mot · GO02Ub4 · 2000-10-04 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ub4av , ()med anledning av prop. 2000/01:3 Forskning och förnyelseFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om ändring av inriktning på forskningspolitiken.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av att forskningen är värdeförankrad i västerländskhumanism och etik.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att uppvärdera den humanistiska forskningen.4. begär att regeringen låter utreda konsekvenserna av obalanseni medelstilldelning mellan naturvetenskap och teknik å ena sidan, ochsamhällsvetenskap och humaniora å andra sidan, samt att i dennautredning också beakta den medicinska forskningens situation.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att karriärvägarna inom forskningen måste anpassas så attfamiljebildning och yrkeskarriär kan förenas.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om forskarutbildningen.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att den fria grundforskningen skall garanteras.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utbyggnaden av forskningen skall ske i jämn och hög takt.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att åtgärda förväntad lärarbrist.10. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om vikten av ett genusperspektiv på forskningens villkor.11. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att popularisera forskningsresultat så att de blir tillgängliga förmedborgaren.InledningForskningspolitiken är, tillsammans med högre utbildning, en av destarkaste styrkrafterna för samhällsutvecklingen. Grunden för dagens ochmorgondagens samhälle byggs . Forskningspolitiken behövervärdeförankras och besluten fattas nära dem som berörs. Samhälletsstyrning får aldrig innebära en begränsning av lärosätenassjälvbestämmande och forskarnas frihet. Detta område borde vara föremålför breda politiska lösningar, åtminstone i de frågor som är tydligtsakpolitiska. Men trots att oppositionen visat ett enat motstånd tillcentralisering och en beredskap till överläggningar har regeringen inteinbjudit till samtal över partigränserna. Med tanke på regeringens osäkramaktbas hade det varit sympatiskt om den ödmjukhet somforskningsfrågornas komplexitet frammanar, hade kommit till uttryck i envilja att samverka.För tredje gången har regeringen lagt en proposition som förändrarforskningens villkor. Denna har föregåtts av två tidigare propositioner,"Några forskningsfrågor" och "En ny forskningsorganisation", som banatvägen för de förändringar som annars förmodligen skulle väckt starkareaktioner. Den för demokratin och utvecklingen helt oundgängliga friaforskningen tycks nu vara i fara. Genom att pengarna kommer tillsammansmed reformförslaget förmodas forskarsamhället behålla lugnet. Tvåutredningar är på väg som kan påverka nästa steg, den ena handlar omhögskolans styrning och den andra om styrelsernas sammansättning.Kristdemokraterna anser att ett helhetsgrepp över forskningen hade kunnatskapa bättre överblick och förståelse.Forskningen är ett område som av tradition varit relativt isolerat isamhället i meningen att många inte har insikt i forskningens styrning,organisation och innehåll. Forskningsfrågornas olika delar går in i och byggerpå varandra. Helst borde alla frågor diskuteras , men detta går intepå grund av regeringens hantering. Vi inriktar oss därför på att lyfta framnågra väsentliga delar som rör inriktningen på forskningspolitiken inom denoffentliga forskningen. Därigenom förklarar vi vår inriktning som i alltväsentligt ger ett annat perspektiv också på underliggande frågor.Sammantaget satsar av BNP på forskning, vilketär mer än de flesta av våra konkurrentländer. satsade staten 15miljarder kronor av sina medel på forskning, medan näringslivet tillfördenärmare . Trots den satsningen har sjunkit iOECD:s mätning av välfärden. Det finns således inget enkelt samband mellanökade forskningsmedel och bättre välfärd. Det är därför tid att analysera hurpengarna används och söka lösningar i organisering och styrning.Den forskning som bekostas av näringslivet är mycket värdefull förSverige. Det är utomordentligt viktigt att det föreligger ett gottsamarbetsklimat mellan staten och näringslivet. Det är vår övertygelse attdetta kan utvecklas till att i högre grad också gälla forskarutbildning ochforskningsfinansiering inom nuvarande statligt finansierad forskning. Det ärytterst angeläget att alla aktörer tar sitt ansvar för samhällets utveckling.Den snabba utbyggnaden hotar kvalitetenDet är bra att regeringen satsar på en expansion av högre utbildning ochforskning. Men