mot · GO02Ub6 · 2000-10-04 00:00:00 — Likaså är maktfördelningen mellan de treforskningsråden och hur mycket som skall styras av det överordnadeVetenskapsrådet av central vikt, avseende rollfördelningen inomforskningsfinansieringssystemet. Trots detta mörkar regeringen heltfördelningen av medel mellan de fyra organen.Att statsmakterna, d.v.s. regering och riksdag, skulle besluta omfördelningen mellan ämnesråden och angavs i propositionenom nya forskningsmyndigheter som regeringen presenterade . Därtillfinns en etablerad praxis att regeringen redovisar vilken indelningi anslagsposter eller vilka mer väsentliga öronmärkningar av anslag som manavser att göra i kommande regleringsbrev.Dessa frågor borde definitivt ha varit med i forskningspropositionen ochbudgetpropositionen. Att regeringen inte gör denna fördelning är enforskningspolitisk skandal som kraftigt minskar trovärdigheten förregeringens utbildnings- och forskningspolitik. Kan man verkligen ta enpolitik på allvar som å ena sidan centralstyr enstaka miljoner till enskildaprojekt och undanhåller beslut som fördelar ett par miljarderkronor?5.7 Balans mellan fasta och rörliga resurserUnder har universitet och högskolor fått vidkännashårda ekonomiska tider. En kraftigt ökad grundutbildning förenad med enpåtaglig neddragning av anslagen per utbildningsplats har urholkatgrundutbildningsresurserna. Anslagen till forskning och forskarutbildninghar urholkats på samma sätt. Balansen mellan "fasta" och "rörliga"resurser har härigenom förändrats på ett sådant sätt att universitetens ochhögskolornas ställning som fria, självständiga institutioner i samhällethotas. Detta är särskilt oroande i ett klimat där staten med pekpinnar villöka centralstyrningen av medelstilldelningen ytterligare.5.8 Avvägningar mellan prioriterade forsknings-områdenRegeringen presenterar ett antal prioriterade forskningsområden iforskningspropositionen. Dessa forskningsområden anser regeringen idagsläget vara så viktiga att det är nödvändigt att öronmärka medel fördem inom ramen för de nya medel som regeringen tidigare beslutat om.Däremot anser regeringen inte att det är nödvändigt att redovisa förriksdagen hur stora dagens anslag till dessa områden är. Därigenom kanriksdagen inte avgöra huruvida nysatsningarna är rimliga eller inte. EnligtStatistiska centralbyrån går det inte att ur befintligt statistiskt materialutläsa hur stora satsningar som förs på de prioriteradeområdena. För detta hade krävts specialundersökningar, vilket regeringenborde ha föranstaltat om.Det enda område där det är möjligt att komma i närheten av "sanningen" ärprioriterade området humaniora-samhällsvetenskap, eftersom detsammanfaller med avgränsningen av ett vetenskapsområde ianslagsindelningen till universitet och högskolor och det finns ett särskiltforskningsråd för humaniora-samhällsvetenskap. Därutöver finns det en endastor finansiär inom området: Jubileumsfond.En sammanställning av de aktuella anslagen ger följande bild:Tabell 1: (1. Humanistisk-samhällsvetenskapligt vetenskapsområde, ianslagen till universitet och högskolor Anslag )Enligt denna sammanställning uppgår de angivna resurserna till drygt tvåmiljarder kronor. Den nysatsning med per årsom regeringen nu föreslår framstår i denna dager som betydligt mindreimponerande är vid första ögonkastet. utgör endast tvåprocent av dagens anslag Man efterlyser med detta perspektiv definitivtregeringens analys och avsikter med det föreslagna tillskottet.När det gäller de övriga prioriterade områdena går det således inte att göramotsvarande kalkyler, eftersom man inte utan specialundersökningar kan vetahur mycket av anslagen till berörda vetenskapsområden vid universitet ochhögskolor, anslagen till naturvetenskapliga och teknikvetenskapligaforskningsråden, m.fl. som går till de områden regeringen villprioritera.En kvalificerad gissning är dock att även övriga "storsatsningar" till övrigaprioriterade forskningsområden skulle framstå som blygsamma omregeringen hade bekvämat sig att