mot · GO02U406 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U406av , (), och stormaktspolitikFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening att i FNmåste verka för att och bombningar av Irakupphör.2. tillkännager för regeringen som sin mening att tillföljd av att sanktionerna mot inte alls får den effekt som avses i FNverkar för att sanktionerna hävs.3. tillkännager för regeringen som sin mening att regeringeninom FN och EU bör verka för att en federal lösning kommer till ståndnär det gäller norra /irakiska på ett sådant sätt att detkurdiska folkets ställning i folkrättsligt avseende stärks och skyddas.4. tillkännager för regeringen som sin mening att eftersom dets.k. Food for Oil-programmet inte fungerar måste den svenska regeringeni FN verka för att den irakiska befolkningen ges snabb och effektiv hjälpmed livsmedel och mediciner så snart sanktionerna hävts ochbombningarna upphört.5. tillkännager för regeringen som sin mening att den svenskaregeringen bör verka för att FN utarbetar andra metoder och typer avsanktioner mot stater som begår brott mot folkrätten eller mot mänskligarättigheter än de som vi sett i bl.a. , vilka drabbar oskyldiga i ställetför dem som är ansvariga för brotten.6. tillkännager för regeringen som sin mening att i FNbör verka för att en ny resolution, som när den konkret tillämpas innebärstöd och skydd för kurderna i norra /irakiska och som äveninnefattar militära ingripanden, utan att dessa innebär urskiljningslösabombningar av den typ som och genomfört mot Irak.BakgrundFörenta nationerna skapades i slutskede1945. Som världsomfattande organisation borde FN ha röntstörre förtroende och respekt än vad som var fallet under deföljande åren. Den har kunnat medla och skapa fred vid fleratillfällen, vilket organisationen skall hållas räkning för. Menofta har FN förlamats och inte förmått att agera. Detta hardock inte varit FN:s fel. Det var ett fel som byggdes in avgrundarna av organisationen - de fyra segrande makterna iandra världskriget. Det var motsättningen mellan de tvåfrämsta stormakterna, och , som efterandra världskriget kom att förlama organisationen.Efter det slut /90 fanns på den världspolitiska arenanendast en verklig stormakt kvar i världen, supermakten . ochEngland hade i realiteten förlorat mycket av sin stormaktsställning i sambandmed efterkrigstidens avkolonisering. Efter upplösning1989/90 var ekonomiskt, militärt och politiskt försvagat.Den ena stormaktens försvinnande från den världspolitiska arenan betyderinte att den kvarvarande stormaktens ekonomiska, politiska, ideologiska ochkulturella ambitioner automatiskt upphör.Det borde efter ett studium av de senaste tio årens utveckling stå klart attden stormakt som blev kvar på arenan inte agerat utifrån de mål som är FN:soch mänsklighetens utan utifrån eget gottfinnande och med egna snävaintressen som riktmärke.Några exempel på detta är de repressalier i form av missilangrepp somUSA vidtog efter terroraktionerna mot ambassader i och Dares Salaam och som på lösa grunder antogs vara initierade från ochAfghanistan. Som terroristbekämpning var dessa angrepp fullständigtmeningslösa, eftersom missilerna antingen träffade oskyldiga människor elleri sammanhanget perifera mål.Syftet med dessa attacker var dock knappast att uppvisa skjutskicklighetutan snarare makt och militär styrka. Båda attackerna saknade sanktion frånFN. Även och Natos ingripande mot skedde utan FN-mandat. Resultatet av bombningarna av blev att kosovoalbanerna,vars mänskliga rättigheter man sade sig vilja försvara, offrades.Milosevicregimen tog bombningarna som en förevändning att gå till angreppmot kosovoalbanerna, vilka fördrevs från sina hem, plundrades och utsattesför massakrer, något som många varnat för innan bombningarna