mot · GN02T26 · 2000-04-14 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:T26av , ()med anledning av prop. 1999/2000:86 Ett informationssamhälle för allaAllmänt om propositionen och CenterpartietsförslagDet är välkommet att regeringen fått fram en proposition om IT-politiken, något som man hänvisat till när krav ställts påen mer aktiv politik i . Dessvärre nödgas vi konstatera att pro-positionen innehåller ytterligt få konkreta förslag, utan framförallt är enviljeyttring från regeringens sida. De konkreta förslagen ska behandlas inya utredningar eller fortsatt beredning inom Regeringskansliet.Regeringens IT-politik präglas av en för låg ambitionsnivå, vad avser attge förutsättningar för en snabb utbyggnad av bredbandsförbindelser i helalandet, att motverka monopol och att utnyttja nätets potential för att stärkayttrandefriheten och demokratin.Rimligen borde regeringen ha förmått mer under en process som i vart fallvarat . Är det några ord som kännetecknar propositionen är detbegrepp som "bereder", "utreder", "överväger" och "återkommer". En stordel av de åtgärder som nämns i propositionen är vidare sådant som tidigarebeslutats av riksdagen.Visst kan man ha förståelse för att förslag ska vara beredda när de kommertill , men frågan om vad regeringen gjort mantalat om sin IT-proposition måste då ställas. Om man inte berettpropositionen , vad talar då för att man kommer att få framfler konkreta förslag ?Då de förslag tidigare lagt fram inom området IT-politik,främst i partimotionen "En digital allemansrätt" (1999/2000:T703, < > ) och imotionen med anledning av den uppbrutna fusionen (1999/2000:N21, < > ) ännu inte har behandlats av , utan kommer attbehandlas i samband med propositionen, avstår vi från att i denna motionupprepa förslagen.Även om infrastrukturen just nu framstår som en huvuduppgift för statenatt hantera, då det är en förutsättning för att många åtgärder inom andraområden ska få avsedd effekt, finns det andra uppgifter. En självklar, högtprioriterad, uppgift måste vara att ständigt följa IT-utvecklingen i , iavsikt att förhindra att nya klyftor uppstår. Det måste innefatta såväl snabbsom adekvat statistik över t.ex. datorpenetration i hushåll efter inkomst, IT-användning efter kön och ålder m.m. Det måste också innebära en högberedskap att sätta in åtgärder för att motverka att vissa grupper ställsutanförutvecklingen, liksom att öka tillgängligheten för människor som av olika skälhar svårt att tillgodogöra sig skriftlig information på svenska. Det kan handlat.ex. om ett aktivt arbete för att tillgängliggöra information på invandrar-språk, att skapa tekniska möjligheter för äldre att utnyttja talsyntes ochmycket annat.Enligt uppfattning behövs mycket snart en ny IT-proposi-tion, med konkreta förslag och tydliga åtaganden om att tillgången till snabbaInternetförbindelser ska komma alla till del. saknas egentliganledning för att behandla en proposition som framförallt består avvaga ambitioner och allmänt resonerande kring frågan. Regeringen bördärför få i uppdrag att återkomma med en ny proposition med den inriktningsom skisserats ovan samt i de nämnda motionerna av Centerpartiet.På väg mot informationssamhället?Visserligen har människor sagt att det är en ny och annorlundatid. Ändå förefaller det att vara ett riktigt sätt att beskriva den tid vi justnu befinner oss i, med mycket stora förändringar i vår omvärld på baranågra få år, som också verkar leda till en förändring av socialamönster och det sätt samhället fungerar på.Globaliseringen har, både som kulturell och som ekonomisk process,kommit att beskära enskilda länders handlingsutrymme, men också gett nyamöjligheter för starka och dynamiska regioner att konkurrera globalt.Samtidigt som globalisering i ett avseende har inneburit kulturell likriktning,har den bidragit till ett mer mångfacetterat kulturutbud och nya spännandebrytningar mellan olika traditioner.I nära samband med globaliseringen har individualiseirngen av våra sätt attleva och våra värderingar växt fram. Människor nöjer sig inte längre medstandardiserade lösningar, utan vill själva, efter eget huvud, inrätta sina livoch formulera sina livsprojekt.Tekniken har varit drivande för denna utveckling, likaväl som den erbjuderunika verktyg för att uppnå individuella mål. Genom att erbjuda större friheti arbete och boende, genom att förenkla rutinartat arbete och genom attunderlätta kommunikation mellan människor, lägger den grunden för ettsamhälle där människor får större utrymme och där människors kunskaper ärgrunden för ekonomisk tillväxt och välstånd.Många föredrar att beskriva den förändring vi nu ser som inträdet i "dennya ekonomin", byggd på nätverk och försumbara transaktionskostnader.Kanske är det bättre