mot · GN02Fi15 · 2000-04-28 00:00:00 — Efter en relativt kraftig nedgÃ¥ng har inkomsterna till kommunerna de senaste Ã¥ren Ã¶kat kraftigt, dels pÃ¥ grund av Ã¶kade statsbidrag, dels â framfÃ¶r allt â pÃ¥ grund av Ã¶kade egna skatteintÃ¤kter. En fÃ¶ljd av detta Ã¤r att bedÃ¶mningarna nu pekar pÃ¥ att de flesta kommuner och landsting kommer att klara det lagfÃ¤sta kravet pÃ¥ balans i sina budgetar. Den nÃ¶dvÃ¤ndiga anpassningen av utgifter efter inkomster har med andra ord genomfÃ¶rts under de senaste Ã¥ren. FÃ¶rÃ¤ndring i miljarder kronor 1997â2001 1998â2001 Inkomster + 113 (+90) + 78 dÃ¤rav skatter + 70 + 63 Statsbidrag + 33 (+ 10) + 8 Ãvriga inkomster + 10 + 7 Anm.: Siffror inom parentes anger utveckling korrigerad fÃ¶r vissa Ã¶verÂfÃ¶ringar. KÃ¤lla: sÃ¥ledes en kraftig inkomstfÃ¶rstÃ¤rkning fÃ¶r kommmunsektorn som sker. FrÃ¥n 1997 till 2001 berÃ¤knas alltsÃ¥ de samlade inkomsterna ha stigit med ca . Huvuddelen av detta, , Ã¤r Ã¶kade skatteintÃ¤kter. Enligt KI Ã¶kar antalet sysselsatta i kommunsektorn med nÃ¤rmare , eller ca 49 000 personer, . FÃ¶r den som tror pÃ¥ ett enkelt samband mellan resurser och resultat mÃ¥ste situationen i kommuner vara en gÃ¥ta. Det visar sig nÃ¤mligen att pÃ¥ omrÃ¥de efter omrÃ¥de brottas verksamheterna fortfarande med mycket stora kvalitetsproblem. Det gÃ¤ller skolan, dÃ¤r resultaten pÃ¥ flera sÃ¤tt fÃ¶rsÃ¤mras. Det gÃ¤ller vÃ¥rden, dÃ¤r kÃ¶erna nu Ã¤r Ã¤nnu lÃ¤ngre Ã¤n tidigare. Det gÃ¤ller flera andra omrÃ¥den. Hur Ã¤r det mÃ¶jligt efter sÃ¥ kraftiga resurstillskott? Svaret Ã¤r att mÃ¥nga offentliga verksamheter i den kommunala sektorn dras med mycket stora strukturproblem. Skolan har oklara mÃ¥l och en lÃ¶ne- och statusmÃ¤ssigt nedpressad lÃ¤rarkÃ¥r. VÃ¥rden drivs till stor del i monopolform, prÃ¤glad av ett lÃ¥ngt drivet revirtÃ¤nkande. Vi har stÃ¶tt de âextraâ pengarna till kommunerna. sÃ¤ger i nulÃ¤get ja Ã¤ven till de i VÃ¥rpropositionen angivna utÃ¶kningarna av det generella statsbidraget, men avser Ã¥terkomma med ett definitivt stÃ¤llningsÂtagande fÃ¶r kommande Ã¥r dÃ¥ vi ser den fortsatta utvecklingen av kommunernas skatteinkomster. Men vi har slagit fast att fÃ¶r att de ska ge full effekt behÃ¶vs en rad strukturreformer. De har i stor utstrÃ¤ckning uteblivit och resultatet Ã¤r att bÃ¥de vÃ¥rden och skolan pÃ¥ mÃ¥nga hÃ¥ll i vÃ¥rt land har en oacceptabel situation. NÃ¤r man bedÃ¶mer vilken effekt de Ã¶kade statsbidragen har haft i de verksamheter de har motiverats med â vÃ¥rden och skolan â mÃ¥ste man ocksÃ¥ vara pÃ¥ det klara med att frÃ¤mst socialdemokratiska kommunalpolitiker inte i praktiken prioriterar dessa omrÃ¥den. KÃ¤rleken till kommunala bolag, sÃ¤rskilt bostadsbolag och fÃ¶rlustbolag, Ã¤r stÃ¶rre. SÃ¥ i praktiken har en stor del av extrapengarna gÃ¥tt Ã¥t till att tÃ¤cka fÃ¶rluster i bolagsverksamhet. Vi redovisade detta redan infÃ¶r valet . Det ansvariga statsrÃ¥det fÃ¶rnekade vÃ¥ra fakta. Men regeringens egen utvÃ¤rdering gav i stort sett samma bild. En kartlÃ¤ggning i () gav fÃ¶r Ã¶vrigt ocksÃ¥ samma huvudintryck. En stor del av de extra statsbidragen har fÃ¶rsvunnit i ett âsvart hÃ¥lâ av underskott och fÃ¶rlusttÃ¤ckning. Vi fÃ¶resprÃ¥kar fÃ¶ljande âstrukturreformerâ: Prioritera kÃ¤rnverksamheterna. SÃ¤lj kommunala bolag. All verksamhet som inte Ã¤r myndighetsutÃ¶vning bÃ¶r i princip vara konkurrensutsatt. Statliga hinder fÃ¶r privata alternativ bÃ¶r undanrÃ¶jas â bÃ¶r avvisa den nu aktuella lagstiftningen mot privat Ã¤gande av sjukhus. Samverkan sjukvÃ¥rdâfÃ¶rsÃ¤kringskassa (Finsamsystemet) bÃ¶r tillÃ¥tas. Medborgarna bÃ¶r ges stÃ¶rre makt och valfrihet genom system som vÃ¥rdÂgaranti, skolpeng och Ã¤ldrepeng â sÃ¥dana system Ã¶kar ocksÃ¥ effektiviteten. Skolan bÃ¶r ges delvis nya statliga direktiv: nya mÃ¥l fÃ¶r gymnasieskolan, mer utvÃ¤rderingar, fler betygssteg etc. LÃ¤rarlÃ¶nerna bÃ¶r hÃ¶jas. 5.1Â Det kommunala utjÃ¤mningssystemet I bred enighet har vi i slagit fast att utjÃ¤mningssystemet ska medverka till att kommuner och landsting ska ha likvÃ¤rdiga ekonomiska fÃ¶rutsÃ¤ttningar att bedriva sin kÃ¤rnverksamhet. Det har ocksÃ¥ slagits fast att âkostnadsutjÃ¤mningen skall inte kompensera fÃ¶r skillnader i servicenivÃ¥, kvalitet, avgiftssÃ¤ttning och effektivitetâ. Nuvarande system har blivit fÃ¶r omfattande och komplicerat samt kompenserar inte bara fÃ¶r strukturellt opÃ¥verkbara skillnader vad avser kÃ¤rnverksamheter. Den lÃ¥ngtgÃ¥ende inkomstutjÃ¤mningen leder till negativa incitament fÃ¶r kommunerna. Mot bakgrund av den fÃ¶rÃ¶dande metodkritik som framfÃ¶rts Ã¤r det dags att reformera den kommunala utjÃ¤mningen. Vi vill ha ett nytt system, dÃ¤r utjÃ¤mningen grundas pÃ¥ strukturella faktorer fÃ¶r bÃ¥de kostnader och inkomster, vilket kan medfÃ¶ra att kommuner med hÃ¶gre skattekraft men ocksÃ¥ hÃ¶ga strukturella kostnader i hÃ¶gre utstrÃ¤ckning kan klara dessa sjÃ¤lva. Inriktning pÃ¥ utjÃ¤mning kan dÃ¥ bli betydligt fÃ¤rre och mer renodlade och strukturella faktorer. I avvaktan pÃ¥ detta bÃ¶r inkomstutjÃ¤mningen sÃ¤ttas till av medelskattekraften. Detta bÃ¶r ges regeringen till kÃ¤nna. 5.2Â Specialdestineringen Vi Ã¤r mycket kritiska till att regeringen mer och mer Ã¶vergÃ¥r till projekt- och fÃ¶rhandlingsmetoden i sina relationer till kommunerna. Det Ã¤r en politik som mer Ã¤r till fÃ¶r att fÃ¥ tidningsrubriker Ã¤n resultat. Vi tror att det sÃ¤llan Ã¤r handslaget mellan ett kommunalrÃ¥d och ett statsrÃ¥d som mobiliserar lokal utveckling. Vi fÃ¶resprÃ¥kade i det speciella lÃ¤ge som rÃ¥dde 1997 â med mycket stora behov inom vÃ¥rden och skolan och katastrofala fÃ¶rlustsiffror i de kommunala bostadsbolagen â att de extrapengar som dÃ¥ tillfÃ¶rdes kommunerna skulle specialdestineras . Regeringen gjorde pÃ¥ ett hÃ¤pnadsvÃ¤ckande sÃ¤tt tvÃ¤rtom. Av de miljarder som infÃ¶r folket motiverats med behoven inom vÃ¥rden och skolan avsattes medel till en bostadsakut som â specialdestinerat â bara fick anvÃ¤ndas fÃ¶r att tÃ¤cka fÃ¶rluster i kommunala bostadsbolag. Men oaktat vÃ¥rt stÃ¤llningstagande