mot · GO02A710 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:A710av , ()Den arbetsrättsliga lagstiftningen1 SammanfattningDenna motion tar sin utgångspunkt i övergången från industrisamhälle tillinformations- och kunskapssamhälle. Förändringen påverkarsamhällsekonomin och arbetslivet.Den traditionella, storskaliga industriproduktionen ersätts nu i snabb taktav en mer individanpassad företagsamhet. Synen på anställning förändras ochnya relationer suddar ut invanda gränser mellan anställda, uppdragstagare ochägare. Medarbetarna ges större ansvar och befogenheter som kravenpå kunskap och kompetens ökar.Förändringarna, decentraliseringen och individualiseringen av arbetslivetinnebär en utmaning. Den svenska lagstiftningen har inte hängt med isvängarna. Det arbetsrättsliga regelverket är ålderdomligt och anpassat tillgårdagens arbetsmarknad. Det blir därmed ett ökande hinder för tillkomstenav nya jobb och måste följaktligen moderniseras.I motionen framläggs förslag om grunddragen i en förenklad ochmoderniserad arbetsrättslig lagstiftning. Förslagen tar sin utgångspunkt i attdet är den enskilde som skall vara bärare av arbetets rättigheter. Fackligaorganisationer skall företräda arbetstagarna på grundval av deras uppdrag,inte till följd av tvingande lagregler.Förslag framläggs om modernisering av konfliktreglerna och avskaffandeav Arbetsdomstolen. Partssammansatta specialdomstolar bör inte förekomma,utan arbetsrättsliga tvister bör avgöras inom det allmänna domstolsväsendet.Det är viktigt att en omodern, nationell arbetsrätt i stället för att avvecklasinte överförs till europeisk nivå. bör därför verka för att på det arbetsrättsliga området begränsas.2 Innehållsförteckning34 Förslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen lägger fram förslag till en förenklad ochindividualiserad arbetsrättslig lagstiftning i enlighet med vad som anförs imotionen.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den negativa föreningsrätten på arbetslivsområdet.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tillämpning av kollektivavtal.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om modernisering av konfliktreglerna.5. beslutar att avskaffa Arbetsdomstolen i enlighet med vad somanförs i motionen.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om den svenska arbetsrättsliga hållningen i EU.5 Från industrisamhälle tillinformationssamhälleVi befinner oss i övergången industrisamhälle informations- och kunskapssamhälle. Förändringen påverkararbetslivet och ekonomin på många olika sätt. Rörligheten ochomsättningshastigheten ökar, individualiseringen av produktionen ochsamhällslivet förstärks, kunskaper får allt större betydelse för vårakonkurrensmöjligheter.Sammantaget är förändringarna som världsekonomin genomgår positiva.De kan ge utrymme för en välståndsutveckling som för många tidigare lågutom räckhåll. Kraften i förändringarna utsätter emellertid gamla strukturerför stora påfrestningar. De länder som inte klarar att anpassa sig till nyavillkor kommer att få svårt att upprätthålla sin konkurrenskraft och därmedvälfärden för sina medborgare.5.1 Ett individualiserat arbetslivMarknadsekonomin är till sin karaktär individuell. Den bygger på attenskilda människor både vill och kan utvecklas för sitt eget och detgemensamma bästa. Att individualiseringen nu är så påtagligsammanhänger emellertid också med att ett snabbt föränderligt samhälleinte kan styras i de gamla kollektiva formerna. Utvecklingen går heltenkelt för fort. Informationstekniken gör inte bara kommunikationenenklare utan ökar också möjligheterna att tillgodose personliga önskemål.Den storskaliga industriproduktionen hade en hierarkisk arbetsorganisationoch tydliga partsroller. I det näringsliv som växer fram ges medarbetarnaökade befogenheter och större ansvar, vilket ställer högre krav på utbildningoch kompetens. De löpande banden för massproduktion ersätts med en merindividanpassad företagsamhet.Lönebildningen har blivit allt mer decentraliserad ochcentralorganisationerna på arbetsmarknaden - LO, TCO, och -har inte längre någon roll att spela där. Även uppgörelser om t.ex. arbetstideroch kompetensutveckling träffas nu i allt större utsträckning direkt iföretagen.En livslång, fast anställning med företaget som arbetsplats är inte längredet självklara. Rörligheten ökar i stället och det växer fram helt nyarelationerpå arbetsmarknaden. Delägarlösningar blir vanligare och nya kontraktsformersuddar ut gamla gränser mellan anställda, uppdragstagare och ägare. Merflexibla arbetskontrakt träffas