mot · GO02U217 · 2000-10-05 00:00:00 — Det måste finnas en konfliktlösningsmekanism sompå ett balanserat sätt avgör sådana motsättningar. resulterar dylikamålkonflikter inom WTO regelmässigt i att frihandelslinjen vinner.- Öppenhet inom WTO. Det är oacceptabelt att några fåregeringsföreträdare ensamma kan förhandla i tysthet om framtidenshandelssystem, utan att det civila samhället får någon insyn. Detta är endel av bakgrunden till protesterna mot WTO m fl organisationer. Störreöppenhet skulle dessutom ge en rättvisare position åt de som idaginte har resurser att delta på ett fullgott sätt i förhandlingarna. Utöver dettafinns flera intressanta förslag om parlamentariskt samarbete inomWTO.- Stöd till . måste få hjälp med deltagandet i WTO,kanske genom stöd till egna representationer i . De måste också fåjuridisk-tekniskt stöd för att kunna hantera alltmer komplexahandelsregler, t ex genom WTO:s tekniska samarbete. saknar mångau-länder tillräcklig kapacitet att behandla handelspolitiska frågor. Enframtida möjlighet vore en ökad regional integration på handelsområdetbland , vilket skulle stärka deras förhandlingsposition.- Ökade insatser i utvecklingssamarbetet. I-världen måste somman vidgar handelsagendan, göra mycket större insatser iutvecklingssamarbetet på de nya områden som ska tas in i WTO:s arbete.Det måste göras fullständigt klart att en integrering av social och ekologiskhänsyn inte är maskerad protektionism riktad mot . Därförmåste stora ansträngningar göras för att ge dem en acceptabelutgångspunkt. På miljöområdet gäller det stöd till uppbyggandet avnationellt miljöskydd och social hänsyn, samt till överföring avmiljövänlig teknologi. Det kräver radikalt ökade resurser och välgenomtänkta program. Endast då kan förtroendet för en vidgad WTO-agenda öka.- Handelsliberaliseringar för de fattigaste produkter. I-länderna, inteminst inom EU, bör liberalisera eller införa nolltullar på jordbruks- ochråvaror från de fattigaste länderna. Dessa områden är för de flesta u-länderhelt centrala inkomstkällor. EU:s exportsubsidier bör avskaffas. Det ärglädjande att presenterat en plan för tullfrihet för iprincip samtliga varor gentemot de 48 fattigaste länderna. börverka för att denna plan antas.Global miljöpolitikDe allvarligaste hoten är globala och storregionala. Detgäller bland annat växthuseffekten, ozonförtunning,övergödning och spridning av miljögifter och tungmetaller.Föroreningar sprids storskaligt och låter sig inte stoppas av degränser som ritats upp på kartan. Därför är ett samarbete övergränserna nödvändigt. Vid för miljö ochutveckling i undertecknade 160 länderett dokument för en hållbar utveckling. Dessa mål måste nuomsättas i praktiken. Att få till stånd fungerande lagar ochekonomiska styrmedel är viktiga delar i detta arbete.Förhindra ekologisk kollapsGlobaliseringen integrerar inte enbart handel, investeringaroch finansiella marknader. En annan viktig förändring gällerpåverkan på konsumtion och konsumentmarknaderna. Medenbart av världsbefolkningen håller de livsstilaroch konsumtionsvanor som utvecklats i ochVästeuropa snabbt på att erövra världen. Det sker via handeloch direktinvesteringar och, inte minst, via reklam.Att globaliseringen bidrar till att få igång hjulen i många fattiga länder ärnaturligtvis positivt. Problemet är dock att de livsstilar som sprids inte ärlångsiktigt hållbara. Olika forskarrapporter har visat att jordens ekosystemlångsiktigt inte klarar att försörja mer än ungefär en halv miljard människorgivet dagens västerländska produktions- och konsumtionssystem. Ändå är detjust dessa system som i snabb takt sprids till de fattiga länderna.Grundproblemet är inte att vissa ändliga råvaror skulle ta slut. Det finns gottom olja och mineraler. Problemet är snarare naturens förmåga att ta emot ochabsorbera allt det avfall som genereras. Avfallet påverkar atmosfären ochäventyrar natursystemens produktionsförmåga.Minskat miljöutrymmeGivet en fortsatt ökande befolkning och fortsatt tillväxt ivärldens ekonomier efter nuvarande villkor menar att vi 2010 kommer att ha mindrebetesmark per capita, mindre skogsmark, 20procent mindre jordbruksareal och mindrefiskfångster . Lägg till detta den allt större knapphetenpå färskvatten i många regioner samt risken för avsevärdastörningar i vädersystemen på grund av klimatförändringen.