till extramiljardena Ã¤r det vÃ¥r principiella hÃ¥llning att den kommunala sjÃ¤lvstyrelsen behÃ¶ver bli starkare Ã¤n . Vi mÃ¥ste komma bort frÃ¥n ett system dÃ¤r kommunerna ska stÃ¥ och buga och bocka fÃ¶r olika statsrÃ¥d fÃ¶r att fÃ¥ del av statens bidrag till som dem uppfÃ¶r sig som det passar. Vi anvÃ¤nder starka ord men efter Ã¥r med kommunakut, storstadssatsning, kretsloppsmiljard och maxtaxefÃ¶rslaget som kulmen finns anledning att kÃ¤nna djup upprÃ¶rdhet Ã¶ver hur lÃ¥ngt socialdemokratin har avlÃ¤gsnat sig frÃ¥n respekten fÃ¶r det kommunala sjÃ¤lvstyret. Ãven revisorer och har uttalat sig kritiskt mot alla dessa projektmiljarder. anser att det som i kallas âpÃ¥s-principenâ och âfinansieringsprincipenâ ska gÃ¤lla. Statsbidrag som gÃ¥r till kommunerna ska utgÃ¥ efter likvÃ¤rdiga fÃ¶rutsÃ¤ttningar och generella regler. Vi yrkar avslag pÃ¥ flera av de specialprojekt â âjippo-miljarderâ â som regeringen vill Ã¤gna sig Ã¥t. VÃ¥r kritik av exempelvis ÃstersjÃ¶miljarden och Kretsloppsmiljarden har ocksÃ¥ fÃ¥tt starkt stÃ¶d av oberoende utvÃ¤rderingar. 6Â Dags att bygga bort flaskhalsarna Det finns ingen motsÃ¤ttning mellan att Ã¥ ena sidan sÃ¶ka skapa gynnsamma fÃ¶rutsÃ¤ttningar fÃ¶r boende, jobb och fÃ¶retagande i alla delar av vÃ¥rt land och att Ã¥ den andra bejaka och underlÃ¤tta fÃ¶r tillvÃ¤xt i storstÃ¤derna. MÃ¥nga mÃ¤nniskor sÃ¶ker sig nu som fÃ¶rut till storstaden helt enkelt fÃ¶r att de fÃ¶redrar att bo och verka i storstadsmiljÃ¶n. FÃ¶r mÃ¥nga internationellt verksamma fÃ¶retag Ã¤r alternativet till kanske , eller . Inte en annan ort i . Vad behÃ¶ver Ã¤r dÃ¤rfÃ¶r att storstÃ¤derna kan erbjuda en internationellt konkurrenskraftig fÃ¶retagsmiljÃ¶. I sker just nu en tillvÃ¤xt kring fyra mycket expansiva branscher: 1) IT/telekom, 2) medier, reklam och video, 3) finansiell hantering och 4) biomedicin. Professor menar (DN 30/3-00) att har goda fÃ¶rutsÃ¤ttningar att bli ett âgatewayâ i fÃ¶r nÃ¥gon eller nÃ¥gra av dessa branscher, men varnar fÃ¶r att bostadsproblemen i StockholmsÂomrÃ¥det riskerar att hindra denna tillvÃ¤xt. Det finns mÃ¥nga indikatorer som stÃ¤rker hans tes, som att fler och fler fÃ¶retag indikerar att bristen pÃ¥ bostÃ¤der Ã¤r ett hinder fÃ¶r nyrekrytering. Bostadsmarknaden hÃ¥ller pÃ¥ att bli en av de avgÃ¶rande flaskhalsarna mot tillvÃ¤xt. De senaste sju Ã¥ren har nettoinflyttningen till varit i snitt fyrdubbelt stÃ¶rre Ã¤n antalet pÃ¥bÃ¶rjade bostÃ¤der. I storstadsÂregionerna, sÃ¤rskilt , blir bostadsproblemen ett allt stÃ¶rre hot mot en gynnsam utveckling i hela landet. Ska stÃ¤rka sin internationella roll krÃ¤vs det att bostadsbyggandet kommer igÃ¥ng. Bostadssektorn Ã¤r, vissa avregleringar till trots, fortfarande i alltfÃ¶r hÃ¶g utstrÃ¤ckning en planekonomisk i den svenska marknadsekonomin. Vi behÃ¶ver fÃ¥ fart pÃ¥ bostadsbyggandet, fÃ¥ ner kostnaderna och fÃ¥ en betydligt hÃ¶gre rÃ¶rlighet pÃ¥ bostadsmarknaden fÃ¶r att fler mÃ¤nniskor ska kunna finna en passande bostad till en kostnad som fÃ¶r dem kÃ¤nns acceptabel. Vi vill peka pÃ¥ nÃ¥gra grundlÃ¤ggande frÃ¥gor som mÃ¥ste fÃ¥ en lÃ¶sning. 