mot · GO02U504 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U504av , (-kd)BalkanFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att skall påverka övriga medlemsländer i EU för att såsnabbt som möjligt bygga upp en handlingskraftig ordningsmakt och ettfungerande rättsväsende i Kosovo.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att långsiktigt skall verka för att Kosovo skall blisjälvständigt.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att verka för att Kosovo liksom övriga länder på Balkanintegreras i det europeiska samarbetet, EU.Valet i SerbienI är situationen näst intill kaotisk. och de andra makthavarna i hans regim kan inteacceptera att de vid valet besegrades avoppositionen, trots att bland många andra konstateratatt oppositionen under fick en majoritet avrösterna. Världen tycks hålla andan i avvaktan på Milosevicsnästa drag. Då inte erkänner att oppositionen fåttmer än anser han att det ska genomföras en andravalomgång, vilket oppositionen motsätter sig.Milosevic kommer förmodligen att hålla sig kvar vid makten så länge hankan. Oavsett om han lyckas med detta ytterligare kommer detnuvarande politiska systemet att vittra sönder. Ingen kan garantera att det intekan bli en militärkupp. Med tanke på att militären varit en av den serbiskanationalismens starkaste stöttepelare under hela och fram till idagkan man knappast förvänta sig att en sådan kupp i så fall skulle gå i liberalriktning.Europa och har med spänning väntat på valutgången. I avvaktan påatt något oförutsett positivt skulle hända är det många frågor som rör Balkansom ofta skjutits upp. Att inte ta tag i de olösta frågorna är ett ytterligaresvekmot de människor på som är offren vid det forna Jugoslavienssönderfall. Dessutom utgör situationen ett hot mot den europeiska säkerheten.KosovoDet angelägnaste frågan är Kosovos aktuella situation. Detär omöjligt att föreställa sig att kosovoalbanerna återigenskulle gå in i en sådan situation att de på nytt blir kuvade ochtrakasserade av serberna. Det vill säga i det förtryck sompågått som följde på beryktadehögtidlighållande av 600-årsminnet av slaget på Trastfältet.Lika otänkbart är det att den etniska resningen skall tillåtasfullföljas i motsatt riktning.I det längsta trodde kosovoalbanerna att skulle sätta stopp för denserbiska centralmaktens tyranni. Man tycktes inte ha lärtnågot av händelserna i Bosnien. Med ödesbestämd logik föddes en albanskbeväpnad motståndsrörelse, UCK, som snabbt lärde sig serbernas taktik. Närmorden på civila kosovoalbaner kunde räknas i tusental, när uppåt en miljonkosovoalbaner drivits på flykt och deras hem förstörts, då först reageradevärldssamfundet. I realiteten var det som tog initiativet. Rysslandbromsade och stödde som vanligt serberna. ställde upp på . Kanske mest av rädsla för det flyktingproblem fördrivningen av denkosovoalbanska befolkningen var och skulle kunna bli.I dag håller och ställningarna i ett Kosovo däråteruppbyggnaden gör goda framsteg. Men där råder ett politiskt vakuum ochfortfarande begås terrorhandlingar mellan folkgrupper, även inom denkosovoalbanska majoriteten. Det är endast ytterlighetskrafterna som i längdenkommer att dra fördel av den situation som råder ifall den tillåts bestå.Lösningen på detta problem ligger i att stärka de demokratiska krafterna,att snabbast möjligt bygga upp ett civilsamhälle där alla medborgare oavsettnationalitet och religion ges samma rättigheter i verkligheten och inte endastpå papperet. EU har i många fall inte infriat givna löften, framförallt inte närdet gäller löften om humanitärt bistånd och återuppbyggnad.En av förutsättningarna för ett fungerande civilsamhälle är ett fungeranderättssystem med domstolar och ordningsmakt. Antalet poliser som olika EU-länder ställt till förfogande är långt under det som initialt avsågs och ännulängre ifrån det som behövs.Sverige bör således verka för, både genom egna insatser och genom attpåverka övriga medlemsländer i EU, att så snabbt som möjligt bygga upp enhandlingskraftig ordningsmakt. I den ordningsmakten bör förutom erfarnapoliser från olika EU-länder även ingå poliser från Kosovos olikabefolkningsgrupper. Avsikten bör vara att tunna ut och avsluta deteuropeiska deltagandet i polisstyrkan när demokratin har fått ett verkligtfotfäste. En förstärkning av polismakten och rättsväsendet bör kunna leda betydlig minskning av KFOR-styrkan redan på kort sikt, och därmed avtotalkostnaderna för de medverkande länderna.Givetvis bör uppbyggnaden av rättsväsendet ske jämsides meduppbyggandet av en handlingskraftig ordningsmakt. Att serbiskakrigsförbrytare gång på gång kunnat fly ur KFOR:s förvar minskar denalbanska majoritetens samarbetsvilja. Liknande kan sägas om dengränsdragning som i praktiken tillåtits i norra med staden fäste för serbisk nationalism. Kosovoalbaner har långt efter KFOR:sintåg i Kosovo fördrivits från den staden. Detta påminner om det som skett iBosnien och som är ett öppet sår i . Ett villkor för attbefolkningen inte tar lagen i sina egna händer är att krigsförbrytare och andraförbrytare grips och ställs inför domstol så snabbt som möjligt.Det näst mest angelägna problemet att ta itu med är Kosovos framtid. Attskjuta den frågan framför sig undergräver befolkningens förtroende ifredsprocessen och spelar nationalisterna på båda sidor i händerna. Denrimligaste lösningen borde vara att landet blir självständigt. börKosovo liksom övriga länder på integreras i det europeiskasamarbetet, EU.Stockholm den 29 september 2000Margareta ()()