mot · GO02MJ764 · 2000-10-05 00:00:00 — Detta gäller för såväl de lokala investeringsprogrammen somÖstersjömiljarden och energiomställningsprogrammet.Att regeringen satsar miljardbelopp på missriktade miljöåtgärder som integer någon nämnvärd miljöeffekt är illa nog. Vad som är än värre är attregeringen med bland annat miljöargument satsar miljarder på att i förtidstänga säker, miljövänlig och lönsam svensk kärnkraftsproduktion. Problemetmed kärnkraftsavvecklingen är inte att miljöeffekten blir liten utan att dentvärtom blir kraftigt negativ. Sammantaget framträder bilden av ensocialdemokratisk regering som i grunden är passiv när det gäller viktigamiljöfrågor men som när den väl gör någonting slösar bort stora belopp pååtgärder med liten miljöeffekt eller på åtgärder som är direkt negativa förmiljön.7.4 Äganderätten och miljöbalkenDet privata ägandet är en viktig hörnsten i det demokratiska systemet.Därför krävs ett starkare grundlagsskydd för detta ägande. I samband medmiljöbalksarbetet aktualiserades frågan om skyddet för äganderätten.Trots att Lagrådet påtalade att balkförslaget stred mot äganderättensgrundlagsskydd, beslutade riksdagsmajoriteten anta balkförslaget pånämnda punkt. Vi har således en miljöbalk som strider mot grundlagen.Vi kan inte acceptera detta.Konflikten mellan äganderättsskyddet och berör i storutsträckning de areella näringarna, med urholkat äganderättsskydd som följd.Tillämpningen av den "allmänna hänsynsregeln", "stoppregeln" och"lokaliseringsregeln" kan medföra intrång i pågående markanvändning utanatt ersättning utgår. Detta är inte rimligt. måste omarbetas så attden allmänna hänsynsregeln, stoppregeln och lokaliseringsregeln intetillämpas på jord- och skogsbruket inom ramen för pågåendemarkanvändning.Ett annat problem ur äganderättssynpunkt gäller den lagregleradetillämpningen av allemansrätten vad beträffar verksamhet på annans mark.Det naturliga är att kommersiell eller liknande verksamhet på privat markalltid skall kräva markägarens tillstånd. Lagen är orimlig på den punkten dådet är som skall pröva verksamheten ur miljösynpunkt, menmarkägaren skall inte ha möjlighet att säga nej ur äganderättssynpunkt. Lagenmåste ändras så att markägaren får rätt att säga nej till verksamheten utifrånäganderättens intresse.Moderata samlingspartiet var positivt till beslutet om miljösanktionsavgift,men påtalade felaktigheten i att avgiften skulle kunna tas ut innan ettöverklagande avgjorts. Det visar sig nu vid tillämpningen avmiljösanktionsavgiften att vissa kommuner driver denna möjlighet orimligtlångt. Så kan t.ex. en kommun, utan att påminna vederbörande, kräva ennäringsidkare på i miljösanktionsavgift bara därför attvederbörande förbisett att lämna in en årlig miljörapport . Det minsta mankan begära är att näringsidkaren får en påminnelse och därefter möjlighet attfullgöra sin skyldighet innan någon miljösanktionsavgift krävs ut. Reglernaför rätten att ta ut miljösanktionsavgift måste ses över.7.5 Handel med utsläppsrätterDet behövs nya grepp i genomförandet av miljöpolitiken. Ommålsättningen med miljöpolitiken är att vi skall uppnå en långsiktigthållbar livsmiljö där den biologiska mångfalden värnas, är det attompröva kriterierna för hur gränsvärden och reningskrav sätts. På vissaområden skulle det vara lämpligt att vid fastställande av reningskrav ochutsläppsmängder börja utgå från de nivåer som människa och omgivandemiljö långsiktigt tål. En sådan modell skulle innebära enambitionshöjning i miljöarbetet som i sin tur ställer krav på merkostnadseffektiva miljöverktyg. Ett sådant verktyg är handel medöverlåtelsebara utsläppsrätter som på ett dynamiskt sätt använder sig avmarknadsekonomins möjligheter att kombinera hög måluppfyllelse medöverlägsen