inleddes. Isamtliga tre fall var det frågan om folkrättsbrott och i samtliga hade FNskjutits åt sidan på ett sätt som demonstrativt visade en oerhörd brist pårespekt för FN och världssamfundet.GulfkrigetFolkrätten förbjuder angreppskrig. bröt motdetta förbud när han angrep 1990. Han hade docktalat med ambassadör och fått ett beskedetatt inte hade något avtal eller annan överenskommelsemed , ett besked som han tolkade som att ett angrepppå kunde ske med goda minne. (Det torde intevara osannolikt att han ansåg att borde få något i utbyteför att han fört krig mot en av främsta fiender,. )När väl gick till angrepp mot fick man inte det minsta stödfrån eller andra länder. Tvärtom möttes man av en mycket häftigreaktion från sida.Eftersom det handlade om ett folkrättsbrott begånget av kunde fåFN:s sanktion för ett ingripande till försvar. Svaret på angrepppå blev , vars huvuddel bestod av amerikanskoch brittisk militär under FN-flagg. Militära anläggningar och andra viktigamål i bombades under föregivande att man endast attackerademilitära mål. Man förklarade att man gjorde kirurgiska ingrepp mot dessa ochatt civilbefolkningen inte drabbades. Detta var ett propagandistiskt påfund. (Sannolikt kommer "kirurgiska ingrepp" i militära sammanhang att få sammaklang som "skjuten under flyktförsök" fått. Det sistnämnda uttrycketanvändes efter att man hittat ihjälslagen i Landwehrkanaleni . I sammanhang där detta begrepp använts har det visat sig varaosant. )med bombardemanget av gick FN-trupper, främstbestående av amerikanska soldater, till angrepp mot de irakiskaockupationsstyrkorna i och drev ut dem ur landet. Under den irakiskaarméns återtåg utsattes denna för skoningslöst bombardemang av amerikansktFN-flyg. Sannolikt gick mer än 100 000 människoliv (vissa källor anger detdubbla) till spillo under denna meningslösa slakt på flyende soldater.Massförstörelsevapen i Irakoch annorstädesLiksom andra länder i området, exempelvis ochTurkiet, var i besittning av massförstörelsevapen, somman tidigare fått hjälp med att bygga upp av sina nya fiender.Efter krävde FN att dessa skulle monteras ned. Detföll dock aldrig , och andra som ingått i FN-aktionenmot , in att begära av andra länder i området att görasamma sak.USA hade för övrigt , när de betraktade som sinbundsförvant i FN, motsatt sig en resolution där en rad länder ville fördömaSaddam massaker på kurder i staden . Bristen på konsekvensnär det gäller den politiska hanteringen av olika länders arsenaler avmassförstörelsevapen och indignationen över användningav dem torde därför ha andra motiv än humanitära.För att förmå att släppa in vapeninspektörer införde FNhandelssanktioner mot landet.Samtidigt inleddes, till kurdernas beskydd i norr och shiamuslimernas isöder, en flygförbudszon för irakiskt flyg, som övervakades av amerikansktoch brittiskt flyg.Sanktioner och bombningarDet blev snart uppenbart att dessa handelssanktioner fick enfullständigt missriktad effekt. Det var inte hans regim som drabbades av den utan det irakiskafolket. Livsmedelsbrist uppstod snart. Människorshälsotillstånd försämrades alltmer. Barnadödligheten ökade.FN försökte att mildra effekterna av sanktionerna och tillätIrak att byta olja mot mat. Någon märkbar förändring av människorshälsotillstånd i landet har dock inte märkts genom detta program. I dagberäknas FN:s sanktioner enligt ha kostat 500 000 barn livet, och 200barn dör till följd av sanktionerna. Vidare beräknas 1,5 miljonermänniskor (män, kvinnor och barn) ha dött till följd av sanktionerna i ett landdär tillståndet i folkhälsan var mycket gott.En av orsakerna till att mildrandet av sanktionerna inte har någon effekt äratt och utan FN:s mandat bombat . Det handlaruppenbarligen inte enbart om att utföra bombningar till kurders ochshiamuslimers