mot · GN02K28 · 2000-02-24 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:K28av , ()med anledning av prop. 1999/2000:55 Kommersiell lokalradio1 InledningFolkpartiet yrkar i allt väsentligt avslag på föreliggande proposition,1999/2000:55 Kommersiell lokalradio. Det finns en rad problem i vårtland som det är angeläget att ägnar sig åt. Den privatalokalradion hör inte till dem. 2,2 miljoner människor lyssnar på den varjedag. Den ger statskassan intäkter per år.Med andra ord: Om proposition 55 är svaret, är frågan fel ställd.Propositionen hotar att slå sönder den fria radion i genom att påmycket svaga grunder gå in med politiska regleringar. Hur ska det gåatt bedriva radioverksamhet och betala miljonbelopp i sändnings-avgift när konkurrenter får samma sändningsrätt för endast ? Hurska en grupp medelålders byråkrater kunna avgöra vilka radiostationer sombäst attraherar tonåringar? Varför ska staten avstå från tiotals miljoner kronorsom kan användas till angelägna ändamål?Den kommersiella radion i verkar på en marknad med problem.Reklamintäkterna har av olika skäl inte utvecklats i takt med lyssnarsiffrorna.Många av stationerna går med förlust. Men ska alla problem på en nyligenavreglerad marknad bli en huvudvärk för politiker? Just nu tvingas franskaoch andra mediebolag ta av sina vinster för att bidra till finansieringen av densvenska staten. Är det ett stort problem för den svenska staten?Vi avvisar bestämt förslaget att övergå från auktioner av sändningstillståndtill "skönhetstävlingar" för fördelningen. Vårt krav är det motsatta: att flersändningstillstånd, till exempel i de digitala radio- och TV-näten och enrikstäckande radiokanal, ska bjudas ut på auktion.Fiaskot med digital-TV borde ha fått regeringen att hejda sig. För att räddadet projektet tvingas staten subventionera digital-TV-boxar, ge omfattandesändningstillstånd till kanaler som visar porrfilm och använda sådana filmersom lockvara vid försäljning av digitalboxar.Om inte staten nu - likt en elefant i porslinsbutik - slår sönder deförutsättningar för den kommersiella radio som växt fram i , tror viatt förutsättningarna att denna bransch utvecklas vidare är mycket goda.Kanske kommer en något lägre prisnivå att etableras, vilken i sin tur germöjligheter att satsa mer på programkostnader, vilket till exempel kaninnebära fler program med lokal förankring.2 HistorikVår avvisande hållning till huvudinslagen i propositionen bör ses i ljusetav vår historia på detta område.Frihet och mångfald är och har länge varit nyckelord för en liberalmediepolitik. Pressfrihet var ett av de första liberala kraven i på1800-talet, och ett självklart utflöde av kampen för demokrati. Näretermedierna växte sig starka, och särskilt när TV kom , blevdet naturligt att hävda samma grundläggande värdering: För att säkra attolika röster blir hörda bör tillgängligt eterutrymme inte monopoliseras utanfördelas på olika aktörer.Man kan utan vidare säga att viktigaste krav i mediepolitikensedan 1960-talet har varit att bryta det statliga monopolet inom radio och TV.Under alla dessa år har vi hävdat att ett sådant monopol innebär en farligmaktkoncentration. Det har alltid förvånat oss att mediedebattörer medsocialistiska utgångspunkter ofta sagt sig vara bekymrade för maktkoncentra-tionen inom medierna, men ändå ivrigt försvarat just etermonopolet.Det är visserligen sant att public service-bolagen utvecklat enbetydande och beundransvärd integritet gentemot det politiska systemet. Mendet ändrar inte faktum, att det är farligt att lägga en så avgörande del avopinionsbildningen i händerna på en och samma aktör eller maktstruktur.Det är viktigt att påpeka att bristen på konkurrens inte bara innebär risk förensidighet i själva opinionsbildningen. Ensidighet är en fara på alla områden,som kulturbevakning och underhållning.Den första sprickan i betongmuren kom redan under den borgerligaregeringsperioden med närradion. Sedan följde kabel- ochsatellitkanalerna, det tredje marknätet för TV och reklamradion. En storliberal framgång var