6.1Â Reformer pÃ¥ bostadsomrÃ¥det Bostadsmarknaden hÃ¥ller pÃ¥ att bli en av de avgÃ¶rande flaskhalsarna mot tillvÃ¤xt. De senaste sju Ã¥ren har nettoinflyttningen till varit flera gÃ¥nger stÃ¶rre Ã¤n antalet pÃ¥bÃ¶rjade bostÃ¤der. I storstadsregionerna, sÃ¤rskilt , blir bostadsproblemen ett allt stÃ¶rre hot mot en gynnsam utveckling av jobb och vÃ¤lstÃ¥nd fÃ¶r hela landet. Ska StockholmsÂregionen stÃ¤rka sin internationella roll krÃ¤vs att bostadsbyggandet kommer igÃ¥ng, sÃ¤rskilt byggandet av hyresrÃ¤tter som nÃ¤stan helt avstannat. HyresrÃ¤tten Ã¤r en boendeform som pÃ¥ grund av sin flexibilitet Ã¤r sÃ¤rskilt viktig i en storstad som mÃ¥nga mÃ¤nniskor passerar igenom fÃ¶r lÃ¥ng eller . Den socialdemokratiska regeringen tror att den havererade bostadsÂmarknaden, som lider av brist pÃ¥ marknadstÃ¤nkande, kan fÃ¶rbÃ¤ttras med âmore of the sameâ, Ã¤nnu mer regleringar. âBostadsministerâ LÃ¶vdÃ©ns senaste utspel, att nya lagar ska kunna fÃ¥ fram bostÃ¤der dÃ¤r det helt enkelt inte finns sund ekonomi fÃ¶r aktÃ¶rerna, kommer aldrig att fungera. Bostadssektorn Ã¤r fortfarande i alltfÃ¶r hÃ¶g utstrÃ¤ckning en planekonomisk i den svenska marknadsekonomin. Vi behÃ¶ver fÃ¥ fart pÃ¥ bostadsÂbyggandet, fÃ¥ ner kostnaderna och fÃ¥ en betydligt hÃ¶gre rÃ¶rlighet pÃ¥ bostadsmarknaden fÃ¶r att fler mÃ¤nniskor ska kunna finna en passande bostad till en kostnad som fÃ¶r dem kÃ¤nns acceptabel. Vi vill dÃ¤rfÃ¶r peka pÃ¥ nÃ¥gra grundlÃ¤ggande frÃ¥gor som mÃ¥ste fÃ¥ en lÃ¶sning. 6.1.1Â Kommunernas ansvar Det finns en rad bra, attraktiva markomrÃ¥den i och kring som borde bebyggas. Problemet Ã¤r att med de regler som gÃ¤ller Ã¤r det inga som vill bygga. Genom att fÃ¶rÃ¤ndra det kommunala utjÃ¤mningssystemet, sÃ¥ att varje kommun fÃ¥r ett positivt ekonomisk incitament fÃ¶r att det byggs bostÃ¤der kan man ocksÃ¥ krÃ¤va att samtliga kommuner i storstadsregionerna verkligen tar detta ansvar. I mÃ¥nga fall fÃ¶rlorar kommunkassan pÃ¥ att det flyttar in mÃ¤nniskor med jobb och inkomster. Det Ã¤r orimligt. fÃ¶reslÃ¥r att inkomstutjÃ¤mningen sÃ¤tts till . PÃ¥ sÃ¥ sÃ¤tt elimineras normalt de sÃ¥ kallade pomperipossaeffekterna, och kommunen kommer att fÃ¥ behÃ¥lla Ã¥tminstone en liten del av sina Ã¶kade skatteinkomster. Ãven kostnadsÂutjÃ¤mningen mÃ¥ste fÃ¶rÃ¤ndras sÃ¥ att det verkligen Ã¤r de strukturellt betingade faktorerna som kompenseras. Ã¤r det viktigt att pÃ¥peka att alla kommuner faktiskt mÃ¥ste ta sitt ansvar och planera fÃ¶r nyproduktion och fÃ¶r bostÃ¤der med olika upplÃ¥telseformer. Det Ã¤r uppenbart att det i vissa kommuner fÃ¶rekommer att moderata kommunledningar inte vill bygga hyresbostÃ¤der eller socialÂdemokratiska dito inte vill planera fÃ¶r villaboende. Det behÃ¶vs olika upplÃ¥telseformer i alla kommuner fÃ¶r att mÃ¤nniskorna sjÃ¤lva, inte politikerna, ska vara de som avgÃ¶r inte bara var, utan hur, man bor. Vi menar att det mÃ¥ste bli ett slut