skydd. Man bombar även infrastrukturen; kommunikationernaråkar i kaos, vattentäkter förstörs, vatten förorenas och sjukdomar sprids.USA bombar alltså inte enbart militära anläggningar utan även sjukhus,livsmedelsfabriker, distributionscentra, kraftstationer, moskéer, broar, vägaroch avloppsledningar. Livsmedel går till spillo eller blir omöjliga attdistribuera. Detsamma gäller för mediciner.Dessa bombningar i kombination med sanktioner har en förödande effektnär det gäller den irakiska befolkningens levnadsvillkor och hälsa. Man liderbrist på livsmedel och mediciner. FN:s program Food for Oil fungerar inte.Skadorna bland den irakiska befolkningen kommer att ha återverkningarlångt fram i tiden. Olika bristsjukdomar förorsakar kroniska sjukdomar ochhjärnskador. Vad som försiggår, men som media i väst ger knapphändig ellerförvrängd information om, är en verksamhet som håller på att få karaktärenav folkmord.I september 1988 avgick , chef för . Han hade till uppgift att leda Food for Oil-programmet i menavgick i protest och förklarade att han inte längre kunde administrera enomoralisk och illegal politik. Hans efterträdare, , avgickäven han tillsammans med chefen för och de skrämmande effekterna av sanktioner ochbombningar finns en skillnad mellan FN:s politik å ena sidanoch och å den andra. Medan FN:spolitik är att förmå och att göra sig avmed alla sina massförstörelsevapen är ochStorbritanniens krigsmål mer långtgående. Där ser man inteett slut på kriget förrän man har en ledning i landet sompassar dessa båda länders intressen i området. Därför bombarIrak utan FN-mandat.Att på detta vis sätta sig i världsorganisationens ställe kom till uttryck närMadeleine i amerikansk TV frågades om den politik förde varvärt det höga priset av 500 000 barn. Hon svarade tydligt att hon ansåg att denvar värd detta pris och sade:- "I think this is a very hard choice, but the price, we think the price isworth it. "Här är inte platsen att diskutera person ochmoraluppfattning. Hon torde dock när hon uttrycker sig på detta sätt markeraUSA:s politiska hållning. Mot bakgrund av alla andra förhållanden ochsammanhang när det gäller politik gentemot det irakiska folket torde"hårdheten" eller "svårigheten" inte vara sprungen ur ett engagemang tillförsvar för de mänskliga rättigheterna utan ur maktambitioner och ekonomiskdominans över ett av världens oljerikaste områden.USA ochmassförstörelsevapnen iMellanösternDet som gör att man har anledning att starkt misstänka attUSA:s politik egentligen inte handlar om nedmonteringen avmassförstörelsevapnen är att förekomsten av dessa vapen befinner sig på en nivå som ligger en bra bit under denIrak hade när landet var bundsförvant och i FNvägrade fördöma gasangrepp på kurderna i Halabja1988. Nivån när det gäller förekomsten avmassförstörelsevapen i är den lägsta på tio år.Enligt FN:s vapenexportörer är av Iraksmassförstörelsevapen nedmonterade.USA:s politik när det gäller massförstörelsevapen är inkonsekvent ochhycklande. Man accepterar förekomsten av massförstörelsevapen i Turkietoch - två stater som båda uppvisar ett aggressivt beteende motgrannländer eller minoriteter i det egna landet. bombar ochintervenerar i norra och ockuperar fortfarande delar av . Israelockuperar palestinska områden och ockuperade länge delar av . Detfinns fem länder bland grannar som inte följer FN:s resolution 687om massförstörelsevapen: , , , och Iran.Det är en sällsam blandning av länder, vilket vittnar om att det egentligeninte är förekomsten av massförstörelsevapen som är huvudmotivet för USA.Det är inte heller att få till stånd en demokratisk regim i , eftersom manaccepterar massförstörelsevapen i . Det enda som räknas är attden regim som sitter vid makten i landet gagnar intressen, ochregimerna kan se ut hur