mot · GO02Fö208 · 2000-10-05 00:00:00 — Med dennya situationen kan vi nu bygga upp en bättre gemensam europeisksäkerhetsordning där grundläggande säkerhetsbehov tillfredsställs utan att nyaskiljelinjer skapas.Den framtida säkerheten förutsätter ett i vidaste bemärkelse aktivtagerande, vilket skall präglas av förutsägbarhet, dialog och öppenhet. Sverigeska samarbeta internationellt inom säkerhetspolitiken på ett konstruktivt sätt.Vi behöver skapa en handlingskraftig, modern och verklighetsanpassadsäkerhetspolitik som framför allt fokuserar på internationellt samarbete ochgemensamt ansvar för människors säkerhet. Den militära alliansfrihetenkvarstår eftersom vi inte är medlemmar i . EU har inte en gemensamarmé eller ett gemensamt försvar. Däremot får militära förpliktelserinom den europeiska krishanteringen, vilket gör att diskussionen om Sverigesframtida säkerhetspolitiska väg behöver aktualiseras och fördjupas.Totalförsvarets förmåga ochkapaciteterDe säkerhetspolitiska övervägandena och hot och risker motSverige bör ligga till grund för försvarets huvuduppgifter.Dessa avser då främst de uppgifter som har sitt ursprung iregeringsformen, förpliktelser och viljeinriktning, samtförpliktelser i det yttre säkerhetspolitiska fältet. Därtillkommer uppgifter inom ramen för det vidgadesäkerhetsbegreppet och som berör samhällets säkerhet interntoch i stort.Försvarets fredsbevarande funktion är central. Den utövas genom aktivtinternationellt samarbete och utgör en stabiliserande faktor i det nordiskasäkerhetsmönstret.Totalförsvarets resurser skall utformas och verksamheten bedrivas medhänsyn till den större bredd av hot som kortfattat tidigare beskrivits. Därvidskall speciell hänsyn tas till att resurserna utformas så att de kan användasvidinternationella fredsfrämjande och humanitära insatser. Detsamma skall gällaför att stärka samhällets förmåga att bemästra dess sårbarhet och att kunnahantera katastrofer och svåra påfrestningar.Hög kompetens och kvalitet skall fortsatt prägla totalförsvarsresurserna.Genomgående för försvaret skall vara dess flexibilitet och förmåga att kunnaverka i olika situationer och med olika grad av insatser. Särskilt viktig ärdärvid förmågan till samarbete med andra länders försvarsresurser ochförmåga till snabba och resoluta insatser både vid direkt försvar eller vidinternationella insatser.Totalförsvaret skall även i fortsättningen vara starkt och modernt för attkunna vara ett verkningsfullt stöd för den svenska säkerhetspolitiken i nutidoch i ett längre perspektiv. Även om den positiva säkerhetspolitiskautvecklingen för fortsätter, kvarstår en osäkerhet om utvecklingen pålängre sikt.I en svårförutsägbar omvärldsutveckling är det därför nödvändigt att haberedskap också för att dagens gynnsamma säkerhetspolitiska läge iframtiden kan komma att försämras. Vi måste därför fortsatt ha enbetryggande försvarsförmåga för att kunna möta närtida hot mot vårt land ochframtida hot vid omvärldsförändringar.Internationella insatserInriktningen av beredskapen för internationella insatserDen svenska snabbinsatsstyrkan SWERAP införlivades iKS01 i Kosovo och upphörde därmed som självständigtförband. Regeringen anser nu att de förbandstyper och denförmåga som utvecklas inom ramen för den planerings- ochöversynsprocess (PARP) som bedrivs inom ramen förPartnerskap för fred (PFF) skall vara utgångspunkten förSveriges anmälan till andra internationella förbandsregister.De förbandstyper som har nämnts skall ha 30 respektive 90dagars beredskap. Det saknas en totalbild över deambitioner, den förmåga och de förbandstyper som ska kunnasättas in snabbt respektive på , liksom hurmålsättningen att alla svenska insatsförband ska kunna bliinteroperabla genomförs. Därför anser atten kartläggning behöver göras.Sveriges förmåga och anpassningUtvecklingen av effektivisering, civil och militär samverkan,regionalisering och ökad risk vid operationerna ställer storakrav på medlemsländerna som vill deltaga i