kostnadseffektivitet.Erfarenheter från bland annat visar att system med handel medöverlåtelsebara utsläppsrätter är mycket effektiva i miljöarbetet. Den storapoängen med detta verktyg är att det är marknadsekonomiskt såtillvida attdynamiken i marknadsekonomin används för att på ett så kostnadseffektivtsätt som möjligt minska skadliga utsläpp.Vad systemet handlar om är att en tillsynsmyndighet fastställer hur mycketutsläpp av ett ämne som kan tillåtas inom ett område. Detta görs lämpligenutifrån beräkningar av kritiska belastningsnivåer eller utifrån en plan om hurman skall komma ner till den kritiska belastningsgränsen, det vill säganivån för vad naturen långsiktigt tål. Om man tänker sig att området, eller"bubblan", skulle sättas över skulle det innebära att den totalttillåtna utsläppsmängden fördelas mellan de aktörer som bedriver verksamhetsom ger upphov till utsläpp av det aktuella ämnet.Ett inledande problem är att göra en rimlig fördelning av tillåtenutsläppsmängd men det kan lösas om man t.ex. utgår från defaktiska utsläppen för att sedan successivt minska utsläppsrätterna.Minskningen av utsläppsrätterna måste ske långsiktigt och målsättningen attsänka den totala utsläppsmängden måste vara väl känd där de planerademinskningarna är offentliga så att aktörerna har tillgång till korrektinformation.Dynamiken i systemet är att tillsynsmyndigheten får kontroll över de totalautsläppen som spelreglerna är tydliga för aktörerna som sinsemellanpå en fri marknad får köpa och sälja utsläppsrätter. Den högakostnadseffektiviteten kommer sig av att reningsinsatserna automatiskt styrsdit det är billigast att rena. Varje aktör ställs inför beslutet att minska sinautsläpp genom ytterligare rening eller att köpa rätten på marknaden till detpris marknaden fastställer beroende på utbud och efterfrågan. För att systemetinte skall verka hämmande på tillkomsten av nya företag kantillsynsmyndigheten reservera en viss procent av de totala utsläppsmängdernatill nyetableringar.Det finns naturligtvis också problem förknippade med överlåtelsebarautsläppsrätter, inte minst när det gäller kontroll och uppföljning av "bubblor"på internationell nivå. Exakt hur olika system med utsläppsrätter skallutformas måste därför utredas, likaså för vilken typ av utsläpp samt på vilkennivå "bubblorna" skall etableras. Det är troligt att det för många typer avutsläpp är lämpligt att utforma så kallade bubblor på EU-nivå, andra kanskepå global eller nationell nivå.Det är viktigt att utnyttja de möjligheter systemet med utsläppsrätter gersåväl inom som inom EU. Lämpliga områden att börja med på EU-nivå skulle kunna vara växthusgaser och försurande utsläpp. På global nivåskulle systemet med fördel kunna användas för att minska utsläppen avkoldioxid. På svensk nivå eller inom Östersjösamarbetet skulle man kunnaanvända systemet för att på ett kostnadseffektivt sätt begränsa utsläppen avnärsalter till . Det är dags att regeringen tar tag i frågan omutsläppsrätter och konkretiserar de tankegångar som finns. Detta får inteendast handla om koldioxid utan kan likväl appliceras på svaveldioxid,kväveoxider, m.m. Regeringen borde ta ett initiativ i EU för den riktning vihär föreslår.7.6 Kretslopp och avfallspolitikAvfallsfrågorna utgör en central del av miljöpolitiken och i miljödebattenbrukar avfallet betecknas som ett av de största problemen. Faktum ärdock, att restprodukter och avfall egentligen är en naturlig del avsamhället. Givetvis finns det fördelar såväl miljömässiga som ekonomiskai arbetet med att minimera avfallsmängderna. Miljöarbetet måstemålmedvetet gå i den riktningen. I många fall är kritiken egentligen riktadmot konsumtionssamhället och kritiken mot avfallet som sådant saknarofta miljömässig grund. Att