Även om andra institut och forskare inte ger en fullt likanegativ bild måste larmrapporterna tas på största allvar.Situationen kan enkelt sammanfattas som att tillgången på "miljöutrym-me" och därmed förnybara resurser blir alltmera knapp. Eftersom dessafenomen åskådliggörs dåligt i konventionella ekonomiska modeller är det inteatt förvåna sig över att de allra flesta ekonomiska indikatorer pekar uppåtmedan viktiga ekologiska indikatorer pekar nedåt. På är detnaturligtvis omöjligt att fortsätta så.En "grönare" global ekonomiI en situation med minskande "miljöutrymme" borde, omekonomin fungerade optimalt, användningen av naturresursereffektiviseras. Men ekonomin fungerar inte så för närvarande.Dagens sätt att mäta ekonomisk utveckling, dvs via BNP-statistiken, tar inte hänsyn till de sociala och miljömässigaproblem som ekonomins tillväxt för med sig. Skövling avskogar, t ex, räknas som en pluspost i BNP-statistikentrots att en region eller ett land, där detta förekommer, på siktfår sin ekonomiska situation försämrad. Det finns heller ingaautomatiska signaler till marknaden som indikerar att "miljö-utrymmet" krymper.Som marknaden fungerat, i kombination med hur beskattningen ärutformad - dvs höga skatter på arbetskraft - drivs de allra flesta företag att iförsta hand minska lönekostnaderna. Följden blir att antalet jobb minskarsamtidigt som den helt nödvändiga effektiviseringen i användningen avnaturresurserna negligeras. I det ekologiskt hållbara samhället måsteprioriteringen vara den motsatta. För att åstadkomma detta krävs dock heltandra incitament i marknadsekonomin, både vad gäller skatter och normer.Ökad grön solidaritetI ett u-landsperspektiv är ovanstående diskussion dubbeltsvår. Det saknas ofta kapacitet och kompetens för attsjälvständigt analysera och bedöma miljösituationen. Vidareanser u-landsregeringarna att de blivit lurade i samband medRiokonferensen om hållbar utveckling. De utlovades därextra bistånd för att klara av att miljöanpassa sina ekonomieroch leva upp till de krav som olika globala miljökonventionerställer. Det blev inga nya pengar. Därtill har biståndet totaltminskat efter Riokonferensen.Kristdemokraterna anser att både solidaritet och egenintresse talar för ettrejält omtänkande i de rika länderna. Fattigdomsfrågorna måste ges högreprioritet. Vidare behövs ett ökat stöd till de fattiga länderna för attinvestera imiljöanpassad teknik, framför allt inom områden som energi, transporter,avfall och vattenhushållning. Dylika "tekniksprång" kommer under allaförhållanden att betala sig på lång sikt.Den globala miljölagstiftningenDet råder stor förvirring kring de inbördes relationernamellan de internationella miljökonventionerna och . Dagens handelsregler innehåller små möjligheteratt stänga ute import av varor som producerats undermiljövidriga förhållanden. Liberaliseringen av handeln måstevillkoras med införandet av nödvändiga miljöregler. Sverigebör genom EU verka för att en bestämmelse införs i om att internationella miljöregler inte får underordnasprincipen om frihandel. Dessutom bör det uttryckligenstadgas att miljömärkningssystem av olika slag är legitima,dvs ej skall kunna betraktas som tekniska handelshinder.Starkare försiktighetsprincipEn viktig fråga gäller hur en produkt kan stängas ute från enmarknad när det föreligger misstanke om att produkten kanskada hälsa eller miljö. Detta rör sålunda tillämpningen avförsiktighetsprincipen. bör verka för attförsiktighetsprincipen behandlas på ett enhetligt ochkonsekvent sätt. I detta hänseende är det av stor vikt att göraåtskillnad mellan begreppen "allmän princip inom deninternationella miljölagstiftningen" och "sedvanerättslig regelinom