redovisa jämförelsetalet.Denna gissning förstärks av uppgifter från som ensam satsar följande belopp på de tre prioriteradeområden som berör stiftelsens verksamhetsområde: Biovetenskap ochbioteknik: , Informationsteknik: ochMaterialteknik: 230 miljoner kronor.5.9 Avvägningar mellan koncentration, profileringoch decentraliseringForskningspropositionen innehåller mycket få eller inga resonemang omhur framtida forsknings- och forskarutbildningsinsatser skall fördelasmellan landets universitet och högskolor.Sverige är ett litet land med högkvalitativ forskning inom många områdenoch forskning i världsklass vid vissa institutioner. I ett globalt perspektiv ärdock det svenska bidraget till världens samlade forskningsresurser endastcirka en procent. har fokus från regeringen legat på ensnabb utbyggnad av framför allt de mindre högskolorna. Detta har ocksåavspeglat sig i regeringens fördelning av "fasta" forskningsresurser. Dennafokusering har ytterligare bidragit till den pressade ekonomiska situationenför landets stora och ofta mest kvalificerade universitet. sommycket av den breda kvalitetsforskningen sker vid de stora klassiskaforskningsuniversiteten görs stora, viktiga forskningsframsteg inom specifikaområden också vid vissa andra högskolor. Dessa har medvetet valt attprofilera sin utbildning och forskning på ett fåtal områden där man redanhåller mycket hög internationell klass.5.10 Regeringens organisation för forsknings-finansieringRegeringens organisation för forskningsfinansiering är för byråkratisk föratt passa in i det nya kunskapslandskapet. Organisationen utgör inte deninjektion för mer kunnande som krävs för att man skall kunna uppnå demål man satt upp för som kunskapsnation.Det nya är enligt vår mening uttryck för en felsyn.Föreställningen att ett vetenskapsråd kan utfärda kloka riktlinjer förunderställda ämnesråds medelsfördelning är inte övertygande. Rådet innebären onödig risk för dubbelarbete och riskerar att bli offer för godtycke,politiska symbolhandlingar eller dagsländor i dagsdebatten. Regeringensuttalade ambition att sammanföra ansvaret från rader av olika instanser till ettbegränsat antal organ skulle ha kunnat utvecklas utan denna överbyggnad.Härutöver är vi fortfarande inte övertygade om att regeringens indelning avråden är ändamålsenlig.Att inrätta ett forskningsråd för sociala frågor och arbetsliv, respektive ettför miljö, lantbruk och samhällsplanering är exempel på hur ovidkommandehänsyn fått ersätta insikten om hur stark forskning skall kunna främjas.Miljön, för att ge ett exempel, är en så viktig och central fråga att den hörhemma inom många forskningsområden. Det är feltänkt att låsa fastmiljöfrågorna i ett och samma forskningsråd. Härtill kommer att regeringensynes ha glömt att jord- och skogsbruk är en av de viktigaste näringarna, medstora krav på kunskapsutveckling också i förädlingsleden.5.11 Full kostnadstäckningEn mångårig stridsfråga gäller principen om full kostnadstäckning förverksamhet som bedrivs vid universitet och högskolor. Universitet ochhögskolor har en stor finansiering med andra medel än de egnastatsbudgetanslagen. Den fastlagda principen är att denexternfinansierade verksamheten skall bära sin del av lärosätenasindirekta kostnader, exempelvis personaladministration,ekonomiadministration, bibliotek och dylikt. Nivån på påslaget hardebatterats med stor hetta och även varit föremål för ett antal utredningar.Regeringen förväntades i denna proposition "sätta ner foten" en gång föralla.Beskedet i forskningspropositionen är dessvärre föga klargörande. Häranges siffran för påslaget. Det sägs dock ingenting om vad deexterna finansiärerna skall anses ha betalat för när de har betalat dettapåslag.Osäkerheten ökar ytterligare av att regeringen på sidan 184 skriver: "Fråganom den föreslagna lägsta nivån för påslag för indirekta kostnader kan bliföremål för förnyad prövning. "Inte heller verkar regeringen i propositionen vara medveten om atthöjningen från innebär en reell minskning av resurserna