denfredsfrämjande verksamheten. upprättadesnabbinsatsstyrkan SWERAP (Swedish rapid reaction force)och deltar tillsammans med andra länder i tillskapandet av enmultinationell brigad (UN SHIRBRIG), som med kort varselkan ställas till FN:s förfogande i fredsbevarande insatser.Dessutom utvecklas allt mer beredskapen för insatser medbåde civila och militära komponenter. Utbildningsprogramoch gemensamma övningar sker bl a vid - detsvenska internationella centret för den militärafredsfrämjande verksamheten - där många olikasamarbetspartner och utländsk personal deltar.SnabbinsatsförmågaTrots en tydlig ambitionshöjning vad gäller förmågan tilldeltagande i fredsfrämjande insatser belyste Kosovoinsatsen1999 flera problem som det svenska militära och politiskasystemet ställs inför vid insättandet av väpnade styrkor ifredsfrämjande operationer. Kosovoinsatsen har visat pånödvändigheten av att utöka den svenskasnabbinsatsförmågan. Planering och utbildning bör därför hasom utgångspunkt att ska kunna sända avseddaförband utomlands efter beslut. Detta ökartrovärdigheten till som truppbidragare ochsäkerställer att våra förband används på ett effektivt sätt. Detsvenska systemet för planering och insättande avtruppförband måste kunna hantera en internationellfredsfrämjande insats av dignitet än femmånader efter beslut.Vikten av ett snabbt politiskt beslutsfattandeVid uppbyggandet av ett effektivt insatssystem är det viktigtmed ett snabbt politiskt beslutsfattande. Det finns vissakritiska moment från att en operation blir aktuell till att denfinns på plats i konfliktregionen. Det politiska beslutet måstefattas, de utvalda styrkorna måste förberedas och förbandenmåste installeras i insatsregionen. Då man effektiviserarrekryteringen och utbildningen, ställer vissa förband tillförfogande och upprättar register över tillgängliga styrkor ochförbättrar snabbinsatsförmågan, är det absolut nödvändigt attinte det politiska beslutsfattandet ytterligare försenar enoperation. Förberedande trupper skall kunna finnas på platsredan någon vecka efter beslut i säkerhetsrådet medanmajoriteten av styrkorna följer efter under den kommandemånaden.Finansiering och beslut samtidigtKristdemokraterna anser att om skall vara trovärdigt isitt deltagande i den internationella fredsfrämjandeverksamheten bör det ej ta för ensnabbinsatsstyrka att komma på plats i en konfliktregion. Detskadar vårt anseende och är destabiliserande ikonfliktområdet. anser att somdet fattas ett politiskt beslut om deltagande börfinansieringsfrågan vara löst för att inte ytterligare försenainsatsen.Fast finansieringsstrukturVid försvarsbeslut (bet.1999/2000:FöU2) diskuterades den svenska förmågan attdelta i internationella insatser. skrev då:"Processen före statsmakternas beslut måste emellertid ocksåeffektiviseras. I det sammanhanget är finansieringsfråganväsentlig. Utskottet utgår från att regeringen snaraståterkommer med förslag till efter vilka principersom utlandsinsatser bör finansieras." Detta har inte redovisatsi budgetpropositionen.Under anslagsposten 6:2 Fredsfrämjande truppinsatser i utgiftsområde 6föreslås för , för år 2002och för . Det kan synas vara en rimligbedömning av nuvarande insatser men problemet är att vi ingenting vet omframtiden. Försvarsmakten behöver därför en operationsbudget för effektivakrishanteringsinsatser.Kristdemokraterna anser därför att det bör skapas en fastekonomisk struktur med angivna medel för den totala fredsfrämjandeverksamheten som hamnar under utgiftsområdena 5, 6 och 7. Eftersomvolymen internationella insatser inte är över åren kan enberedskapskredit för fredsfrämjande insatser vara ett sätt att effektiviserabeslutsfattande och planering.Deltagandet i internationella fredsfrämjande insatser får inte urholka detnationella totalförsvaret. Pengar skall vara öronmärkta för de fredsfrämjandeinsatserna. Om det inte finns tillräckliga medel i de avsedda anslagsposternafår det inte drabba andra nödvändiga verksamheter, varken