mot · GO02Sf611 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf611av , ()Integration1 SammanfattningEtt samhälle där individen får växa sig stark måste präglas av tolerans,mångfald och där skillnader och olikheter mellan människor bejakas. Allamåste få uppmuntran att utveckla sina unika egenskaper i strävan eftersjälvförverkligande. Bejakandet av olikheter och tilltron till varjemänniskas förmåga att själv inrätta sitt liv är grunden för ett öppet ochdecentraliserat samhället.Attityder och fördomar inom arbets- och näringslivet tillsammans med enstelbent arbetsmarknadspolitik har gjort att utrikes födda inte har kommit inpå arbetsmarknaden. Det är också den grupp som förlorade jobben först ilågkonjunkturen. Trots att vi nu är inne i en högkonjunktur och antaletarbetstillfällen blir fler är arbetslösheten fortfarande mycket hög blandpersoner som invandrat till . Stora invandrargrupper utgör enarbetskraftsreserv och varken offentliga eller privata arbetsgivare uppfyllerkraven på mångfald inom arbetslivet. Det är också uppenbart att mångaarbetsgivare inte ser skiftande bakgrund som en tillgång på arbetsplatsen.Att inte ha tillträde till arbetsmarknaden leder till fler problem än enbartsvårigheter att klara sin ekonomiska situation. Det handlar om problem medspråket, om passivitet och maktlöshet och känsla av utanförskap. En av deviktigaste åtgärderna för att minska skillnaderna i samhället är att ökaförutsättningarna för deltagande i arbetslivet. Den uppenbaradiskrimineringen vid rekryteringar måste åtgärdas och inte minst krävs enomfattande attityd- och opinionsförändring i samhället som helhet. Alla -individer, myndigheter, företag, opinionsbildare och andra demokratiskakrafter - har ett stort ansvar att medverka i detta arbete.Ungdomarna lever redan i det mångkulturella samhället, där de fårinfluenser från många olika kulturer som tillsammans bidrar till utveckling.Ungdomarna skapar sin identitet genom att blanda värderingar och kulturelladrag både från sin etniska grupp, från andra kulturer och frånmajoritetssamhället.2 Innehållsförteckning3 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om åtgärder för att motverka segregationen i samhället.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ökade kunskaper och medvetenhet i integrationsprocessen.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om efterlevnad av den svenska lagstiftningen oavsett kulturellatraditioner.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om särskilda åtgärder för ungdomars integrationsprocess.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ökad delaktighet och inflytande.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att stimulera lokalt utvecklingsarbete.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om brukarinflytande.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en snävare användning av begreppet "invandrare".9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om enhetliga identitetshandlingar.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den etniska eller kulturella bakgrunden inte får påverkautfallen av rättsliga processer.111. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om individualisering av och samordning och samverkan på lokalnivå kring arbetsmarknadspolitiken.212. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en utredning om lagstiftning för ekonomiska utvecklingszoner.13. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den positiva betydelsen av den öppna förskolan.314. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om det fria gymnasievalets positiva betydelse för integrationen.315. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en ökad anpassning av undervisningen i det svenska språket.316. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en bättre användning av bruksvärdessystemet förhyressättning.417. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om stimulanser för självförvaltning i boendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tillgång till service och lokaler till rimliga priser ibostadsområden. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att personalen inom vården och omsorgen harvarierande etnisk och kulturell bakgrund. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om rätten till och valet av tolk inom sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om invandrade pensionärers socialbidragsberoende på grund avlåg pension.22.1 Yrkande 10 hänvisat till JuU.2 Yrkande 11 hänvisat till AU.3 Yrkandena 13-15 hänvisade till UbU.4 Yrkandena 16-18 hänvisade till BoU.5 Yrkandena 19 och 20 hänvisade till SoU.4 InledningSverige har förvandlats från ett relativt homogent land, tillett land med mångfald av olika kulturer, religioner och etnicitet. Irealiteten existerar redan det mångkulturella samhället, men det har intevunnit legitimitet och genomslag hos hela befolkningen. Det finns mångabarriärer kvar att bryta innan alla människor har lika möjligheter till egenförsörjning i arbete eller företagande. Den traditionella invandrarpolitikenhar i flera avseenden försvårat för invandrarna att själva försörja sig ochbli en del i samhället. Rådande system kan ibland ha karaktären av s.k.strukturell diskriminering. Traditioner och vissa arbetssätt kan innebäraatt vissa personer missgynnas på ett systematiskt sätt.Attityder och fördomar inom arbets- och näringslivet tillsammans med enstelbent arbetsmarknadspolitik har gjort att utrikes födda inte har kommit inpå arbetsmarknaden. Det är också den grupp som förlorade jobben först ilågkonjunkturen. Trots att vi nu är inne i en högkonjunktur och antaletarbetstillfällen blir fler är arbetslösheten fortfarande mycket hög blandpersoner som invandrat till . Stora invandrargrupper utgör enarbetskraftsreserv och varken offentliga eller privata arbetsgivare uppfyllerkraven på mångfald inom arbetslivet. Det är också uppenbart att man påmånga arbetsplatser inte ser skiftande bakgrund som en tillgång påarbetsplatsen.Att de som bosätter sig i landet också ska acceptera och följa våra svenskalagar får det inte råda någon tvekan om. Det finns dock exempel på vissainformella svenska regelsystem, strävan att bevara traditionella strukturereller krav om "svensk kulturell kompetens" som kan upplevas som hinder föratt bli en del i det svenska samhället. I stället för att bejaka den kulturellamångfalden och se den som en tillgång i samhället så försvårar dessa"osynliga regler" integrationen mellan invandrare och svenskar. Vi måstetydliggöra och undanröja dessa hinder så att alla får möjlighet att bidra tillden svenska samhällsutvecklingen.5 Konsekvenser av en felaktig politikInvandringspolitikens innehåll har förändrats och omformats efter dessförsta tillkomst 1968. Under1960- och 1970-talen förekom det främstarbetskraftsinvandring till . Människor som flyttade hit var oftarekryterade till ett arbete och fick snabbt kontakt med det svenskasamhällslivet och invandrarpolitiken anpassades till detta. Under 1980-och 1990-talen har flyktingar dominerat invandringen till medaninvandrarpolitiken inte har förändrats nämnvärt. Målsättningen medpolitiken har varit bra men metoderna har inte alltid anpassats efter de nyaförutsättningarna. Förutsättningarna att bli integrerade i samhället ärsjälvklart annorlunda vid flyktinginvandring, jämfört medarbetskraftsinvandring, eftersom migrationen skett genom tvång ochmånga hoppas återvända till sitt hemland när så blir möjligt.Den svenska invandrarpolitiken utformades , efter deförhållande som gällde då. har vi omformat politiken i två delar, nämligentill en integrationspolitik och en migrationspolitk. I flera avseenden finnsdock det gamla förhållningssättet om "omhändertagande" kvar. I drygt hälftenav våra kommuner är det som är huvudman förflyktingmottagandet i stället för de nämnder som ansvarar för närings- ellerarbetsmarknadsfrågorna. (1997). Regelverket