämpning. I-ländernas nationella ochinternationella politik behöver också vara i bättre överensstämmelse mellanskatte- och budgetpolitik å ena sidan och politiken för handel ochutvecklingssamarbete med å andra sidan. policy ska varakoherent, sammanhållen och ömsesidigt stödjande i handels-, miljö-,jordbruks-, migrations- och utrikes- och säkerhetspolitiken. Detta bör gesregeringen till känna.En avgörande förutsättning för att alla jordens människor ska kunna få engod materiell levnadsstandard är att man skapar produktions- ochkonsumtionsmönster som är ekologiskt hållbara och skapar utrymme för denkonsumtionsökning som är nödvändig för de fattiga. De länder som har destörsta resurserna för forskning och teknikutveckling, dvs västvärlden, harockså det största ansvaret för att detta kan förverkligas.Världshandeln och fri konkurrens får inte leda till en nedåtgående spiral isocialt eller miljömässigt hänseende. Att handelsregelverket, såsom det står iWTO:s förord, bidrar till ökad sysselsättning och tillväxt inom ramarna för enhållbar utveckling, är därför angeläget att framhäva och betona. Det är därförangeläget att diskutera behovet av regler som minskar den ökadehandelns skadliga verkningar. Det saknas mekanismer i WTO-systemet,för att systematiskt utvärdera och följa upp i vilken mån WTO:s avtal faktisktbidrar till eller motverkar en rättvis och hållbar utveckling och ökadsysselsättning. Det är ett förhållande som är otillfredsställande och somsnarast bör avhjälpas. En mekanism för att systematiskt kunna utvärdera ochfölja upp WTO:s avtal bör därför införas. Detta bör ges regeringen till känna.Det är i tredje världen den största tillväxtpotentialen i världsekonominfinns.