internationell rätt". Detta är viktigt, eftersom deallmänna principerna endast är vägledande, medansedvanerätten är bindande. bör inom EU verka för attdet klargörs att försiktighetsprincipen är en sedvanerättsligregel inom internationell rätt och således att den är bindande.Förändrad miljögaranti - omvänd bevisföringDet är ett rimligt krav att den som producerar en vara ocksåska bevisa att varan inte är miljö- och hälsofarlig. Det måsteräcka med att ett land som vill gå före på miljöområdet, gördet av miljö- eller hälsomässiga skäl. Om någon hävdar attdetta är ett handelshinder så måste bevisföringen ligga hosdem. En sådan konstruktion kan ge producenter incitament atttillverka så bra produkter som möjligt, och det skulle i sin turgynna konsumenterna. Med en omvänd bevisföring förmiljögarantin får producenterna ta ett större ansvar för sinavaror. Det leder till ökad kvalitet och mer hälsosamma varor.Den bör verka för en omvänd bevisföringför miljögarantin.Internationell flykting- ochasylpolitikFlyktingströmmar är oftast en följd av förföljelse, väpnadekonflikter och kränkningar av mänskliga rättigheter. Att varaflykting är att tvingats fly sitt land med anledning av envälgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, religion,nationalitet, politisk uppfattning eller tillhörighet av en visssamhällsgrupp, och att inte kunna eller vilja återvända till sittland. Ett antal mänskliga rättigheter slår fast att "envar harrätt till en nationalitet" och "envar har rätt att i andra ländersöka och åtnjuta från förföljelse". konventionär ett juridiskt bindande dokument, för de stater som hartillträtt den, och utgör en milstolpe i internationellflyktinglagstiftning. Omvärlden och FN:sflyktingkommisariat UNHCR tillsammans med FN:smedlemsländer har i uppgift att ge skydd till asylsökande,flyktingar och återvändande. Det handlar om att biståflyktingar och hitta varaktiga lösningar för dem; frivilligtåtervändande, integration i första asylland eller omplaceringtill ett tredje land. Hela det internationella samfundet har ettansvar att hjälpa och bistå flyktingar.Oroväckande utvecklingEfter det slut fanns det stora förhoppningar omatt antalet flyktingar skulle minska i världen. Tyvärr har inteenbart antalet flyktingar ökat dramatiskt utan ocksåintensiteten i flyktingströmmarna. 1,8 miljoner,huvudsakligen kurder, flydde mot och . fördrevscirka 1,5 miljoner människor från , ochTadjikistan. I Stora Sjöregionen tog sig 250 000 rwandieröver gränsen till inom loppet av i april1994. flydde fler än en miljonmänniskor över gränsen från . Konflikterna i fornaJugoslavien har drivit 4 miljoner människor på flykt. I det mer än 22 miljoner flyktingar i världen, varav 6miljoner internflyktingar. Att bistå flyktingar handlar inteenbart om att skydda internationella flyktingar, utan ocksåom att skydda internflyktingar, dvs människor som befinnersig i en flyktingliknande situation i sina hemländer. Insatserbehöver ofta göras under väpnade konflikter och isönderfallna stater där regeringen antingen har misslyckatsmed att upprätta skydd eller är den förtryckande parten.Minskad politisk viljaDet är viktigt att inse att i ett flertal krigshärjade områden ivärlden, handlar konfliktlösning mycket om att lösaflyktingfrågan. Arbetet med att finna en varaktig fred liksomdet fredsuppbyggande arbetet måste integreras med attmänniskor kan återvända till sina hem. Det största problemetmed flyktingfrågan, förutom dess grundorsaker, är denbristande politiska viljan bland världens stater att bistå ochhjälpa flyktingar. Antalet flyktingar i världen har ökat såmycket att omvärlden har svårt att hantera situationen.Antalet utgivna asyler har minskat, och det har blivit svårareatt röra sig mellan länder. Att det blivit fler nya stater ivärlden har inneburit en ökad byråkrati och mer restriktioner.Flyktingfrågor måste sättas högt upp på den internationelladagordningen för att därmed bryta den nedåtgående trendenvad gäller politisk vilja att hjälpa och bistå människor påflykt.Att