också yttrandefrihetsgrundlagen 1992, som i grundlagsäkrade vissa - om än inte alla - de nyvunna friheterna.En lång rad av de krav framfört har alltsåförverkligats. Men självfallet finns det fortfarande brister i mediesituationen.Några sammanhänger med att rester från den gamla tidens politik hängerkvar. Andra har dykt upp med den nya situationen.Regeringen framhäver i föreliggande proposition att de senaste årensutveckling av den kommersiella lokalradion är ett sådant problem. Vi menaratt den inte är det. Syftet med införandet 1993 var att förstärka yttrande-friheten genom ökad mångfald i etern. Det kan , senare, konstaterasatt en bred publik lyssnar på någon av de fria lokalradiostationerna, somuppenbarligen fyller ett behov vid sidan av Radio.3 Propositionen och ståndpunkterDet är, trots dess innehåll, att regeringen äntligen kommer meden proposition. Socialdemokraterna har på radioområdet under drygt femår inte åstadkommit något annat än att dels skapa osäkerhet om den frialokalradions framtid, dels förhindra att nya frekvenser kommer ut påmarknaden.Det senare har skett genom den s k stopplagen som antogs av riksdagenhösten 1995. Skälen som anfördes var att lokalradion inte utvecklats enligtde intentioner som angivits i lokalradiopropositionen. Lokala stationer varenligt ofta beroende av centrala programnätverk, ochde regler som skulle motverka en dominans på marknaden av ett fåtalkapitalstarka kedjeföretag hade "visat sig vara otillräckliga". Att den friaradiomarknaden bara hunnit existera i dryga hindrade inte detsocialdemokratiskt dominerade att införa undantags-tillstånd för att återigen se över lagstiftningen.3.1 Välkomna liberaliseringarDärför är det glädjande att stopplagen i och med föreliggande propositionupphävs. Och det finns trots allt några fler ljuspunkter i propositionen.Dessa står främst att finna i de föreslagna reglerna för vem som kan fåtillstånd att sända lokalradio. Enligt lokalradiolagen som den lyder kaninte staten, landsting eller kommuner, vare sig direkt eller genom företag ivilket ett sådant organ på grund av aktie- eller andelsinnehav eller avtalensamt har ett bestämmande inflytande, få tillstånd att sända lokalradio.Syftet med bestämmelsen är att lokalradion inte skall fungera som språkrörför myndigheter (prop. 1992/93:70 s. 16). Detta skäl är fortfarande i högstagrad relevant, men det finns all anledning att skärpa denna regel i syfte attundvika att den kan kringgås.Den skärpning som regeringen föreslår innebär att inte heller sådana organska kunna få tillstånd, som ägs, eller där motsvarande avsamtliga aktier direkt eller indirekt ägs, av stat, landsting eller kommun. Ettkringgående genom att tillstånd söks för ett dotterföretag till ett företag somtill ägs av stat eller kommun, stoppas även det genom detnya lagförslaget. instämmer i detta.Vidare föreslås ett borttagande av förbudet för tidningsföretag ochprogramföretag som tidigare fått tillstånd att sända ljudradio- eller TV-program att inneha tillstånd att sända lokalradio. Skälen till dessa förbudhandlade om främjande av mångfald på mediemarknaden. Förbudet haremellertid visat sig vara lätt att kringgå. Den kartläggning som utredningengjort visar att flera tidningsföretag är delägare, direkt eller indirekt viadotterbolag, i programföretag som sänder lokalradio.Den tilltagande ägarkoncentrationen inom medierna ska givetvis intenegligeras. Det är alltid en viktig diskussion, hur eventuella tendenser tillmonopolisering av det fria ordet kan motverkas. Vi hänvisar här tillreservationen av , och iMediekoncentrationskommitténs betänkande (SOU 1999:30).Det ökande medieutbudet gör dock ägandekoncentrationen mindrebesvärande . Konsumenten kan välja något annatmedium. Vi syftar främst på utvecklingen av Internet. De "självständigaröster" som proposition 1992/93:70 skrev om finns i hundratusental pånätet. Här finns en uppsjö på små, självständiga och välbesökta nättidningar.Här finns radiokanaler och TV-sändningar från jordens alla hörn. Enskilda,som i praktiken ofta varit