mot · GN02Fi13 · 2000-04-28 00:00:00 — Men de har bidragit till att sprida banbrytande teknologi med stora dynamiska effekter fÃ¶r folkhushÃ¥llet. Arbetsmarknaden och skattestrukturen i skiljer sig en hel del frÃ¥n , som ju har nÃ¥tt lÃ¤ngst nÃ¤r det gÃ¤ller att ta tillvara de mÃ¶jligheter som den nya tekniken och ekonomin fÃ¶r med sig. Regeringen mÃ¥ste inse att konkurrerar med en omvÃ¤rld som inte Ã¤r lÃ¥ngt efter oss nÃ¤r det gÃ¤ller teknikutveckling och teknikanvÃ¤ndning. Vi kan mycket snabbt tappa det fÃ¶rsprÃ¥ng vi nu har. Det som krÃ¤vs Ã¤r snabba institutionella och strukturella reformer om skall kunna utnyttja sitt fÃ¶rsprÃ¥ng nÃ¤r det gÃ¤ller teknikanvÃ¤ndning i den nya ekonomin. har fortfarande alla mÃ¶jligheter att bli vinnare i globaliseringens utmaning. Nedan beskrivs hur vill Ã¶ka fÃ¶rutsÃ¤ttningarna fÃ¶r att njuta frukterna av den nya ekonomin. 4Â alternativ 4.1Â GrundlÃ¤ggande utgÃ¥ngspunkter 4.1.1Â En social och ekologisk marknadsekonomi ger lÃ¥ngsiktiga tillvÃ¤xtfÃ¶rutsÃ¤ttningar fÃ¶resprÃ¥kar en social och ekologisk marknadsekonomi. Detta val grundar sig pÃ¥ den kristdemokratiska ideologin, men ocksÃ¥ pÃ¥ den fasta Ã¶vertygelsen att marknadsekonomin Ã¤r den mest effektiva och den mest demokratiska formen fÃ¶r att hushÃ¥lla med begrÃ¤nsade resurser. MarknadsÂekonomin behÃ¶ver sociala och ekologiska ramar. Inom ramen fÃ¶r marknadsekonomin vill vi fÃ¶rena frihet och solidaritet. GrundlÃ¤ggande Ã¤r frihet under ansvar. Enskilda initiativ och personligt ansvarstagande skall uppmuntras. Staten ska sÃ¤tta ramarna fÃ¶r ett gott och stabilt fÃ¶retagarklimat, frÃ¤mja konkurrensneutralitet och sÃ¤rskilt ta hÃ¤nsyn till smÃ¥fÃ¶retagens villkor. Statens uppgift Ã¤r vidare att sÃ¤kra social trygghet fÃ¶r alla samt garantera hÃ¤nsynstagande till vad miljÃ¶n tÃ¥l. Kontrollinstrument och ekonomiska styrmedel mÃ¥ste anvÃ¤ndas fÃ¶r att uppnÃ¥ en lÃ¥ngsiktigt hÃ¥llbar produktion och konsumtion. GrundlÃ¤ggande gemensamma etiska vÃ¤rderingar och riktlinjer Ã¤r en fÃ¶rutÂsÃ¤ttning fÃ¶r en vÃ¤l fungerande marknad. En god affÃ¤rsetik i marknadsÂekonomin ger smidighet och sÃ¤nker de s.k. transaktionskostnaderna som i allt hÃ¶gre grad uppkommer som en effekt av bristen pÃ¥ fÃ¶rtroende och tillit i olika typer av uppgÃ¶relser. vill se en Ã¶kad avreglering med Ã¶kat personligt ansvarstagande och etiska riktlinjer. Ekonomisk brottsligÂhet mÃ¥ste bekÃ¤mpas med kraft. MÃ¥let fÃ¶r den ekonomiska tillvÃ¤xten Ã¤r att ge mÃ¶jlighet till ett bÃ¤ttre liv fÃ¶r fler, Ã¶kad vÃ¤lfÃ¤rd och livskvalitet. Ekonomisk tillvÃ¤xt fÃ¥r inte ske till priset av en fÃ¶rstÃ¶rd miljÃ¶. En fÃ¶rutsÃ¤ttning fÃ¶r att fÃ¶rverkliga den sociala och ekologiska mÃ¥lsÃ¤ttningen Ã¤r sunda offentliga finanser och goda tillvÃ¤xtÂfÃ¶rutsÃ¤ttningar. 