hjälpa flyktingar och finnavaraktiga lösningarTusentals människor världen över saknar den trygghet somett medborgarskap kan ge. Att motverka statslöshet är ettviktigt sätt att hindra uppkomsten av flyktingar. Dessutom ärdet en grundläggande trygghet och rättighet för människor attha ett medborgarskap. Att hjälpa flyktingar handlar inteenbart om att skydda flyktingar och söka lösningar för dem,utan även om att tillgodose flyktingars materiella behov, somtak över huvudet, sanitära anläggningar, mat, vatten,medicinsk vård och skolgång. Människor som är tvungna attfly från sina hem utsätts för fara och osäkra förhållanden. Deriskerar på många håll att bli offer för landminor och väpnadeangrepp. Kvinnor och barn utgör av alla människor påflykt. De är tillsammans med de äldre speciellt utsatta förflyktens påfrestningar. Sexuell exploatering och prostitutioneller annat illegalt sexuellt utnyttjande är hot under flyktensalla faser. Barnen är bland de mest utsatta bland dem somtvingats på flykt. De behöver särskild omvårdnad och hjälp.En av de största utmaningarna är att skydda barn ochtonåringar från att bli rekryterade till militära aktiviteter.Kristdemokraterna anser det viktigt att de finansiella bidragen ökar för atthjälpa människor som tvingas på flykt från sina hem. bör här varapådrivande inom EU, FN och andra internationella fora. Först och främsthandlar det om att förebygga att flyktingströmmar överhuvudtagetuppkommer. Detta sker genom att främja mänskliga rättigheter och ökadeutvecklingsinsatser. Då flyktingströmmar ändå uppstår gäller det att sökavaraktiga lösningar för flyktingar genom att hjälpa dem till hemlandet, attintegreras i det första asyllandet eller att bli omplacerade till ett tredjeland.FN och globalt samarbeteFörenta nationerna (FN) är den viktigaste internationellaorganisation som världen har, både som idé och genom sinverksamhet, och dess ställning måste stärkas. Trots en unikmöjlighet att efter det slut inta den roll som FNfrån början var tänkt att besitta, dvs som väktare förvärldsfreden, så har en rad misslyckanden under 1990-taletlett till att FN:s relevans och möjligheter ifrågasatts dåorganisationen har visat sig oförmögen att förhindra vissakrig och konflikter. Kritik har även riktats motorganisationens effektivitet. Arbetet med att modernisera FNhar gått alldeles för trögt.Det är en självklarhet att skall samarbeta internationellt för atttillsammans med andra länder och folk lösa gränsöverskridande problem i enalltmer globaliserad värld. Vi ser klart behovet av ett FN för att förebygga ochlindra krig och katastrofer, för att främja mänskliga fri- och rättigheter samtför att leda och stödja arbetet för hållbar utveckling baserat på såvälmiljömässiga som sociala kriterier. menar att FN och dessinstitutioner behöver stärkas för att klara de politiska, sociala, kulturellaochmiljömässiga utmaningar som globaliseringen och integrationen avvärldsekonomin ställer oss inför, speciellt då vissa medlemsstater sviker i detglobala ansvaret.Sverige i Förenta nationernaSom svar på regeringens skrivelse 1999/2000:130 iFörenta nationerna redogjorde för sin synpå en lång rad områden inom FN-samarbetet. Där lyfte vifram vikten av ett mer effektivt konfliktförebyggande arbete,skyddandet av de svagaste och mest utsatta i konflikter,nedrustningsfrågor, liksom att förstärka de fredsfrämjandeinsatserna och kapaciteten i världen. Vi kritiserade ävenregeringen för att inte ha någon politik vad gäller deinternationella sanktionsinstrumenten eller konstruktivaåsikter angående s k humanitära interventioner, där vi inombåda dessa områden förespråkade en mer aktiv ochmålorienterad politik baserad på människors humanitära ochcivila situation. Mänsklig säkerhet bör kombineras medstaters säkerhet.Inom ekonomiska och sociala frågor sades att det enda sättet att verkligenminska fattigdomen är att uppnå en integrering i den globala ekonomin och enbred ekonomisk tillväxt för utvecklingsländerna, kombinerat med en effektivsocialpolitik, bättre