tillde nationella forskningsfinansiärerna, och de övrigaforskningsråden, med flera. , med ett anslag på i detnärmaste , innebär förslaget till exempel en merkostnadpå cirka 120 miljoner kronor.5.12 Universitetens och högskolornas rollUtan närmare motivering begränsar forskningspropositionenuniversitetens och högskolornas roll till att vara "forskningsutförare".Universitet och högskolor får egna statsbudgetanslag till forskningoch forskarutbildning på sammanlagt . De samladeanslagen för forskning och forskarutbildning, "fakultetsanslagen", är den isärklass största komponenten i den statliga forskningsbudgeten. Hur man serpå användningen av dessa resurser är därför en central forskningspolitiskfråga. Skall de användas av universiteten och högskolorna för självständigainsatser eller skall de användas som stödfinansiering till forskningsinsatsersom prioriteras och beslutas av andra, externa forskningsfinansiärer?Forskningspropositionen innehåller ingen närmare analys ellerargumentering kring universitetens och högskolornas "degradering" till enbartforskningsutförare. För ett vitalt och pluralistiskt forskningssystem är det ensjälvklarhet att universitet och högskolor skall ha möjligheter att agera somsjälvständiga aktörer.5.13 Forskarutbildning och forskarskolorForskningspropositionen framhåller på nytt att forskarutbildningenhuvudsakligen skall finansieras med "direkta statsanslag till berördalärosäten". Det sägs dock ingenting om hur detta skall gå till rentekonomiskt. Enligt gällande examensmål skall universitet och högskolornu "producera" cirka 2.300 forskarutbildningsexamina . Detförutsätter minst fyra gånger så många doktorander. Universitet ochhögskolor har egen finansiering till ungefär hälften avdoktoranderna. För övrigt måste man lita till extern finansiering.Forskningspropositionen innehåller heller ingenting om hur regeringen serpå forskarutbildningens omfattning och inriktning - mycket viktiga frågor iljuset av de omfattande pensionsavgångar som inte bara universitet ochhögskolor står inför. Omfattning och inriktning är också centralt i perspektivav den ökade efterfrågan på forskarutbildade inom näringslivet och andradelar av arbetsmarknaden.Regeringen uppmärksammar således inte forskarutbildningen i stort, utanföreslår i stället att 16 nationella forskarskolor skall inrättas.De nationella forskarskolorna innebär ett mycket begränsat tillskott avdoktorer. Enligt propositionen skall varje forskarskola "producera" 25doktorer (forskarskolorna skall ges en gång och således avslutas om fyra,fem, kanske möjligen : den exakta tidsgränsen finns inte angiven iforskningspropositionen). Sammantaget kommer de 16 forskarskolornasåledes att ge 16 x 25 = 400 doktorer. som forskarskolornasverksamhet pågår skall systemet i övrigt, enligt regeringens examensmål,"producera" 12 000-15 000 forskarutbildningsexamina.Beredningen av forskarskoleförslaget kan diskuteras. Förslaget omforskarskolorna har tagits fram av en enda person, tillkallad avUtbildningsdepartementet. Förslaget har varit på remiss med korta ställtider.Möjligheten till remissyttrande ändrar emellertid inte på systemfelet - dessafrågor skall inte behandlas uppifrån och ned.Bortsett från förslaget om de centralstyrda nationella forskarskolornalämnas doktoranderna åt sitt öde, förutom att Rådet för högskoleutbildningtillförs för utveckling av handledare inomforskarutbildningen. Vidare föreslås införande av en bestämmelse ihögskoleförordningen innebärande att varje universitet och högskola somanordnar forskarutbildning även skall anordna utbildning av handledare.Det kan befaras att kompetensen hos handledarna inte är den huvudsakligaanledningen till att doktorander uttrycker missnöje med handledningen iavhandlingsarbetet. Ett centralt problem är att antalet handledare är för litetirelation till mängden heltidsdoktorander, som resultat av den tidigare kraftigautbyggnaden av forskarutbildningen. Vidare har många handledare alltmindre tid över för handledning på grund av