mot · GO02Fi209 · 2000-10-05 00:00:00 — På kort sikt spelar nyföretagandet enrelativt liten roll för att påverka näringsstrukturen i , men förförnyelsen av näringslivet på är nya företag av största betydelse.Nyföretagandet ligger på en nivå som klart understiger exempelvis Tysklandsoch och många andra länders i . Det kan också noteras atten betydande andel av de tillkommande företagen skapas enbart av skatteskäl.Dessa företag bidrar alltså inte alls till tillkomsten av nya jobb. Det är ocksåett anmärkningsvärt underbetyg att så många nya företag inte överlever i detsvenska företagsklimatet.Betydelsen av ett attraktivt klimat för företagande ökar i globaliseringenstidevarv. När nationsgränser spelar en allt mindre roll för företag, kapital ochmänniskor är det länder som förmår skapa goda betingelser för företag ochföretagare som blir vinnare i kampen om jobben och de framtidsinriktadeföretagen.Ska trenden vändas och arbetslösheten långsiktigt sjunka måste små ochmedelstora företag och familjeföretag ses som en tillgång som måste värnasoch uppmuntras. beroende av ett konkurrenskraftigt näringsliv somförlägger tillverkning, forskning, utveckling och andra strategiskaverksamheter till kan inte nog understrykas. Det räcker inte att talaom vikten av ett ökat företagande, det fordras också praktisk politik. Dethandlar om att skapa bättre förutsättningar så att kreativitet kan frigöras, såattmänniskor vågar förverkliga sina affärsidéer, vågar ta språnget att starta eget,vågar ta risker, vågar utvidga och nyanställa.Från statligt håll går det inte att tvinga fram företag och nya jobb, men detgår i stor utsträckning att påverka människors vilja och möjligheter genom attförändra regler, skatter och strukturer så att medborgare kan dra nytta avvarandras kunnande och idéer. Här finns den ekonomiska utvecklingensviktigaste drivkraft.Ökad sysselsättning tryggar välfärdenDen kraftiga sysselsättningsökning som fyrpartiregeringenlämnade efter sig bröts av den socialdemokratiskaregeringens politik från mitten av , ochsysselsättningen föll sedan. Sysselsättningen ökar , vilketär glädjande. Men i budgetpropositionen kan också utläsasatt arbetslösheten kommer att öka , trots en fortsatt stark konjunktur. Det gåralltså inte att slå sig till ro. Trots en hotande överhettningoch att många företag har svårt att finna nya medarbetare ärdet färre som har ett arbete än sedan.Massarbetslösheten har ändrat karaktär: från arbetslöshet tillutslagning, visar en utredning från Svensk handel. Studienförsöker se hur den minskade sysselsättningen rimmar medbristen på arbetskraft. Fler studerar, fler är sjuka - och flerhar helt enkelt givit upp. Och ganska säkert är det också flersom jobbar svart. Det saknas 450 000 jobb för att lika mångaska ha ett arbete som 1990 och rapporterar sju avtio företag svårigheter att hitta arbetskraft. De historiskt lågasysselsättningsnivåer som etablerats är inte bara en följdav den djupa lågkonjunkturen , utanockså en följd av den socialdemokratiska politiken somaktivt gått ut på att få bort människor från arbetskraftengenom arbetsmarknadspolitiska åtgärder,generationsväxlingar och tillfälliga avgångsersättningar.Vidare har antalet förtidspensioneringar ökat kraftigt undersenare år. Denna politik bidrar till passivisering avmänniskor, vilket i sig är illa nog. Men den innebär också ettallvarligt hot mot långsiktiga förutsättningar attfinansiera en rimligt omfattande offentlig verksamhet medgod kvalitet. De senaste decenniernas utveckling, däralltfärre måste försörja alltfler, är ohållbar och måste snarastbåde brytas och vändas. Den demografiska utvecklingenmed historiskt låga födelsetal och en kraftigt ökande andeläldre med följande vård- och omsorgsbehov måste leda ny politik. Politiken måste skapa förutsättningar för enkraftigt ökad sysselsättning i framför allt det privatanäringslivet. För att åstadkomma detta krävs det att en radförändringar görs inom många olika områden. Regeringenspolitik har gått ut på att saneringen av