mot · GO02Ub219 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub219av Tolgfors, ()EkeskolanFörslag till riksdagsbeslut1. beslutar att upphäva beslutet att stänga fastaskoldel i enlighet med vad som anförs i motionen.2. bebär att regeringen återkommer med en specificering avbegreppet "visstids" innebörd.3. begär att regeringen låter utreda hur undervisningen och densociala situationen är för barn med funktionshinder i kommunernasskolor.4. begär att regeringen låter genomföra en ekonomiskkonsekvensanalys av beslutet att avveckla specialskolorna.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lokaliseringen av resurscenter.6. begär att regeringen låter utreda förutsättningarna för ettriksgymnasium för blinda och synskadade barn med multihandikapp vidEkeskolan.Ekeskolans framtid är hotadOm mindre än , , antas de sista eleverna tillEkeskolans fasta skoldel, landets bästa skola för blinda ochmultihandikappade barn. Därefter kommer behövande blinda ochsynskadade barn med multifunktionshinder att utelämnas till sinahemkommuners varierande kompetens för undervisning av barn i justderas situation.Det är särskilt allvarligt eftersom i princip alla av nuvarandeelever redan har prövat och misslyckats i ett stort antal skolor i sinahemkommuner. Ingenting tyder på att kommunerna sedan beslutet att stängaEkeskolan fattades blivit bättre på att erbjuda undervisning för barn medsvåra multifunktionshinder. Ingenting reellt har heller gjorts för att så skallblifallet.Ingen vet hur det kommer att gå för de berörda barnen när Ekeskolansfasta skoldel stängs. Ingen har undersökt om kommunerna har beredskap attfortsättningsvis undervisa barn med svåra multifunktionshinder.Nedläggningsbeslutet var ett skott i mörkret.För skolministern har önskan om ett vackert enhetligt kommunalt skolsy-stem varit viktigare än barnens behov av fasta skoldel. Dettaöverhetsperspektiv måste ersättas med en statligt finansierad rätt för barn medfunktionshinder att själva välja sin skola, vilket utvecklas i en särskildmotion. Då kommer barn och föräldrar själva att ge svaret på frågan omEkeskolan behövs. Frågan är dock om Socialdemokraterna vågar ge barnenrätten att själva avgöra framtid?Demokratiska bristerSkolministern vägrade, under hela debatten som följde på förslaget attstänga fasta specialskola, att besöka för att träffaberörda barn och föräldrar. Hon avvisade också alla förslag om debatt omnedläggningen inför barn och föräldrar. Innan propositionen komavvisade skolministern all debatt om frågan också i riksdagen.Först - dvs efter det att skolministern föreslogoch drev igenom stängningen av fasta skoldel - valdeskolministern att besöka . Det visar en bristande respekt för barnoch föräldrar. Först när det var för sent för barnen att kunna påverka frågansutgång kunde skolministern tänka sig att träffa dem.Beslutet att stänga fasta skoldel fattades med mycket litenmarginal. 145 ledamöter röstade för stängningen, 131 mot och 8 valde attlägga ner sina röster. Att marginalen var så liten visar att osäkerheten varstor.Under det år som gått har inga av de oklarheter som gav upphov till såmassiva protester bland berörda barn och föräldrar, allmänhet och politikerklarats ut.Beslutet att stänga fasta skoldel måste nu rivas upp avriksdagen.Utestående frågor efter stängningsbeslutetDet finns fortfarande, efter nedläggningsförslaget ett antalobesvarade frågor.I propositionen, i riksdagsbeslutet och i direktiven till den utredning somriksdagsledamoten skall genomföra om organisatoriska frågorm.m. i beslutets efterskalv används ordet "avvecklas" för att beskriva vadsom nu händer med och den fasta skoldelen.Det är i skrivande stund inte klarlagt om kommer att få behållaresurscenterdelen. I riksdagsbeslutet lämnades detta helt öppet. Utredningpågår.Likväl har såväl skolministern som socialdemokratiska riksdagsledamöterförsökt göra gällande att det egentligen inte blir någon förändring alls förEkeskolan . I så fall kan man fråga sig varför den mycket välfungerande fasta skoldelen på skall stängas i strid med barns ochföräldrars vilja.I nedläggningsdebatten menade skolministern att söktrycket till Ekeskolanvar lågt. Därför behövdes den inte, enligt henne. Hon gick till och med sålångt att hon bortdefinierade ett tiotal av skolans elever. De fanns inte närhonbeskrev skolans elevantal, eftersom de enligt systemkonformister hade felålder. Skolministern hävdade upprepade gånger att hade 21 elever,trots att bevisligen 31 var inskrivna vid skolan.Nu bidrog debatten till att göra skolan känd och till att alltfler elever harsökt sig till , eftersom den kommunala skolan inte kunnat ge detstöd och den undervisning som dessa elever behöver. Det ökade söktrycket,om något, visar att skolan behövs i sin nuvarande form. Det ökade söktrycketborde