4.1.2Â FÃ¶retagarklimat fÃ¶r vÃ¤lstÃ¥nd och nya jobb De flesta politiska partier Ã¤r Ã¶verens om att de nya jobben i huvudsak mÃ¥ste skapas i den privata sektorn. Utrymmet fÃ¶r produktivitets- och effektivitetsfÃ¶rbÃ¤ttringar i framfÃ¶r allt de stora fÃ¶retagen innebÃ¤r att man i dessa fÃ¶retag kan Ã¶ka produktionen och minska antalet anstÃ¤llda. minskade antalet anstÃ¤llda i storindustrin medan smÃ¥industrin Ã¶kade antalet anstÃ¤llda . FÃ¶rvÃ¤ntningarna pÃ¥ nya arbetstillfÃ¤llen stÃ¤lls i fÃ¶rsta hand pÃ¥ de mindre fÃ¶retagen. Det Ã¤r ocksÃ¥ naturligt med utgÃ¥ngspunkt frÃ¥n att studier av svenska fÃ¶retag visat att av nya arbetstillfÃ¤llen genererats i mindre fÃ¶retag. TvÃ¥ tredjedelar av dessa har uppstÃ¥tt genom Ã¶kad sysselsÃ¤ttning i befintliga fÃ¶retag medan en tredjedel tillkommit genom nyetablering. Ett gynnsamt klimat fÃ¶r smÃ¥- och nyfÃ¶retagande Ã¤r av stÃ¶rsta vikt i kampen mot den hÃ¶ga arbetslÃ¶sheten. PÃ¥ kort sikt spelar nyfÃ¶retagandet en relativt liten roll fÃ¶r att pÃ¥verka nÃ¤ringsstrukturen i , men fÃ¶r fÃ¶rnyelsen av nÃ¤ringslivet pÃ¥ lÃ¤ngre sikt Ã¤r nya fÃ¶retag av stÃ¶rsta betydelse. NyfÃ¶retagandet ligger pÃ¥ en nivÃ¥ som klart understiger exempelvis och och mÃ¥nga andra lÃ¤nders i . Det kan ocksÃ¥ noteras att en betydande andel av de tillkommande fÃ¶retagen skapas enbart av skatteskÃ¤l. Dessa fÃ¶retag bidrar alltsÃ¥ inte alls till tillkomsten av nya jobb. Det Ã¤r ocksÃ¥ ett anmÃ¤rkningsvÃ¤rt underbetyg att sÃ¥ mÃ¥nga nya fÃ¶retag inte Ã¶verlever i det svenska fÃ¶retagsklimatet. Ska trenden vÃ¤ndas och arbetslÃ¶sheten lÃ¥ngsiktigt sjunka mÃ¥ste smÃ¥ och medelstora fÃ¶retag och familjefÃ¶retag ses som en tillgÃ¥ng som mÃ¥ste vÃ¤rnas och uppmuntras. beroende av ett konkurrenskraftigt nÃ¤ringsliv som fÃ¶rlÃ¤gger tillverkning, forskning, utveckling och andra strategiska verksamheter till kan inte nog understrykas. Det rÃ¤cker inte att tala om vikten av ett Ã¶kat fÃ¶retagande, det fordras ocksÃ¥ praktisk politik. Det handlar om att skapa bÃ¤ttre fÃ¶rutsÃ¤ttningar sÃ¥ att kreativitet kan frigÃ¶ras, sÃ¥ att mÃ¤nniskor vÃ¥gar fÃ¶rverkliga sina affÃ¤rsidÃ©er, vÃ¥gar ta sprÃ¥nget att starta eget, vÃ¥gar ta risker, vÃ¥gar utvidga och nyanstÃ¤lla. FrÃ¥n statligt hÃ¥ll gÃ¥r det inte att tvinga fram fÃ¶retag och nya jobb, men det gÃ¥r i stor utstrÃ¤ckning att pÃ¥verka mÃ¤nniskors vilja och mÃ¶jligheter genom att fÃ¶rÃ¤ndra regler, skatter och strukturer sÃ¥ att medborgare kan dra nytta av varandras kunnande och idÃ©er. HÃ¤r finns den ekonomiska utvecklingens viktigaste drivkraft. 4.1.3Â Ãkad sysselsÃ¤ttning tryggar vÃ¤lfÃ¤rden Den kraftiga sysselsÃ¤ttningsÃ¶kning som fyrpartiregeringen lÃ¤mnade efter sig brÃ¶ts av den socialdemokratiska regeringens politik frÃ¥n mitten av Ã¥r 1995 och sysselsÃ¤ttningen fÃ¶ll sedan. SysselsÃ¤ttningen Ã¶kar nu vilket Ã¤r glÃ¤djande. Men det gÃ¥r inte att slÃ¥ sig till ro med detta. Trots en hotande Ã¶verhettning och att mÃ¥nga fÃ¶retag har svÃ¥rt att finna nya medarbetare det fÃ¤rre som har ett arbete Ã¤n fÃ¶r tio Ã¥r sedan. MassarbetslÃ¶sheten har Ã¤ndrat karaktÃ¤r: frÃ¥n arbetslÃ¶shet till utslagning, visar en utredning frÃ¥n Svensk handel. Studien fÃ¶rsÃ¶ker se hur den minskade sysselsÃ¤ttningen rimmar med bristen pÃ¥ arbetskraft. Fler