ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GO02MJ739 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ739av , ()OljeutsläppFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om åtgärder när det gäller ansvaret för illegalt utsläpp av olja.Motiv till vårt förslagEtt stort antal oljeutsläpp från fartyg sker runt de svenskakusterna . Tillgänglig statistik visar på ungefär 600-700 utsläppstillfällen. Inget av oljespill härrördefrån någon känd olycka. I stället handlade det sannolikt i deflesta fall om avsiktliga utsläpp från fartyg i trafik. Åtskilligautsläpp undgår också upptäckt - det verkliga antalet bedömsvara minst dubbelt så stort som det registrerade.Oljeutsläppen i får allvarliga konsekvenser eftersom vattnet iÖstersjön omsätts betydligt långsammare än i och . Ocksåden svenska är hårt drabbad. Havsströmmar och vindar påNordsjön och samverkar så att till stor del blirmottagare av allt drivande avfall. De miljömässiga problemen för fauna ochflora längst kusterna och på stränderna är mycket stora. Fartyg som harupptäckts vid oljeutsläpp har varit ägda av utländska rederier. är detintei så stor utsträckning rengöring till havs av oljetankarna som förorsakarutsläppet utan i regel maskinrumsavfall som fartygen spolar ut i havet. Medden nuvarande lagstiftningen är det mycket svårt att fastställa ansvaret viddessa olagliga utsläpp, eftersom man måste fastställa vilken person påfartyget som orsakat utsläppet. Detta är i regel inte möjligt. Trots att t.ex.densvenska har visat på tydliga bevis har åtal fått läggas ner. Enförändring i lagstiftningen är nödvändig.Eftersom fartygstrafiken till stor del är internationell krävs ocksåinternationella åtgärder för att komma till rätta med fartygens oljeutsläpp.Inom har länderna enats om en gemensamstrategi för omhändertagande av avfall och för att få bukt med de illegalautsläppen som alltfort sker i . Hamnarna i de fornaöststaterna behöver utrustas med anläggningar för att omhänderta spilloljam.m. liknande det system vi har i Sverige.Övervakningen av sjöfarten måste förbättras så att fartyg som släpper utolja upptäcks. Vi anser att det är angeläget att komma fram till vem som skallställas till svars för utsläppen. Möjligheten att på olika sätt märka oljan såattden direkt kan härledas till ett speciellt fartyg bör undersökas. För att kommatillrätta med de olagliga oljeutsläppen krävs internationella åtgärder. Sverigemåste bli mer aktivt när det gäller detta samarbete.Sverige bör spela en aktiv roll när det gäller det fortsattabekämpningsarbetet inom ram och också arbetaför att förbättra skyddsnivån på motsvarande sätt i alla våra farvatten.Stockholm den 2 oktober 2000Inger ()()
mot · GO02MJ740 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ740av , ()BilskrotningspremienFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att bilskrotningspremien bör höjas.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skrotningspremien skall kunna tas i bruk av den som frånegen mark tvingas bortforsla annans bil.MotiveringAllt fler lämnar sina skrotbilar i naturen, istället för att ta dem till enauktoriserad bilskrotningsfirma. Bilar kan ses i skogen, i bostadsområdenoch vid vägkanter. Bilarna utgör inte sällan hinder för snöröjningsfordonoch för sophämtning. Övergivna bilar är en sanitär olägenhet och ettmiljöhot. Inte sällan rinner bensin, olja och batterisyra ut och förorenarmarken. För markägare, som ofrivilligt fått dessa skrotbilar placerade påsin mark, är de en stor olägenhet. Är bilen registrerad så finns det enägare, och den får då inte omhändertas av någon annan än denna. Är bileninte registrerad är det oklart vem som har rätt att ta hand om och forslabort den. Det händer att markägare, som hittar kvarlämnade skrotbilar påsin mark, själva får bekosta bortforslingen av dessa.En ägare som på detta sätt lämnar bilen kan ej ställas till ansvar för sinhandling enligt