inomtotalförsvaret eller det internationella biståndet.För att skapa politisk handlingsfrihet och en effektivare försvarsplanering,anser att det behövs en bättre samordning mellan olikainvolverade instanser.Utökade resurserInternationell verksamhet är ett medel för att även utvecklaoch stärka vår nationella försvarsförmåga. Av (PFF) följer att den av Nato medpartnerländerna utvecklade standarden för samverkan utgörgrunden för utvecklingen av förmåga. börsådan samverkansförmåga nås att alla svenska operativainsatsförband kan ingå i Nato-ledda krishanteringsinsatser.För att stärka förmåga att bidra till fred och säkerhet i ochdess närhet genom att delta i internationell fredsfrämjande och humanitärverksamhet avsätter utöverregeringens förslag under anslag 6:1 Förbandsverksamhet och beredskapm.m. för åren 2001-2003.Stridskrafternas utvecklingFramtida insatser kommer att ställa höga krav på kompetenshos all personal. Våra operativa insatsstyrkor skall kunnagenomföra integrerade insatser inom ramen för insatsstyrkor.Dessa skall kunna sättas samman av förband ur allaförsvarsgrenar och typer av stridskrafter och kunna ageraintegrerat med stor operativ rörlighet. Detta kräver högsamverkansförmåga inom insatsstyrkorna. Behovet avsamträning blir därför än mer centralt i framtidensförsvarsmakt.Försvarsmaktens viktigaste kompetensbas finns i insatsorganisationen ochgrundorganisationen och här finns de kompetenser som behövs föranpassning, tillväxt och handlingsfrihet att möta militärtekniska förändringar.Kristdemokraterna anser att förbandsverksamheten måste förstärkas för attbl a kunna upprätthålla och vidareutveckla den unika kompetensen attgenomföra kvalificerad väpnad strid både nationellt och vid multinationellafredsfrämjande insatser. Förmågan till väpnad strid måste tränas genomrealistiska förbandsövningar under varierande förhållanden samt genomdeltagande i internationell verksamhet. Då ges möjligheter att anpassaförbandens beredskap och tillgänglighet till nationella och internationellabehov.Vårt territorialförsvar där Hemvärnet ingår utvecklas mot nationellaskyddsstyrkor. Eftersom de nationella skyddsstyrkorna bl a skall stödja deoperativa förbanden måste de organiseras och utvecklas mot en breddad hot-och riskbild till allsidigt användbara förbandsenheter.UbåtarRiksdagen ställde sig (1999/2000:FöU2) bakomförslaget att reducera antalet ubåtar till fem samt att det skallfinnas ytterligare två ubåtar att tillgå under enövergångsperiod för tillväxt.Ubåtssystemet är ett av landets strategiska system med hög beredskap somklarar hela skalan av uppgifter från väpnat angrepp till stöd till samhället.Vidt ex en krishärd som riskerar att eskalera kan en ubåt genom framskjutenövervakning och spaning dolt övervaka utvecklingen. Upphör krisen kanubåten återvända utan att dess närvaro avslöjas. Ubåten kan därför vara ettvärdefullt stöd vid svenska fredsfrämjande insatser. utnyttjas systemetför kvalificerad dold militär underrättelseinhämtning och genomför ävenspanings- och underrättelseuppgifter till sjöss för olika svenska myndigheter.Den internationella verksamheten har ökat och genom besök utomlands pågårarbetet med att identifiera interoperabiliteten.Kristdemokraterna anser att fem ubåtar är en kritisk gräns när det gälleroperativ verksamhet. Det har visat sig att rekryteringsbasen fem ubåtar ärotillräcklig för att tillgodose nödvändig personalförsörjning. Det blir bl asvårtatt personalförsörja ubåtsräddningsorganisationen med räddningsfartygetBelos samt ubåtsräddningsfarkosten att ubåtssystemet skall kunna fortsätta att fungera säkerhetsmässigt ochorganisatoriskt bör möjligheterna att behålla ytterligare två ubåtar i driftundersökas.HelikopterförbandI budgetpropositionen (prop. 1999/2000:1)angavs att det fanns problem inom helikopterförbanden somberodde på materielbrister, brist på tekniker och piloter samtotillräcklig flygtid.Helikopterförbandens förmåga har inte förbättrats under 