exempelvis utbyggnaden avgrundutbildningen (och inom medicin eget kliniskt ansvar).Regeringen borde ha redovisat sin syn på omfattningen och inriktningen avforskarutbildningen i stort i stället för att introducera nya skolor med tveksamgrund och inriktning.5.14 Rekryteringsanställningar och anslag till fram-stående unga forskareAntalet unga forskarstuderande bör öka i syfte att åstadkomma en bra ochbestående generationsväxling. En invändning mot regeringens förslag ärdock att satsningen på postdoktorala tjänster generellt sett är för liten.Satsningen på doktorandutbildningen skulle kunna göras mindre iavvaktan på att handledarkapaciteten byggs upp, för att i stället satsa påpostdoktorala utbildningar och tjänster. Risken finns också att debiträdande lektorerna inte uppnår tillräcklig självständighet gentemot sinatidigare handledare för att skapa sig en egen vetenskaplig plattform. Dettaär synnerligen viktigt i ljuset av den internationella kritiken mot att ungasvenska forskare inte är tillräckligt självständiga.5.15 Forskningens roll för grundutbildningenRegeringen skriver i propositionens inledande kapitel att forskningenutgör själva grunden för kunskapsutvecklingen i samhället samt attforskning tillsammans med utbildning tillhör en av de viktigastetillväxtfaktorerna. Man underlåter dock att beröra forskningens roll förgrundutbildningen vid universitet och högskolor.Lärosätena svarar i stor utsträckning själva för omfattningen av det egnautbildningsutbudet. Denna omfattning och inriktning beror i hög grad på deanställdas kompetens. Vid de små eller medelstora lärosätena saknarfortfarande många lärare forskarutbildning. Även forskningsresurserna harstor bäring på utbudet av den grundläggande utbildningen. Som styrsystemenser ut har sannolikt de forskningspolitiska besluten en avgörandebetydelse också för grundutbildningen vid landets universitet och högskolor.Att grundutbildningen vid universitet och högskolor skall ha en starkforskningsanknytning är av stor vikt. Forskningens resultat förmedlas genomgrundutbildningen. Grundutbildningen har dessutom stor nytta av att detvetenskapliga synsättet och metodläran inkorporeras. Forskningen får nyttblod från grundutbildningen, inte minst i form av möjligheter tillnyrekrytering.Grundutbildning utan forskningsanknytning riskerar att förmedla förlegadesanningar och missar också att väcka studenternas intresse för forskning ochen eventuell forskarkarriär.Likväl finns det skäl att påminna om att universitet och högskolor numerahar ett så brett utbildningsuppdrag att åtskillig utbildning i praktiken bedrivsåtskild från forskningen. Propositionen borde närmare ha analyserat hurforskning och utbildning skall förhålla sig till varandra i när en mycketstörre andel unga än förr söker sig till utbildning vid universitet ochhögskolor.5.16 Internationella forskningssamarbetenFör ett litet land som är det internationella forskningssamarbetetsärskilt betydelsefullt. Internationellt forskningsutbyte och samverkaninom högre utbildning och forskning bör stå i fokus för de svenskasatsningarna. Det är också en nödvändighet att somkunskapsnation utgör en attraktiv partner med forskning av ypperstakvalitet som konkurrensmedel.Inom forskningsområdet finns många skäl för internationell samverkan.Fortsatta framsteg, inte minst inom naturvetenskap och teknik, kräver sådanainvesteringar att de är svåra för ett enskilt land att klara. Modern forskningförutsätter samarbete mellan olika discipliner på mycket hög nivå. Inommånga områden krävs också internationell lagstiftning och standardisering.Svenska initiativ i det avseendet kräver deltagande i den internationellaforskningsmiljön.5.17 Etik och god sed i forskningenRegeringen föreslår en ny paragraf i högskolelagen med innebörden attvetenskapens trovärdighet och god forskningssed skall värnas iuniversitetens och högskolornas verksamhet.Alltför stor lagreglering, låt vara välment, riskerar att lägga en hämsko påden kreativitet och frihet som är förutsättningen för