utestängda från de traditionella medierna,kan komma till tals till förhållandevis låg kostnad och med hela världen sommottagningsområde. blir det möjligt för allt fler att ta del avinformation via Internet från massmedier utanför hemorten och från andraenskilda som vill komma till tals.Det är därför svårt att motivera att tidningsföretag och programföretag medjournalistisk erfarenhet och kompetens som är till nytta för lokalradion ävenfortsättningsvis generellt ska undantas från möjligheten att sända lokalradio.Den tredje liberaliseringen som föreslås är ett upphävande av bestäm-melsen att ingen kan få inneha mer än ett tillstånd. Utvecklingen blev sombekant den motsatta mot syftet med bestämmelsen. domineras lokal-radion av fyra nätverk som i stor omfattning sänder centralproduceratmaterial. Denna utveckling beror på ett flertal omständigheter, bl.a. de högakoncessionsavgifterna. Dessa har gjort det nödvändigt att sänka kostnadernaför programproduktionen. Den tekniska utvecklingen och konkurrensen påmedieområdet kräver helt enkelt ett visst mått av erfarenhet och ekonomiskaförutsättningar hos dem som ska bedriva lokalradioverksamhet.För mångfalden och kvaliteten i etern spelar public service-radion encentral roll. Vid sidan av denna bör de kommersiella kanalerna verka på enmarknad i huvudsak befriad från statlig styrning. Med det ökadekommersiella utbudet av radio och TV blir uppgifterna för public service äntydligare. De företag som finansieras med licensmedel ska i första handproducera och sända sådant som inte erbjuds av de kommersiella bolagen.När radions P3 har ombildats från en ren musikkanal till en bredare kanal förungdomskultur är det ett gott exempel; det finns ingen anledning att dubbleradet utbud som finns från de kommersiella radiokanalerna.3.2 Ovälkomna styrningarRegeringens förslag till liberaliseringar måste dock ses i sittsammanhang. Tyvärr skuggas dessa av nya idéer om att strypa,kontrollera och dirigera den fria lokalradion.Det auktionsförfarande som gäller för fördelning av sändningstillståndenligt dagens bestämmelser föreslås ersättas av ett lämplighetsförfarande.Regeringen föreslår att i det fall det finns två eller fler sökande till ettledigtsändningsutrymme ska Radio- och sträva efter en fördelning sommedför att sändningarna i hög grad utgörs av eget material och program medlokal anknytning. Vidare ska enligt propositionen verket sträva efter attdominans över nyhetsförmedling och opinionsbildning motverkas och attmöjligheterna till mångfald tas till vara. Därvid ska beaktas om sökanden gerut en dagstidning eller sänder radio eller television i sändningsområdet,genom aktie- eller andelsinnehav eller avtal ensam har ett bestämmandeinflytande eller är ett företag i vilket någon ensam har ett bestämmandeinflytande.Folkpartiet motsätter sig detta. Yttrandefriheten och mångfalden gagnasinte av mer politisk styrning. Auktioner av sändningstillstånd harhittills visat sig vara det bästa sättet, både praktiskt och principiellt, förattfördela sändningstillstånd. Det är "tämligen oproblematiskt från grundlags-synpunkt", för att citera Lagrådet. Auktionerna förhindrar att staten läggergodtyckliga synpunkter på radiostationerna och försöker påverka innehållet.Det finns här anledning att erinra om Lagrådets ifrågasättande omlagrådsremissens ägarkriterium - att Radio- och vid fördelning avtillstånd ska eftersträva ett ägande som medför att antalet aktörer på denlokala marknaden ökar - är förenligt med YGL. Lagrådet yttrar att det somavses med mångfald och ägarförhållanden i remissen är diskutabelt och attdet är en brist att begreppen inte behandlas i belysning av utvecklingen inominformationstekniken på medieområdet. Man syftar här främst på utveck-lingen av Internet. Att i det sammanhanget se så snävt på mångfald ochägarförhållanden som görs i remissen framstår som omotiverat, enligtLagrådet, som menar att resultatet av en sådan tillståndsgivning riskerar attframstå som tveksamt från grundlagssynpunkt, eftersom bara en del avmedieutbudet skall