studerar, fler Ã¤r sjuka och fler har helt enkelt givit upp. Och ganska sÃ¤kert Ã¤r det ocksÃ¥ fler som jobbar svart. Det saknas 450 000 jobb fÃ¶r att lika mÃ¥nga ska ha ett arbete som 1990 och rapporterar sju av tio fÃ¶retag svÃ¥righeter att hitta arbetskraft. De historiskt lÃ¥ga sysselsÃ¤ttningsnivÃ¥er som etablerats Ã¤r inte bara en fÃ¶ljd av den djupa lÃ¥gkonjunkturen bÃ¶rjan, utan ocksÃ¥ en fÃ¶ljd av den socialdemokratiska politiken som aktivt gÃ¥tt ut pÃ¥ att fÃ¥ bort mÃ¤nniskor frÃ¥n arbetskraften genom arbetsmarknadspolitiska Ã¥tgÃ¤rder, generationsvÃ¤xlingar och tillfÃ¤lliga avgÃ¥ngsersÃ¤ttningar. Vidare har antalet fÃ¶rtidspensioneringar Ã¶kat kraftigt under senare Ã¥r. Denna politik bidrar till passivisering av mÃ¤nniskor, vilket i sig Ã¤r illa nog. Men den innebÃ¤r ocksÃ¥ ett allvarligt hot mot lÃ¥ngsiktiga fÃ¶rutsÃ¤ttningar att finansiera en rimligt omfattande offentlig verksamhet med god kvalitet. De senaste decenniernas utveckling dÃ¤r allt fÃ¤rre mÃ¥ste fÃ¶rsÃ¶rja allt fler Ã¤r ohÃ¥llbar och mÃ¥ste bÃ¥de brytas och vÃ¤ndas. Den demografiska utvecklingen med historiskt lÃ¥ga fÃ¶delsetal och en kraftigt Ã¶kande andel Ã¤ldre med fÃ¶ljande vÃ¥rd- och omsorgsbehov mÃ¥ste leda till en ny politik. Politiken mÃ¥ste skapa fÃ¶rutsÃ¤ttningar fÃ¶r en kraftigt Ã¶kad sysselsÃ¤ttning i framfÃ¶r allt det privata nÃ¤ringslivet. FÃ¶r att Ã¥stadkomma detta krÃ¤vs det att en rad fÃ¶rÃ¤ndringar gÃ¶rs inom mÃ¥nga olika omrÃ¥den. Regeringens politik har gÃ¥tt ut pÃ¥ att saneringen av statens finanser tillsammans med fÃ¶rhoppningar om en god internationell konjunktur ska lÃ¶sa problemet. Inte heller fÃ¶religgande proposition ger nÃ¥gra som helst konkreta besked eller fÃ¶rslag med syfte att lÃ¥ngsiktigt Ã¶ka tillvÃ¤xtfÃ¶rutsÃ¤ttningar. Enligt krÃ¤vs det ett brett program fÃ¶r att bryta den hÃ¶ga totala arbetslÃ¶sheten genom Ã¶kad sysselsÃ¤ttning. I ett sÃ¥dant program ingÃ¥r bl.a. strukturella fÃ¶rÃ¤ndringar av skatterna och ett sÃ¤nkt skattetryck, fÃ¶renklingar av regelverken fÃ¶r fÃ¶retagen, en modernisering av arbetsrÃ¤tten, ett effektivare rÃ¤ttsvÃ¤sende och en sundare konkurrenssituation genom krafttag mot skattefusk och ekonomisk brottslighet. En reformering av dagens lapptÃ¤cke till socialfÃ¶rsÃ¤kringssystem mÃ¥ste ocksÃ¥ ske om samspelet mellan skattesystemet och de olika bidragssystemen ska ge rÃ¤tt incitament till arbete, som en rimlig ekonomisk trygghet finns i ofÃ¶rutsedda eller opÃ¥verkbara situationer. Utmaningarna Ã¤r stora, men dÃ¤rmed ocksÃ¥ mÃ¶jligheterna. Den socialdemokratiska regeringen tycks emellertid sakna varje framtidsinriktad tanke. I stÃ¤llet gÃ¥r regerandet ut pÃ¥ att passivt fÃ¶rvalta den uppnÃ¥dda budgetbalansen och formulera mÃ¥lsÃ¤ttningar som sedan inte fÃ¶ljs av nÃ¥gra Ã¥tgÃ¤rder. Kritiken av denna passivitet borde vara stÃ¶rre Ã¤n den Ã¤r i den allmÃ¤nna debatten. Den budgetbalans som uppnÃ¥tts i hÃ¶gkonjunktur Ã¤r lÃ¥ngt ifrÃ¥n sjÃ¤lvklar om fem till tio Ã¥r. DÃ¤rfÃ¶r krÃ¤vs det nu en aktiv politik som tar sikte