utbildning för alla, bättre hälsovård och ökad jämlikhet,vilket kräver extern hjälp och ökade effektiva utvecklingsinsatser. Vikten avökade handelsliberaliseringar, fler näringslivssatsningar, och mer IT-biståndfördes också fram. Bristen på insatser är också tydlig när det gäller detglobala miljöarbetet för att främja mer ekologiskt hållbara produktions- ochkonsumtionsmönster i hela världen, samt kampen för att hindra spridningenav bl a hiv/aids. De mänskliga rättigheterna fördes även fram som centrala förhela det globala samarbetet, och regeringen kritiserades för att fortfarandeinte ha ett nationellt och internationellt handlingsprogram för mänskligarättigheter.För att kunna hantera alla de utmaningar som världen står inför krävs attFN reformeras och görs mer effektivt. Medlemsländerna bär ett avgörandeansvar för bl a finansieringen och den politiska viljan inom FN-samarbetet,medan organisationen i sig även behöver effektiviseras och moderniseras.Slutligen kritiserades regeringen även för att inte ta vara på alla de svenskarsom gör eller har gjort internationell tjänst inom FN-systemet, och viefterlyste metoder för att bättre ta till vara dessa svenskars kompetenser ocherfarenheter.Reformering av fredsoperationerInför den s k millennieförsamlingen i FN, har det presenteratsett flertal förslag till hur FN:s fredsoperationer skallreformeras och förbättras. Detta har av många lyfts fram somen av de viktigaste utmaningarna . Det handlarom att bygga upp nya strategier för att integrera hela detkonfliktförebyggande, fredsbevarande, fredsskapande ochfredsuppbyggande arbetet, samt att öka den militära ochcivila samordningen, såväl organisatoriskt som på fältet.Avgörande för framgångsrika missioner är tydliga, trovärdigaoch uppnåeliga mandat, kombinerade med en förmåga attsnabbt finnas på plats med högkvarter, förberedande civilaoch militära trupper, behövlig materiel och slutligentillräckliga fredsfrämjande styrkor. måste ta sittansvar i att ställa upp för att bevara den internationellafreden, och även trycka på inom FN så att även andramedlemmar ökar sin vilja att ställa upp med finansiellaresurser och fysiska medel.Civila snabbinsatsstyrkorEn viktig del av den nya fredsfrämjande verksamheten är attöka den civila delen inom arbetet. Det måste byggas uppsnabbinsatsstyrkor även inom det civila området, bl a då FN iökad utsträckning i omedelbar anslutning till konflikters slutfår uppdrag med ansvar att administrera och leda sönderfallnasamhällen. Beredskapen för sådana insatser är dålig inom detinternationella samfundet, och borde verka för attcivila experter i högre utsträckning knyts till FN-systemetmed en beredskap för snabba och effektiva insatser. Dethandlar även om att rekrytera och utbilda poliser, liksompersonal inom bl a rättsväsende, fängelsevård och kommunaladministration. Denna fredsfrämjande verksamhet måstesedan integreras med de övriga fredsuppbyggande arbetetsåsom utvecklingsinsatser, demokratibistånd och detövergripande främjandet av mänskliga rättigheter.Andra förslag i samband med millennieförsamlingen som är viktiga attstudera är upprättandet av mer effektiva logistikcentrer, utplacerade i olikaregioner i världen. Lagret och centret i är ett vägledande exempel.Dessutom behöver hela den fredsfrämjande verksamheten bättre utnyttja dennya informationstekniken, både för att effektivisera det interna arbetet menäven för att bättre nå ut med information och budskap om uppdragensmandat. Slutligen behöver hela finansieringen av de fredsfrämjandeoperationerna ses över.Förbättrat ledarskap behövs inom FNEtt alltmer uppmärksammat problem inom FN och dessorganisation rör selekteringen av högre chefer, framför allt dehögsta chefsposterna. De kandidater som förekommer harofta en bred erfarenhet från politik och diplomati men dettager inga garantier för att de är lämpliga som ledare för storaoch komplexa internationella organisationer. Dessutom ärorganisationskulturen starkt hierarkisk inom FN, vilket ledertill konkurrens