statens finansertillsammans med förhoppningar om en god internationellkonjunktur ska lösa problemet. Inte heller föreliggandeproposition ger några som helst konkreta besked eller förslagmed syfte att långsiktigt öka tillväxtförutsättningar.Enligt krävs det ett brett program för att bryta den högatotala arbetslösheten genom ökad sysselsättning. I ett sådant program ingårbl.a. strukturella förändringar av skatterna och ett sänkt skattetryck,förenklingar av regelverken för företagen, en modernisering av arbetsrätten,ett effektivare rättsväsende och en sundare konkurrenssituation genomkrafttag mot skattefusk och ekonomisk brottslighet. En reformering av dagenslapptäcke till socialförsäkringssystem måste också ske om samspelet mellanskattesystemet och de olika bidragssystemen ska ge rätt incitament till arbete,som en rimlig ekonomisk trygghet finns i oförutsedda elleropåverkbara situationer. Utmaningarna är stora, men därmed ocksåmöjligheterna. Den socialdemokratiska regeringen tycks emellertid saknavarje framtidsinriktad tanke. I stället går regerandet ut på att passivtförvaltaden uppnådda budgetbalansen och formulera målsättningar som sedan inteföljs av några åtgärder. Kritiken av denna passivitet borde vara större än den är i den allmänna debatten. Den budgetbalans som uppnåtts ihögkonjunktur är långt ifrån självklar . Därför krävs det nuen aktiv politik som tar sikte på förutsättningar att klara framtidensvälfärdsåtaganden, då andelen äldre personer ökar, då lågkonjunkturerkommer och då arbetslöshet och statsskuld riskerar att öka. Endast genom attaktivt genomföra förändringar som stimulerar sysselsättning, tillväxt ochföretagande kan trygga välfärden.Bryt bidragsberoendet - individer ochfamiljer måste få bestämma mer självaRegeringens politik för att sanera statsfinanserna har tillstora delar inneburit höjda skatter för låg- ochmedelinkomsttagare. Detta har i kombination med sänktabidrag gjort att många som redan tidigare levde påmarginalen tvingats söka socialbidrag.Socialbidragskostnaderna ökade under i stort sett hela denförra mandatperioden, liksom antalet socialbidragstagare.Denna utveckling har i sin tur belastat kommunernaeftersom det är de som finansierar socialbidragen.Låginkomsttagare som tvingas söka socialbidrag av året betalar ofta ansenliga belopp iinkomstskatter. Denna negativa rundgång måste brytas.Kristdemokraterna ser det som en viktig och prioriterad uppgift att skapaen skattestruktur som gör att fler kan klara sig på sin egen lön och intetvingasvara beroende av bidrag för att få hushållsekonomin att gå ihop. Dagensskattesystem gör att lågavlönade inte klarar sig på sin lön när skatten ärbetald. De får först betala världens högsta skatter och sedan "stå med mössani hand" på för att få tillbaka pengar. Detta är inte ett rimligtsystem. Sänkta inkomstskatter för låginkomsttagare är en fråga om värdighetoch respekt för enskilda personer. Det är också helt avgörande för att brytadet bidragsberoende som alltför många människor har fastnat i. Regeringensföreslagna barnbidragshöjning kommer inte socialbidragstagare till del,eftersom socialbidraget minskar med samma belopp som barnbidraget ökar.Med sänkta inkomstskatter kommer framför allt fler låginkomsttagare att fåmöjlighet att påverka och få kontroll över sin egen ekonomiska situation.I denna motion föreslås under avsnitt 7.2 en rad åtgärder som gör attmänniskor i jämförelse med får behålla en större del av sin egen lön.En minskad statsskuld ger frihet åtkommande generationerStaten bör betala av den statsskuld som uppgårtill ca . Med regeringens politikkommer statsskulden att öka . Trots det gynnsamma konjunkturläget. FörKristdemokraterna finns det flera skäl till att påskyndaavbetalningarna.För det första är det varje generations moraliska ansvar att inte skjuta enskuld på kommande generationer.För det andra innebär nuvarande stora skuld att statsbudgeten och hela densvenska ekonomin är väldigt konjunkturkänslig. Förändringar beträffanderänteläget, såväl nationellt