pÃ¥ fÃ¶rutsÃ¤ttningar att klara vÃ¤lfÃ¤rdsÃ¥tagandena lÃ¤ngre fram, dÃ¥ andelen Ã¤ldre personer Ã¶kar, dÃ¥ lÃ¥gkonjunkturer kommer och dÃ¥ arbetslÃ¶shet och statsskuld riskerar att Ã¶ka. Endast genom att aktivt genomfÃ¶ra fÃ¶rÃ¤ndringar som stimulerar sysselÂsÃ¤ttning, tillvÃ¤xt och fÃ¶retagande kan trygga vÃ¤lfÃ¤rden. 4.1.4Â Bryt bidragsberoendet â individer och familjer mÃ¥ste fÃ¥ bestÃ¤mma mer sjÃ¤lva Regeringens politik fÃ¶r att sanera statsfinanserna har till stora delar inneburit hÃ¶jda skatter fÃ¶r lÃ¥g- och medelinkomsttagare. Detta har i kombination med sÃ¤nkta bidrag gjort att mÃ¥nga som redan tidigare levde pÃ¥ marginalen tvingats sÃ¶ka socialbidrag. Socialbidragskostnaderna Ã¶kade under i stort sett hela den fÃ¶rra mandatperioden, liksom antalet socialbidragstagare. Denna utveckling har i sin tur belastat kommunerna eftersom det Ã¤r de som finansierar socialbidragen. LÃ¥ginkomsttagare som tvingas sÃ¶ka socialbidrag under vissa perioder av Ã¥ret betalar ofta ansenliga belopp i inkomstskatter. Denna negativa rundgÃ¥ng mÃ¥ste brytas. ser det som en viktig och prioriterad uppgift att skapa en skattestruktur som gÃ¶r att fler kan klara sig pÃ¥ sin egen lÃ¶n och inte tvingas vara beroende av bidrag fÃ¶r att fÃ¥ hushÃ¥llsekonomin att gÃ¥ ihop. Dagens skattesystem gÃ¶r att lÃ¥gavlÃ¶nade inte klarar sig pÃ¥ sin lÃ¶n nÃ¤r skatten betald. De fÃ¥r fÃ¶rst betala vÃ¤rldens hÃ¶gsta skatter och sedan âstÃ¥ med mÃ¶ssan i handâ pÃ¥ fÃ¶r att fÃ¥ tillbaka pengar. Detta Ã¤r inte ett rimligt system. SÃ¤nkta inkomstskatter fÃ¶r lÃ¥ginkomsttagare en frÃ¥ga om vÃ¤rdighet och respekt fÃ¶r enskilda personer. Det Ã¤r ocksÃ¥ helt avgÃ¶rande fÃ¶r att bryta det bidragsberoende som allt fÃ¶r mÃ¥nga mÃ¤nniskor har fastnat i. Regeringens fÃ¶reslagna barnbidragshÃ¶jning kommer inte socialbidragstagare till del, eftersom socialbidraget minskar med samma belopp som barnbidraget Ã¶kar. Med sÃ¤nkta inkomstskatter kommer framfÃ¶r allt fler lÃ¥ginkomsttagare att fÃ¥ mÃ¶jlighet att pÃ¥verka och fÃ¥ kontroll Ã¶ver sin egen ekonomiska situation. I denna motion fÃ¶reslÃ¥s en rad Ã¥tgÃ¤rder som gÃ¶r att mÃ¤nniskor i jÃ¤mfÃ¶relse med fÃ¥r behÃ¥lla en stÃ¶rre del av sin egen lÃ¶n. Det beloppsmÃ¤ssigt mest betydande fÃ¶rslaget Ã¤r ett kraftigt hÃ¶jt grundavdrag i den kommunala beskattningen. FÃ¶rslaget innebÃ¤r en hÃ¶jning av grundavdraget med , vilket i genomsnitt innebÃ¤r en Ã¶kning av den disponibla inkomsten pÃ¥ ca i mÃ¥naden, eller per Ã¥r. FÃ¶rslaget ger fÃ¶rutsÃ¤ttningar fÃ¶r en bÃ¤ttre fungerande lÃ¶nebildning och innebÃ¤r dessutom kraftiga fÃ¶rbÃ¤ttringar fÃ¶r till exempel pensionÃ¤rer och sommar- eller extraarbetande studerande ungdomar. Med grundavdrag kan man tjÃ¤na per Ã¥r innan man behÃ¶ver bÃ¶rja betala kommunalskatt, jÃ¤mfÃ¶rt med . FrÃ¥n Ã¥r 2003 kommer, som en fÃ¶ljd av det nya pensionssystemet, samtliga pensionÃ¤rer att betala skatt i det vanliga skattesystemet. DÃ¤rmed fÃ¥r de del av den skattesÃ¤nkning pÃ¥ ca per mÃ¥nad som redovisats ovan. FrÃ¥n och med Ã¥r 2001 fÃ¶reslÃ¥s Ã¤ven att ett fÃ¶rvÃ¤rvsavdrag (statlig skattereduktion) infÃ¶rs pÃ¥ inledningsvis av lÃ¶neinkomster upp till ca per Ã¥r. Detta kommer att stÃ¤rka arbetslinjen och sÃ¤nka marginalskatten fÃ¶r alla lÃ¥g- och medelÂinkomsttagare. Det skattebortfall som uppstÃ¥r fÃ¶r kommunsektorn regleras i enlighet med finansieringsprincipen. Se avsnitt 6 om kommunsektorn. 