om makten inom organisationen, begränsadkreativitet och initiativtagande samt ett utpräglatrevirtänkande.Sverige bör mer aktivt hävda betydelsen av en total översyn avmanagementfrågor inom FN:s organisationer. Annars finns det en betydanderisk att FN mister kunnig och handlingskraftig personal och får allt svårare attrekrytera personal till alla olika specialistfunktioner.Svensk FN-skolaDet behöver också utbildas en ny generation ledare inomdagens multifunktionella fredsfrämjande verksamhet, liksominom det globala utvecklingsarbetet. Länkat till denföreslagna nya myndigheten, Fredscentrum i , bör enFN-skola upprättas för att utbilda svenskar som vill arbetainternationellt i den nya globala miljön. En bred utbildningbör då främjas, inkluderande frågor som mänskligarättigheter, miljö, bistånd, militär/civil samverkan, samtorganisation, ledarskap och management.Samarbete i , EUDen talar varmt om Europasamarbetet,och framför allt om det stora ansvaret att vara ordförande förEU:s ministerråd . Trots högstämd retorikuppfattas fortfarande inte som ett särskilt EU-vänligtland, och vi tillhör tyvärr ett av de mest EU-skeptiskamedlemmarna inom hela EU-samarbetet. Regeringen bär ettspeciellt ansvar för detta, då man inte med tillräckligtengagemang tar sig an europeiska frågor. Bristande svensktdeltagande vid ministerrådsmöten är inte bra. Då övrigaEuropa har en intensiv debatt om EU-samarbetets framtid,vad gäller konstitution och samarbetsformer, lyser svenskavisioner och deltagande i debatten med sin frånvaro. SedanSocialdemokraterna tog ett positivt ställningstagande till denekonomiska och monetära unionen, har debatten om EMUtystnat rejält. Regeringen tiger om sitt ställningstagande, visarsvagt ledarskap och verkar nästan invänta att opinionen skallvända av sig själv. Om den menar allvarmed sitt Europaengagemang, måste den aktivt driva deviktiga Europafrågorna.I Europamotion lyfter vi fram vår Europapolitik,vilken fokuseras på fem områden av fundamental betydelse för EU:s framtid:familjernas och medborgarnas , miljöpolitiken, ekonomisk utveckling,jordbrukspolitiken och bioetiken. Vi eftersträvar ett globalt perspektiv påEuropapolitiken, där EU går i spetsen för en friare och rättvisare världshandeloch en hållbar global utveckling. ser även en lyckadöstutvidgning som den avgörande frågan för framtid. En konstitutionär önskvärd för att tydligt visa ansvaret och befogenheter mellan unionen ochmedlemsstater, liksom administrativa reformer för ett effektivare EU.Samarbete i ochBaltikum, Östersjöområdetoch BarentsregionenDet internationella samarbetet är viktigt speciellt inärområdet. Det är här som har störst möjlighet attpåverka, och här påverkas vi mest av internationaliseringen.Att ta ansvar för en positiv social och ekonomisk utvecklingoch främja mänskliga rättigheter i närområdet medgrannländer, ligger helt i linje med den regionalaansvarsfördelningen inom bl a FN. Samarbetet i ochBaltikum, Österområdet och är av störstavikt och bör utvecklas ytterligare. De olikasamarbetsformerna bör i största utsträckning samordnas.Det nordiska samarbetet har varit lyckosamt på en lång rad områden. Denfria rörligheten av människor samt gemensamma satsningar inom viktigapolitikområden som miljö och utbildning är några tydliga exempel. Detnordiska samarbetet vilar på en grundval av ett gemensamt kulturarv och engemensam historia. Det finns en stor värdegemenskap kring människosynen,och framför allt kring demokratin och den folkliga förankringen i politiken.Kristdemokraterna vill därför även fortsättningsvis utveckla och fördjupasamarbetet i med nya förutsättningar och nya möjligheter.Internationell brottslighet, barn och kvinnohandel och miljöfrågorDe viktigaste frågorna i närområdet är biståndet för hållbarutveckling, demokrati och mänskliga rättigheter i närområdet,framför allt till och de närliggande central ochösteuropeiska länderna. Framför allt behöver barn- ochkvinnohandeln, som en del av den ökande internationellabrottsligheten, stävjas.