som internationellt, och variationer i valutakurserhar en betydande påverkan på den svenska ekonomin, beroende påskuldsättningen.En mindre statsskuld leder därför till mindre sårbarhet för yttreförändringar, och detta i sig leder till ett ökat förtroende för den svenskaekonomin.För det tredje utgör statens räntekostnader för statsskulden en av de störstautgiftsposterna i budgeten. Dessa räntekostnader tränger undan annanoffentlig verksamhet, eller möjligheter till stora skattesänkningar.Statsskulden kräver att skatter tas in för att finansieraräntekostnader motsvarande av BNP. Skattetrycket skulle alltså kunnavara motsvarande lägre med samma nivå på den offentliga konsumtionen somi dag om räntekostnaderna inte fanns.Dessa tre skäl leder till att föreslå ensnabbare avbetalning av statsskulden än den som regeringen räknar med.Tekniken för att åstadkomma detta skiljer sig dock från den metod somregeringen använder - ett permanentat högt skattetryck. Kristdemokraternaväljer i stället att både spara i statens utgifter och att sälja ut flerstatligt hel-eller delägda företag i en snabbare takt än den regeringen föreslagit. På dettasätt kan avbetalningstakten av statsskulden öka, som skattetrycketkan sänkas. Det går således att uppnå två strukturellt viktiga effektersamtidigt med detta tillvägagångssätt. Utförsäljningen är också motiverad avvår ståndpunkt att staten bör renodla sin roll. I denna roll ingår inte att bådeagera domare och spelare på den konkurrensutsatta marknaden.En bättre fördelningspolitik skaparmöjligheter för flerRegeringens fördelningspolitik är i långa stycken bådemisslyckad och orättvis. Detta gäller inte minst påfamiljepolitikens område. Den socialdemokratiska politikengår ut på att enbart subventionera de familjer som väljer"rätt", det vill säga använder föräldraförsäkringen och sedan förvärvsarbetar, med barnen inom denkommunala barnomsorgen. De familjer som av olika skälinte kan eller vill utnyttja daghem får därmed inte del av detoffentliga stödet. Denna politik utvecklas ytterligare genomden maxtaxa inom barnomsorgen som införs. Dennastyrande fördelningspolitik går på tvärs mot denkristdemokratiska subsidiaritetsprincipen som innebär attstaten ska stödja och inte styra familjernas val i detta fall.Kristdemokraterna vill se en reformerad familjepolitik medökad valfrihet och ett mer rättvist fördelat offentligt stöd tillbarnfamiljerna.En del av de besparingsåtgärder som regeringen vidtagit undersaneringsåren är och har varit förödande för enskilda människor och ettuttryck för regeringens betydande okänslighet för människors faktiskasituation. Som exempel på sådana åtgärder kan nämnas besparingarna påänkepensionerna, bostadsbidragen och övriga försämringar förålderspensionärer. Regeringen har också genom de utomordentligt omfattandeskattehöjningar som skett pressat många hushålls ekonomier över den gränsdär de själva klarar av att försörja sig utan socialbidrag. Kristdemokraternaföreslår i denna motion en aktiv skattepolitik som inriktas på sänkta skatterför låg- och medelinkomsttagare. Medan den av regeringen föreslagnaskattereduktionen riktar sig enbart till dem som har inkomst av tjänst, villKristdemokraterna att alla, även pensionärerna, ska få en standardförbättringgenom det grundavdrag som föreslås.Regeringens tal om att värna svaga grupper har när det gäller biståndet tillvärldens fattigaste skorrat falskt. I föreliggande förslag sker heller ingapåtagliga förbättringar . anser att biståndetstegvis bör höjas för att återgå till enprocentsnivån av BNI.Kristdemokraterna vill också förbättra för de sämst ställda pensionärerna,som ofta är kvinnor, genom att höja pensionstillskottet med per månad.Likaså bör grundnivån i föräldraförsäkringen höjas från dagens låga nivå,per dag, till . Talet om att värna svaga grupper måste ocksååterspeglas i praktiken. Det är först då det verkligen går att tala omfördelningspolitik. I budgetalternativ öreslås, förutom defördelningspolitiskt viktiga förändringar som nämnts