beaktas. Grundlagen måste vila på tanken att det äryttrandefriheten i dess helhet som ska vara den vidaste möjliga.3.3 Snedvriden konkurrensRegeringen föreslår vidare i propositionen ett nytt avgiftssystem sominnebär en koncessionsavgift om för nya tillstånd.Man konstaterar att den årliga avgiften för att sända lokalradio, som ettresultat av auktionerna, varierar, mellan minimiavgiften21 och . Den genomsnittliga avgiften uppgårtill ca per år.Det konstateras mycket riktigt att de höga avgifterna har bidragit till attflertalet av programföretagen uppvisat förluster fram till utgången av år1998. Men det finns all anledning att vara kritisk till regeringens förslag. Förbefintliga tillstånd ska nämligen den avgift som fastställts vid auktions-förfarande betalas även under kommande tillståndsperioder. Det är lätt att seatt förslaget innebär en uppenbar risk för snedvriden konkurrens i den relativtsköra radiomarknaden.Regeringen menar att detta skulle upphävas av de ökade krav som kommeratt ställas på de nya tillståndshavarna som får sina tillstånd i konkurrens, ochframhåller att krav på programinnehåll som kan ställas i form avtillståndsvillkor avseende eget material och program med lokal anknytningbara blir tillämpliga på de nya tillstånden. I lagrådsremissen anges attvillkoren för den kommersiella lokalradion har varit kända ochbranschen har själv medverkat till att sätta de nuvarande koncessions-avgifterna.Men har ju regeringen ändrat villkoren och skrivit om de marknads-mässiga spelreglerna med mycket svaga motiv. Regeringens förslag till nyttavgiftssystem är helt enkelt inte en godtagbar lösning. Det är orättvist ochutan minsta ansats till upprätthållen konkurrensneutralitet. Även de nyatillstånden bör därför auktioneras ut.Regeringen bör dessutom göra en översyn av de ekonomiska villkoren förden kommersiella lokalradion, och återkomma med förslag som - utan attsnedvrida konkurrensen på marknaden - ger radioföretagen ekonomiskamöjligheter att investera i den digitala tekniken, utveckla programutbudetoch öka det redaktionella innehållet i sändningarna.4 Digitalisering och en reklamfinansierad rikskanalDen föreliggande propositionen innebär att lokala digitala ljudradiosänd-ningar inte omfattas av de nya villkor som föreslås för den kommersiellalokalradion. Regeringen menar att eftersom tillgången på mottagare fort-farande är begränsad i och kommersiella sändningar ännu intehar kommit till stånd, är det för tidigt att göra en meningsfull utvärderingav den digitala tekniken.Frågan om hur verksamheten med digital ljudradio bör fortsätta och hur dekommersiella programföretagen ska kunna medverka bereds för närvarandeinom Regeringskansliet.Folkpartiet gör bedömningen att utvecklingen mot digitalisering sannoliktkommer att gå fortare på radioområdet än på TV-området. Frågan omstandard och sändningssätt är löst och okontroversiell vad gäller radion. Dendigitala radion kommer att ge utrymme för många nya kanaler. Dessa bör iförsta hand ställas till marknadens förfogande.Digitaliseringen gör också att de tidigare frekvensproblemen vad gäller attskapa en med konkurrerande rikskanal bortfaller. Enreklamfinansierad rikskanal bör som enda koncessionsvillkor ha att ensjälvständig nyhetsredaktion ska finnas. Koncessionen bör bjudas ut.Detta bör ges regeringen till känna.5 Etermedierna och grundlagenTill de liberala framgångarna på medieområdet hör den nyayttrandefrihetsgrundlag som gäller från . Desstillkomst säkrade att ett antal viktiga friheter inte kan tas ifrån oss genomett enkelt riksdagsbeslut: rätten att sända och ta emot kabel-TV, rätten attsända och ta emot satellit-TV och rätten att innehamottagningsutrustning, t ex parabolantenner. Men i åtminstone ett viktigtavseende var yttrandefrihetsgrundlagen en kompromiss. Folkpartietnådde inte ända fram i frågan om att grundlagsfästa mångfalden i etern.Principerna för hur tillgängligt eterutrymme ska fördelas är inte reglerade igrundlag annat än i en mycket allmän formulering: "Det allmänna skalleftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder tillvidastemöjliga yttrandefrihet och informationsfrihet." (Ordet "radiofrekvens"inkluderar även TV-kanaler.) Men eftersom Socialdemokraterna hela tidenhävdat att yttrande- och informationsfriheten bäst tillgodoses av publicservice-bolagen, finns ett latent hot mot de fristående radio- och TV-bolagen.Eftersom frekvensfördelning till stor del avgörs i internationellaförhandlingar, som från svensk sida tills skötts av Televerketoch sköts av , har ett stort inflytande legat påmyndighetsnivå. Vissa övergripande beslut har fattats av , andraärenden har avgjorts av regeringen.Det finns naturligtvis inga självklara svar på frågan hur fördelningen skaske i varje enskilt fall. Men eftersom fördelningen av frekvenser kan varalivsviktig för den demokratiska debatten, bör vissa principer vara fastställda igrundlag.Fördelningen av reklamradiofrekvenser genom auktion var enligt vårmening ett genombrott för en viktig mediepolitisk princip. På det hela tagetframstår för oss auktionsförfarandet som långt sundare än den politiseradeprocess som föregick beslutet om den tredje markkanalen eller attsmakdomare på Radio- och ska stå för fördelningen av privatalokalradiotillstånd.Enligt vår mening bör en ändring av yttrandefrihetsgrundlagen medföljande innebörd komma till stånd. Huvudregeln är att tillgängliga frekven-ser ska utbjudas på marknaden och försäljas i någon form av auktions- elleranbudsförfarande. Från huvudregeln får statsmakterna vid frekvens-tilldelningen göra två undantag.Det första gäller public service-sändningar. Där bör regeln vara attstatsmakterna, utan hinder av grundlagens huvudregel, får avdela frekvensertill och i samma omfattning som sker.Det andra undantaget gäller föreningsradion. Statsmakterna har möjlighet attavdela en frekvens per kommun (möjligen något fler i de största kom-munerna) för föreningslivets behov. Resten av frekvensutrymmet måstealltså utbjudas på marknaden och försäljas i någon form av auktions- elleranbudsförfarande. En ändring av yttrandefrihetsgrundlagen och berördföljdlagstiftning med den av oss angivna innebörden bör komma till stånd.Folkpartiet föreslår därför att begär att regeringen tillsätter enparlamentarisk utredning med uppgift att ge grundlagsskydd åt de fria radio-och TV-stationerna.6 Hemställan6 HemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att avslår proposition 1999/2000:55,2. att beslutar att upphäva lagen (1995:1292) omtillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokalradio,3. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring ilagen att organ som ägs, eller där motsvarande av samtligaaktier direkt eller indirekt ägs av stat, landsting eller kommun, inteskall få tillstånd,4. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring attförbudet för tidningsföretag eller programföretag, som har fåtttillstånd att sända ljudradio- eller TV-program, att inneha tillstånd attsända lokalradio upphävs,5. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring attbestämmelsen att ingen skall få inneha mer än ett tillstånd upphävs,6. att begär att regeringen gör en översyn av de ekono-miska villkoren för den kommersiella lokalradion och återkommermed förslag som - utan att snedvrida konkurrensen på marknaden -ger radioföretagen ekonomiska möjligheter att investera i den digitalatekniken, utveckla programutbudet och öka det redaktionella inne-hållet i sändningarna,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att enda koncessionsvillkor för en reklam-finansierad rikskanal bör vara att en självständig nyhetsredaktion skallfinnas samt att koncessionen skall bjudas ut,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om parlamentarisk utredning med uppgift att geförstärkt grundlagsskydd för de fria etermedierna,9. att hos regeringen begär förslag till sådan ändring avyttrandefrihetsgrundlagen att tillgängliga frekvenser skall bjudas ut tillmarknaden och försäljas i något slags auktions- eller anbudsför-farande.Stockholm den 24 februari 2000Helena ()()()()