4.1.5Â En minskad statsskuld ger frihet Ã¥t kommande generationer Staten bÃ¶r betala av den statsskuld som uppgÃ¥r till ca . FÃ¶r finns det flera skÃ¤l till detta stÃ¤llningstagande. FÃ¶r det fÃ¶rsta Ã¤r det varje generations moraliska ansvar att inte skjuta en skuld pÃ¥ kommande generationer. FÃ¶r det andra innebÃ¤r nuvarande stora skuld att statsbudgeten och hela den svenska ekonomin Ã¤r vÃ¤ldigt konjunkturkÃ¤nslig. FÃ¶rÃ¤ndringar betrÃ¤ffande rÃ¤ntelÃ¤get, sÃ¥vÃ¤l nationellt som internationellt, och variationer i valutakurser har en betydande pÃ¥verkan pÃ¥ den svenska ekonomin, beroende pÃ¥ skuldsÃ¤ttningen. En mindre statsskuld leder dÃ¤rfÃ¶r till mindre sÃ¥rbarhet fÃ¶r yttre fÃ¶rÃ¤ndringar, och detta i sig leder till ett Ã¶kat fÃ¶rtroende fÃ¶r den svenska ekonomin. FÃ¶re det tredje utgÃ¶r statens rÃ¤ntekostnader fÃ¶r statsskulden en av de stÃ¶rsta utgiftsposterna i budgeten. Dessa rÃ¤ntekostnader trÃ¤nger undan annan offentlig verksamhet, eller mÃ¶jligheter till stora skattesÃ¤nkningar. StatsÂskulden krÃ¤ver i dagslÃ¤get att skatter tas in fÃ¶r att finansiera rÃ¤ntekostnader motsvarande av BNP. Skattetrycket skulle alltsÃ¥ kunna vara motsvarande lÃ¤gre med samma nivÃ¥ pÃ¥ den offentliga konsumtionen som om rÃ¤ntekostnaderna inte fanns. Dessa tre skÃ¤l leder till att fÃ¶reslÃ¥ en snabbare avbetalning av statsskulden Ã¤n den som regeringen rÃ¤knar med. Tekniken fÃ¶r att Ã¥stadkomma detta skiljer sig dock frÃ¥n den metod som regeringen anvÃ¤nder â ett permanentat hÃ¶gt skattetryck. vÃ¤ljer i stÃ¤llet att bÃ¥de spara i statens utgifter och att sÃ¤lja ut fler statligt hel- eller delÃ¤gda fÃ¶retag i en snabbare takt Ã¤n den regeringen fÃ¶reslagit. PÃ¥ detta sÃ¤tt kan avbetalningstakten av statsskulden Ã¶ka, som skattetrycket kan sÃ¤nkas. Det gÃ¥r sÃ¥ledes att uppnÃ¥ tvÃ¥ strukturellt viktiga effekter med detta tillvÃ¤gagÃ¥ngssÃ¤tt. UtfÃ¶rsÃ¤ljningen Ã¤r ocksÃ¥ motiverad av vÃ¥r stÃ¥ndpunkt att staten bÃ¶r renodla sin roll. I denna roll ingÃ¥r inte att bÃ¥de agera domare och spelare pÃ¥ den konkurrensutsatta marknaden. 4.1.6Â En bÃ¤ttre fÃ¶rdelningspolitik skapar mÃ¶jligheter fÃ¶r fler Regeringens fÃ¶rdelningspolitik Ã¤r i lÃ¥nga stycken bÃ¥de misslyckad och orÃ¤ttvis. Detta gÃ¤ller inte minst pÃ¥ familjepolitikens omrÃ¥de. Den socialdemokratiska politiken gÃ¥r ut pÃ¥ att enbart subventionera de familjer som vÃ¤ljer ârÃ¤ttâ, det vill sÃ¤ga anvÃ¤nder fÃ¶rÃ¤ldrafÃ¶rsÃ¤kringen i ungefÃ¤r ett Ã¥r och sedan fÃ¶rvÃ¤rvsarbetar, med barnen inom den kommunala barnomsorgen. De familjer som av olika skÃ¤l inte kan eller vill utnyttja daghem fÃ¥r dÃ¤rmed inte del av det offentliga