nu gällande lagstiftning. Istället blir det ofta kommunerna somtar hand om och bekostar skrotningen.Att skrota bilen via en bilskrot är förenat med kostnader för ägaren.Premien för skrotningen är endast , medan avgiften till bilskrotenbelöper sig på högre belopp samt tillkommande kostnad för transport tillskroten. Incitament måste tillskapas för ägaren att skrota sin bil, genom enhögre skrotningspremie. var skrotningspremien 1 500 kronorvilket gott och väl täckte ägarens faktiska kostnader och genererade ettintresse att skrota bilen.Ekonomistyrningsverket presenterade en rapport omBilskrotningsfonden. I rapporten lämnas förslag till höjda nivåer på avgifteroch . fick i uppdrag avregeringen att belysa den statligt administrerade bilskrotningsfonden och dåockså se över nivån på premien. presenteradeEkonomistyrningsverket sitt förslag som innebär att skrotningspremien skauppgå till för bilar registrerade och för nyare bilar 700kronor, som dock betalats vid registrering. Skillnaden beror på attbiltillverkaren efter 1998 ska stå för skrotningsavgiften.Den statliga bilskrotningsfonden, varifrån premien utbetalas, innehåller idagsläget . Pengarna i fonden kommer från bilägaresom betalat en avgift. är avgiften förvarje nyregistrering.Det innebär att med ränteintäkter så kommer ESV:s förslag att innebära ettöverskott i den statliga bilskrotningsfonden. Det är rimligt att fonden harnollresultat, vilket kan ge en högre skrotningspremie utan att det innebärnågra kostnader för staten. är på gränsen för att bli enincitamentsskapande faktor.Stockholm den 25 september 2000Maria ()()
mot · GO02MJ741 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ741av , ()Nedskräpning av de svenska kusternaFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om samverkan med andra europeiska länder.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om stöd till berörda kommuner.Motiv till mitt förslagSkräp som dumpas till havs eller som följer med tidvattnet ut till havs ochdärefter flyter i land längs kusterna utgör ett hot mot miljön och djurlivet.Det är dessutom ett tråkigt inslag i det kustlandskap som i storutsträckning är en tillgång för turistnäringen.Kommunerna har det huvudsakliga ansvaret för renhållningen och därmedockså för strandstädningen. För kommunerna i är detta en nära nogövermäktig uppgift. De västliga vindarna är förhärskande i ochpå de bohuslänska stränderna samlas drivor av skräp som dumpats iVästerhavet. Det är angeläget att regeringen i samverkan med andraeuropeiska länder utvecklar åtgärder för att komma till rätta med problemet. Iavvaktan på en lösning bör regeringen stödja berörda kommuner när detgäller strandstädningen.Stockholm den 3 oktober 2000Inger ()
mot · GO02MJ745 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ745av , ()Allemansrätten och kommersiell verksamhetFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening att allemansrätteninte skall ge utrymme för kommersiell verksamhet utan markägarenstillstånd.Allemansrätten och kommersiell verksamhetAllemansrätten är djupt rotad i både historiskt och kulturellt.Allemansrätten står dock i konflikt med äganderätten och därför måsteallemansrätten regleras på så sätt att markägaren inte behöver se sin markförstörd. måste utövaren av allemansrätten iaktta vissa regleroch bestämmelser för att inte förstöra marken.Problem uppstår dock när kommersiell verksamhet bedrivs iallemansrättens hägn. Markägaren har inte rätt att neka tillträde förturistverksamhet till exempel. Det innebär att den som bedriver kommersiellverksamhet kan förstöra markägarens ägor utan att denne har någon möjlighetatt skydda sin mark. Därför bör en näringsidkare ha skyldighet att efterfrågamarkägarens tillstånd för att bedriva kommersiell verksamhet på markägarensägor.Stockholm den 28 september 2000Göran ()