pÃ¥ det politiska sandlÃ¥degrÃ¤l som pÃ¥gÃ¥r mellan moderata regionala fÃ¶retrÃ¤dare och socialdemokratiska rikspolitiker. Socialdemokraterna mÃ¥ste acceptera regionala valresultat och inte Ã¶verprÃ¶va den politik vÃ¤ljarna rÃ¶stat fram, men pÃ¥ samma sÃ¤tt mÃ¥ste moderata lokalpolitiker lÃ¤gga partitaktiken Ã¥t sidan och slÃ¤ppa fram bostadsbyggandet. Kommunerna mÃ¥ste dÃ¥ ta fram mark och anvisa den Ã¤ven till byggande av hyresbostÃ¤der, men detta behÃ¶ver givetvis inte ske via kommunala bostadsÂbolag. 6.1.2Â De kommunala bostadsbolagen har lÃ¤nge pekat pÃ¥ de stora problem som Ã¤r fÃ¶rknippade med att kommuner driver affÃ¤rsverksamhet. Den verklighet vi ser i dagens har givit oss rÃ¤tt. MÃ¥nga kommuner har ekonomiska bekymmer, bland annat genom att de givit sig in i vidlyftiga affÃ¤rer i stÃ¤llet fÃ¶r att koncentrera sig pÃ¥ sina huvuduppgifter, som skola, vÃ¥rd och omsorg. En uppenbar brist med kommunala bolag avsaknaden av demokratisk insyn. Andra invÃ¤ndningar Ã¤r att de snedvrider konkurrensen genom att spela med pÃ¥ den marknad som dess Ã¤gare bestÃ¤mt spelreglerna fÃ¶r samt att de hotar att drÃ¤nera kommunen pÃ¥ skattemedel och dÃ¤rmed skapa ekonomiska problem. menar att delar av de kommunala bostadsbolagen ska kunna sÃ¤ljas fÃ¶r att minska den kommunala dominansen pÃ¥ hyresmarknaden. Dessutom Ã¤r det angelÃ¤get att fÃ¶ra en diskussion om den framtida strukturen pÃ¥ kommunernas bostadsbolag. Det finns ett flertal alternativa vÃ¤gar att gÃ¥. FÃ¶rsÃ¤ljning till hyresgÃ¤sterna genom bildandet av bostadsrÃ¤ttsfÃ¶reningar Ã¤r en vÃ¤g som stÃ¤ller sig positivt till. FÃ¶rsÃ¤ljning av enskilda fastigheter eller stÃ¶rre bestÃ¥nd till annan fastighetsÃ¤gare Ã¤r ett annat. LÃ¤nder som och NederlÃ¤nderna har i olika omfattning Ã¶verfÃ¶rt det tidigare kommunala bostadsbestÃ¥ndet i nya former av Ã¤gande och fÃ¶rvaltning. HÃ¤r finns gott om exempel pÃ¥ nya lÃ¶sningar med fristÃ¥ende stiftelser under mer eller mindre samhÃ¤llelig reglering, liksom fÃ¶rsÃ¤ljning av lÃ¤genheter till enskilda hyresgÃ¤ster. Dessa lÃ¤nder uppvisar ett spektrum av lÃ¶sningar fÃ¶r ett fortsatt samhÃ¤llsansvar, en social bostadspolitik, Ã¤ven sedan kommunerna slÃ¤ppt det Ã¤gande och fÃ¶rvaltande ansvaret fÃ¶r bostadsbestÃ¥ndet. UtlÃ¤ndska exempel bÃ¶r inte vara mer Ã¤n inspirationskÃ¤llor. Det viktigaste Ã¤r att en fÃ¶rutsÃ¤ttningslÃ¶s diskussion fÃ¶rs om nya Ã¤gande- och fÃ¶rvaltningsformer och om hur en modern social bostadspolitik kan utformas. Det vÃ¤sentliga Ã¤r att kommunerna tillÃ¥ts fatta besluten sjÃ¤lva, och hitta de lÃ¶sningar som passar dem bÃ¤st â utan de statliga pekpinnar och sanktionsÂsystem som bakbinder de kommuner som valt andra vÃ¤gar Ã¤n den regeringen pekat ut. 6.1.3Â FÃ¶renkla regelverken Planprocesser och nybyggnadsregler mÃ¥ste fÃ¶renklas. Det Ã¤r mycket viktigt bÃ¥de fÃ¶r att fÃ¥ ned byggkostnader och fÃ¶r att kunna ligga med god planberedskap. Genom att sÃ¤tta funktionskrav i stÃ¤llet fÃ¶r produktionsregler kan kunnande och idÃ©er