mot · GO02MJ758 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ758av , ()StrandskyddFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att strandskyddet bör ses över med sikte på att denenskilde markägaren ges större utrymme att fritt förfoga över sinegendom.Nuvarande bestämmelserÄganderätten har varit illa sedd . En av demest långtgående inskränkningar staten gjort i den privata äganderätten ärinförandet av det s.k. strandskyddet. Enligt dessa bestämmelser finns detett generellt strandskydd från strandlinjen, vilket kan utökas till300 meter. Inom strandskyddat område får inte:- nya byggnader uppföras,- befintliga byggnader ändras så att de kan användas på annat sätt äntidigare,- grävningsarbeten etc. utföras,- andra anläggningar uppföras som kan avhålla allmänheten att vistas däreller anordningar som väsentligen försämrar livsvillkoren för djur ellerväxter.Länsstyrelsen får medge dispens om det finns särskilda skäl. Följandesärskilda skäl anges enligt i förarbetena tillmiljöbalken som möjliga för dispens.- Den aktuella platsen är belägen på redan ianspråktagen mark.- Uppförande av komplementbyggnad i nära anslutning tillhuvudbyggnaden.- Uppförande av ersättningsbyggnad.- Den aktuella platsen är avskuren från stranden av t.ex. en järnväg ochsaknar därför betydelse för allmänhetens friluftsliv.- "Lucktomt" som förlorat sin betydelse för allmänheten. Dock inte giltigtskäl inom högexploaterade områden.- Anläggning som är avsedd för det rörliga friluftslivets behov, eller i varjefall inte inskränker allmänhetens möjlighet att utnyttja stranden.- Båthamnar, båtbryggor, båthus, pirar m.m. bör inte uppföras inomområden med stort rekreationsvärde. Samlokalisering bör eftersträvas.- Försvarsanläggningar och vägar som med hänsyn till sin funktion måsteligga inom strandskyddsområde.Det är i skrivande stund oklart hur många markägare som beviljastillstånd att fritt disponera sin egen mark av stat eller kommun. Men klartär att många inte får det p.g.a. de stränga bestämmelserna i miljöbalken.Bakvänd ordningBakgrunden till denna lagstiftning är att det anses finnas ett angelägetallmänt intresse i att skydda de svenska stränderna. Men gäller detverkligen alla stränder, ? Borde inte lagar och regler bygga påatt det som inte kan bevisas vara skadligt ska vara tillåtet? Borde vi inteha största möjliga frihet, så länge vi inte inskränker på någon annans?Principerna bakom strandskyddet pekar på motsatsen. I detta fall är alltförbjudet så länge markägaren inte kan bevisa att han har särskilda skälenligt lagens definition att göra det han vill med sin egendom. Borde detinte vara tvärtom? Borde inte staten tala om vad den finner vara särskildaskäl till att förbjuda att marken utnyttjas såsom den som äger markenönskar? ligger alltså bevisbördan på markägaren. Vi anser att detborde vara tvärtom.Ägare av strandnära mark måste kunna ges möjlighet att nyttja sin egenmark på det sätt som de själva väljer. Att bygga och bo i strandnära lägen börgenerellt tillåtas och endast i undantagsfall förbjudas, om stranden anses varasärskilt skyddsvärd.Glesbygden - en potentiell vinnareMänniskan har alltid bott vid vatten. Det är ingen slump att de storaforntida civilisationerna grundades kring de mäktiga floderna. Det ärheller ingen slump att de ledande orterna i historia alltid legatnära eller intill strandkanten. Men med dagens lagstiftning skickar visignalen att nu får det vara nog. är färdigbyggt, åtminstone vadgäller stränderna. Det går inte att hitta på något sätt att bygga vid strandensom är accepterat om det inte redan är bebyggt där. Med dagenslagstiftning hade varken , , , ellerLuleå kunnat byggas.Särskilt allvarligt blir detta i de områden i som hotas avavfolkning. Där skulle t.ex. möjligheten att få bygga sig ett hus vid havetelleren vacker sjö kunna vara skäl nog till att vilja vara kvar och pendla i ställetför att flytta därifrån. Där skulle också sjönära näringar eller rekreation varaett sätt att utveckla bygden och få folk att stanna kvar. Frågan om strandskyddär därför särskilt angelägen för befolkningen i gles- och landsbygd, samt iskärgård. Det är i dessutom i dessa områden som de flesta stränder finns ochdet är framförallt där som utvecklingen hindras av den statligaregleringen. Om staten i stället tvingades ange vilka stränder som varskyddsvärda skulle övriga stränder kunna utvecklas och locka människor tilldessa områden, tillfälligt av t.ex. rekreationsskäl, men också permanent. Detfinns många människor i dagens som skulle vilja ha möjlighet att bosjönära eller med strandtomt. Men i stället för utveckling har man valt attlägga en våt filt över alla idéer om hur landets stränder kan användas.Vi tror att det går att kombinera människors möjligheter till t. ex.rekreation med att vi låter folk bygga och bo vid våra stränder. Det kan vigöra genom att vara specifika och noggranna när vi lagstiftar, inte genom attvara generella och svepande. Därför bör regeringen se över det generellastrandskyddet och återkomma till med en lag som kan skyddaskyddsvärda stränder i stället för att som stoppa all utveckling.Strandskyddet måste anpassas så att det lokala näringslivet och defastboende, som för sin verksamhet är beroende av strandnära lägen, kanuppföra anläggningar, lokaler och bostäder som de bedömer behövs för attutveckla den egna näringen och den gemensamma bygden.Stockholm den 30 oktober 2000Catharina ()()