mot · GO02MJ746 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ746av , ()Ersättning vid fångst av militärt materielFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ersättning vid "fångst" av militärt och kemiskt avfall.Staten tar inte sitt ansvar vid fångst av militärtmaterielDet har hänt att yrkesfiskare i samband med fiske fårupp oönskade fångster i form av dumpad gasammunition från andravärldskriget, eller annat kemiskt eller giftigt avfall.Det är belagt att dumpning av tusentals ton av militärt materiel harförekommit såväl i som i . Förutom risken för allvarligapersonskador drabbas yrkesfiskare dessutom av dryga extrakostnader närdessa fångster inträffar. Det gäller såväl fångst som måste kasseras somförstörda redskap. Dessutom innebär saneringstiden fiskestopp medinkomstbortfall som följd. Svenska yrkesfiskare saknar möjlighet atterhålla ersättning för dessa förluster. I t.ex. ersätts yrkesfiskarna avstaten för förluster i liknande fall i enlighet med regler utfärdade avregeringen 1991.Det är naturligtvis också så att om skadorna ersätts kommer fiskarna att istörre utsträckning anmäla skador och incidenter. Genom att ersättningbetalas kommer fiskarna att rapportera oönskade fångster och det farliga gifteteller sprängmedel tas om hand i stället för att kastas tillbaka i havet. Danmarkhar sedan ersättningsreglerna kom till fått en mer tillförlitlig statistik överfångster av kemiska stridsmedel och annat farligt avfall.Den miljöskadeförsäkring som infördes i har avStatskontoret i en utredning inte ansetts möjlig att utvidga till att täckadennatyp av skador. Vi anser det vara ett statligt ansvar att hålla fiskarnaskadefriavid de tillfällen man får fångst av militärt och kemiskt avfall. Staten hardessutom ett övergripande och långsiktigt ansvar för skador och förmiljöfarligt avfall på havsbotten. Antalet fångster har ocksåvaritringa, varför dessa ersättningar troligen inte kommer att bli någon betungandepost i statens budget, men en betungande utgift blir det nu för den enskildefiskaren.I betänkandet 1999/2000:MJU2 avslår utskottet motion 1999/2000: MJ780med hänvisning till att yrkesfiskare som yrkeskollektiv eller som individerskall anskaffa försäkringsskydd mot militärt avfall som dumpats till havs.Enligt denna princip borde inte staten heller ge ersättning för skador somåstadkoms av eventuell militärt materiel som hamnar i skog och mark. Det ärorimligt att den skadedrabbade behandlas olika beroende på om militärt avfallanträffas på land eller i svenska fiskevatten.Trots att man från departementets sida varit medveten om problemen ochtrots att miljö- och jordbruksutskottet i betänkande hänvisat till pågåendeutredningar har ingenting hänt i sakfrågan. Med tanke på att den enskildefiskaren kan drabbas hårt anser vi att det är nödvändigt att frågan omersättning vid denna typ av fångst löses.Stockholm den 30 september 2000Kent ()()()
mot · GO02MJ747 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ747av , ()Skrotningspremie för bilarFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skrotningspremien på bilar höjs.Höj skrotningspremien för bilarBilar av äldre modell smutsar ner miljön och har sämre trafiksäkerhet änbilar av yngre årsmodell. har också till exempeluppmärksammats att ägare till bilar av äldre årsmodeller som skall skrotasställer dessa var som helst för att slippa ta hand om dem. Att man ställerbilarna ute i naturen istället för att lämna dem till skrotning är ettargument för att höja skrotningspremien. Men det finns fler argument.Betydande samhällsvinster finns att göra genom en höjd skrotningspremie.Miljön mår med största sannolikhet bättre av att bilar av äldre årgångarlämnas till skrotning.I dag sköter ofta bilägare avvecklingen av äldre bilar på så sätt att deställer ifrån sig dem på gator och torg, eller genom att slutgiltigt parkera demi naturen. Detta är ett föga tilltalande sätt att skrota bilar på. Därför börskrotningspremien höjas för att på så sätt öka incitamenten för bilägare attlåtaden sista färden gå till bilskroten.Skrotningspremien bör höjas markant.Stockholm den 2 oktober 2000Kent ()
