mot · GO02Ju406 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju406av , ()Rekryteringen av nämndemänFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen tillsätter en utredning om ett nytttillsättningsförfarande när det gäller nämndemän.MotiveringFör att de allsidiga medborgerliga värderingarna skall komma fram idomstolsavgöranden krävs en bred sammansättning avnämndemannakåren med avseende på kön, etnisk bakgrund ochutbildning. speglar inte kåren ett tvärsnitt av befolkningen. Sverigehar cirka 8 700 lekmannadomare i sitt rättsväsende. Enligträttegångsbalken skall nämndemännen ha en allsidig sammansättning iförhållande till ålder, kön och yrke. Att detta i praktiken inte är fallet ärtyvärr känt.Ett inte lika känt problem är att även den etniska bakgrunden är alltförhomogen. Det är av cirka 8 700 nämndemän somhar invandrarbakgrund. Av dessa är det bara omkring hälften som är föddautanför . Detta är ett problem då det finns en fara att en persons egenbakgrund styr ens bedömning mer än vad man själv är medveten om. Enstudie från psykologiska institutionen vid om vittnenoch etnisk tillhörighet pekar på denna risk. Enligt studien fick en grupppersoner se en video med två varianter av ett simulerat butiksrån. Hälften avsvenskarna fick se en blond, svensk gärningsman, den andra hälften en mörkinvandrare göra samma sak. De invandrade försökspersonerna har fått göradetsamma. Studien visade att svenskar såg invandraren som begick brottetsom mera våldsam och klandervärd. Och invandrarna i studien reageradeprecis tvärtom. De såg en svensk rånare som mer våldsam. Bedömning i dessafall påverkas således av den egna grupptillhörigheten.I studien ingick också en vittneskonfrontation. Både invandrare ochsvenska försökspersoner pekade tydligt ut en invandrare som gärningsmantrots att de hade fått se en blond svensk genomföra rånet. Detta mänskligabeteende kan ha sin grund i förväntningar då allt för många tror att invandrarebegår de flesta våldsbrotten.Det är inte osannolikt att lekmannadomarna omedvetet kan påverkas i enliknande riktning i knepiga bevisfrågor i brottmål. Nämndemännen har störstbetydelse när det gäller bevisvärdering och påföljdsfrågor. Det är därförallvarligt att sammansättningen av nämndemän i våra domstolar lider sådanbrist även på invandrare. Nämndemän utses av fullmäktige i kommunerna ochlandstingen. Nomineringarna sker genom partiernas valberedningar.Partipolitiseringen har lett till att även nämndemännen utses efter strängpartipolitisk proportionalitet. De politiska partierna har med något undantag visat på en sällsynt dålig förmåga att uppfylla de uppställda kraven.Medelåldern är extremt hög. Det är inte ovanligt att enpersons politiska gärning avslutas med det hedersamma uppdraget att varanämndeman. Det är ett erkännande för lång och trogen tjänst i partiet, entrevlig och delvis lönande fritidssysselsättning för en kanske i övrigtpensionerad person. Det behöver inte vara orimligt i sig, men det är orimligtom detta är fallet för en majoritet. Regeringen har i proposition 1999/2000:1pekat på det stora problemet att det inte är tillräckligt god omsättning pånämndemännen. Medborgare utan partimedlemskap är i realiteten utestängdafrån nämndemannasysslan. Kravet på allsidighet och medborgerligt inflytandei domstolarna tillgodoses utifrån en förhållandevis liten gruppmedborgare, som knappast kan sägas vara representativa för befolkningen isin helhet.Rekryteringen av nämndemän borde lösas genom att bredda underlaget tillatt omfatta även medborgare utanför de etablerade partierna. Detta skulle medstörsta sannolikhet leda till fler ungdomar och fler invandrare blandnämndemännen. Det svenska systemet med nämndemän som utses av depolitiska partierna måste anses som världsunikt. De svenska nämndemännenär lekmannadomare. De har alltså att ta ställning till allt som skall prövas avdomstolen, och inte som i t.ex. det anglosaxiska jurysystemet enbart tillskuldfrågan. Att låta dessa domare utses av de politiska partierna är inteförenligt med synen på domstolarnas oberoende av det politiska systemet.Samtidigt är det viktigt att behålla det folkliga inflytande nämndemännenutgör för att balansera den juridiska expertisen. Ett system där nämndemänutses bland domsagans myndiga befolkning är därför önskvärt. En tänkbarmodell kunde vara att låta dem som är intresserade av nämndemannauppdragkontakta en nämndemannaförening i sin hemort, en annan kan vara att devänder sig direkt till domstolen. Lottning bland befolkningen enligtamerikansk modell kan kanske också övervägas. Det borde inte vara ettoöverstigligt hinder att finna en lämplig metod att från ett mycket brettunderlag utse intresserade medborgare till dessa viktiga uppdrag så attnämndemannakåren kan både förnyas och föryngras. Rimliga ekonomiskavillkor för nämndemännen skulle med all säkerhet också underlätta en bredarerekrytering.En väl fungerande demokrati förutsätter inte bara ett väl fungeranderättssystem utan också att medborgarna hyser ett gott förtroende förrättsstaten. Om medborgarna tappar förtroendet för rättsmaskineriet spelar detingen roll att avgörandena är materiellt riktiga. För att tilltron tillrättsväsendet skall kunna stärkas är det av central vikt att uppsättningen avnämndemän i våra domstolar bättre speglar sammansättningen av medborgarei samhället vad avser ålder, kön och bakgrund. Det har visat sig att depolitiska partierna med nuvarande system inte klarat av detta.Hur detta skall gå till bör därför närmare utredas.Stockholm den 28 september 2000Helena ()()()