människor har valfrihet och tillgång till deprodukter man önskar är dock en del av ett utvecklat välfärdssamhälle.Kritik riktas ofta mot förpackningar. Man menar att förpackningarna ledertill ökade avfallsmängder och därmed hotar miljön. Kritiken är ofta dåligtunderbyggd. Förpackningstekniken bidrar till att minska mängden förstördaprodukter och därmed till att minska avfallet. Upp till hälften av allalivsmedel förstörs i utvecklingsländerna och i östra . I dessa länderframställs i allmänhet tillräckligt med livsmedel, men en stor del förstörsbl.a.genom angrepp av skadedjur och mögel vid lagring och genom dåligförpacknings- och distributionsteknik. , ,räknar med att av alla livsmedel i de här länderna förstörs. Iindustriländerna är motsvarande siffra . Alltför enklalösningar på miljöproblemen leder ibland till en sämre miljö. Det får man aktasig för. I många fall är väl utvecklade förpackningar en miljövinst.Kretsloppet har av regeringen framställts som ett mål i sig. Vi menar attkretsloppet skall ses som ett medel att uppnå framställda mål. Allt somproduceras återförs in i en kedja av återanvändning. Detta är eftersträvansvärt.Problemet är bara att det visat sig att kretsloppstänkandet och det s.k.producentansvaret inte i alla lägen ger den bästa tänkbara miljön. Långatransporter från pappersinsamling till återvinningsstationer, enskilda hushålltvingas ta bilen för att lämna flaskor och burkar, hushåll som tvingas diskamjölkförpackningar och liknande, kan leda till en större miljöbelastning änom man inte återvann dessa produkter. Det är orimligt att det inomproducentansvaret är så att transporternas miljöeffekter skall varaunderordnade. Dessutom har det visat sig att hushållsavfallet ligger allt längrei soprummen, vilket leder till ökade problem i närmiljön.Det behövs en öppen och ärlig debatt om kretsloppstillämpningen ochproducentansvaret. Dagens system innehåller många problem som måstelösas. Visst är det så att strävan skall gå i en riktning med maximalåtervinning, men det får inte gå orimligt långt. Vi är inte negativa tillkretsloppet som princip men det får aldrig bli ett självändamål. Miljöns bästamåste komma i första rummet och ibland är inte kretsloppet som modell detbästa för miljön.Vi har länge krävt en utredning om producentansvarets framtid. Det ärdärför bra att en utredning tillsats som skall se över producentansvaretsprinciper.Genom propositionen 1998/99:80 "Lag om skatt på avfall" beslutaderiksdagen att införa en avfallsskatt. Den trädde i kraft 1 januari 2000.Skatteförslaget går i princip ut på att allt material som förs in till enavfalls-anläggning beskattas med per ton. Avdrag från skatten får görasför vissa avfallsslag och för avfall som förs ut från anläggningen. Vi röstademot propositionen eftersom vi ansåg att den skulle få flera negativa effekter.Skatten straffar de återvinnings- och behandlingsverksamheter som bedrivsvid befintliga deponier. Risken är stor att avfallshantering av olika slagspridsut runt omkring i våra kommuner i stället för att vara samlade pådeponiområdet. Detta leder till ökade risker och ökad belastning på miljön.En annan negativ effekt av avfallsskatten är att de samlade utsläppen avkoldioxid sannolikt kommer att öka väsentligt. Sammantaget är det myckettveksamt om det finns några hållbara miljöargument överhuvudtaget sommotiverar avfallsskatten. Risken är uppenbar att skatten blir styrande på ett urmiljösynpunkt felaktigt sätt och att skatten bland annat motverkar attmaterialflödena sluts i naturliga kretslopp.Avfallsskatten har inneburit problem för rötning av avfall i bioceller, enmetod som är spännande och intressant för framtiden. måste de som satsatpå denna teknik syssla med kreativ bokföring för att undvika skatten i