mot · GO02T839 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:T839av Staaf-Igelström, ()KollektivtrafikenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att sätta in åtgärder för att utveckla kollektivtrafiken.En utvecklad kollektivtrafik för ökad välfärd,ekologisk hållbarhet och ökad trafiksäkerhetVid behandlingen av den transportpolitiska propositionen att "den lokala och regionala kollektivtrafiken kan ses som endel av den grundläggande samhällsservicen och att den har stor betydelseför möjligheterna att uppfylla de transportpolitiska målen. Den bidrar tillökad välfärd, regional utveckling och jämlikhet genom att ge människormöjlighet att nå arbetsplatser, skolor och olika typer av service. Denbidrar även till bättre miljö och hälsa, bl.a. genom ökad trafiksäkerhet. Enökad andel kollektivt resande är därför också en viktig komponent iarbetet med att utforma ett långsiktigt hållbart transportsystem. "(betänkande 1997/98:TU10 Transportpolitik för enhållbar utveckling, s. 62)För att kunna öka välfärden och bidra till uppfyllandet av detransportpolitiska målen måste kollektivtrafiken vara konkurrenskraftig.Dagens situationDen lokala och regionala kollektivtrafiken karakteriseras av å enasidan vikande kundunderlag och dålig ekonomi och å andra sidan enbetydande potential i form av ökad positiv syn på kollektivtrafikensmöjligheter bland dagens ungdomar och en väsentlig tillväxt bland en avde främsta resenärsgrupperna, de äldre.Omfattningen och andelen av det kollektiva resandet är den viktigasteindikatorn på kollektivtrafikens konkurrenskraft. har resandet varit relativt , men jämfört med mitten av 1980-talethar kollektivtrafikens andel av det totala resandet minskat. Enligt över persontransportarbetet kommer kollektivtrafikensandel av det totala resandet att minska ytterligare till biltrafikens fördel. (Regeringens skrivelse 1999/2000:102 Utvecklingen inom den kommunalasektorn, s. 159)Upphandlingen av kollektivtrafiken har givit stora kostnadsbesparingar.Besparingar som framför allt har använts till att minska skattefinansieringenav kollektivtrafiken. Denna kraftiga kostnadspress har lett till att det i deallraflesta fall är den som lägger det lägsta budet som vinner upphandlingen avtrafiken. Kvalitet för resenären spelar en mycket underordnad roll iupphandlingarna. Detta synsätt tillsammans med dagens ansvarsfördelningmellan trafikhuvudmännen och operatörerna har lett till stora ekonomiskaproblem för operatörerna inom kollektivtrafiken.Enligt tidningsuppgifter (DN, ) är ett av , , mycket nära att gå i konkurs. Företagets förlust bara iår bedöms bli . Enligt flera oberoende ekonomersom har granskat företagets struktur, avtal och ägarförhållanden går det inteatt få ekonomisk lönsamhet i företaget under nuvarande förhållanden.Orsaken är flera kostsamma och otidsenliga avtal.Förhållandena är likartade i de allra flesta bussbolag som körkollektivtrafik. Orsaken är också densamma. Företagen kläms mellan å enasidan kraftigt höjda diesel- och fordonsskatter, ökade lönekostnader och höjdadieselpriser och å andra sidan dyra och omoderna avtal som saknarmöjligheter för kompensation. Det är omöjligt för de bussföretag somkör kollektivtrafik att kompensera sig för ökade kostnader.En resa inom kollektivtrafiken är i de allra flesta fall liktydigt med enbussresa. I snitt görs tre av fyra kollektivtrafikresor med buss. Räknar manbort från statistiken är fler än nio av tio kollektivtrafikresorbussresor. Enligt branschens bedömning kommer den samlade förlusten förde företag som kör denna kollektiva busstrafik att bli runt 600 miljoner kronorbara . De stora förlusterna ökar naturligtvis risken förförsämringar inom kollektivtrafiken i form av färre turer, sämre kvalitet ellerhögre biljettpris, vilket