mot · GO02MJ749 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ749av , ()Den vitryggiga hackspettenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skyndsamt skydda den vitryggiga hackspettens biotop.InledningMellanspetten är en art som gått förlorad ur i sen tid. Sistahäckningen var 1882 i . Arten är starkt knuten tillgamla ekskogar och när de minskade minskade också antaletmellanspettar. Vill man se mellanspett är närmaste landet ,men även där trängs arten tillbaka av det moderna skogsbruket.En annan hackspett - den vitryggiga hackspetten - riskerar nu att gåsamma öde till mötes. finns endast 6 kända häckande par plus 12ensamma fåglar. De är nu så utspridda att ensamma honor och hanar intehittar varandra. Möjligen kan ytterligare några par finnas.För mellanspetten var siffran 15 par innan kurvan brakadebrant utför . När en arts population blir så liten somvittryggens är är varje individ viktig och utvecklingen mycket sårbar. Förvitryggen har utvecklingen varit dramatisk. Uppskattningar 1993 beräknadeantalet par till ca 50.Vitryggens krav på miljönDen vitryggiga hackspetten har - precis som mellanspetten - mycketspecifika krav på sin miljö. Den lever i lövskogsrika skogar med äldrebestånd av träd där asp, björk, klibbal, gråal och sälg tycks vara särskiltviktiga. Ek och andra ädla lövträd finns också ofta. Dessa miljöer hittas ibl.a. strandskogar, sumpskogar, igenväxande kulturmarker och skogsmarkdär man inte satt in skogliga åtgärder som gallring och kalavverkning.Döda och döende träd är viktiga för näringssök och bobyggande. Denlever till största delen på vedinsekter.Det här är en typ av natur som inte alls är önskvärd i det modernaskogsbruket. Den "åtgärdas" på ett för den vitryggiga hackspetten förödandesätt. Det den behöver tas bort.Samtliga häckande par som finns hittar man i och Värmland.Rädda vitryggen!Trots att den vitryggiga hackspetten är den utrotningshotade skogslevandearten och trots att anslagen till skydd av skog aldrig har varit större änidag går det förödande långsamt med skyddet av vitryggens miljöer.Endast två av häckningsområdena är skyddade och det pågår enligtNaturskyddsföreningen inga åtgärder för att skydda ytterligare biotoper.Varje par har behov av ett revir för att klara häckningenoch få ut de 2-3 ungar , som brukar bli flygga vid en lyckad häckning.Det räcker alltså inte att spara små dungar i skogen.Sedan 1975 har man intensivstuderat den vitryggiga hackspetten runtDalälven. Man vet vad som behöver göras för att få arten att bli kvar,man har tagit fram information och skapat dialog med markägare, skogsbolagoch myndigheter. har antagit ett åtgärdsprogram. Ändåminskar antalet par.Det behövs många åtgärder för att rädda vitryggen. Förutsättningen för attdet alls ska vara möjligt är dock att de häckningsbiotoper som finns kvar fårskydd som naturreservat. Vid skydd av skogsmark måste sådana biotoperprioriteras och skyddet måste komma skyndsamt. Det bör ges regeringen tillkänna.Stockholm den 2 oktober 2000Gudrun ()
mot · GO02MJ751 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ751av Nisser, ()och miljösanktionsavgifterFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om miljösanktionsavgifter med anledning av miljöbalken.Motiv för vårt förslagEnligt den nya skall vid byggande av en nyproduktionsanläggning, t.ex. djurstall, ansökningshandlingar skickas intill kommunernas miljönämnder. Om dessa handlingar inte kommer in itid kan kommunen utdöma en miljösanktionsavgift.Ett exempel från har visat en lantbrukare som drabbades av attladugården brann ner, och när han sedan skulle bygga upp anläggningen, komin med sina ansökningshandlingar något för sent fick en miljösanktionsavgiftpå 150.000 kronor.Lantbrukaren hade inte gjort något som skadat miljön eller