t.ex. i form av projektanställningar.Distansarbetet ökar i omfattning. Egenföretagandet i aktiebolag och enskildafirmor ökar också och utgör av den totala arbetsstyrkan.Genom s.k. out-sourcing koncentrerar många företag sin verksamhet ochavtal med entreprenörer, självanställda konsulter och bemanningsföretag blirallt vanligare. Det näringsliv som på detta sätt växer fram är mersårbart för störningar. Det beror bl a på att produktionen är merkundorderstyrd och att lagerhållningen är minimal.En annan förändring gäller våra arbetstider. De kommer att variera såvälöver konjunkturcyklerna som över medarbetarnas livscykler. Möjligheternaatt ta hänsyn till medarbetarnas personliga önskemål och familjeförhållandenkommer att bli mycket större. I industrisamhället var det självklart att arbetaenligt standardiserade tidsregler. kommer både enskilda ochföretag att vilja och behöva ha mer varierade tider för arbete. Det gäller överdagen men också i stort. Perioder av hårt arbete kan komma att varvas medperioder där arbetet inte är lika omfattande.5.2 Arbetsrätten är föråldradSammantagna utgör dessa förändringar en påtaglig utmaning motåtskilliga grunddrag i det nutida svenska arbetslivet. På samma sätt somden globala förnyelsen av ekonomin ställer krav på förändringsförmågagäller om arbetet att allehanda arbetsformer måste kunna utvecklas ocherkännas. Arbetets villkor måste få formas av enskilda människor somanförtros ansvaret att själva besluta om den egna framtiden.Då är det uppenbart att svensk lagstiftning inte har följt med i de snabbaförändringarna. Det arbetsrättsliga regelverket är en del av det gamlaindustrisamhället. Det är uppbyggt efter de förhållanden och strukturer -storskalig industriproduktion - som gällde där.Den typ av företag och arbetsplatser som stått modell för arbetsrätten finnsinte längre kvar. Till det nya som kännetecknar informationssamhället -decentralisering, flexibilitet och småskalighet - saknar arbetsrätten allareferenser. Arbetsrätten känner inte och beaktar därför inte företeelser somsmåföretagens betydelse, den expanderande tjänstesektorn, de många nyaanställningsformerna, den decentraliserade lönebildningen ocharbetsorganisationen.Arbetsrättens konfliktregler är en relik från industrialismens barndom. Debeaktar inte det moderna näringslivets sårbarhet och den förskjutning somdetta medför i balansen mellan de traditionella parterna. kan helasamhällssektorer slås ut genom att ett fåtal nyckelpersoner strejkar, samtidigtsom de traditionella motåtgärderna blivit meningslösa. De ekonomiskaskadorna blir helt enkelt för stora om den i teorin tillgängliga stridsarsenalenutnyttjas.5.3 Ett hinder för nya jobbRegleringen av arbetsmarknaden består inte bara av lagstiftning, utanockså av ett nät av kollektiva avtal mellan arbetsmarknadenshuvudorganisationer. Bara inom SAF-området finns det ca 600 olikakollektivavtal. Det totala regelverket blir för många företagare nästanomöjligt att genomskåda. Småföretagsdelegationen har också framhållitatt många småföretagare lyfter fram de arbetsrättsliga reglerna som ettviktigt problem.Det samlade regelverket blir avhållande på företagens benägenhet attnyanställa. Trösklarna för att anställa är helt enkelt för höga och många av deanställningar som skulle behövas kommer aldrig till stånd. De fördelar somdagens arbetstagare kan få till följd av arbetsrätten vinns därmed i betydandeutsträckning på deras bekostnad, som står utanför arbetsmarknaden.För alla företag och företagare, men särskilt för de små, är nyanställningarstora investeringsbeslut. Varje sådant beslut är därmed förknippat medautomatiska trögheter. Ju större ansvaret för att engagera fler medarbetare är,desto större blir också trögheterna. 1970-talets arbetsrättsliga lagstiftningledde till att dessa trögheter ökade. Anställningsbesluten blev större, merbindande och därmed mer riskfyllda.Ett av de mer framträdande problemen med dagens regelverk utgörs av desvårigheter som gäller möjligheterna att träffa individuella avtal. Det är intesjälvklart möjligt för enskilda och företag att komma överens om denersättning som gör att arbeten kommer till stånd. Inte heller kan företag ochenskilda fritt förfoga över t ex arbetets förläggning i tiden. Det förstadrabbarunga särskilt hårt, genom att de får svårt att etablera sig på arbetsmarknaden.Det andra slår mot alla de varierande arbetsformer som kan göra det lättare attförena arbetsliv och familjeliv. Den grundlagsfästa avtalsrätten har lyfts bortfrån den enskilde.Det hävdas att , ifråga om villkoren på