i sin tur skulle motverka kollektivtrafiken tillförmånför privatbilismen. Detta är särskilt allvarligt eftersom det skulle drabba delsmiljön och trafiksäkerheten, dels kollektivtrafikens mest lojalaresenärsgrupper, dvs. kvinnorna, pensionärerna, ungdomarna ochlåginkomsttagarna.Till kollektivtrafikens viktigaste kundgrupper hör ungdomar ochpensionärer. Inom båda dessa grupper sker förändringar. Enligt en nyligengenomförd studie av ungdomars resvanor vid etnologiska institutionen vidGöteborgs universitet har dagens ungdomar en betydligt mer positiv syn påkollektivtrafiken än tidigare generationer.Studien bygger på djupintervjuer med ungdomar i åldern , denålder då unga traditionellt har övergett kollektivtrafiken för att i ställetköpaegen bil. Trots att ungdomarna i de allra flesta fall är uppväxta i familjer somanvänder bilen flitigt tar de av kostnads-, miljö- och livsstilsskäl avståndfrånbilen. Många har körkort, men få egen bil. De har flexibla resvanor somväxlar beroende på årstid, färdväg och tillgång till kollektiva färdmedel.Ungdomarna är positiva till ökade satsningar på kollektivtrafiken. De anseratt det är särskilt viktigt att kollektivtrafiken täcker upp bilens fördelar för attden ska vara konkurrenskraftig. En dansk undersökning påvisar sammaförändring i ungdomars syn på resande. ("Färdsätt - om resvanor, livsstilarbland unga i ", Rapport nr 1:2000, )befolkning blir allt äldre. 1998 var av befolkningenäldre än . kommer att vara och år 2020kommer av befolkningen att vara äldre än 64 år.Det är mycket viktigt att behålla dessa grupper i kollektivtrafiken. Om intekollektivtrafiken utvecklas efter människors behov kommer ungdomarna,trots sin positiva inställning till kollektivtrafiken, att köpa egen bil ochpensionärerna behåller bilen längre, med negativa konsekvenser för såvälmiljön som trafiksäkerheten.För att komma till rätta med den negativa resandeutvecklingen och deekonomiska problemen och behålla ungdomarna och pensionärerna ikollektivtrafiken måste åtgärder sättas in snarast.Ökad kundorienteringSom regeringen skrev i den transportpolitiska propositionen "måsteförändringsarbetet inom de kollektiva transportmedlen genomsyras av enökadkundorientering". (s. 65)Det finns några krav som ständigt återkommer i allaresenärsundersökningar:- Tillförlitlighet och punktlighet, dvs. resenären ska kunna lita på att bussenoch tåget går och att trafiken går och kommer fram enligt tidtabellen.- Kollektivtrafiken ska gå ofta och snabbt.- Det ska vara bekvämt och gott om plats på kollektivtrafiken. Det skafinnas sittplatser och man ska inte behöva stå eller trängas.- Priset ska vara acceptabelt och det ska vara prisvärt att resa kollektivt.- Man ska känna sig trygg och säker på hållplatser och färdmedel, inte minstpå kvällar och nätter.- Hela resan från dörr-till-dörr måste vara snabb och bekväm. Det betydernära till hållplatsen, enkla och snabba byten samt lättfattlig och tillförlitliginformation inför och under resan.Följande åtgärder bör därför vidtas snarast:- Ett helhetsgrepp måste tas på kollektivtrafiken. Regeringen aviserar ibudgetpropositionen ett fördjupat samarbete med kollektivtrafikbranschen.Detta samarbete är ett viktigt steg i rätt riktning. Det bör utmynna i ensärskild kollektivtrafikproposition som bl.a. innehåller ett nationellthandlingsprogram för kollektivtrafik.- Kollektivtrafiken måste börja användas aktivt som ett effektivt verktyg iarbetet med att förverkliga de transportpolitiska delmålen och nollvisionen.- Kollektivtrafiken ger stora samhällsekonomiska vinster i form av bättremiljö, mindre energiförbrukning, minskade kostnader för olyckor, mindreträngsel och vidgade arbetsmarknader. Dessa samhällsekonomiska vinsterbör redovisas och vägas in i trafikpolitiken och samhällsplaneringen.