i sig vara ett argument för att ompröva stängningsbeslutet. Eleverna kanväl knappast ha fel när de önskar fullgöra sin skoltid på ?När den fasta skoldelen stängs skall elever enligt riksdagsbeslutet fåkomma till det i alla fall kortsiktigt kvarvarande resurscentret för besök på,som det heter, "visstid". Vad detta "visstid" innebär har både skolministernoch majoritet underlåtit att ge besked om. Vissa socialdemokraterhar tolkat det som några månader, vissa som hela skoltiden, andra som entermin. bör ge regeringen i uppdrag att återkomma med enspecificering av begreppets innebörd. Vad är det som gäller?Ekeskolans föräldraförening har uppmärksammat att "återkommande bytenav klasskamrater som kommer och försvinner efter kortare eller längre besök,(är) en källa till förvirring och blir i många fall störande för (elevernas)studiero. Dessa barn har ett starkt behov av att känna trygghet och tillit ihelasin situation och är ofta direkt beroende av en harmonisk och förutsäg barvardag. Detta får dom inte med det upplägg som förelagtEkeskolan att genomföra. "Till detta kan läggas att många av de barn frågan berör är autistiska. Hurkan någon tro att det är lämpligt att flytta ett autistiskt barn frånhemkommunen till visstidsbesök på ? Förslaget är alltså olyckligtbåde för kvarvarande elever på den fasta skoldelen och de som väntas besökaskolan på "visstid".Det bör också ut hur skall klara ekonomin närintagningen av elever till specialskolan stoppats, men verksamheten skalldrivas vidare för kvarvarande elever. I takt med att elever går färdigt blireleverna på specialskolan färre, men verksamheten skall fortgå så länge någotredan intaget barn finns kvar på skolan. Risken är att specialskolan Ekeskolantvingas stänga av ekonomiska skäl.Som nämndes inledningsvis har det inte undersökts om landets kommunerhar beredskap att fortsättningsvis undervisa barn med svåramultifunktionshinder.Det är häpnadsväckande att en specialskola kan stängas av ideologiskaskäl innan det utretts hur alternativen ser ut. Många exempel från verklighetentalar för att kommunernas förmåga att ge barn med funktionshinder en fullgodskoltid är starkt varierande. Mycket talar också för att ju svårare ett barnsfunktionshinder eller kombinationer av funktionshinder är, desto sämre klararkommunerna att möta barnets behov.Riksorganisationen har uppmärksammatproblemen vid integration av barn med funktionshinder i den kommunalaskolan. Väntetider för handikappanpassade läromedel, sociala problem iskolan och brister i undervisningen hör till de saker man uppmärksammat.Man har därför bjudit in bl.a. skolministern för att diskutera bristerna.Ekeskolans föräldraförening har varit glasklar i attundervisningen i den kommunala skolan ofta inte fungerar.Det är mycket angeläget att kvaliteten i skolan för barn medfunktionshinder - både med avseende på undervisningens och den socialasituationens kvalitet - nu undersöks och följs i detalj. Att tillse detta bordevara särskilt angeläget för de av ledamöter som röstade för enstängning av och andra specialskolor. bör ge regeringeni uppdrag att utreda hur undervisningen och den sociala situationen är för barnmed funktionshinder som går i hemkommunernas skolor.Det är orimligt att tro att alla landets nära 290 kommuner skall kunna nåsamma kunskapsnivå som en specialskola. Kommunerna har inte och kanknappast förväntas att mer än i undantagsfall klara av att bygga upp detkunnande som krävs för de mycket speciella behov som de berörda barnenhar. En lärare kanske möter en elev med sådana behov som det är frågan omen enda gång under hela sin lärarbana.Kommunerna kommer rimligen att få stora problem med att bärakostnadsansvaret för barn med multifunktionshinder, vars behov kan . Risken är att barnen blir betraktade som problem, särskilt itider av redan hårt ansträngda kommunala skolbudgetar.Ingen ekonomisk analys gjordes av kommunernas möjligheter att geblinda/synskadade barn med multifunktionshinder en fullgod utbildning,innan beslutet att stänga fattades. Det är hög tid att detta sker ,när beslutet ännu kan rivas upp, om det visar sig att uppdraget - vilket myckettyder på - överstiger kommunernas ekonomiska möjligheter. böruppdra åt regeringen att genomföra en ekonomisk konsekvensanalysav beslutet att avveckla och andra specialskolor.Kritiken mot nedläggningen kvarstårAtt en rad frågor kvarstår efter nedläggningsdebatten är allvarligtoch visar hur dåligt underbyggt stängningsbeslutet var. Lika allvarliga ärdock de principiella invändningarna mot tvångsavvecklingen avEkeskolan, landets bästa skola för blinda/synskadade barn medmultifunktionshinder.Förslaget att lägga ner och integrera berörda barn iden kommunala skolan kommer inte som ett svar på barns och föräldrarsönskemål eller problembeskrivning. Det