ovan, ytterligare ettantal åtgärder som riktas in på att förbättra för dem som har det sämst.Fyra angelägna ekonomiskareformerSom ett led i saneringsprogrammet för statens finanser höjdeSocialdemokraterna under förra mandatperioden skatternamed ca räknat nivå, trotsvallöften om att eventuella skattehöjningar skulle begränsastill . Med världens högsta skattetryckredan före dessa skattehöjningar är det därför inte konstigtatt pengarna nu forsar in i statskassan när budgetsaneringenväsentligen är avslutad och konjunkturen är god.Möjligheten att sänka inkomstskatterna för alla, och att minska de samlademarginaleffekter som finns för stora grupper, är främst en möjlighet attflytta en del av beslutsmakten tillbaka till familjerna och medborgarna själva.Sänkta inkomstskatter handlar om att människor får bestämma över en störredel av sin egen lön. Minskade marginaleffekter handlar om att de val man villgöra i mindre utsträckning kommer att motarbetas av den offentliga sektornsregler. bjuder den bättre konjunkturen ett gyllene tillfälle att rättatill de allvarliga strukturfel som hämmar den ekonomiskautvecklingen.Sverige har alltså , som det nu ser ut, ett mycket bratillfälle att rätta till många av de strukturfel som den svenska ekonomin liderav.- Höga totala marginaleffekter på grund av rekordhögt skattetryck ochinkomstprövade avgifter och bidrag som gör att det lönar sig dåligt attarbeta och skapar ett osunt bidragsberoende för stora grupper.- Dåligt fungerande lönebildning och arbetsmarknad vad gäller rörlighet,flexibilitet och effektivitet i arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogram.- Bristande konkurrens i stora delar av ekonomin, bland annat inom offentligtjänsteproduktion och inom bygg- och livsmedelssektorerna, vilket ledertill ett högt prisläge och låg köpkraft jämfört med andra länder.- Orimligt hög beskattning av vissa lättrörliga skattebaser.Det har funnits en debatt i isamband med att stora skattesänkningar har kommit på talom det från inflationssynpunkt är lyckat att sänkainkomstskatter när konjunkturen ser ut attbli god. Risken för att genom räntehöjningarskulle motverka skattesänkningarnas effekt och bromsaekonomin har påtalats. Denna risk bör tas på allvar. Intedesto mindre finns det flera skäl att sänka skatterna denärmaste åren, men parallellt med detta behöver det ocksågenomföras ett antal strukturreformer. Strategin bör vara attvidta sådana åtgärder att de förstärker utbudet av arbete ochkapital och därmed motverkar riskerna för ett ökatinflationstryck. Om de strukturreformer för lönebildning,arbetsmarknad och konkurrens som föreslås nedangenomförs , kommer inflationshotet att kunnabemötas på ett effektivt sätt. Den svenska ekonomin skullevaraktigt utvecklas starkare.En marginaleffekts- och skattereformUtgångspunkten för den skattereform vi anser att Sverigebehöver, är att medborgarna själva får en ökad beslutanderättöver sina egna inkomster. För det andra bör de valmänniskor vill göra, exempelvis öka eller minska sinarbetstid, inte påverkas negativt av kombinationen avstatliga och offentliga regler. Det första handlar alltså om attsänka det totala skattetrycket, det andra om att minskamarginaleffekterna. En alltför stor del av vår tillvaro bestämsgenom ekonomiska politiska beslut.Kristdemokraterna vill öka förutsättningarna för ett personligtansvarstagande, som ett växande etiskt medvetande ochgemensamma värderingar mer och mer bör få ersätta detaljregleringar ochpolitisk styrning. Detta gäller generellt, men särskilt tydlig är skillnaden motdagens socialdemokratiska tänkande på familjepolitikens område därSocialdemokraterna genom en statligt beslutad maxtaxa på dagis ökar denpolitiska styrningen ovanpå den redan starkt styrande familjepolitiken.Insikten har funnits länge om att skattesystemet tillsammans medbehovsprövade bidrag och inkomstprövade avgifter skapar orimligamarginaleffekter för stora grupper. Likaså är insikten tämligen utbredd om atthöga marginalskatter, eller höga kombinerade