som helst, vara demokratiska eller diktatoriska,inneha massförstörelsevapen eller ej.USA tillåter för övrigt inte heller någon inspektion av sin egen arsenal avmassförstörelsevapen.Vidare har det rapporterats i media att den amerikanske chefen för , , först rapporterat om sitt arbete till och först därefter överlämnat sina resultat till FN. Det är sällan somman i diplomatins värld uppträder på ett så uppenbart provokativt sätt. Detvittnar om hur ser på sig självt och på sitt förhållande till FN.Utifrån ovanstående menar vi att i FN måste verka för att bombningar av upphör. kommerknappast att ge FN full insyn när det gäller landets massförstörelsevapen.Eftersom det s.k. Food for Oil-programmet inte fungerar och sanktionernamot inte alls får avsedd effekt måste den i FN verkaför att sanktionerna hävs och att den irakiska befolkningen ges snabb ocheffektiv hjälp med livsmedel och mediciner så snart sanktionerna hävts ochbombningarna upphört.Detta vill vi ge regeringen tillkänna.Den måste verka för att FN utarbetar andra typer avsanktioner mot stater som begår brott mot folkrätten eller mot mänskligarättigheter, än de som vi sett i bland annat , vilka drabbar oskyldiga istället för dem som är ansvariga för brotten.Detta vill vi ge regeringen till känna.Kurdernas situation i norraIrak/irakiska KurdistanDet argument som främst framförs till stöd för sanktionernaoch bombningarna är innehav av massförstörelsevapen.Utifrån detta argument rättfärdigar man den förödandeeffekten sanktioner och bombningar har på det irakiskafolkets situation. Det finns dock en effekt av de militära ochekonomiska sanktionerna som sällan tas upp i debatten,nämligen den kurdiska befolkningens situation i norraIrak/irakiska . De flygförbudszoner som är en delav aktionerna mot har medfört att livet för den kurdiskabefolkningen temporärt förbättrats. De kurdiskaorganisationerna betonar ständigt att man inte kräver att fåbilda en egen stat. Det kurdiska parlamentet har iställetenhälligt ställt sig bakom en federal lösning. Men det finns enuppenbar och välmotiverad oro bland kurderna för att Irakunder skall intervenera i norra /irakiskaKurdistan och göra slut på den relativa friheten ochsjälvstyret som finns i denna del av landet.Ett upphävande av sanktionerna och bombningarna av kan därför intevara utformat så att den kurdiska befolkningen i norra /irakiska Kurdistanöverges. För att detta skall kunna undvikas torde det inte vara nödvändigt attutsätta den irakiska befolkningen för sanktioner och bombningar som innebärundernäring, sjukdom och massdöd. Det måste rimligen finnas andra utvägarän att man ställs inför situationen att välja mellan vilket lands eller vilketområdes befolkning som skall lida och dö.Militära insatser, exempelvis i form av flygbevakning och eventuellabombningar, är därför tänkbara till skydd för den kurdiska befolkningen, utanatt dessa för den skull måste drabba den irakiska befolkningen på detförödande sätt som skett under de år som varit utsatt för sanktioner.Detta vill vi ge regeringen till känna.Ett upphävande av de FN-resolutioner, som och i dagsöker ett bräckligt stöd i för sina aktioner mot , kan medföra attbefolkningen i norra /irakiska utsätts för stora faror och detuppbyggnadsarbete som skett där går om intet.En ny FN-resolution måste antas, som när den konkret tillämpas innebärett stöd och ett skydd för kurderna i norra /irakiska . En sådanresolution kan även innefatta militära insatser såsom exempelvisflygbombningar. Den måste dock utesluta de urskiljningslösabombningar som och genomfört mot och somdrabbat befolkningen hårdare än regimen. En sådan resolution skulle stärkadet kurdiska folkets folkrättsliga ställning.Detta vill vi ge regeringen till känna.Stockholm den 26 september 2000Murad ()()()()()()()()