mot · GO02MJ828 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ828av , ()Sjö- och åslandskapet vid RomeleåsenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om behovet av förstärkt skydd för sjö- och åslandskapet vidRomeleåsen.MotiveringDet s.k. sjö- och åslandskapet vid Romeleåsen i är ett uniktlandskap. Det finns ingen motsvarighet någon annanstans i vårt land. Detär oerhört varierande mellan öppna jordbruksmarker och till stor dellövskogsbevuxna områden. Landskapet är till stor del småkuperat och harformats när inlandsisen drog sig tillbaka. Det finns också flera sjöar inomområdet. Det är det enda naturområde i vårt land som naturgeografiskthör till . Motsvarande områden på kontinenten utarmadesdessutom under de båda världskrigen, vilket innebär att området även urett europeiskt perspektiv är unikt.I samband med den fysiska riksplaneringen som inleddes på 1970-taletutpekades området som ett s.k. primärt rekreationsområde. I miljöbalkens4 kap. utpekas området i sin helhet av riksintresse, med hänsyn till natur- ochkulturvärdena. Vidare anges att turismens och friluftslivets, främst det rörligafriluftslivets, intressen särskilt skall beaktas vid bedömningen avtillåtlighetenav exploateringsföretag eller andra ingrepp i miljön.Romeleåsen och backlandskapet med sina skogar och sjöar i södra mycket stora värden ur naturvårds- och kulturmiljösynpunkt.Omväxlingen i landskapet innebär också att det är oerhört viltrikt med bl akronvilt - det skånska landskapsdjuret - och speciellt dovvilt somförekommer i stora stammar samt rådjur. När det gäller fågellivet så finns deflesta svenska arter här antingen som häckande, rastande eller övervintrande.Området är också landets mest utpräglade slottslandskap med ett 15-tal slottfrån i väster till i öster, vilket naturligtvis satt sin prägelpålandskapet.Romeleåsen med omgivningar är det mest närbelägna området förbefolkningen i . Mer än halva befolkning kannå området med bil. innebär också att deflesta invånare i kan nå området med bil. Detinnebär naturligtvis att områdets betydelse för rekreation och friluftsliv äroerhört stort och det kommer självklart att öka i framtiden.Berörda kommuner, och samverkar i enkommitté, Romeleås- och sjölandskapskommittén, RÅSK, när det gällerplaneringen för friluftsliv inom området. Kommittén har dock inte haftnågot reell möjlighet att påverka de förändringar av t ex natur- ochkulturmiljön som pågår.Själva grunden för värdena i området är omväxlingen mellan öppenjordbruksmark - åker, betesmark - och de lövskogsbevuxna områdena.Lövskogsbrynen, som ofta består av gamla träd, är oerhört värdefulla förlandskapsbilden och för den biologiska mångfalden. Gamla vidkroniga trädsom vuxit upp i betesmarker utgör värdefulla och nödvändiga biotoper -livsmiljöer - för många hotade arter. Men eftersom många betesmarker harskogsplanterats eller växer igen så försvinner dessa gamla träd.Omvandlingen inom skogs- och jordbruk har inneburit storalandskapsförändringar. Mycket granskog planterades framförallt inom detta område. Det innebar attlevnadsbetingelserna för växt- och djurlivet starkt försämrades ochlandskapsbilden förändrades i negativ riktning. En successiv återplantering avde för området naturliga trädslagen bör vara inriktningen för framtiden. Föratt detta skall vara möjligt bör regeringen utfärda de anvisningar som ärnödvändiga till berörda statliga myndigheter.Beslut när det gäller jord- och skogsbruk fattas på nationell nivå, numeraockså på EU-nivå. Till exempel kan stöd av olika slag betalas ut tillmarkägare för olika åtgärder. Genom stöden utförs ibland åtgärder som hotarde naturvärden som vi vill bevara. Det klaraste exemplet på detta är den s.k.omställning 90. Det stödet innebar att markägare kunde söka medel förplantering av hos . De markägare som kom först ikön fick bidrag, men bidragen betalades ut till markägarna utan hänsyn tillkommunala eller regionala planer. Kommunerna tillfrågades över huvud tagetinte.Det resulterade i ytterligare skogsplanteringar inom områden där det redanfanns relativt mycket skog, t.ex. på och kring Romeleåsen. Ur miljösynpunkthade det varit mycket bättre att det i första hand satsats på skogsplanteringaride rena slättbygderna, t.ex. längs åarna för att bidra till minskatkväveläckage.När nu skogsplanteringarna i huvudsak skedde i anslutning till områden somredan till stor del var skogbevuxna utarmades landskapet. Landskapsbildenförändras i negativ riktning, de gamla skogsbrynen kom att beskuggas ochlivsmiljöerna försämrades för bl.a. många insektsarter.En samordnad politik, där man tar hänsyn till natur- och kulturvärden,allmänhetens behov av friluftsliv m.m., är naturligtvis ocksåsamhällsekonomiskt lönsam. Samråd med kommunala och regionalamyndigheter när det gäller hur skogs- och jordbrukspolitiken skall tillämpas,är nödvändig om viktiga natur- och kulturvärden skall kunna bevaras. Det ärnödvändigt med regional anpassning om man ska kunna värna värdena i deområden som är utpekade i miljöbalken.Inriktning av jord- och skogsbruk måste anpassas till miljöbalkensbestämmelser för området. Så har inte varit fallet . Regionala statligamyndigheter bör få i uppdrag att föra en dialog och samråda med berördakommuner och i frågor som kan påverka natur- ochkulturvärdena i området. Regeringen bör också överväga ett starkare generelltskydd för området med hänvisning till de värden som finns för naturvård,kulturmiljö samt områdets ökande betydelse för friluftsliv och rekreation.Stockholm den 4 oktober 2000Morgan ()