hos byggarna utnyttjas och konkurrensen pÃ¥ byggÂmaterialsidan Ã¶ka och dÃ¤rmed kostnader minska och kvalitet Ã¶ka. 6.1.4Â Hyresregleringen/bruksvÃ¤rdessystemet Vid en Ã¶versyn av bostadspolitiken med syfte att Ã¶ka rÃ¶rligheten pÃ¥ marknaden och fÃ¥ igÃ¥ng byggandet av hyresrÃ¤tter Ã¤r det oundvikligt att diskutera hyressÃ¤ttningssystemet, det samspel mellan bruksvÃ¤rdessystemet, hyresfÃ¶rhandlingssystemet och allmÃ¤nnyttans roll som bestÃ¤mmer hyrorna. BruksvÃ¤rdessystemet syftar ursprungligen till att skapa ett starkt besittningsskydd fÃ¶r hyresgÃ¤sterna. En tydlig glidning har dock skett under de dryga trettio Ã¥r systemet har varit i bruk till att Ã¤ven ha som syfte att dÃ¤mpa hyresutvecklingen. Det Ã¤r dessutom vÃ¤rt att pÃ¥peka att departementsÂchefen kommenterade den ursprungliga propositionen med att â(lagens regler ...) bÃ¶r vara sÃ¥ avpassade att uppkomsten av en till marknadsfÃ¶rhÃ¥llandena anpassad hyresbildning inte fÃ¶rsvÃ¥rasâ. Av situationen pÃ¥ bostadsmarknad kan vi dra slutsatsen att systemet fÃ¶rvisso lyckats uppfylla mÃ¥len vad gÃ¤ller besittningsskyddet och hyresdÃ¤mpningen, men knappast lyckats med âmarknadsanpassningenâ. EfterfrÃ¥gan pÃ¥ hyreslÃ¤genheter i lÃ¤n Ã¤r mÃ¥ngdubbelt stÃ¶rre Ã¤n utbudet, och sÃ¤rskilt alarmerande Ã¤r obalansen i innerstaden och nÃ¤rfÃ¶rÂorterna. Resultatet ser vi i form av en stor andra- och tredjehandsmarknad, svarta lÃ¤genhetsaffÃ¤rer och Ã¶kade ombildningar till bostadsrÃ¤tt. En normal hyresmarknad i balans existerar inte, och det finns goda skÃ¤l att pÃ¥stÃ¥ att systemets hyresdÃ¤mpande effekt i attraktiva lÃ¤gen Ã¤r en av orsakerna till detta. Utredningen om allmÃ¤nnyttan och bruksvÃ¤rdet lÃ¤mnade sitt betÃ¤nkande BruksvÃ¤rde, fÃ¶rhandling och hyra â en utvÃ¤rdering (SOU 2000:33) till regeringen. Utredaren har tittat pÃ¥ hyressÃ¤ttningssystemets effekter pÃ¥ hyresmarknaden, med ett fokus pÃ¥ hur hyresnivÃ¥erna stÃ¤mmer med konsumenternas vÃ¤rderingar av bostaden â det vill sÃ¤ga om bruksvÃ¤rdessystemet lett till en marknadsanpassad hyresbildning. Resultatet av den studie som gjorts visar att sambandet mellan hyresÂgÃ¤sternas vÃ¤rderingar och den faktiska hyran i det allmÃ¤nnyttiga bestÃ¥ndet Ã¶verensstÃ¤mmer relativt vÃ¤l. Utredaren drar slutsatsen att dagens system fÃ¶r att faststÃ¤lla hyrorna fÃ¶r olika bostÃ¤der, om man tolkar lÃ¤gesfaktorn som en samlad bedÃ¶mning av olika bostadsomrÃ¥dens kvaliteter, leder till ett âÃ¶verraskande gott resultatâ. lÃ¥ter utredaren antyda att det i StockholmsomrÃ¥det Ã¤ndÃ¥ finns visst utrymme fÃ¶r att uppvÃ¤rdera det geografiska lÃ¤get vid hyressÃ¤ttningen. NÃ¥got som bestyrker det senare Ã¤r att priserna pÃ¥ bostadsrÃ¤tter â som ju sÃ¤ljs pÃ¥ en fri marknad â varierar mycket mer Ã¤n hyrorna. BruksÂvÃ¤rdessystemet tillÃ¥ter helt enkelt inte de bostadssÃ¶kandes preferenser att slÃ¥ igenom. vid Institutet fÃ¶r bostadsforskning konstaterar ocksÃ¥ i en bilaga till utredningen att â[i och GÃ¶teborg] Ã¤r hyrorna i centralt belÃ¤gna