att beskriva den som ett helt nätverkssamhälle, därdatorerna och nätverken blir verktyg för att underlätta vardagen, genom attmöjliggöra en användarcentrerad utveckling.Traditionellt har olika samhällstyper betecknats genom vad som är denekonomiska basen. Utan tvekan kommer denna bas att varakunskap. I många branscher är det redan så. Beteckningen "kunskaps-samhället" borde därmed vara en bättre benämning på det samhälle viser. Man kan också tänka sig "nätverkssamhället" eller, för all del,"relationssamhället". Valet av ord är givetvis inte någon avgörande frågavare sig för framgångar i detta samhälle eller för den fördapolitiken.Vad som är mer oroande är det statiska synsätt propositionen ger uttryckför, då det konstateras att målet "informationssamhälle för alla" innebär en"bred IT-kompetens i samhället och ett starkt förtroende för användandet avdenna teknik". I uppfattning om kunskapssamhället liggernågot mer, nämligen att IT används för att ta tillvara människors kunskaperoch kreativitet, och därmed för att förändra strukturer och funktionssätt isamhälle och näringsliv.Det må vara så att det låter något vagt, men det fångar mer än en statiskbild av att "informationssamhället" bara skulle innebära att alla harkunskaper om IT och att det används för rutinärenden. Vi tror att IT kommeratt transformera samhället på ett mer långtgående sätt. Det innebär vidare attIT-politiken inte kan avgränsas till just IT, utan måste t.ex. innebära enmycket stark fokusering på goda grundkunskaper, inte om IT, utanallmänbildning, som gör att människor kan delta som medborgare i ett sådantsamhälle.Det IT-politiska målet borde därför formuleras som att "som förstaland ska bli ett kunskapssamhälle för alla." Detta bör uppnås genom en IT-politik som berör samhällets alla sektorer. Detta bör ges regeringen tillkänna.IT-politikens inriktningI huvudsak är det lätt att ställa sig bakom den inriktning regeringenställer upp för IT-politiken. Man kan i och för sig ställa frågan hur dessamål ska uppnås i ljuset av det fåtal konkreta förslag som finns till beslut.Centerpartiet menar däremot att målet är för lågt ställt vad avser regionalutveckling. Precis som regeringen konstaterar, så bedömdes för bara några årsedan IT-infrastrukturen som tillräcklig. vet vi att den bedömningen varfel. I någon mening kan säkert sägas även att vi har en "bra" IT-infrastruktur i stora delar av landet. Än mer blir detta naturligtvis fallet itaktmed att infrastrukturen byggs ut. Dessvärre innebär en sådan formuleringinga garantier för likvärdighet. Stora delar av landet riskerar att, med ett förlågt ställt mål, bli utan en "bättre" IT-infrastruktur. Vägledande för IT-politiken vad avser regional utveckling bör således vara att "bidra till attskapa förutsättningar för tillväxt i hela landet genom en bra och likvärdig IT-infrastruktur". Detta bör ges regeringen till känna.Produktivitetsutveckling inom tjänstesektornGenom möjligheten att snabbt distribuera information, samordna insatseroch att uppmuntra användarcentrerad utbildning ochkunskapsinhämtning har IT som få andra verktyg en potential att bidratill ökad produktivitet inom hela tjänstesektorn.Erfarenhetsmässigt vet vi att självständighet i yrkesrollen bidrar till störrevälbefinnande och bättre upplevelse av arbetsmiljön. Detta har exempelvisvarit fallet där man tillämpat en mer flexibel schemaläggning. På samma sättkan informationssystem i äldreomsorgen bidra till effektivare användning avtid och resurser, bland annat genom att delegera ansvar till de enskildamedarbetarna och minska centralstyrningen.Centerpartiet har i motion 1999/2000:So236 Utveckling av ett nationellthälsonät behandlat frågan. Vi nödgas nu konstatera att regeringen möjligeninser något av potentialen, men att det kraftfulla agerande som behövsförefaller utebli.IT för större öppenhetGenom propositionen föreslås en precisering av de för staten prioriteradeuppgifterna. Bland annat menar regeringen att det som tidigare beskrivitssom rättsordningen numera ska handla om tilliten till IT. Detta är, enligtCenterpartiets uppfattning, en otillräcklig och onödig inskränkning avstatens prioriterade uppgifter.Självfallet är tillit viktigt, men den "precisering" detta innebär betyderockså att andra, för utvecklingen avgörande frågor, nedprioriteras i den stat-liga politiken. Det viktigaste exemplet på detta är öppenhet och yttrande-frihet, som är nog så viktiga för att IT ska kunna bli ett verktyg för fördjupaddemokrati och bredare debatt. Inom detta område har regeringen ingen orsakatt fram till nu vara nöjd med utvecklingen.I propositionen nämns inte personuppgiftslagen som, genom sin oklarhetoch utrymme för godtycklighet i tillämpningen, redan blivit till ett effektivthinder