bör vara utformat för att ge"hjälp till självhjälp" och samhället ska garantera människors likamöjligheter. Integrationspolitiken bör genomsyra all näringspolitik ochinvandrade svenskar är en resurs som kan bidra till tillväxten. Deraserfarenheter och kulturella kompetens är en tillgång för den lokala-,regionala- och nationella tillväxten. Detta ska ses i förhållande till attinvandrade svenskar startar och driver företag i högre grad än vad inföddasvenskar gör och de bidrar på så sätt till att utveckla somföretagarnation.5.1 Bakgrunden till dagens integrationspolitikKring mitten av initierades de första åtgärderna för attunderlätta invandrares anpassning till livet i . I samband med attriksdagen 1968 fattade beslut om att reglera invandringen, angavs ocksåatt invandrare ska ha samma möjligheter att leva på samma standardnivåsom den inhemska befolkningen och jämlikhetsmålet skulle förverkligasgenom den generella välfärdspolitiken. Enda undantaget från dengenerella välfärden var att de gavs möjligheter att lära sig svenska och attde fick information om det svenska samhället. Att de som invandrat ochsom inte tänkte återvända till sitt hemland skulle assimileras, dvs "blisvenskar" , var den allmänt rådande uppfattningen på1960-talet. Vilket kan uppfattas vara en extrem variant av att "ta seden ditman kommer". Den politiska ambitionen var att invandrare skulle sugasupp i majoritetens sätt att leva, tala och klä sig. Invandrares kulturellaseder och bruk skulle med tiden ersättas av det svenska samhällets.Assimilationstanken började emellertid att ifrågasättas och strax efterbeslutet 1968 tillsattes ,som fick till uppgift att kartlägga invandrares och minoriteters situationoch för att underlätta deras möjligheter att anpassa sig till livet i Sverige.År 1975 beslutade om nya riktlinjer för invandrarpolitiken ochde sammanfattades i tre huvudmål: jämlikhet, valfrihet och samverkan.Beslutet innebar ett klart avståndstagande från den tidigareassimilationspolitiken. Invandrares kulturella och språkliga bakgrund skulleinte bara erkännas, den skulle också främjas.Den invandrarpolitik som formades 1975 innebar att fler av de säråtgärdersom införts på försök permanentades ochinitiativ togs till nya åtgärder och reformer för invandrare.Hemspråksundervisning, stöd till kulturella verksamheter som bokinköp,radio- och TV-program och litterär produktion på andra språk än svenska ärnågra exempel på de säråtgärder som skulle förverkliga invandrarpolitiken.Stora satsningar gjordes också på produktion av information till invandrare påflera olika språk och på lätt svenska, och information om invandrare tillinfödda svenskar.Även om beslutet om invandrarpolitiken 1975 innebar att den generellapolitiken kompletterades med säråtgärder blev det också senare beslut om attinvandrarpolitiken i huvudsak skulle bygga på den generella politiken. och berörd organisation gavs ett ansvar för att invandrare skullebehandlas på samma sätt som befolkningen i övrigt.5.1.1 Konsekvenser av den förda politikenInvandrarpolitiken har i stor utsträckning riktat sig till invandrare som enhomogen grupp utan hänsyn till enskilda individers olika bakgrund ochförutsättningar. Detta har till stor del bidragit till att invandrarskapförknippas med "annorlundaskap". Invandrarpolitiken, tillsammans meddess särskilda administration, har på ett olyckligt sätt förstärkt "vi"-och-"dom"-känslan i samhället. Politiken har i flera fall hindrat människor attkomma in på arbetsmarknaden och att ta en aktiv del i samhällsarbetetoch den har i många fall motverkat sitt eget syfte och bidragit till attförstärka känslan av utanförskap hos många invandrarfamiljer.Centerpartiet har medverkat till att den gamla invandrarpolitiken har delatsupp i en migrationspolitik och en integrationspolitik. Migrationspolitikenomfattar flykting-, invandrings- och återvandringsfrågor eftersom dessafrågor spänner över