ställetför att satsa på miljö- och teknikutveckling. Dessutom kan man befara attskatten leder till ökad illegal deponering i skog och mark. Vi anser attregeringen skall återkomma till med förslag om hur avfallsskattenkan avvecklas.Kommuner anslutna till förbränningsanläggningar har knappast någraincitament att satsa på materialåtervinning eller på att minska mängdernaavfall. Vi är inte principiellt mot förbränning av avfall, men mot att styra iden grad som det har blivit. Förbränning skulle i vissa lägen kunna vara etteffektivare och miljövänligare sätt att ta hand om t.ex. förpackningar ochpapper. Med rätt reningsutrustning kan förbränningen leda till både energi-och miljövinster. Vi avvisar de förslag som finns angående ett införande av enförbränningsskatt. Detta var tänkt för att kompensera för de snedvridningarsom avfallsskatten innebar. Detta visar på hur feltänkt avfallsskatten är.Det har börjat dyka upp allt flera bilvrak i naturen. Bara i harman hittat ca 500 fler bilar i fjor jämfört . En anledning ärtroligen att det är så dyrt att skrota sin bil. Gamla bilar innehåller mångafarliga ämnen som måste tas om hand så att de inte når ut i naturen. Vi vill attskrotningspremien skall höjas till en nivå som skapar incitament för bilägarenatt lämna bilen till skroten. Bilskrotningsfonden, som byggts upp av medelfrån bilägarna, har tillräckliga medel för att klara en sådan höjning. Detta ärdock ett övergångsproblem eftersom alla bilar som producerats 1998 ochsenare innefattas av producentansvaret.7.7 Miljöforskning och miljöövervakningMiljöforskningen och miljöövervakningen måste prioriteras. Bäggeverksamheterna är viktiga för att kunskaperna på miljöområdet skall öka.Med en bra miljöövervakning kan det som är miljöförstöring och vad somär t.ex. naturliga variationer särskiljas. Genom forskningen kan vinnaskunskap om vilka effekter olika slags utsläpp har på organismer. Dessakunskaper är i grunden avgörande för att en effektiv miljöpolitik skallkunna bedrivas med riktiga avvägningar och prioriteringar.Efter den socialdemokratiska regeringens neddragningar påmiljöforskningen finns det ett stort uppdämt behov, speciellt avmiljöeffektforskning. Stora problem och kunskapsluckor återstår vad gällerolika ämnens miljöeffekter. var tidigare en framstående forskarnationpå miljöområdet men har förlorat viktig kompetens och inteminst tid. Vi vill sträva efter att den svenska miljöforskningen bibehåller sinkompetens och kan återupprätta internationella position. Det ärockså viktigt att trygga försörjningen av ny forskarkompetens genom attuniversiteten ges tillräckliga resurser för utbildning av studenter som kan gåvidare till miljöforskning.8 MiljöproblemenTrots en positiv miljöutveckling finns det fortfarande problem som måstelösas. Dessa problem måste inte nödvändigtvis lösas i eller medtraditionella medel. När det gäller utsläpp i luft och vatten är EU ettutmärkt verktyg. Det finns skäl att dessutom börja konkretiseradiskussionerna om handel med utsläppsrätter och flexibla mekanismer föratt få bukt med de gränsöverskridande problemen.8.1 Försurning och övergödningFörsurningen, som orsakas av svaveldioxid och kväveoxider, är ett av demest allvarliga hoten mot den svenska naturen. avnedfallet härrör från andra källor än svenska. Stora utsläppskällor ärsjöfarten och användningen av fossila bränslen och biobränslen inomenergisektorn. En alltför stor näringstillförsel via bl.a. reningsverk,läckage från jordbruk och nedfall av luftburet kväve frånförbränningsprocesser leder till övergödning och påverkar därigenomlivsbetingelserna för olika arter. Tack vare en väl utbyggd svenskvattenrening står enbart för av fosfor- och kväve-tillförseln till . har ersatts med import av kol-kraftsproducerad