vital forskning. Lagen kaninte förutse alla vetenskapliga framsteg och debatter. Varje enskilt akademisktarbete är unikt och måste behandlas som sådant.5.18 GenusperspektivetPositiv särbehandling har prövats av , som i sittdomslut fann att de svenska reglerna strider mot direktivet omlikabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning,yrkesutbildning och befordran samt anställningsvillkor (76/207/EG). Densvenska regeln kräver, enligt regeringen, att skillnaden i kvalifikationmellan sökande inte får vara så stor att tillämpningen av regeln skullestrida mot kravet på saklighet vid tillsättning. Domstolen anser att detinte går att exakt fastställa innebörden av detta villkor, vilket medför attvalet av en sökande bland dem med tillräckliga kvalifikationer i sista handgrundas enbart på att sökanden tillhör ett underrepresenterat kön.Därigenom sker ingen objektiv bedömning av de sökande, enligtdomstolen.Regeringen baserar sitt ställningstagande för fortsatt positiv särbehandlingpå att principen om likabehandling inte får hindra medlemsstater från beslutom åtgärder att förebygga nackdelar i yrkeskarriären. Domstolen menar attden svenska urvalsmetoden trots detta inte är tillåten, eftersom den inte står iproportion till det mål som eftersträvas.Regeringens uppenbara trots av slutsatser är frapperande.6 En moderat forskningspolitik6.1 InledningSverige behöver en forskningspolitik som medverkar till att ge vårt landen möjlighet att bli en långsiktigt framstående aktör i det snabbtframväxande globala kunskapssamhället. Det kunskapskluster ivärldsklass som redan finns eller är på väg att etableras och som gör attforskare och forskningsfinansiärer runt om i världen ser som ettlockande land att forska och investera i måste främjas.En klok forskningspolitik är en förutsättning för framgång. Många andrapolitiska frågor som t.ex. utbildningen, skatterna och näringspolitiken måsteemellertid samspela för att vårt land skall framstå som riktigt attraktivt i ettglobalt perspektiv. Vad behöver är således inte enkla, småförändringar i en forskningsproposition utan grundläggande strukturellaförändringar inom en lång rad politiska områden.Forskningen är betydligt mer mångfacetterad och komplicerad än vadregeringen låter förstå. Det är visserligen riktigt att ligger väl tillpåvärldsrankingen avseende satsningar på forskning och utveckling, mätt i andelav BNP. Detta måste emellertid ses i sitt rätta sammanhang.I står ett litet antal företag för lejonparten av den totalaforskningssatsningen. Företagens insatser har lett till stora framgångar, inteminst inom tillämpad forskning på strategiskt viktiga områden. Att föra enpolitik som gör att dagens forskningsintensiva svenska företag stannar i vårtland är ett avgörande inslag i en politik för att göra till en förstarangens kunskapsnation.6.2 Statens roll inom forskning och utvecklingsarbeteDen rena forskningspolitiken är alltså en del av en politik för utvecklandetav avancerad kunskap. Inom forskningen är de kunskapsintensivaföretagen viktiga aktörer. Det är emellertid också bl.a. friståendeforskningsstiftelser. De s.k. löntagarfondsstiftelserna har blivitcentrala inslag i det svenska forskarsamhället.Statens uppgift inom forskning och utveckling är att komplettera andraforskningsfinansiärer. Det innebär att tyngdpunkten läggs pågrundforskningen samt forskarutbildningen. Staten skall också spela en rollinom områden där har förutsättningar att nå speciella framgångar.Staten bör regelbundet göra centrala avvägningar såsom:- avvägningen mellan "fasta" och "rörliga" medel till forskning, d.v.s.mellan de direkta forsknings- och forskarutbildningsanslaget till universitetoch högskolor och de medel som fördelas avforskningsfinansieringsorganen,- avvägningar mellan olika forskningsområden,- avvägningar mellan koncentration, profilering och decentralisering avforskningsresurserna.Däremot bör riksdag och regering avhålla sig från detaljstyrning avforskningsanslagen. Detaljstyrning med krav om ökad