ett brett fält av åtgärder, både i och utomlands.Mottagande av skyddsbehövande flyktingar och andra invandrare i ärbara en del av detta. Andra åtgärder sker inom ramen för utrikes-, säkerhets-,handels- och biståndspolitiken. Integrationspolitiken är en process somförutsätter ömsesidig öppenhet och vilja till förändring och måste grundas påalla människors lika fri- och rättigheter.5.2 Situationen i dagUnder har segregationen mellan olika bostadsområden i destörre städerna blivit alltmer uppenbar. Rapporter redovisar också attklyftorna ökar och arbetslösheten drabbar människor i vissa områdenhårdare än andra. Ofta är det boende i de bostadsområden som byggdes på1960-1970-talen, de s.k. miljonprogramområdena, som är hårt utsatta. Iområden med en stor andel personer med extremt låg inkomst harfattigdomen ökat ytterligare, medan inkomsterna i andra delar av dessakommuner har utjämnats . Detta innebär att klyftorna harökat i våra storstadskommuner , medan skillnaderna ibefolkningens inkomst mellan de olika regionerna varken har minskateller ökat.Problemen med segregation gäller inte bara storstadsområdena. Inom varjestad finns det skillnader mellan olika bostadsområden i fråga om ekonomiskaförutsättningar och de boendes deltagande i den demokratiska processen.Omkring en miljon människor i lever i de 900 områden som är fattigaoch utsatta.Att inte ha tillträde till arbetsmarknaden leder till fler problem än enbartsvårigheter att klara sin ekonomiska situation. Det handlar om problem medspråket, om passivitet och maktlöshet och känsla av utanförskap. En av deviktigaste åtgärderna för att minska klyftor och skillnader i samhället är attöka förutsättningarna för deltagande i arbetslivet. Diskriminering vidrekryteringar måste åtgärdas och det krävs inte minst en omfattande attityd-och opinionsförändring i samhället som helhet. Vi har alla, som individer ochmedmänniskor, myndigheter, företag, partipolitiskt aktiva ochopinionsbildare, ett stort ansvar att medverka i detta arbete.5.2.1 SegregationenSegregationen mellan familjer i skilda stadsmiljöer, mellan rika ochfattiga, mellan högutbildade och lågutbildade och mellan människorboende i stad och på landsbygden är ett stort samhällsproblem oavsett omden har etnisk eller kulturell grund.Delade städer och segregerade bostadsområden är ett demokratiskt,ekonomiskt och socialt stort problem. Det är en form av diskriminering omsegregation uppkommer därför att majoritetsbefolkningen valt bort människormed lägre inkomster, annan etnisk eller kulturell bakgrund och om det fått tillföljd att minoriteten ofrivilligt måste bosätta sig i ett visst område.Samtidigtmåste vi också ha förståelse för att många invandrande svenskar söker sig tillområden där det redan bor människor med samma etniska ursprung eller därde har släktingar. Ofrivillig uppdelning eller medveten utestängning avminoriteter är en grogrund för främlingsfientlighet och ska aldrig få acceptansi ett demokratiskt samhälle.Olikheter är ofta stimulerande medan ensidighet kan vara utarmande.Segregation skapar myter, främlingskap och misstro och kan förstärka deekonomiska och sociala problemen. Alltför ensidigt planerade stadsmiljöerförstärker ofta tendenserna till segregation. En varierad fysisk boendemiljöhar stor betydelse för den sociala samvaron.Många, men långt ifrån alla, av bostadsområden istorstäderna präglades av ensidiga bomiljöer. Ett flertal av dessabostadsområden har restaurerats och fler funktioner än självaboendet har tillkommit i dessa. Människor som bor i utsatta områden riskeraratt utestängas från samhällsgemenskapen och en sådan marginalisering kanCenterpartiet aldrig acceptera. anser att vi istället behöver enmedveten samhällsplanering där mångfald, variation och olikheter stimulerasså att vi aktivt kan motverka segregation, ensidighet, utarmning ochutslagning. Funktioner som boende, småföretagsamhet, skolor,kulturaktiviteter och rekreationsmöjligheter