lÃ¤genheter alltfÃ¶r lÃ¥ga â sett i relation till bostadsÂrÃ¤ttssektornâ. anser att en rad Ã¥tgÃ¤rder Ã¤r nÃ¶dvÃ¤ndiga fÃ¶r att fÃ¥ fart pÃ¥ nyproduktionen av hyresrÃ¤tter samt Ã¶ka rÃ¶rligheten och flexibiliteten pÃ¥ hyresmarknaden. Vi avvisar sÃ¥vÃ¤l nya hyresregleringar som en helt fri hyressÃ¤ttning. Den senare skulle leda till alltfÃ¶r kraftiga hÃ¶jningar av hyror i attraktiva lÃ¤gen â i enligt vissa bedÃ¶mare â och en Ã¶kad ekonomisk segregation. Vi ser inga skÃ¤l att rucka pÃ¥ de grunder i hyressÃ¤ttningssystemet som bestÃ¥r av fria fÃ¶rhandlingar mellan hyresgÃ¤ster och fastighetsÃ¤gare kombinerade med en bruksvÃ¤rdesprÃ¶vning med jÃ¤mfÃ¶rbara lÃ¤genheter. HyresgÃ¤stens besittningsskydd Ã¤r fortsatt viktigt att hÃ¤vda. DÃ¤remot kan och mÃ¥ste dagens system utvecklas sÃ¥ att det bÃ¤ttre lever upp till 1968 Ã¥rs intentioner om âen till marknadsfÃ¶rhÃ¥llandena anpassad hyresbildningâ. 6.1.5Â LÃ¤gesfaktorn mÃ¥ste vÃ¤ga tyngre menar att det Ã¤r nÃ¶dvÃ¤ndigt att tillÃ¥ta en mer differentierad hyressÃ¤ttning som bÃ¤ttre avspeglar utbud och efterfrÃ¥gan pÃ¥ hyresmarknaden. LÃ¤gesfaktorn mÃ¥ste helt enkelt ges en tyngre vikt vid hyresfÃ¶rhandlingarna. FÃ¶rutom ett uppenbart rÃ¤ttviseskÃ¤l skapar en flexiblare hyressÃ¤ttning en stÃ¶rre mÃ¥ngfald i utbudet, med stÃ¶rre sannolikhet att nya hyresgÃ¤ster ska hitta nÃ¥got som Ã¶verensstÃ¤mmer med deras egna Ã¶nskemÃ¥l. Detta Ã¤r dock nÃ¥got som inte berÃ¶r bruksvÃ¤rdessystemet utan Ã¤r ett fÃ¶remÃ¥l fÃ¶r parterna pÃ¥ hyresmarknaden att beakta. 6.1.6Â AllmÃ¤nnyttan som fÃ¶rstahandsnorm Vidare finns skÃ¤l att se Ã¶ver om allmÃ¤nnyttan Ã¤ven fortsÃ¤ttningsvis ska vara fÃ¶rstahandsnorm fÃ¶r jÃ¤mfÃ¶relseprÃ¶vning enligt bruksvÃ¤rdesprincipen. gÃ¤ller att hyresnÃ¤mnden vid prÃ¶vning av en hyras skÃ¤lighet i fÃ¶rsta hand ska utgÃ¥ frÃ¥n de allmÃ¤nnyttiga bostÃ¤dernas hyror. Denna regel har sitt ursprung i de bestÃ¤mmelser som 1969 infÃ¶rdes i bristorter, men utvidgades till att gÃ¤lla pÃ¥ hela bostadsmarknaden. DÃ¤rigenom skapades en âbryggaâ, fÃ¶r att citera regeringens utredare, mellan bruksvÃ¤rdessystemet och hyresfÃ¶rhandlingssystemet som faktiskt rymmer en inneboende motsÃ¤ttning. Ã ena sidan ska man vid faststÃ¤llande av sÃ¥vÃ¤l prÃ¶vningslÃ¤genhetens som jÃ¤mfÃ¶relselÃ¤genheternas bruksvÃ¤rden helt bortse frÃ¥n produktions-, drifts- och fÃ¶rvaltningskostnader. ska allmÃ¤nnyttans sjÃ¤lvkostnadsbestÃ¤mda hyror tjÃ¤na som norm. SÃ¤rskilt pÃ¥taglig blir denna motsÃ¤ttning i hyrestvister som det uppÂmÃ¤rksammade OxtorgsmÃ¥let som sÃ¤tter sÃ¥vÃ¤l begreppet sjÃ¤lvkostnad som principerna fÃ¶r hela jÃ¤mfÃ¶relseprÃ¶vningen pÃ¥ sin spets. Det stÃ¥r klart att osÃ¤kerheten om vilka hyresnivÃ¥er som kan tÃ¤nkas godtas lÃ¤gger en hÃ¤msko Ã¶ver den privata nyproduktionen av hyresrÃ¤tter, och styr Ã¶ver till det mer lÃ¶nsamma och regelmÃ¤ssigt stabila byggandet av bostadsrÃ¤tter. En Ã¶versyn av och fÃ¶rnyelse av hyressÃ¤ttningssystemet borde dÃ¤rfÃ¶r innefatta en diskussion om allmÃ¤nnyttans roll i