- För att öka kundorienteringen behövs en kollektivtrafik som i högre gradän bygger på kunskap om invånarnas resebehov. Nyckeln till såväl eneffektivare trafikproduktion som ett större konsumentinflytande ligger i enändrad rollfördelning. För att kollektivtrafiken ska kunna utvecklas måstebesluten decentraliseras. Besluten om hur trafiken ska produceras,användas och utformas måste komma närmare resenären. Den somdagligen träffar kunden, dvs. operatören, måste också få ett störreinflytande över trafiken. Som flera utredningar föreslagit bör roll- ochansvarsfördelningen därför ändras.- Kollektivtrafiken måste på allvar genomsyras av ett dörr-till-dörr-perspektiv. Samordningen mellan transportsätten måste öka. Hållplatseroch terminaler måste utformas och placeras med stor omsorg omresenären. måste linjesträckningen ändras och tidtabellersamordnas. Byten är för många resenärer besvärande avbrott i resan, därförbör dessa minimeras. När byten krävs ska de gå snabbt och enkelt.Information inför och under resan är mycket viktig för att hela resekedjanska fungera. Betalsystemen måste vara lättförståeliga, moderna ochfungera över administrativa gränser. Längst ut i kollektivtrafiknätet krävsåtgärder. Det kan behöva byggas infartsparkeringar och cykelparkeringar.Anropsstyrd taxianslutning eller transport med mindre bussar bör prövas,liksom att använda parkeringsbiljetten från infartsparkeringen somfärdbevis. För att förverkliga detta perspektiv bör bristerna i resekedjaninventeras.- För att öka tillgängligheten måste kollektivtrafiken komma in tidigt ochkontinuerligt i stads- och samhällsplaneringen. För att skapa en effektivoch attraktiv kollektivtrafik krävs bättre samordning av planering avbebyggelse, infrastruktur och trafik. Kollektivtrafiken måste exempelvisingå som en naturlig del i samhällsplaneringen när nya bostadsområdenplaneras. Vartefter samhällen ändras måste också kollektivtrafikenutvecklas. Det kan handla om nya eller förändrade linjer, hållplatser,bytespunkter osv. Samhällsplanerare och arkitekter m.fl. som påverkartrafiken måste i sin utbildning och via krav från uppdragsgivare tänka påkollektivtrafiken. Markanvändning och transportplanering bör integreras.Det bör övervägas om det, efter engelsk, holländsk och norsk modell, börinföras nationella riktlinjer för hur en samordnad markanvändning ochtransportplanering ska bedrivas. Det bör också övervägas om det förutommiljökonsekvensbeskrivningar som upprättas i samband med dekommunala planerna också bör tas fram trafikkonsekvensbeskrivningar därpåverkan på kollektivtrafiken beskrivs.- Modern informationsteknik bör användas dels för att förbättrainformationen inför och under resan för resenärerna, dels för att förbättraplanering, styrning och därmed effektiviteten i kollektivtrafiksystemet.Härigenom kan framkomlighet och punktlighet öka, restider kortas ochbytespassningen göras säkrare.- Kollektivtrafiken i storstäderna har särskilda problem. För att ökaframkomligheten, minska restider och öka kapaciteten för kollektivtrafikentill en mycket låg kostnad krävs särskilda körfält och signalprioritering förbussar. Genom separata körfält och prioritering av bussar vid trafiksignalerskulle turtätheten öka. För att lösa framkomlighetsproblemen behövs ocksåett ökat dörr-till-dörr-tänkande, infartsparkeringar bör byggas ochutbyggnad av speciella bytespunkter och terminaler.Om dessa åtgärder sätts in kan kollektivtrafiken utvecklas ochbidra till ökad välfärd, regional utveckling, jämlikhet, bättre miljö ochökad trafiksäkerhet. Annars kommer prognos, om att bilenkommer att öka sin andel av det totala resandet på kollektivtrafikensbekostnad, att bli verklighet.Stockholm den 2 oktober 2000Lisbeth Staaf-Igelström (s)()()()