är viktigt för attsamhällsgemenskapen ska fungera.För att motverka segregation krävs att människor är medvetna om sinarättigheter och skyldigheter. Alla enskilda människor har ett ansvar och detkrävs statliga, kommunala och lokala insatser för att klara detta. Skolan harett ansvar som förmedlare av vad humanistiska värden innebär. Dengrundläggande åtgärden för att komma till rätta med segregeringen är att påalla plan och i alla sammanhang motverka diskriminering. Vad som imotionen anförs för att motverka segregering bör ges regeringen till känna.5.3 ValdeltagandetDelaktigheten, medborgarnas samhällsintresse och inflytande speglas ivaldeltagandet. Bland invandrade svenskar och i synnerhet bland personersom enbart har rösträtt i kommunalvalet är valdeltagandet mycket lågt.Valdeltagandet är i sig ett mått på delaktighet i samhället. En forskargruppvid har undersökt valdeltagandet blandutländska medborgare. , första året då utländska medborgare fickrösta i kommun- och landstingsvalen, var valdeltagandet attjämföra för hela befolkningen. Gruppens forskning visar attvaldeltagandet har sjunkit successivt, och 1998 deltog endast var tredjeutländsk medborgare i kommun- och landstingsvalen. Det är en förklaring tillatt valdeltagandet i hela valmanskåren fallit från undersamma period. I bostadsområdet utanför bor mångainvandrade svenskar och där var det av de ungaröstberättigade som röstade i valet . Att många unga människor medinvandrarbakgrund känner ett utanförskap är ett stort problem för vårtdemokratiska samhälle.Valdeltagandet följer också den sociala skalan och en förklaring till detextremt låga valdeltagandet är den socialt utsatta situationen. Invandrare somhar hög inkomst och bor i välbärgade områden deltar i större utsträckning ivalet än invandrare som bor i socialt utsatta områden. Undersökningen visarockså att valdeltagandet är högre bland kvinnor än bland män. Lägst ärvaldeltagandet hos unga män . Personvalet verkar ha haft enpositiv effekt och givit kandidater med utländsk bakgrund högre placeringarän partiernas interna listplaceringar. Det visar att partiernas traditionellanomineringsprocess inte speglar befolkningssammansättningen i valkretsen.I de valda församlingarna är utrikes födda klart underrepresenterade, ochbland de invalda finns en relativt stor övervikt av nordiska invandrare. Ommänniskor inte känner sig ha förutsättningar eller möjligheter att delta i denpolitiska dialogen och den demokratiska processen, leder det till vanmakt ochett utanförskap som hotar det demokratiska systemet. Segregation ochmaktlöshet leder dessutom till passivitet och avståndstagande och det är enförklaring till det låga valdeltagandet bland de nya svenskarna. Därför måstedet politiska systemet och arbetssättet förändras så att allasamhällsmedborgare ges större möjlighet att påverka och vara delaktiga ibeslutsfattandet. utgångspunkt är att besluten ska fattas näraeller av dem som berörs av besluten. Decentralisering av makt innebär att flerbeslut ska fattas av dem som är direkt berörda. Vi utvecklar våra förslag fören utvecklad demokrati i en särskild motion.6 Utgångspunkter - det mångkulturellasamhälletAlla människors lika värde och rättigheter är grunden för Centerpartietspolitik. Individens fri- och rättigheter får endast inskränkas av andramänniskors lika fri- och rättigheter. Det innebär att alla ska ha sammarättigheter och skyldigheter i samhället och minoriteter ska skyddas i lagmot diskriminering. Integrationspolitiken är en process som förutsätterömsesidig öppenhet och vilja till förändring och måste grundas på allamänniskors lika fri- och rättigheter.Den enskilda människan är utgångspunkten för . Vårmänniskosyn bygger på respekt för individen och alla människors lika rättoavsett kön, ålder, etnisk tillhörighet, hudfärg, sexuell identitet, politiskellerreligiös övertygelse. Detta innebär att samhället också måste ge utrymme förolika religiösa eller