detta. Ett upphÃ¤vande av allmÃ¤nnyttan som fÃ¶rstahandsnorm â antingen pÃ¥ marknaden som helhet eller enbart fÃ¶r nyproduktionen, som regeringens utredare âÃ¶ppnarâ fÃ¶r â skulle innebÃ¤ra ytterligare ett vÃ¤lkommet steg pÃ¥ vÃ¤gen mot en konkurrens pÃ¥ lika villkor. Det skulle Ã¤ven kunna leda till en hyressÃ¤ttning som bÃ¤ttre speglar de boendes preferenser, och leda till att det faktiskt lÃ¶nar sig att bygga och fÃ¶rvalta hyresbostÃ¤der, Ã¤ven i fÃ¶rhÃ¥llande till andra tÃ¤nkbara alternativ. 6.1.7Â Fastighetsskatten En viktig faktor bakom de hÃ¶ga bygg- och bostadskostnaderna Ã¤r fÃ¶rstÃ¥s de hÃ¶ga skatterna. vill att fastighetsskatten ska avskaffas. FÃ¶r bostadsrÃ¤tt och egnahem infÃ¶rs i stÃ¤llet en schablonintÃ¤ktsbeskattning mot vilken lÃ¥nerÃ¤ntan Ã¤r avdragsgill och fÃ¶r hyresfastigheter sker i stÃ¤llet konventionell beskattning. PÃ¥ detta sÃ¤tt sjunker beskattningen kraftigt och dÃ¤rmed boendekostnaderna. I riktlinjerna fÃ¶r skattepolitiken avvisar vi dÃ¤rfÃ¶r de bortÃ¥t 8 miljarder i fastighetsskatt som regeringens kalkyler bygger pÃ¥ och fÃ¶reslÃ¥r i stÃ¤llet en sÃ¤nkning med 2 miljarder till 2003. 6.2Â LÃ¶s trafikkaoset En annan avgÃ¶rande fÃ¶rutsÃ¤ttning fÃ¶r en uthÃ¥llig och balanserad tillvÃ¤xt av jobb och fÃ¶retagande Ã¤r att trafikfrÃ¥gorna kan fÃ¥ en lÃ¶sning i frÃ¤mst . Staten, i skepnad av den socialdemokratiska regeringen, sprÃ¤ckte den Ã¶verenskommelse som tidigare fanns. Det fanns mÃ¥nga stelbenta inslag i den tidigare och den har endast till dels genomfÃ¶rts. Vad som behÃ¶vs Ã¤r en ny storstadsÃ¶verenskommelse, dÃ¤r lokala, regionala och statliga aktÃ¶rer lÃ¤gger politisk prestige Ã¥t sidan och samverkar fÃ¶r bÃ¤sta. En sÃ¥dan behÃ¶ver ocksÃ¥ en hÃ¥llbar finansiering. fÃ¶reslÃ¥r en satsning pÃ¥ som tillsammans med ordinarie anslag till och sÃ¥ kallad PPP-finansiering (public- private partnership) kan fÃ¥ fart pÃ¥ infrastrukturinvesteringarna i och GÃ¶teborg. I fÃ¶rsta hand mÃ¥ste bygget av i komma igÃ¥ng. Det finns en bred politisk enighet i regionen om att den behÃ¶vs. Att fÃ¥ den tunga trafiken frÃ¥n att gÃ¥ ut ur staden under jord skulle lÃ¶sa bÃ¥de miljÃ¶- och trafikproblem. Exakt samma problem med trafik till och frÃ¥n hamnen gÃ¤ller i GÃ¶teborg. fÃ¶reslÃ¥r att staten tillsammans med partifÃ¶retrÃ¤dare fÃ¶r regionen och det privata nÃ¤ringslivet trÃ¤ffar en uppgÃ¶relse om ett antal infrastrukturinvesteringar de nÃ¤rmaste Ã¥ren. FÃ¶rutom menar att exempelvis âtredje spÃ¥retâ i och en ny Ã¤lvfÃ¶rbindelse i GÃ¶teborg Ã¤r nÃ¶dvÃ¤ndiga fÃ¶r att fÃ¶rbÃ¤ttra trafiksituationen i regionerna. Dessutom Ã¤r en utbyggnad av EuropavÃ¤g 6 Ã¶nskvÃ¤rd. 7Â Viktiga framtidsfrÃ¥gor 7.1Â Ny och bÃ¤ttre regionalpolitik Det Ã¤r en liberal utgÃ¥ngspunkt att mÃ¤nniskor ska kunna bo dÃ¤r de sjÃ¤lva vill och ha mÃ¶jlighet att leva ett bra liv dÃ¤r. Om resurserna inom regionalpolitiken anvÃ¤ndes bÃ¤ttre skulle den utgÃ¥ngspunkten bli en realitet fÃ¶r fler. Det skulle ge en mer levande landsbygd och mÃ¥nga expansiva smÃ¥orter.