mot · GN02So20 · 2000-02-09 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:So20av Heister, ()med anledning av prop. 1999/2000:44 Psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vårdI den psykiatriska vården räcker det tyvärr inte alltid med insatser sombaseras på frivillighet. Tvångsvård är förvisso ett stort ingrepp i denenskildes liv, men ibland också den enda lösningen. Psykiatrisktvångsvård måste i grund och botten vara en rättighet för den sombehöver den. I den psykiatriska sjukdomsbilden ligger ofta justavsaknaden av sjukdomsinsikt. Tvångsvård kan därför vara både humantoch nödvändigt.Det är ingen tvekan om att många psykiskt sjuka far illa i dagens samhälle.Tidigare i år skrev psykiatriprofessorn en DN-debattartikeldär ingressen löd som följer:"Samhället har svikit de psykiskt sjuka genom att minska möjligheterna tilltvångsvård. Den nuvarande lagstiftningen försvårar för oss som faktiskt villhjälpa dessa människor. "Tvångsvården syftar framför allt till att hjälpa den enskilde, men den syftarockså till trygghet och rättssäkerhet för honom själv, liksom för hansanhöriga och för allmänheten. Vi uppfattar att propositionens förslag stärkertrygghet och rättssäkerhet för alla parter. Det gäller såväl dem som blirföremål för psykiatrisk vård, som för allmänheten. Det gäller också för denvårdpersonal som berörs och oavsett om man blivit intagen enligt LPT ellerLRV.Vi moderater stödjer sålunda i huvudsak förslagen i propositionen, mendär kvarstår ändå svagheter genom att rättssäkerheten och tryggheten föranhöriga och vårdpersonal samt för allmänheten inte prioriteras tillräckligthögt. I själva verket måste dessas rättssäkerhet tillmätas stor betydelsesärskilt i samband med rättspsykiatrisk vård, men även i övrig psykiatrisktvångsvård.Många av de allra farligaste brottslingarna finns bland dem somöverlämnas till psykiatrisk vård. Vid s.k. farlighetsbedömningar och beslutom s.k. särskild utskrivningsprövning grundas bedömningen i realiteten påmer eller mindre kvalificerade gissningar. Även efter långvarig kännedomkan det vara nästan omöjligt för en läkare att bedöma om en psykiskt stördbrottsling kommer att återfalla i brottslighet.Vi moderater anser att brottslingar som döms till sluten psykiatrisk vårdsom huvudregel skall få en tidsangivelse avseende den minstastrafftid han/hon skall avtjäna. Om patienten tillfrisknar innan den fastställdatiden utgår skall han kunna överföras till vanligt fängelse för resterande delav vårdtiden. De närmare detaljerna kring vårt förslag har vi utvecklat bl.a. imotion 1998/99:Ju904 av m.fl. (m). En sådan ordning skullegagna den allmänna tryggheten i samhället. Mot denna bakgrund börregeringen lämna förslag till erforderliga lagändringar.I propositionen föreslås att tvångsvård i vissa sammanhang inte skallupphöra förrän utvisning, avvisning eller utlämning har skett. Det kanifrågasättas om en sådan användning av tvångsvårdsinstrumentet verkligenstår i överensstämmelse med internationella åtaganden och konventionersamt med grundläggande principer om individens rättssäkerhet. Det tordefinnas andra och bättre sätt att åtgärda de i och för sig angelägna problemförslaget tar sikte på.Vi moderater motsätter oss den de facto-utvidgning av möjligheterna förhäktade m.fl. att vistas utanför sjukvårdsinrättningen som vi uppfattar attregeringen faktiskt föreslår under avsnitt 12.2 i propositionen. Det är enligtvår uppfattning inte dokumenterat att det föreligger några mera påtagligaproblem på detta område med den ordning som råder . Någonlagändring bör därför inte företas i denna del.En allt större del av sjukvården drivs av privata vårdgivare t.ex. påuppdrag av landsting. finns dock många skillnader i den legalaregleringen av offentliganställda läkare och övriga läkare. Det gäller t.ex. isamband med undersökning för utfärdande av psykiatriska vårdintyg.Skillnaderna har motiverats med att uppgifter som innefattar myndighets-utövning inte får överlåtas på privata vårdgivare.Vi delar förslag att chefsöverläkare bör ha rättatt överklaga domstolens beslut enligt lagen om psykiatrisk tvångsvård ochlagen om rättspsykiatrisk vård. För att en patient inte först skall behöva bliutskriven och därefter nästan intagen igen, bör en regel om rättför chefsöverläkaren att överklaga länsrättens beslut kombineras med enregel innebärande att dessa domar inte får verkställas förrän de vunnit lagakraft.Vår uppfattning är att befogenheter som tillkommer läkare, bl.a. rätten attutfärda olika intyg, så långt möjligt bör följa med viss kompetens, och inteuteslutande tillkomma läkare som har en viss arbetsgivare. Vi anser motdenna bakgrund att regeringen bör återkomma till med förslag pådetta område som så långt möjligt undviker särbehandling av allmäntanställda läkare vad beträffar psykiatriska vårdintyg. Rättssäkerheten kanbättre garanteras på andra sätt, t.ex. genom bedömning av flera läkare ochprövning i domstol.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om prioritering av trygghet och rättssäkerhet för deanhöriga, vårdpersonal och allmänheten i stort,2. att hos regeringen begär förslag om tidsangivelseavseende minsta strafftid för brottslingar som döms till slutenpsykiatrisk vård, i enlighet med vad som anförts i motionen,3. att avslår propositionen i den del den gällermöjligheter för häktade m.fl. att vistas utanför sjukvårdsinrättningen, ienlighet med vad som anförts i motionen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om upphörande av tvångsvård i samband medutvisning, avvisning eller utlämning,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om chefsläkares rätt att överklaga domstolsbeslut,6. att hos regeringen begär förslag som så långt möjligtundviker särbehandling av allmänt anställda läkare vad beträffarpsykiatriska vårdintyg.Stockholm den 9 februari 2000Chris Heister (m)()()()()()()()de ()()