stÃ¶det. Denna politik utvecklas ytterligare genom den maxtaxa inom barnomsorgen som infÃ¶rs. Denna styrande fÃ¶rÂdelningsÂpolitik gÃ¥r pÃ¥ tvÃ¤rs mot den kristdemokratiska subsidiaritetsprincipen som innebÃ¤r att staten ska stÃ¶dja och inte styra familjernas val i detta fall. vill se en reformerad familjepolitik med Ã¶kad valfrihet och ett mer rÃ¤ttvist fÃ¶rdelat offentligt stÃ¶d till barnfamiljerna. Inom familjepolitiken fÃ¶reslÃ¥r regeringen att barnbidragen ska hÃ¶jas. Ett hÃ¶jt barnbidrag leder dock inte till nÃ¥gon fÃ¶rbÃ¤ttring fÃ¶r den som uppbÃ¤r socialbidrag, eftersom detta reduceras med samma belopp som barnbidraget hÃ¶js. Det rÃ¤cker sannolikt inte heller fÃ¶r de barnfamiljer som har det sÃ¤mst stÃ¤llt ekonomiskt. vill fÃ¶r Ã¥r 2001 i stÃ¤llet prioritera en fÃ¶rbÃ¤ttring av bostadsbidraget. PÃ¥ sÃ¥ sÃ¤tt kommer samhÃ¤llets stÃ¶d dem till del som behÃ¶ver det bÃ¤st. En del av de besparingsÃ¥tgÃ¤rder som regeringen vidtagit under saneringsÂÃ¥ren Ã¤r och har varit fÃ¶rÃ¶dande fÃ¶r enskilda mÃ¤nniskor och ett uttryck fÃ¶r regeringens betydande okÃ¤nslighet fÃ¶r mÃ¤nniskors faktiska situation. Som exempel pÃ¥ sÃ¥dana Ã¥tgÃ¤rder kan nÃ¤mnas besparingarna pÃ¥ Ã¤nkeÂpensionerna, bostadsbidragen och Ã¶vriga fÃ¶rsÃ¤mringar fÃ¶r Ã¥ldersÂpensionÃ¤rer. Regeringen har ocksÃ¥ genom de utomordentligt omfattande skattehÃ¶jningar som skett pressat mÃ¥nga hushÃ¥lls ekonomier Ã¶ver den grÃ¤ns dÃ¤r de sjÃ¤lva klarar av att fÃ¶rsÃ¶rja sig utan socialbidrag. fÃ¶reslÃ¥r i denna motion en aktiv skattepolitik som inriktas pÃ¥ sÃ¤nkta skatter fÃ¶r lÃ¥g- och medelÂinkomsttagare. Medan den av regeringen fÃ¶reslagna skattereduktionen riktar sig enbart till dem som har inkomst av tjÃ¤nst, vill att alla, Ã¤ven pensionÃ¤rerna, ska fÃ¥ en standardfÃ¶rbÃ¤ttring genom det grundavdrag som fÃ¶reslÃ¥s. Regeringens tal om att vÃ¤rna svaga grupper har nÃ¤r det gÃ¤ller bistÃ¥ndet till vÃ¤rldens fattigaste skorrat falskt. I fÃ¶religgande fÃ¶rslag sker heller inga verkliga fÃ¶rbÃ¤ttringar fÃ¶rrÃ¤n Ã¥r 2003. anser att bistÃ¥ndet stegvis bÃ¶r hÃ¶jas fÃ¶r att Ã¥tergÃ¥ till enprocentsnivÃ¥n av BNI. vill ocksÃ¥ fÃ¶rbÃ¤ttra fÃ¶r de sÃ¤mst stÃ¤llda pensionÃ¤rerna, som ofta Ã¤r kvinnor, genom att hÃ¶ja pensionstillskottet. LikasÃ¥ bÃ¶r grundnivÃ¥n i fÃ¶rÃ¤ldrafÃ¶rsÃ¤kringen hÃ¶jas frÃ¥n dagens lÃ¥ga nivÃ¥, per dag, till . Talet om att vÃ¤rna svaga grupper mÃ¥ste ocksÃ¥ Ã¥terÂspeglas i praktiken. Det Ã¤r fÃ¶rst dÃ¥ det verkligen gÃ¥r att tala om fÃ¶rdelÂningspolitik. I budgetalternativ fÃ¶reslÃ¥s, fÃ¶rutom de fÃ¶rÂdelningspolitiskt viktiga fÃ¶rÃ¤ndringar som nÃ¤mnts ovan, ytterligare ett antal Ã¥tgÃ¤rder som riktas in pÃ¥ att fÃ¶rbÃ¤ttra fÃ¶r dem som har det sÃ¤mst. 4.2Â Fyra angelÃ¤gna ekonomiska reformer Som ett led i saneringsprogrammet fÃ¶r statens finanser hÃ¶jde socialÂdemokraterna under fÃ¶rra mandatperioden skatterna med rÃ¤knat i 1998 Ã¥rs nivÃ¥, trots vallÃ¶ften om att eventuella skatteÂhÃ¶jningar skulle begrÃ¤nsas till 3â4 miljarder kronor. Med vÃ¤rldens hÃ¶gsta skattetryck