1999.Huvudproblemet är stor brist på tekniker, vilket medför ett lågt flygtidsuttag.Dessutom förekommer allvarliga materielbrister främst avseendehelikoptrarnas tillgänglighet. Detta har bl a påverkat flygtidsproduktionen ochförbandsutbildningen avseende de sjöoperativa förbanden negativt.Kristdemokraterna anser att den intensifierade teknikerrekryteringen måstefortsätta för att säkerställa helikopterförbandens operativa förmåga.Helikopterförbanden är en viktig del i insatsorganisationen eftersom derasstyrka är god operativ rörlighet och förmåga att samverka med mark-, sjö-och flygstridskrafter.Helikopterförband baserat på SäveRegeringen angav i prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret att"verksamhetsdelen vid bör kvarstå till och med år2003". Vid försvarsutskottets behandling av propositionenkrävde en fortsatt permanenthelikopterenhet på . I utskottets betänkande1999/2000:FöU2 sid. 162 anges att tidpunkten 2003 nu inte"behöver preciseras som en bortre gräns vad avser helikoptrarför Försvarsmaktens eget behov på . Detta bör riksdagensom sin mening ge regeringen till känna." Den 30 mars 2000beslutade i enlighet med försvarsutskottets förslag.Utskottets beslut innebär enligt att det även efter år2003 ska finnas ett permanent helikopterförband baserat på Säve försjöoperativ marin samverkan och för att tillgodose samhällets behov avmångsidigt användbara helikoptrar för olika räddningsinsatser.Helikopterenheter behövs för att stödja stridskrafterna och deras styrka ärgod rörlighet och förmåga att samverka bl a med sjöstridskrafter. Eftersomderas förmåga att verka i olika insatsgrupper ska öka måste bl.a.ubåtsjaktförmågan i saltvatten upprätthållas, vilket är den miljö sombesättningarna måste tränas i för att kunna delta internationellt. Allainternationella hav utanför är salta och om vi skall ha internationellkompetens måste övningar och utbildning ske i saltvattenförhållanden. MångaNato- och PFF-länders övningsmönster erbjuder goda möjligheter tillkostnadseffektiva samövningar i . Att ha tränad personal meddärtill anpassad utrustning har ett stort värde när incidenter inträffar.Kristdemokraterna anser att ett helikopterförband permanent skall baseraspå även . Ett väl fungerande räddningssamarbete () i och med danska och norska helikopterförbandsamt ett allt mer fördjupat försvarssamarbete med Nato i PFF-sammanhangtalar även för att bör utvecklas till för internationellhelikopterverksamhet. På så sätt tillvaratas den sjöoperativahelikopterkompetens som finns på och ger goda möjligheter tillkompetensutveckling i samband med införskaffandet av nya tunga,kvalificerade helikoptrar. Samverkansförmågan mellan amfibiebataljonen(Amf4) i och nästa generation ytstridsfartyg stärkerinsatsorganisationens slagkraft.Marin kompetensMed hänsyn till maritima beroende och de krav somredan i fred ställs på övervakning och kontroll för att markerasvenska intressen (visa flaggan) i och ,bör den förbandsvolymen och beredskapenupprätthållas på en nivå som säkerställer tidiga insatser iVästerhavet med ytstridsfartyg.Marinstridskrafterna ska ges ökad förmåga till samverkan vidinternationella insatser i vårt närområde. Detta är nödvändigt för att vi skakunna få en modern försvarsmakt som är interoperabel med andra länders.Delar av sjöstridskrafterna har sådan interoperabilitet så att de medbegränsade kompletteringar kan utnyttjas. Den för marinen nyainternationella inriktningen medför ett behov av att öva i havsmiljö med dessförhållanden av sjöhävning, saltvatten och strömmar.Ur rekryteringssynpunkt och för att bevara och utveckla kompetens samtför att ge en balanserad fördelning av den svenska flottan längs vår långakuststräcka anser att en begränsad och permanent baseringav fartygsförband bör ske i . En permanent basering av tvåkustkorvetter typ ger det taktiska konceptet bättreförutsättningar att utvecklas. Tolv ytstridsfartyg baserade i ochnollfartyg baserade i fartyg är en allt för kraftig