strider motdjurskyddslagen, utan missat tiden för inlämnande av vissaansökningshandlingar. Tvärtom har den nerbrunna ladugården ersatts med enny modern anläggning som är uppförd enligt alla byggnadsregler ochdjurskyddsbestämmelser.Lantbrukaren har i ett tidigare skede kontaktat berörd myndighet ombegäran om råd med anledning av den nya - men fick inte råd.Det kan inte vara rimligt att enbart ett administrativt misstag, att enansökan kommit myndigheterna till handa , skall medföra böter för ensmåföretagare på . Det står inte i proportion till misstaget. Ettsådant misstag måste bedömas mildare. Det kan inte vara lagens mening attkonsekvenserna av skall tolkas på detta sätt.En utredning arbetar nu med att granska hur den nya fungerati praktiken. Vi finner det därför orimligt att i detta skede ta utmiljösanktionsavgifter som vi visat exempel på i motionen.Stockholm den 3 oktober 2000Per-Samuel Nisser (m)()
mot · GO02MJ752 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ752av Nisser, ()Skyddsvärda områden i skogenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om skyddsvärda områden i skogen och äganderätten.Motiv för vårt förslagSkogen är viktig vad gäller livsbetingelser för biologisk mångfald.Skyddet av nyckelbiotoper och biologisk mångfald är en viktig fråga förfamiljeskogsbruket. Ofta består de skyddsvärda områdena av mycketvärdefull skog. På enskilda fastigheter kan värdet relativt sett vara mycketstort. Att hindras från att avverka kan innebära att skogsägarens ekonomiraseras, ifall rimlig ersättning uteblir. Anslagen för reservatsbildning ochbiotopskydd måste vara tillräckliga. Ersättning måste ges fullt ut i de fallmarkägaren tvingas uppge sina möjligheter att bruka marken, annars ärdet emot äganderättsliga principer.När inventerar skogsmarkerna är det viktigt att kontakt tasmed ägaren. Detta måste ske innan inventeringar görs annars skapas, vilket många exempel på, konflikter mellan myndighet och markägare. ärinformationen alltför ofta otillräcklig, ibland obefintlig. Besked kan iblandkomma till markägaren efter att inventeringen är utförd.Av äganderättsliga skäl bör ingen myndighet göra inventering utan attmarkägaren underrättats.Den enskilde markägaren är den som bäst känner till markerna och ocksåtar ansvar för miljön. Det handlar om att balansera miljöhänsyn ochproduktionseffektivitet på lång sikt. Skogsägaren ser inte någon motsättning idetta.Stockholm den 3 oktober 2000Per-Samuel Nisser (m)()
mot · GO02MJ753 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ753av Nisser, ()Allemansrätten och dess kommersialiseringFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om allemansrätten och dess kommersialisering.Motiv för vårt förslagDen svenska allemansrätten är unik. Alla skall kunna vistas i markerna.Denna allemansrätt skall vi värna om, den ger alla möjlighet tillrekreation och naturupplevelser av ett stort värde.Allemansrätten bygger på personligt ansvar och får inte missbrukas. Vi harde sett exempel på när man i organiserade former bedrivitaffärsmässig verksamhet på annans mark med hänvisning till allemansrätten.Detta är direkt felaktigt. Markägaren kan drabbas av skador, kostnader ocholägenheter som direkt strider mot äganderätt, brukanderätt och rättstradition.Innan det sker organiserad aktivitet på någon annans mark måstemarkägaren kontaktas och godkänna detta. Om så inte sker kan inte de somorganiserar verksamheten hänvisa till allemansrätten. Denna rätt att röra sig imarkerna är den enskildes rätt och skall inte missbrukas i affärsmässigverksamhet utan markägares tillstånd.Stockholm den 3 oktober 2000Per-Samuel Nisser (m)()