redan fÃ¶re dessa skattehÃ¶jningar Ã¤r det dÃ¤rfÃ¶r inte konstigt att pengarna nu forsar in i statskassan nÃ¤r budgetsaneringen vÃ¤sentligen Ã¤r avslutad och konjunkturen Ã¤r god. MÃ¶jligheten att sÃ¤nka inkomstskatterna fÃ¶r alla, och att minska de samlade marginaleffekter som finns fÃ¶r stora grupper, Ã¤r frÃ¤mst en mÃ¶jlighet att flytta en del av beslutsmakten tillbaka till familjerna och medborgarna sjÃ¤lva. SÃ¤nkta inkomstskatter handlar om att mÃ¤nniskor fÃ¥r bestÃ¤mma Ã¶ver en stÃ¶rre del av sin egen lÃ¶n. Minskade marginaleffekter handlar om att de val man vill gÃ¶ra i mindre utstrÃ¤ckning kommer att motarbetas av den offentliga sektorns regler. bjuder den bÃ¤ttre konjunkturen ett gyllene tillfÃ¤lle att rÃ¤tta till de allvarliga strukturfel som sedan lÃ¤nge hÃ¤mmar den ekonomiska utvecklingen. har alltsÃ¥ under de nÃ¤rmaste Ã¥ren, som det nu ser ut, ett mycket bra tillfÃ¤lle att rÃ¤tta till mÃ¥nga av de strukturfel som den svenska ekonomin lider av: HÃ¶ga totala marginaleffekter pÃ¥ grund av rekordhÃ¶gt skattetryck och inkomstprÃ¶vade avgifter och bidrag som gÃ¶r att det lÃ¶nar sig dÃ¥ligt att arbeta och skapar ett osunt bidragsberoende fÃ¶r stora grupper. DÃ¥ligt fungerande lÃ¶nebildning och arbetsmarknad vad gÃ¤ller rÃ¶rlighet, flexibilitet och effektivitet i de arbetsmarknadspolitiska Ã¥tgÃ¤rdsÂproÂgrammen. Bristande konkurrens i stora delar av ekonomin, bland annat offentlig tjÃ¤nsteproduktion, bygg- och livsmedelssektorn, vilket leder till ett hÃ¶gt prislÃ¤ge och lÃ¥g kÃ¶pkraft jÃ¤mfÃ¶rt med andra lÃ¤nder. Orimligt hÃ¶g beskattning av vissa lÃ¤ttrÃ¶rliga skattebaser. Det har funnits en debatt i , i samband med att stora skattesÃ¤nkningar har kommit pÃ¥ tal, om det frÃ¥n inflationssynpunkt Ã¤r lyckat att sÃ¤nka inkomstskatter de nÃ¤rmaste Ã¥ren nÃ¤r konjunkturen ser ut att bli god. Risken fÃ¶r att genom rÃ¤ntehÃ¶jningar skulle motverka skatteÂsÃ¤nkningarnas effekt och bromsa ekonomin har pÃ¥talats. Denna risk bÃ¶r tas pÃ¥ allvar. Inte desto mindre finns det flera skÃ¤l att sÃ¤nka skatterna de nÃ¤rmaste Ã¥ren, men parallellt med detta behÃ¶ver det ocksÃ¥ genomfÃ¶ras ett antal strukturreformer. Om de strukturreformer fÃ¶r lÃ¶nebildning, arbetsÂmarknad och konkurrens som fÃ¶reslÃ¥s nedan genomfÃ¶rs , kommer inflationshotet att kunna bemÃ¶tas pÃ¥ ett effektivt sÃ¤tt. Den svenska ekonomin skulle varaktigt utvecklas starkare. 4.2.1Â En marginaleffekts- och skattereform UtgÃ¥ngspunkten fÃ¶r den skattereform vi anser att behÃ¶ver Ã¤r att medborgarna sjÃ¤lva fÃ¥r en Ã¶kad beslutanderÃ¤tt Ã¶ver sina egna inkomster. FÃ¶r det andra bÃ¶r de val mÃ¤nniskor vill gÃ¶ra, exempelvis Ã¶ka eller minska sin arbetstid, inte pÃ¥verkas negativt av kombinationen av statliga och offentliga regler. Det fÃ¶rsta handlar alltsÃ¥ om att sÃ¤nka det totala skattetrycket, det andra om att minska marginaleffekterna. En allt fÃ¶r stor del av vÃ¥r tillvaro bestÃ¤ms genom ekonomiska politiska beslut. vill Ã¶ka fÃ¶rutsÃ¤ttningarna fÃ¶r ett personligt ansvarsÂtagande, som