arbetsmarknadeninte, på något avgörande sätt avviker från vad som är vanligt i i stort.Det är både sant och osant. Det är osant i så måtto att genomkombinationen av lagar och kollektivavtal gått betydligt längre än flertaleteuropeiska länder. Sant är emellertid att nästan hela präglas avmer reglerade arbetsmarknadsvillkor än andra regioner i världen, såsomNordamerika och Sydostasien.Det har också resulterat i påtagliga skillnader ifråga om förmågan att skapanya riktiga arbeten. I skapas det nya jobb i en takt som saknarmotstycke. I har det skapats över 2,5 miljoner nya jobb underde . I försvann i stället 250 000 jobb under samma tid.På många håll förändras därför arbetsrätten i liberaliserande riktning. Alltfler inser att sådana förändringar är angelägna om dynamiken skall kunnastärkas och tillväxten av arbetstillfällen främjas. Det är viktigt att en sådanutveckling kommer till stånd också i . Detta understryks av att detbehövs 400 000 nya jobb bara för att lika många skall vara i sysselsättning nusom sedan.6 Reformera arbetsrättenI det följande framlägger vi förslag till modernisering av den svenskaarbetsrätten. Syftet är att förena kraven på trygghet för den enskildearbetstagaren med kraven på ett modernt regelsystem som stärkernäringslivets dynamik och ökar antalet arbetstillfällen.6.1 Förenkla lagstiftningenSträvan måste vara att radikalt förenkla den lagstiftning som reglerarförhållandena mellan medarbetare och arbetsgivare. Särskilt skedde en facklig-politisk, ideologiskt betingad offensiv somåstadkom en formlig explosion av nya lagregler, bl a genom lagen ommedbestämmande i arbetslivet (MBL).Enligt vår uppfattning bör nu merparten av den arbetsrättsligalagstiftningen ersättas med ett mindre antal stadganden som alltid skalliakttagas i anställningsförhållanden. Till dessa skall den enskilde personligen,eller den fackliga organisation till vilken denne uppdragit att föra sin talan,kunna förhandlingsvägen lägga till andra villkor av betydelse.En lång rad lagar och förordningar skulle med en sådan ordning komma attsakna en meningsfull funktion. Det skulle i sin tur, utöver den ökadeflexibiliteten, leda till att arbetsrätten blev mer överblickbar. Redan dettafaktum skulle öka många företagares säkerhet och därmed benägenhet attanställa.Det är självklart att varje arbetstagare skall vara garanterad vissagrundläggande rättigheter som bl a säkerställer honom/henne mot engodtycklig behandling från arbetsgivarens sida. Sådana grundläggandestadganden om villkoren i arbetslivet skall medge olikartade lösningar påpraktiska förhållanden och vara så utformade att arbetstagare ocharbetsgivare kan föra talan i domstol om de inte iakttages.Vi anser att den arbetsrättsliga lagstiftningen bör innehålla bestämmelserom att uppsägning av en arbetstagare endast får ske på saklig grund. Detuppfattar vi som en viktig rättssäkerhetsfråga. Däremot finns det ingenanledning att lagstifta om regler som förhindrar annat än fastatillsvidareanställningar. Det bör heller inte finnas lagfästa regler om vem somskall ha företrädesrätt till fortsatt eller förnyad anställning.Helt avskaffade turordningsregler skulle understryka att varje medarbetareär unik och skall behandlas därefter. , har emellertid träffatöverenskommelse om ett begränsat undantag från turordningsreglerna i lagenom anställningsskydd. Av respekt för denna överenskommelse avstår vi frånatt nu framlägga förslag om ett totalt slopande av turordningsreglerna.6.2 Individualisera lagstiftningenSpelreglerna på den svenska arbetsmarknaden är i extremt storutsträckning relaterade till de centrala arbetsmarknadsparterna. Dettaanknyter till en korporativ tradition som tyvärr är vanlig på mångasamhällsområden i Sverige.Den naturliga utgångspunkten för all arbetsrättslig lagstiftning bör varaparterna i anställningsförhållandet, d v s arbetstagaren och arbetsgivaren. Detär dessa två parter som i utgångsläget måste förfoga över anställningsavtaletoch dess innehåll. Det är ibland nödvändigt att ha en grundläggandeskyddslagstiftning för att trygga arbetstagarens ställning, men staten bör inteintervenera i onödan i parternas rätt att träffa avtal med varandra. Dettaunderstryks för övrigt av att redan den allmänna avtalslagstiftningen ger ettbetydande skydd till den svagare parten i ett avtalsförhållande.Det är viktigt att förstärka föreningsrätten, också på arbetslivets område.Den positiva föreningsrätten d v s rätten att tillhöra en fackföreningrespektive en arbetsgivarorganisation, är grundmurad. Det är sämre beställtmed den negativa föreningsrätten, även