marginaleffekter, är skadligaför samhällsekonomin. Med samlade marginaleffekter på uppåt, och i vissafall över,finns det inga privatekonomiska skäl att öka sin arbetsinsats,åtminstone inte på kort sikt. Omvänt betyder höga marginaleffekter attpersoner med låga inkomster som arbetar heltid faktiskt kan tjäna på att arbetamindre. Med det regelverk som gäller , blir människors val alltför ofta enfråga om hur de offentliga reglerna fungerar, i stället för hur man själv villgestalta sitt liv. Detta strider mot den roll vi anser att statens ska ha: enstödjande roll, där de ekonomiska resurser som ska passera den offentligasektorn inte utesluter, utan tvärtom skapar, valfrihet och flexibla lösningar.Kunskapen om hur, mer exakt, välfärdsstatens alla skatte-, avgifts- ochbidragssystem samverkar är dock begränsad. Vissa ambitiösa försök tillkartläggning har gjorts, men det är ofta mycket svårt att överblicka denaktuella helheten eftersom systemen förändras. De undersökningarsom görs baseras i princip alltid på statistik och regler som gällde något ellernågra år tillbaka i tiden.Sverige bör ta vara på chansen att ta ett helhetsgrepp över både de högagenomsnittsskatterna och de höga samlade marginaleffekterna.I det följande presenteras ett antal förslag där målet är att reducera desamlade marginaleffekterna som träffar stora grupper, när dessaförvärvsarbetar, ändrar mängden förvärvsarbete, eller köper tjänster med sinaredan skattade pengar.Effekten av de höga marginaleffekterna visar sig för den enskilde som lågeller till och med ingen förbättring av disponibel inkomst när man går upp itjänstgöringsgrad, eller går från arbetslöshet till att få ett arbete. Desammanlagda effekterna av kraftigt ökad skatt på den nya inkomsten, ökadedagisavgifter och bortfallande bostadsbidrag är de vanligaste exemplen.Den genomsnittliga inkomstskatten sänks också för alla med våra förslag.Det vore önskvärt att de partier som tillsammans genomfört den omfattandepensionsreformen också gemensamt sökte finna en bred och långsiktigthållbar lösning på de skadliga marginaleffekterna i socialförsäkringssystemet.Bidragsberoendet och rundgången i skattesystemet måste minskas. Detsvenska grundavdraget, som i internationell jämförelse är väldigt lågt, bör istället höjas i beskattning (kommer även pensionärer till del) till ca20 , och eventuellt inledas med en upptrappning. En sådanupptrappning skulle till exempel kunna reducera marginaleffekten förtaxerade inkomster med ca 3 procentenheter.Kostnaden för att fullt ut kompensera kommunerna för intäktsbortfallet, ca15-20 miljarder kronor, har finansierat genom besparingari sitt budgetalternativ. Om strukturella reformer på arbetsmarknaden utebliroch regeringen endast går med på skattesänkningar utifrån uppkomnaöverskott, måste den totala sänkningen av inkomstskatten underordnasstabiliseringspolitiska hänsyn. På kort siktOmfattningen och takten i skattesänkningar måste avpassasså att inte snabbt tvingas kyla av en överhettningsom kan följa när flaskhalsproblemen på arbetsmarknadenförvärras. De strukturella reformer på främstarbetsmarknaden som föreslås nedan skulle möjliggöra enstarkare och längre tillväxtperiod för svensk ekonomi ochvälfärd.- Marginalskatten bör minskas för allaförvärvsaktiva genom en statlig skattereduktion (förvärvsavdrag) motbeskattningsbara inkomster upp till 8,07 förhöjda prisbasbelopp. Med denursprungliga pensionsuppgörelsen som riktmärke bör 6 procentenheterkompenseras. Den var tänkt att kosta av lönesumman i faktisk extraskattehöjning, vilket nu blivit . I denna motion läggs förslag om ettsuccessivt ökat förvärvsavdrag som fullt infört innebär en skattesänkningpå . Endast en mindre del av denna reform bör avstabiliseringspolitiska skäl genomföras under år 2001.- I denna motion har vi, utöver tidigare finansierade familjepolitiska förslag,skuggat in ytterligare och år2003 för en familjepolitisk reform för att öka barnfamiljernas valfrihet ochköpkraft.