för såväl öppenhet som yttrandefrihet. har upprepadegånger varnat för följderna av lagstiftningen och krävt längre gåendeförändringar än de som gjorts. Det är mot denna bakgrund anmärkningsvärtatt regeringen nöjer sig med att summariskt konstatera: "Vad avser rättsligaregler har integritetsskyddet stärkts vid behandling av personuppgifter inomtelekommunikationsområdet samt vid datakommunikation. "Regeringens oförbätterliga hållning i frågan om personuppgiftslagenöppnar för att ifrågasätta uppriktigheten i ambitionen att IT ska bli ettverktyg för att stärka demokratin. Det borde därför rimligen vara enprioriterad uppgift för staten att se över lagar och förordningar i syfte attbidra till ökad yttrandefrihet och offentlighet i kunskapssamhället. Detta börges regeringen till känna.Tillgänglighet genom att forma teknik, intemänniskorRegeringen uttrycker i propositionen en vällovlig ambition att gemänniskor kunskap om IT. Det är emellertid lätt att få intrycket att manmed "IT" menar gamla hederliga datorer och Internetaccess. Vi ser redannu en mycket snabb utveckling mot allt fler integrerade tjänster ochtjänster som maskiner sköter utan mänsklig inblandning (thattalk).Bland annat genom det mycket förtjänstfulla arbete som utförts vidcentrum för rehabiliteringsteknik i , har vi sett hur IT kan göras till-gängligt för funktionshindrade, genom anpassning av tekniken och utveck-ling av lättanvända gränssnitt. På motsvarande sätt krävs insatser för atthantera den oro många människor, bland annat äldre, känner inför en allt merteknisk omgivning, där allt fler tjänster ska utföras med datorns hjälp.Interaktionsdesign är ett fält som rönt allt mer uppmärk-samhet, genom de studier som gjorts av hur användare faktiskt förhåller sigtill och använder tekniska hjälpmedel. Genom olika typer av nätverk försökerdator- och programtillverkare att finna standarder för att skapa likartadegränssnitt till många olika funktioner.För var och en som t.ex. försökt utnyttja offentliga tjänster via Internet iSverige är det lätt att konstatera att denna samordning inte kommit särskiltlångt, ens inom den offentliga sektorn. Här finns för hela den offentligasektorn en viktig uppgift i att vara föregångare i utvecklingen av användar-vänliga gränssnitt. Detta bör också innefatta prioritering av ekonomiskaresurser, såväl inom myndigheter som av offentliga medel till forskning,samt aktiva insatser i dialog med näringslivet i Sverige.Sådana insatser måste göras med ett tydligt genusperspektiv, så att"tröskeln" till ökad användning inte skiljer sig mellan könen. Det är ocksåangeläget att ett medvetet arbete görs för att skapa gränssnitt som ärkulturellt neutrala, liksom tillgängliga för personer med mindre datorvana,bl.a. en stor grupp äldre.Det bör alltså vara en prioriterad uppgift för staten att, som en del i att ökatillgängligheten till IT, verka för såväl utveckling som implementering avanvändarvänliga gränssnitt. Detta bör ges regeringen till känna.InfrastrukturenCenterpartiet har i de två tidigare motionerna utförligt redovisat sin synpå infrastrukturen. Enligt vår uppfattning bör staten ta ett ansvar i förstahand för accessnätet, för att där ta bort flaskhalsar och skapaförutsättningar för konkurrens. Detta bör innebära att staten tar ansvar föratt ett finmaskigt fibernät till "nära hemmet", med vilket menar , kommer till stånd. Nätet bör sedanupplåtas på lika villkor till alla operatörer. Vi är öppna för en fortsattprövning av huruvida det behövs statliga insatser inom andra områden,såväl inom kommuner som för att åstadkomma något som motsvarar ettstomnät, men menar att man här i första hand bör pröva möjligheten attlåta marknaden bygga nätet. Ska staten ingripa i detta skede, börövervägandena i första hand baseras på förslag( < > ).Regeringens ambitionsnivå är, med dessa utgångspunkter, för lågt satt.Dels utgår propositionen från ett statiskt synsätt baserat på att bredbandhandlar om X Mbit/s till konsumenten (statens utredare har, någotgodtyckligt, valt /s). Därigenom klarar man, på ett elegant sätt, attundvika att diskutera frågan om teknikval. Dels brister det i förmåga attsnabbt konkretisera de förslag som faktiskt finns i propositionen. I ställethänvisas till ytterligare utredningar och överväganden.Centerpartiet ser en uppenbar risk för lokala infrastrukturmonopol med denlösning regeringen just nu verkar förorda. Genom att ensidigt stimuleraefterfrågesidan frigör man nya resurser som kommer att användas för attköpa tjänster från vertikalt integrerade företag, som kontrollerar bådeinfrastruktur, IP-trafik och tjänster. Framväxten av en mångfald företag påtjänstesidan försvåras därmed, till men för både kunderna och för samhället istort. Exempel på sådana