slagsida!Kompetensen i saltvattenförhållanden måste säkerställas. På bördärför finnas en plattform när det gäller att bygga upp den nyainsatsorganisationen.Marina förband samövar inom ramen för PFF i storutsträckning i , vilket gör att Göteborgsbaserade fartygsförbandhar nära till internationella övningar. Det bilaterala avtalet med i syfteatt öka interoperabiliteten med Nato genom samövningar talar också förpermanent "utbildningshamn" baserad på Västkusten.HemvärnetHemvärnet firar och är nu den enda militära enhetsom finns i varje kommun dygnet runt. Hemvärnet är tillnumerären större än Försvarsmakten i övrigt och hade idecember 1999 en personalstyrka på cirka 72 000 personervarav avtalspersonal ur frivilligorganisationerna var 14 700personer. Hemvärnet organiseras i 163 hemvärnsbataljonerrunt om i landet.Hemvärnet är en del av Försvarsmakten och utgör med sin anpassadeberedskap en viktig resurs vid väpnat angrepp. I det fredstida samhället ärHemvärnet en gripbar resurs när det gäller stöd vid svårapåfrestningar. Den gångna sommarens översvämningar i visarpå Hemvärnets betydelse inom räddningstjänsten. Den frivilligaförsvarsverksamhetens framtida inriktning och uppgifter inom totalförsvaretses nu över av en särskild utredare.Genom att det nu blir färre förband i det svenska försvaret försvåras denkontinuerliga utbildningen i Hemvärnet. De personella resurser somförbanden fått är inte dimensionerade för att tillgodose Hemvärnets behov avinstruktörer. Eftersom bl a Hemvärnet skall utgöra en del avinsatsorganisationen är det viktigt att säkerställa Hemvärnets framtida behovav instruktörer.Frivilliga försvarsorganisationerKristdemokraterna har betonat de frivilligaförsvarsorganisationernas stora betydelse för försvaret,försvarsviljan och totalförsvarets förankring i samhället.Eftersom de frivilliga är organiserade i många föreningar runtom i landet utgör de en värdefull bas för olikaanpassningsåtgärder som de är en snabbt gripbarresurs att tillgå vid olyckor och andra akuta störningar i vårtsårbara, fredstida samhälle. har vid flera tillfällenmarkerat betydelsen av att säkerställa de frivilligaförsvarsorganisationernas verksamhet.För att underlätta utbildning och rekrytering för de frivilligaförsvarsorganisationerna är det viktigt att deras verksamhet knyts tilltotalförsvaret så nära som möjligt på lokal och regional nivå. Det dagligastödet liksom samhörigheten med den tradition och kontinuitet som de gamlalandskapsregementena innebär, behövs för att ta vara på det engagemang somfinns i vårt land att få göra en frivillig insats inom totalförsvaret.För den regionala territoriella ledningen, stödet tillfrivilligorganisationerna och för samverkan med totalförsvarets civila delarhar det nu inrättats fyra militärdistrikt och 29 militärdistriktsenheter.Militärdistriktsstaberna och militärdistriktsenheterna måste förses med enpersonalvolym som medger god förmåga till utbildning avfrivilligorganisationerna.ÖverskottsförnödenheterRiksdagsbeslutet (1999/2000:FöU2) innebär attFörsvarsmaktens överskottsförnödenheter i första hand börutnyttjas inom de frivilliga försvarsorganisationerna, förhumanitära insatser, för militärt säkerhetsfrämjandematerielsamarbete och för att stärka det svenska samhälletvid svåra påfrestningar i fred. Militärdistriktsenheterna kanhärigenom få materiella resurser för det fredstida samhälletsberedskap. I andra hand bör dessa förnödenheter säljas tillcivila företag där efterfrågan finns.För att minska kostnader för lagerhållning och frigöra medel för pågåendeförnyelse bör ett helhetsgrepp tas som kartlägger den efterfrågan som finns påöverskottsmaterielen bland militära och civila myndigheter, organisationeroch företag.Hälso- och sjukvård vidinternationella insatserEtt ökat utlandsåtagande förutsätter en väl förberedd ochfungerande hälso- och sjukvårdsorganisation. Fälthygien ochhälsoskydd är av största vikt för personalens hälsa ochdärmed förbandens förmåga att verka och därför