politiska uppfattningar och kulturella skillnader inomdemokratins ramar. Våra grundlagar som åsikts-, yttrande- ochreligionsfriheten måste värnas och samhällets verksamhet måste grundas pårespekt för individens frihet. Individualismen skiljer sig från egoismen, somsätter egennyttan främst och vi når en ökad livskvalité genom det samspel vinår med andra människor i frivilliga gemenskaper.Centerpartiet anser att alla människor måste ges likvärdiga möjlighetermen också att alla ska ta sin del av ansvaret för det gemensamma och för sinanära. Det är det som också utmärker det humanistiska samhället ochavgörande är att människor känner att de har kraft att förändra. Ommänniskor däremot känner hopplöshet och har minimal möjlighet att påverkasin egen situation förtvinar samhället. Strävan i gemenskapen måste vara attmänniskor känner sig behövda, accepterade och att de fyller en funktion isamhället. Om människor känner att de inte kan påverka sin situation ochhopplöshet leder detta till intolerans. Därför måste vi ha möjligheter attutvecklas i ett växelspel med vår omgivning så att vi tillsammans motverkarintolerans. Värdegemenskaper och utbildning är viktiga delar i en humanistiskmänniskosyn och vi måste eftersträva en dialog med dessa utgångspunkter.Etnisk diskriminering, medveten eller omedveten, måste alltid motarbetas.I många fall handlar det om att göra människor medvetna om att detförekommer diskriminering, på samma sätt som jämställdhetsarbetet ägnatmycket kraft åt att tydliggöra diskriminering på grund av kön. Den etniskadiskrimineringen kan förekomma var som helst, i olika grader, och ta sigolika uttryck. För att motverka detta krävs ett genomgripande arbete, inomalla områden och på både individ-, grupp- och samhällsnivå.Etnisk och kulturell mångfald förutsätter ömsesidig respekt och underlättasom människor är trygga i sin närmiljö. Kulturer kan löpa parallellt och berikavarandra utan att någon känner sig hotad eller utanför. Dock finns det en riskatt trångsynt nationalism och konflikter mellan grupper kan utvecklas ommänniskor inte är trygga i sin identitet och känner sig berättigade. Är mantrygg i sig själv kan man tillgodogöra sig det positiva och då har man kraft attavvisa negativa, intoleranta värderingar.För är pluralism och mångfald i samhället viktigt.Tillsammans med det enskilda engagemanget kan vi skapa en dynamisk ochpositiv utveckling, medan homogena miljöer blir intoleranta och stillastående.Heterogena samhällen har bättre förutsättningar till kreativitet och utveckling.Många som invandrat till har samma behov av att hitta en egenkombination av kulturella identiteter som svenskar har som emigrerat frånSverige.Majoritetens rädsla och okunskap om hur man ska hantera det nya tar siguttryck i generaliseringar, diskriminering, främlingsfientlighet och rasism.Integration handlar om en process där både majoritets- ochminoritetsbefolkningen tar till sig och förändras och tillsammans skapar någotnytt. En ökad kunskap och medvetenhet bland majoritetsbefolkningen krävsför att det ska bli en naturlig mångfald och för att man ska se fördelarna medett mångkulturellt arbete. Olika minoriteter behöver på motsvarande sätt ökadkunskap om varandra för att minska risken för motsättningar. Detta bör gesregeringen till känna.6.1 Unga kvinnor och mänUngdomar lever redan i det mångkulturella samhället med influenser frånmånga olika kulturer som sammantaget bidrar till en positiv utveckling.De har skapat sin identitet genom att blanda värderingar och kulturelladrag från sin etniska grupp, från majoritetssamhället och från andrakulturer. Integration är för de flesta något självklart som inte står i motsatstill att värna minoriteternas rättigheter. Denna utveckling är positiv ävenom vi måste vara medvetna om att den kan skapa problem inom familjenmellan olika generationer, då exempelvis föräldrar medinvandrarbakgrund möter nya mönster och kulturer hos sina barn.