el från bl.a. och därmed ökar utsläppen i när-området av kväveoxider och svaveldioxid från energisektorn. Denfortsatta förtida kärnkraftsavvecklingen bör därför av miljöskäl stoppas.Dessutom måste hårdare krav ställas på utsläppen från energi- ochkommunikationssektorn. Inom kommunikationssektorn står sjöfarten fören oproportionerligt stor andel av svaveldioxidutsläppen. börsåväl vidta nationella åtgärder som driva frågan inom EU. Vidare måstekväveoxidutsläppen från arbetsmaskiner och vägtrafik minska. Kraven påavgasrening på tvåtaktsmotorer måste skärpas. De flesta tvåtaktsmotorerhar ingen eller bristfällig reningsutrustning och står för storautsläpp. Åtgärder som stimulerar en snabbare förnyelse av bilparken börvidtas.Nya kostnadseffektiva medel för att minska kvävetillförseln från mark ochreningsverk behövs. De kommunala reningsverken borde på relativt kort siktkunna omfattas av ett system med köp- och säljbara utsläppsrätter förnärsalter. Härigenom kan investeringar i reningsverk och annan vattenreningstyras så att de sker där marginalkostnaden för att reducera utsläppen är lägst.Dessutom bör anläggandet av våtmarker i odlingslandskapet och skyddszonerutmed vattendrag stödjas i syfte att öka naturens egen förmåga att bromsanäringsläckaget. Utdikningen av våtmarker har tidigare forcerats av statengenom bidrag och rådgivning, vilket gör det rimligt att staten också tar ettvisst ansvar för återställandet av våtmarker på strategiskt valda platser.Kalkningsinsatserna av försurade sjöar och vattendrag måstefortsättningsvis genomföras på en tillräcklig nivå. Principen skall vara attsjöar och vattendrag som kalkats skall ingå i den nationellakalkningsplanen. Den socialdemokratiska regeringen har tidigare anslagit förlite pengar till kalkningsinsatser och dessutom försummat den viktigauppföljningen med allvarliga försurningsskador som följd. Regeringen börvidare ges i uppdrag att utforma ett sammanhållet program för skogskalkning.Det internationella samarbetet i samt inom EU måsteytterligare intensifieras för att få till stånd bindande avtal omutsläppsminskningar.Dessutom måste de höga administrationskostnaderna i kalkningsanslagetreduceras. Det är inte rimligt att av totalt 213 miljonerkronor går till administration.8.2 KlimatpolitikenSverige har varit ett föredöme när det gäller att minska ochkontrollera utsläppen av växthusgaser. Tack vare utbyggnaden avkärnkraften kunde oljeberoendet minskas.Utsläppen av koldioxid kunde sänkas med . beslutade , som ett av de första länderna, om ett nationelltmål för att begränsa koldioxidutsläppen. Det senaste riksdagsbeslutet omkoldioxidutsläppen fattades 1993. Enligt detta skall stabiliserautsläppen av koldioxid från fossila bränslen års nivå, föratt därefter minska dem.På senare tid har det blivit allt mer uppenbart att målet att begränsakoldioxidutsläppen inte längre tillhör de mest prioriterade områdena i densocialdemokratiska regeringens miljöpolitik. Målet att stabiliserautsläppsnivåerna nivå, d.v.s. en minskning ,kommer inte att uppnås. Det blir inte bättre av att regeringen fortsätter medsin avveckling av som med säkerhet kommer att medföra endramatisk ökning av utsläppen av koldioxid. Den svenska regeringensagerande i klimatfrågan skadar anseende på miljöområdet.Den av regeringen tillsatta klimatkommittén lämnade sittslutbetänkande. Kommitténs majoritetsförslag innebär höga kostnader för småutsläppsminskningar. Förslaget innehåller regleringar, höjda skatter ochstatliga bidrag, svenska traditionella lösningar på nya globala problem.Moderata samlingspartiet förordar i stället en modernare lösning med flexiblamekanismer och en hållbar energipolitik.Stockholm den 27 september 2000Bo Lundgren ()Per ()()()()()()()()()()()Per ()