samhällsnytta,ökad tillväxt samt fokusering på jämställdhet, samverkan, tvärvetenskapm.m. begränsar den akademiska friheten ytterligare och riskerar dessutomatt få motsatt verkan. Bedömningen av forskningsinriktningar får intecentraliseras vare sig till politiker eller till några få forskare i några fåfinansieringsorgan. Det inrättade utgör ett direkt hot motden nödvändiga mångfalden, eftersom ett mycket begränsat antalmänniskor kommer att ha stor inverkan på fördelningen avforskningsmedel.6.3 Utvärdering av tidigare mål och riktlinjer förforskningspolitikenDen målstyrning som bedrivits inom svensk forskningspolitik förefallerinte ha bidragit till att optimera fördelningen av forskningsmedel.Huruvida det beror på dålig uppföljning och utvärdering eller om detberott på oftast mycket oprecisa och svårligen uppföljbara mål är svårt attsäga. Kanske är det t.o.m. så att forskning och utveckling passar mindrebra att utvärdera med gängse mål och uppföljningssystem.Ett antal övergripande mål, med underifrån preciserade delmål, samt ettantal strategier för att uppnå dessa mål torde dock vara goda verktyg attarbeta med. Övergripande mål i en moderat forskningspolitik är:- Garantera förutsättningarna för en forskningsmiljö i världsklass.- Garantera forskningens frihet.- Skapa förutsättningar för utveckling och bibehållande av starka ochsjälvständiga forskningsinstitutioner.- Fokusera på grundforskning, forskarutbildning och postdoktoralverksamhet.- Satsa extra på de allra mest framstående forskarna och forskarlagen.- Ta ansvar för forskning och utveckling av omedelbar betydelse förstatens egna verksamheter.- Ge goda förutsättningar för internationellt forskningssamarbete.6.4 De totala forsknings- och utvecklingsinsatsernaFör att uppnå och försvara en tätplats bland världens främstaforskningsnationer, klara det krävande generationsskiftet inom svenskforskning samt kompensera för neddragningarna inom den militäraforskningen krävs en successiv uppbyggnad av de resurser som avsättsbåde till högre utbildning och till forskning. Vi väljer i detta sammanhangatt delvis redovisa utbildning och forskning tillsammans, eftersomverksamheterna ofta är sammanlänkade i praktiken och problemendärmed gemensamma.Under åren 2001-2003 vill vi avsätta medel som totalt innebär enförstärkning för universitet, högskolor och forskningsfinansierandemyndigheter på totalt jämfört med regeringens förslag.Av dessa medel, som specificeras mer ingående nedan, avser cirka 1,3miljarder kronor ökade grundutbildningsanslag till universitet och högskolor,ökade forskningsanslag och cirka 1,5 miljarderkronor strategiska satsningar på två nya stiftelsehögskolor. En halv miljardkronor avsätts som grundbelopp i ett nytt nationellt ochmedicin.I dagsläget sker det stora och snabba ökningar av FoU-insatserna iindustrinationerna. Våra satsningar syftar till att ge och svenskforskning möjligheter att mäta sig med de starkaste konkurrentländerna.Satsningarna skall utgöra en bas för svensk forskning att nå de övergripandemålen.De medelstilldelningar som beslutats tidigare och som regeringen nu villfördela på skilda anslag är inte tillräckliga för att ge vårt land en reellmöjlighet att bli en framstående aktör och underhålla flera kunskapskluster ivärldsklass i det snabbt framväxande globala kunskapssamhället.6.5 Strategiska avvägningarEfter de hårda ekonomiska tiderna andra hälft för såväluniversitet och högskolor som de forskningsfinansierande myndigheternaär det extra viktigt att göra goda strategiska avvägningar av hur nyasatsningar och investeringar bäst bidrar till att nå målen. Avvägningarnainkluderar prioriteringar mellan olika mycket angelägnaforskningsområden, avvägningar mellan fasta och rörliga resurser samtavvägningar mellan koncentration, profilering och decentralisering avforskningsresurserna.6.6 Balans mellan fasta och rörliga resurserStarka och självständiga universitet och högskolor är en förutsättning förforskningens frihet. har anslagen till grundutbildningurholkats .