bör svenskpersonal med kompetens inom dessa områden medfölja vidinternationella insatser. Personalen bör så långt möjligt fåtillgång till sjukvård i svensk regi.När en internationell fredsfrämjande och/eller humanitär insats planerasmåste speciella hänsyn tas till klimatförhållanden, fara för epidemier, riskerför NBC-attacker och andra viktiga miljöfaktorer. Det betyder att nödvändigaresurser måste anpassas särskilt för de förhållanden som råder i det tänktainsatsområdet. Detta ställer krav på sjukvårdsmaterielen och behov avtransporter av sjuk och skadad svensk personal och krisstöd. Höginteroperabilitet skall eftersträvas.Försvarsmaktens sjukvårdscentrum på utanför för sjukvårdstjänsten inom Försvarsmakten och utbildarmedicinsk personal i avancerad första-hjälpen och förmedlar bl.a. kunskapom biologiska stridsmedel och vatten- och livsmedelshygien.Försvarsmaktens sjukvårdscentrum bör därför tilldelas resurser somsäkerställer såväl förebyggande åtgärder på veterinär- och hälsoskyddssidansom åtgärder för att kunna rekrytera och utbilda sjukvårdspersonalinför internationella insatser.Försvarsmaktens personalSveriges säkerhetspolitik vävs nu in i ett allt djupareinternationellt samarbete. Detta inverkar på det svenskaförsvaret och dess personal. Verksamheten utomlands kankomma att utövas i mycket komplicerade och farligasituationer, vilket kräver stor kompetens, initiativförmåga ochhandlingskraft hos all personal. Den personal som skickas ut ivärlden i fredsfrämjande missioner sänds ut på uppdrag avdet svenska folket för att bidra till att skapa och upprätthålladen internationella freden och säkerheten.Kristdemokraterna anser att hög säkerhet, gott personligt skydd, tillgångtill modern materiel, effektiv sjukvård och säkra ledningsfunktioner ärsjälvklara trygghetsfaktorer när vårt land sänder ut personal i fredsfrämjandeinsatser. Personalen skall vara väl utbildad och samövad för de aktuellamissionsuppgifterna.Internationell övnings-och utbildningsverksamhet och deltagande ifredsfrämjande insatser kräver god omsorg om den personal som tjänstgörutomlands. I lagen om utlandsstyrkan beslutade 1999 om viktigaåtgärder som förbättrade det socialrättsliga skyddet. Behovet av att kunnarekrytera och bemanna till olika utlandsstyrkor som krigsförbandensantal minskar ökar kraven på löner och olika förmåner, meritvärdering,försäkringsskydd och ett fullgott skyddsnät för medföljande anhöriga ochhemmavarande anhöriga. anser därför att ett heltäckandetrygghets- och förmånssystem bör utarbetas i samverkan med de fackligaorganisationerna.Det civila försvaretDet civila försvarets förmåga bygger i första hand påsamhällets inneboende stabilitet och flexibilitet och dessförmåga att möta olika typer av påfrestningar och störningarsom kan uppstå. Denna grundläggande förmåga kompletterasmed olika beredskapsförberedelser utifrån aktuella hotbilder.Ju bättre förmåga samhället har att klara påfrestningar i fred,desto bättre grundförmåga och beredskap finns att tillgodosekraven vid väpnat angrepp.MålVid den säkerhetspolitiska kontrollstationen (bet.1998/99:FöU5 sid.65) beslöt att målen förverksamheten inom det civila försvaret och för utformningenav resurserna skall vara att:- värna civilbefolkningen, trygga en livsnödvändig försörjning, säkerställade viktigaste samhällsfunktionerna och bidra till Försvarsmaktens förmågavid ett väpnat angrepp och krig i vår omvärld,- bidra till fred och säkerhet i omvärlden och- stärka samhällets förmåga att förebygga och hantera svåra påfrestningarpå samhället i fred.Det civila försvaret skapas såväl inom den offentliga som denprivata sektorn i hela samhället. Det moderna samhället blirallt mer beroende av att de tekniska nätverken fungerar ochde vitala samhällsfunktionerna kan därför lätt drabbas avallvarliga störningar.Gränssättande för det civila försvarets uthållighet är framför allt tillgångentill elektricitet, fungerande telekommunikationer samt skyddadinformationsförmedling.