stammar ur en överideologiserad,systemfixerad syn på skolan.Att döma av propositionen framstår det som tydligt att två principer tillätsväga tyngre för regeringen än barnens och föräldrarnas bästa.Den första är att barnen - med eller mot sin vilja - skall integreras i denvanliga skolan. Går alla andra barn integrerat så skall barn medmultifunktionshinder göra det. Det är häpnadsväckande att regeringen anseratt integrerad skolgång inte bara är ett barns rättighet, utan fastmer dessskyldighet.Den andra principen är skolans kommunalisering - går de flesta andra barni kommunala skolor så skall också dessa barn göra det. Men det rör sig om såfå barn - med så speciella behov - att det inte borde vara problematiskt förnågon att acceptera deras statliga specialskola. Det är häpnadsväckande att ettvackert enhetligt kommunalt skolsystem kan vara viktigare än barns ochföräldrars vilja.Integration - rätt eller skyldighetBlinda barn med multifunktionshinder kommer vid nedläggningen avEkeskolan att förlora sin specialskola och skall med eller mot sin viljaintegreras i kommunala skolor. Det innebär att möjligheten till utveckling,samhörighet och kamratskap med andra i liknande situation försvinner.För många barn kan skolan i hemkommunen vara en god miljö, men föralla barn är det inte så. Och för dem måste det finnas alternativ. På Ekeskolanfinns den kompetens som behövs för en högkvalitativ undervisning samlad.På får barnen kompisar och accepteras fullt ut som de är. Där finnsden trygghet som är förutsättningen för lärande och mänsklig utveckling.I propositionen om stängning av sades målet vara "en skola föralla", dvs. en integrerad skola för alla barn. Det sades i utredningen somföregick propositionen att "insatserna skall vara icke segregerande. Allaelever skall ges förutsättningar att nå skolans mål och ingen elev skall behövastå utanför gemenskap och delaktighet." Men målet om "en skola för alla" harinte satts upp för att göra berörda föräldrar och barn till viljes. Tvärtom, devill inte ha det så.Ett barn är inte integrerat för att det vistas i samma lokal som andra barn,om det inte accepteras, kan delta i lekar, socialt liv, undervisning ellerfritidsaktiviteter. Många av barn har tidigare gått i kommunalaskolor - formellt integrerade - vilket ofta inneburit att de suttit ensamma meden assistent, helt vid sidan av de övriga barnens liv. De är närvarande, meninte inkluderade. Tvärtom blir det "integrationen" som sätter fokus på ochunderstryker utanförskapet.På är förhållandet omvänt. Barn med funktionshinder får enpersonligt anpassad undervisning, de får kamrater i samma situation, de kandelta i skolans aktiviteter och samvaro. De blir delaktiga. De får vänner. Justgenom att dessa barn med funktionshinder tillåts lära känna och läsa ihop medandra barn med samma förutsättningar stärks självkänslan. Det säger barnensjälva.Segregation kan faktiskt vara något positivt - när den är självvald.Varför skall inte blinda barn med multifunktionshinder ha rätt att som allaoss andra gå i skolan med klasskamrater, läsårsvis, med möjlighet att planerasin utbildning? Varför skall de mot sin vilja bussas mellan hemkommunenoch "visstidsvistelser" på ett resurscenter, istället för att fullgöra sinutbildning i trygg miljö på en specialskola som ?Vad kommer efter ?Att en del barn har mycket speciella behov som inte kan i varjekommun och att samtliga kommuner heller inte kan nå den nivå påspecialpedagogik som en nationell specialskola har går inte att bortsefrån.Läggs ner så kommer landets kommuner att behöva gå sammanoch bygga upp nya liknande verksamheter för ett mindre antal barn medmycket speciella behov. Med mindre resurser kommer man inte att klara avatt möta barnens behov. De kommer då att behöva börja från början igen,eftersom den kompetens som finns på snabbt kommer attskingras vid ett nedläggningsbeslut.På finns också ett resurscenter som utvecklar bl.a. pedagogiskkunskap och medverkar vid utredning av barns särskilda behov. För attutveckla ny praktisk kunskap är resurscentret avhängigt av att det bedrivslöpande undervisning på . Resurscentret bör också i fortsättningenvara knutet till fasta skoldel och inte flyttas till ellerannorstädes.Skapa ett riksgymnasium på EkeskolanSåväl den fasta specialskolan , som resurscentret på Ekeskolanbehövs. Därtill kommer att blinda och synskadade barn medmultifunktionshinder saknar bra möjligheter att studera vidare eftergrundskolan. Resultatet blir att mycket få av ungdomarna läser vidare.Men dessa ungdomar har precis som alla andra rätt att kunna gå vidare isin utbildning och utvecklas i sin egen takt, oavsett ålder. bördärför kompletteras med ett riksgymnasium för blinda/synskadade barnmed multifunktionshinder.Stockholm den 22 september 2000Sten Tolgfors (m)