om denna rätt i princip garanteras avEuropakonventionen om de mänskliga rättigheterna. Varje arbetstagare ochvarje arbetsgivare måste ges en i lag skyddad och reell rätt att stå utanförorganisationerna på arbetsmarknaden.Det är den enskilde som skall vara bärare av arbetets rättigheter. Dettahindrar givetvis inte att man som arbetstagare väljer att sluta sig samman medandra för att tillsammans med dem låta sig företrädas av en fackligorganisation. Det sker emellertid då på den enskildes uppdrag och på devillkor som denne själv anger.Begrepp som arbetare eller tjänsteman, huvudorganisation och kollektiv-avtalsområde tenderar att allt mer förlora sin relevans. Det moderna facketsuppgift blir då mer inriktat på stöd i förverkligandet av den enskildespersonliga ambitioner.En arbetsgivare skall inte vara skyldig att tillämpa ett kollektivavtal påandra arbetstagare än på dem som omfattas av kollektivavtalet d.v.s. som ärmedlemmar i den fackliga organisation som har träffat avtalet. Denna regelmåste vara tvingande för att den enskildes rätt inte skall bli illusorisk.Därutöver bör man i lagstiftningen införa regler som gör attkollektivavtalen blir dispositiva genom individuella avtal mellan arbetstagareoch arbetsgivare. Det skulle innebära att arbetstagare och arbetsgivare frittkan reglera alla sina mellanhavanden. Först om någondera parten inte önskarett sådant avtal träder kollektivavtalets bestämmelser in.6.3 Modernisera konfliktreglernaSammanslutningar av arbetstagare och arbetsgivare har sedan gammalträtt att vidta fackliga stridsåtgärder. Denna möjlighet att driva sina kravutgör en grundläggande fri- och rättighet. Den åtnjuter därför också visstgrundlagsskydd.Konfliktreglerna är emellertid genomgående av gammalt datum och i fleraavseenden förlegade. Balansen mellan parterna har också rubbats sedanreglerna tillkom, framför allt därför att dagens ekonomi är så oändligt mycketmer integrerad och sårbar än gårdagens.Vi har i kommittémotionen 2000/01:A227 "En fri och lokal lönebildning"framlagt förslag om införande av en proportionalitetsregel och om ett förbudmot sympatiåtgärder. Båda förslagen syftar till att bättre balanserakonfliktreglerna och förhindra att tredje man oförskyllt åsamkas stor skada.Slutligen finns det skäl att avskaffa de nuvarande reglerna om s ktolkningsföreträde i rättstvister.6.4 Avskaffa ArbetsdomstolenVi är för vår del principiella motståndare till specialdomstolar ochpartssammansatta domstolar. Sådana bör inte förekomma. Det har i denpraktiska rättstillämpningen visat sig att domstolar som tillförs ledamötersom företräder särintressen har en tendens att inte bara tillämpa gällandelag utan även fylla ut och skapa lag vilket leder till mindre förutsebarhet;rättssäkerheten äventyras därmed.Arbetsdomstolens funktioner bör därför övertagas av det allmännadomstolsväsendet. Vi är övertygade om att en sådan ordning kommer attgynna förutsägbarheten och rättssäkerheten. Detta gäller desto mer med deförändringar av arbetsrätten som vi föreslår.Liksom vid andra tvister där parternas överenskommelser kan ersättadomstolsdom finns naturligtvis också på arbetsrättens område möjlighet förarbetsmarknadens parter och för enskilda arbetsgivare och arbetstagare attinrätta permanenta eller tillfälliga organ för rådgivning, konfliktlösning ochavtalstolkning.7 Arbetsrättsliga regleringar på EU-nivåDet finns till slut anledning att beröra de uppgifter EU kommit att fåifråga om villkoren på arbetsmarknaden. Inom ramen för vad som kallasden sociala stadgan och det sociala protokollet har en europeisk arbetsrättbörjat ta form. Som ett led i IGC-processen förordar också vissa länderoch politiska grupperingar att EU:s engagemang för att bekämpaarbetslösheten skall förstärkas.Vi vill för vår del varna för en utveckling där en omodern nationellarbetsrätt, istället för att avvecklas, flyttas upp till Europanivå. En sådanutveckling skulle ytterligare försvåra den vitalisering borde genomgåför att kunna erbjuda andra delar av världen en utvecklande konkurrens.De beslut som fattas inom ramen för den sociala stadgan och det socialaprotokollet, liksom i form av direktiv i gängse ordning, blir omedelbartbindande för . Enligt vår mening bör den inom EUverka för att unionens regelverk på det arbetsrättsliga området begränsas tillvad som kan motiveras från strikta hälso- och säkerhetsrelateradeutgångspunkter och som har till syfte att inget land skall kunna skaffa sigkonkurrensfördelar genom orimliga säkerhets- eller hälsoregler.Stockholm den 5 oktober 2000Mikael ()()()()()()()()()