mot · GO02MJ754 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ754av , ()AmalgamFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om att föra upp amalgamfrågan på dagordningen underSveriges ordförandetid för EU, i syfte att möjliggöra ett förbud motämnet som tandfyllningsmaterial.MotiveringFrågan om amalgam som tandfyllningsmaterial och dess inverkan påmänniskokroppen är inte ny. Den har motionerats och debatterats iriksdagen utan att man nått resultatet att förbjudaanvändande av amalgam.Sverige står inför uppgiften att ta över ordförandeskapet för EU. En av deprioriterade frågorna för är miljöfrågorna. Av den anledningenåterkommer jag till hanteringen av amalgam som tandfyllnad, eftersom det idebatten i framförts att det är EG-direktiv som omöjliggör attförbjuda detta ämne i . kan inte förbjuda ett ämne eller en varasom är tillåten i annat EU-land om man inte har förhandlat sig fram till ettundantag.Sverige bör nu under sitt ordförandeskap för EU även föra uppamalgamfrågan på dagordningen och söka få fram ett samförstånd mellanländerna om ett generellt förbud eller få fram ett undantag för så attdet blir möjligt att förbjuda amalgam som tandfyllnadsmaterial.Miljödepartementet lär , enligt uppgift, ha arbetat medfrågan om det är möjligt att av miljöskäl förbjuda amalgam. Det måste alltsåredan finnas ett underlag som gör det möjligt att kunna arbeta medamalgamfrågan under ordförandetiden.Stockholm den 28 september 2000Rigmor ()
mot · GO02MJ755 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ755av , Per ()Svenskt rovdjurscentrumFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om etablering av rovdjurscentrum vid konstaterar att en förutsättning för en framgångsrikförvaltningspolitik av de fyra stora rovdjuren och kungsörnar är att flödetav information från forskarvärlden till den stora, breda allmänheten ökar.Endast då kan fördomar och missuppfattningar bytas mot förståelse ochinsikt och därmed bana väg för de lagreglerade förvaltningsinsatser sombehövs.Ett svenskt rovdjurscentrum behövs där den samlade kompetensen irovdjursfrågor finns på ett ställe. Centret skall ligga i ett område där de fyrastora rovdjuren och örnen finns och dessutom så strategiskt som möjligtbesöksmässigt. De fyra stora rovdjuren skall finnas i hägn i en så naturligmiljö som möjligt och närheten till rovdjursforskning skall vara påtaglig. Detär av stor vikt att det blir ett centrum för att detta skall få spets och såstorlyskraft som möjligt även internationellt och att centret skall kunna hålla denkompetensnivå som behövs för att det skall kunna utgöra ett viktigt inslag i ensvensk rovdjurspolitik. Detta centrum kan sen i sin tur försörja andradjurparker med kunskap, information och utställningar om rovdjur.I norra i Grönklitt finns största björnpark, som äveninrymmer varg, lo och järv. Anläggningen är redan ett till stora delarfungerande rovdjurscentrum, den uppfyller flera av de krav som framförs irovdjursutredningen kring ett centrum samt har erfarenhet avrovdjursinformation. Samverkan sker redan med den skandinaviskabjörnforskningen och har internationellt därigenom blivit ensamlingspunkt för högkvalitativ forskning om rovdjur. harrovdjursforskare och doktorander från många länder haft delar av sinutbildning förlagd till Finnmark. Björnparken erbjuder redantillsammans med rovdjursforskarna bl a föredrag, avanceradebiologguidningar i parken och kunskapsturer på hög nivå ut i vildmarken.Siljansområdet, där ingår, utgör turistiskt det mest välbelägna primärarekreationsområdet i och mer än 5,5 miljoner människor kan nåområdet på mindre än sju timmar.Med det som vi angett menar vi att Grönklitt är en naturlig plats föratt etablera ett svenskt rovdjurscentrum. Där finns goda förutsättningar attutveckla kunskap om rovdjursfrågorna mot bakgrund av att Grönklittredan till stora delar fungerar som ett rovdjurscentrum och uppfyller flera avde kriterier som ställs upp i utredningen för ett centrum. Mot bakgrund av attrovdjursfrågorna har en samnordisk karaktär bör centret även bli det samladenordiska centret för rovdjursfrågor, forskning och kunskapsuppbyggnad.Stockholm den 22 september 2000Per ()()()()