ett vÃ¤xande etiskt medvetande och gemensamma vÃ¤rderingar mer och mer bÃ¶r fÃ¥ ersÃ¤tta detaljregleringar och politisk styrning. Detta gÃ¤ller generellt, men sÃ¤rskilt tydlig Ã¤r skillnaden mot dagens socialdemokratiska tÃ¤nkande pÃ¥ familjepolitikens omrÃ¥de dÃ¤r socialÂdemoÂkraterna genom en statligt beslutad maxtaxa pÃ¥ dagis Ã¶kar den politiska styrningen ovanpÃ¥ den redan starkt styrande familjepolitiken. Insikten har funnits lÃ¤nge om att skattesystemet tillsammans med behovsprÃ¶vade bidrag och inkomstprÃ¶vade avgifter skapar orimligt hÃ¶ga marginaleffekter fÃ¶r stora grupper. LikasÃ¥ Ã¤r insikten tÃ¤mligen utbredd om att hÃ¶ga marginalskatter, eller hÃ¶ga kombinerade marginaleffekter, Ã¤r skadligt fÃ¶r samhÃ¤llsekonomin. Med samlade marginaleffekter pÃ¥ uppÃ¥t, och i vissa fall Ã¶ver, finns det inga privatekonomiska skÃ¤l att Ã¶ka sin arbetsinsats, Ã¥tminstone inte pÃ¥ kort sikt. OmvÃ¤nt betyder hÃ¶ga marginalÂeffekter att personer med lÃ¥ga inkomster som arbetar heltid faktiskt kan tjÃ¤na pÃ¥ att arbeta mindre. Med det regelverk som gÃ¤ller , blir mÃ¤nniskors val allt fÃ¶r ofta en frÃ¥ga om hur de offentliga reglerna fungerar, i stÃ¤llet fÃ¶r hur man sjÃ¤lv vill gestalta sitt liv. Detta strider mot den roll vi anser att staten ska ha: en stÃ¶djande roll, dÃ¤r de ekonomiska resurser som ska passera den offentliga sektorn inte utesluter utan tvÃ¤rtom skapar valfrihet och flexibla lÃ¶sningar. Kunskapen om hur, mer exakt, vÃ¤lfÃ¤rdsstatens alla skatte-, avgifts- och bidragssystem samverkar Ã¤r dock begrÃ¤nsad. Vissa ambitiÃ¶sa fÃ¶rsÃ¶k till kartlÃ¤ggning1 har gjorts, men det Ã¤r ofta mycket svÃ¥rt att Ã¶verblicka den aktuella helheten eftersom systemen fÃ¶rÃ¤ndras. De undersÃ¶kningar som gÃ¶rs baseras i princip alltid pÃ¥ statistik och regler som gÃ¤llde nÃ¥got eller nÃ¥gra Ã¥r tillbaka i tiden. Eftersom ett tÃ¤mligen stort Ã¶verskott kommer att finnas i statsbudgeten bÃ¶r ta vara pÃ¥ chansen att ta ett helhetsgrepp Ã¶ver bÃ¥de de hÃ¶ga genomsnittsskatterna och de hÃ¶ga samlade marginaleffekterna. I det fÃ¶ljande presenteras ett antal fÃ¶rslag dÃ¤r mÃ¥let Ã¤r att reducera de samlade marginaleffekterna som trÃ¤ffar stora grupper, nÃ¤r dessa fÃ¶rvÃ¤rvsarbetar, Ã¤ndrar mÃ¤ngden fÃ¶rvÃ¤rvsarbete eller kÃ¶per tjÃ¤nster med sina redan skattade pengar. Effekten av de hÃ¶ga marginaleffekterna visar sig fÃ¶r den enskilde som lÃ¥g eller till och med ingen fÃ¶rbÃ¤ttring av disponibel inkomst nÃ¤r man gÃ¥r upp i tjÃ¤nstgÃ¶ringsgrad, eller gÃ¥r frÃ¥n arbetslÃ¶shet till att fÃ¥ ett arbete. De sammanlagda effekterna av kraftigt Ã¶kad skatt pÃ¥ den nya inkomsten, Ã¶kade dagisavgifter och bortfallande bostadsbidrag Ã¤r de vanligaste exemplen. Den genomsnittliga inkomstskatten sÃ¤nks ocksÃ¥ fÃ¶r alla med vÃ¥ra fÃ¶rslag. Det vore Ã¶nskvÃ¤rt att de partier som tillsammans genomfÃ¶rt den omfattande pensionsreformen ocksÃ¥ gemensamt sÃ¶kte finna en bred och lÃ¥ngsiktig hÃ¥llbar lÃ¶sning pÃ¥ de skadliga marginaleffekterna i socialÂfÃ¶rÂsÃ¤kringsÂsystemet.