företag som kommer att missgynnas av en sådanutveckling är Providers, d.v.s. företag som hyr uttillgång till program över nätet, samt företag som erbjuder rörliga bilder avhög kvalitet, liksom sådana som specialiserar sig på t.ex. IP-telefoni.Problemet avfärdas ganska summariskt i propositionen genom attregeringen säger sig vara medveten om det, men utan att komma till konkretaåtgärder. Det enklaste svaret är naturligtvis det länge harförordat, nämligen att staten tar ett ansvar för förbindelsen till slutkundenoch upplåter denna på lika villkor till alla operatörer. Sådana förslagpresenteras också i de två ovan nämnda motionerna.Då regeringen nu förordat en annan väg vill vi framhålla vikten av att finnaen lösning som motverkar framväxten av monopolsituationer. En sådan börvara att uppmuntra kunderna att själva äga förbindelserna, på samma sättsom elektrifieringen av landsbygden en gång åstadkoms.I beredningen av de konkreta regler som ska styra användningen av deresurser som frigörs för att stimulera efterfrågan bör således en ambition attstärka det enskilda ägandet vara styrande. Detta kan ske t.ex. genom attreglerna ges en sådan utformning att samfälligheter gynnas framför vanligupphandling av förbindelser. I detta arbete kan det bli aktuellt att även seöver lagstiftning inom andra områden för att ytterligare förbättra förut-sättningen för en sådan utveckling. Regeringen bör vidare ta upp frågan tilldiskussion i kontakter med kommuner och även pålokal nivå initiera en utveckling som motverkar lokala infrastrukturmonopol.Enligt mening bör nu ge regeringen till känna attstatens politik för IT-infrastruktur bör vara i enlighet med de riktlinjer somskisserats i motioner 1999/2000:T703 yrkandena 1-3 och1999/2000:N21. Skulle detta avslås bör regeringen i den fortsatta bered-ningen av regelverket för IT-infrastrukturen beakta vad som ovan anförts.Ändringar i ledningsrättslagenDe ändringar som föreslås i ledningsrättslagen för att möjliggöra ensnabb utbyggnad innebär egentligen inte någon väsentlig skillnadgentemot dagens situation. vill i detta sammanhangframhålla vikten av att markägaren hålls skadelös och verkligen erhållerskälig ersättning för intrånget. Det måste framhållas att skada kan uppståpå två sätt, framförallt givetvis då ledningsdragningen sker, med intrångav maskiner kanske även över växande gröda. För detta måste fullkompensation utgå till markägaren.Det kan emellertid också hända att den förändring av ledningsrätten somnu föreslås innebär att livslängden på befintliga ledningar, som annars tagitsbort eller grävts ned, förlängs. Med andra ord kan det innebära att tiden innanmarkägaren får tillbaka marken förlängs. Även om denna skada är svårare attbedöma, bör överväganden kring skälig kompensation ingå i den fortsattaberedningen.Riksdagen bör hos regeringen begära förslag till ändring i lednings-rättslagen som tillgodoser berättigade anspråk från markägare, både vadavser kompensation för nya intrång och för förlängd livslängd hos befintligaledningar i enlighet med vad som ovan anförts.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att , med avslag på proposition 1999/2000:86, hosregeringen begär förslag till en ny IT-politik i enlighet med vad somanförts i motionen,2. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, avslårregeringens förslag om IT-politiskt mål och som sin mening gerregeringen till känna vad som i motionen anförts därom,3. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, avslårregeringens förslag om IT-politikens inriktning och som sin meningger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att likvärdigIT-infrastruktur bör vara vägledande för IT-politiken vad avserregional utveckling,4. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att detbör vara en prioriterad uppgift för staten att se över lagar ochförordningar för att bidra till ökad yttrandefrihet och offentlighet,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att det bör vara en prioriterad uppgift för statenatt verka för såväl utveckling som implementering av användarvänligagränssnitt,6. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omutgångspunkterna för statens politik för IT-infrastruktur,7. att , under förutsättning av avslag på yrkandena 1 och6, som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omden fortsatta beredningen av regelverket för IT-infrastruktur,8. att , under förutsättning av avslag på yrkande 1, hosregeringen begär förslag till sådan ändring av ledningsrättslagen attberättigade anspråk från markägare vad avser kompensation för nyaintrång och förlängd livslängd hos befintliga ledningar tillgodoses ienlighet med vad som anförts i motionen.Stockholm den 13 april 2000Lennart ()()()()()()()