- En skattereduktion på för hushållens köp av tjänster bör införas. Påså sätt elimineras nästan hela den extra skattekil som uppstår närfrämmande arbetskraft anlitas med redan skattade pengar. Betydligt flersamhällsekonomiskt motiverade byten (köp) av tjänster kommer till stånd,eftersom de även blir privatekonomiskt lönsamma. Effektiviteten iekonomin kommer därmed att öka. kan den svarta sektornträngas tillbaka, när det blir möjligt att både köpa och sälja privatahushållstjänster både vitt och lagligt (jämför avsnittet nedan omkonkurrens). Kostnaden för staten är drygt 1,7 miljarder kronor.- Avskaffad värnskatt reducerar marginaleffekten med 5 procentenheter.Kostnad ca 2,5 miljarder kronor.- Arbetsgivaravgifterna sänks på lönesummor upptill . För egenföretagare utökas dennedsättningsberättigade lönesumman till . Förslaget gälleralla företag (arbetsgivare), men gynnar främst småföretagen. De mindreföretag som tvekar om de ska våga nyanställa får med detta förslagklart förbättrade möjligheter att våga satsa på utveckling ochnyanställningar. Kostnad ca 7 miljarder , ca 5,6 miljarder . Fempartiöverläggningar om marginaleffekternaSkadligheten av marginaleffekterna i skatte- ochsocialförsäkringssystemen erkänns nu av nästan alla. Ickedesto mindre är de politiska svårigheterna att rätta till dembetydande. Det handlar oftast om att växla bidrag mot sänktaskatter. genomför ett analys- ochreformarbete för att avlägsna de många skadligamarginaleffekterna i skatte- och socialförsäkringssystemen.För att skapa stabilitet och långsiktighet borde en samverkanske mellan de fem partier som står bakom pensionsreformen,detta för att också ge bättre förutsättningar för en långsiktigthållbar välfärdsutveckling.- Det handlar om bostadsbidragets konstruktion och avtrappning. En tänkbarmöjlighet är att "platta ut" bostadsbidraget genom en lägre startnivå ochflackare avtrappning. Den lägre startnivån bör i så fall kompenseras medsänkt inkomstskatt.- Den så kallade LO-puckeln i grundavdraget träffar "fel" personerefter alla avindexeringar och skapar extramarginaleffekt för stora inkomstgrupper när det trappas av, vilket minskararbetsutbudet till men för en uthållig välfärdsutveckling.- Barnomsorgstaxornas konstruktion ger även vissa marginaleffekter, ävenom effekten av dessa, jämfört med andra marginaleffekter, kraftigtöverdrivits i debatten. Som exempel kan nämnas att en kommunalenhetstaxa - som ett alternativ till en statligt bestämd maxtaxa - igenomsnitt skulle reducera marginaleffekten för barnomsorgskostnadermed mellan . En enhetstaxa skulle förstås göra detväsentligt dyrare för arbetslösa att ha barnen på dagis i de kommuner somerbjuder gratis dagisplats för barn till arbetslösa, men marginaleffektensom gör att det inte lönar sig att ta ett arbete (eftersom man då måstebetala hela dagisavgiften) skulle reduceras med mellan 50 och 60procentenheter. En eventuell statlig medverkan för att ge en sådan frivilligreform en låginkomstprofil torde kosta mellan 2 och 3 miljarder kronor.- För att minska de orimliga skillnaderna i äldrevårdstaxorna bör enhetstaxainföras. Detta bör dock inte ske genom lagstiftningsåtgärder, utan bör varaen fråga för de kommunala beslutsfattarna.- En lägre återbetalningsprocent i underhållsstödet (med till exempel tvåprocentenheter) kan växlas mot ett något lägre förbehållsbelopp. En sådanåtgärd kan både göras statsfinansiellt neutral, som den minskarmarginaleffekten från till 8-13 %.- Marginaleffekterna i arbetslöshetsförsäkringen är ett väldokumenteratstrukturellt problem på den svenska arbetsmarknaden som helst borde fåen bred och långsiktig politisk lösning. Ett förvärvsavdrag som enbartgäller för inkomst av tjänst skulle öka behållningen av att arbeta jämförtmed a-kasseersättning.- Även fribeloppsgränsen för studiebidraget ger orimliga marginaleffekterpå vanligen för de studerande. Den kan reduceras med olikatekniker, varav den mest radikala är ett totalt avskaffande av gränsen till enstatsfinansiell kostnad av ca . Ett förslag om slopatfribelopp läggs i denna motion.