är kritiska till den alltför snabbaexpansionen och till den centralisering av svensk forskning somregeringen ägnar sig åt. Verksamheten får inte rimligaomställningsvillkor.Den snabba utbyggnaden av forskarutbildningen hotar kvaliteten.Forskningen är långsiktig till sin karaktär. Det råder en obalans mellanuniversitetsforskningen och forskarutbildningen. Även om regeringen anvisarpengar så skapas därigenom inte kompetenta lärare och handledare, kreativa,självständiga forskningsmiljöer och kompetenta forskarämnen över en natt.Kristdemokraterna vill ha en långsiktig utbyggnad av god kvalitet, i en taktsom ger de olika forskningsinstitutionerna förutsättningar att nå uppsatta mål.UtbyggnadsproblemEnligt de examensmål som gäller ska universiteten producera 2 300forskarutbildningsexamina . Det förutsätter ca 9 300 doktoranderoch några till, eftersom inte alla fullföljer sin utbildning. Alla dessadoktorander behöver arbetsplatser, lärare och bostäder. Dessutom står högskolan inför ett gigantiskt lärarproblem.När högskolan expanderade gick många 40-talister till högre utbildningar. Många fortsatte sedan att arbeta inomhögskolan, vilket gör att en stor andel av våra framstående lärare ochforskare tillhör denna generation. närmar de sig pensionsåldern.Sammantaget kommer av de som var professorer 1998,mer än hälften av lektorerna och ungefär hälften av adjunkterna att gå ipension . Trots detta fortsätterregeringen att bygga ut den högre utbildningen och forskningen, vilketskapar ytterligare behov som kvaliteten på utbildningen hotas.Att få fram goda lärare för forskarutbildning tar tid. Kvaliteten måstebibehållas vilket kräver en jämn och hög utbyggnadstakt av högskolansverksamhet.ResursfördelningRegeringen centralstyr resursfördelningen. får stor maktatt fördela medel till forskarna och försvagar därigenomuniversitetsstyrelsernas och fakulteternas roll i motsvarande grad.Ledamöterna i rådet är i sin tur styrda genom att den största delen avpengarna är öronmärkta inom snäva ramar. Istället för att söka medel pådet egna lärosätet ska forskarna konkurrera med varandra genomVetenskapsrådet. går alltför mycket av forskarnas tid åt till attskriva ansökningar för att konkurrera om forskningsanslag. Denföreslagna ordningen kommer att förvärra problemen. Kristdemokraternaanser att forskningsinstitutionerna ska ha en rejäl grundfinansiering ochytterligare medel ska kunna sökas genom forskningsrådens försorg. På såsätt förenas god basfinansiering med nationell konkurrens.För oss kristdemokrater är det en självklarhet att universitet och högskolorska ha möjlighet att agera som självständiga aktörer. Regeringen anger iforskningspropositionen mycket tydligt hur anslagna medel ska användas,både när det gäller de nationella forskningsfinansierande myndigheterna ochnär det gäller finansieringen av forskarskolorna och andra insatser.Regeringen styr anslaget till . I stort sett hela nytillskottetav pengar är öronmärkta pengar. Av 2,3 miljarder kronorär det enbart som anses vara en s.k. "fri resurs". Denpolitiska styrningen är därmed närmast total. Det finns också flera exempel pådetaljstyrning.Frågan är varför rollfördelningen mellan de politiska organen ochuniversitet och högskolor ska ändras. En självklar princip har varitattde politiska organen endast ska göra övergripande, värderingsgrundadebedömningar, medan universitet, högskolor och forskningsfinansierandemyndigheter ska svara för vetenskapliga och professionella bedömningar ochprioriteringar samt den närmare uppläggningen av verksamheten. Man kaninte undgå frågan om i vilken grad politiker ska styra det sakpolitiska områdetoch i vilken grad de professionella ska kunna besluta om sin vardag.Kristdemokraterna anser att besluten ska fattas på lägsta effektiva nivå.Därför kan vi inte acceptera den toppstyrning som regeringen nu ägnar sig åt.Trots att forskningspropositionen innehåller en mängd detaljeradeanvisningar om hur pengarna ska användas, redovisar regeringen inte dencentrala frågan hur resurser ska fördelas dels mellanVetenskapsrådet centralt och de s.k. ämnesråd som regeringen ska inrättainom , dels mellan ämnesråden inbördes.Ämnesråd ska finnas för humaniora-samhällsvetenskap, medicin ochnaturvetenskap-teknik. Fördelningen mellan ämnesråden gäller således en avkärnfrågorna i forskningspolitiken: balansen mellan olika forskningsområden.Fördelningen mellan centralt å ena sidan och ämnesråden åden andra gäller den andra viktiga frågan om rollfördelningen inomforskningsfinansieringssystemet. Inte heller här finns något ställningstagandefrån regeringen i forskningspropositionen. Dessa frågor är av sådan vikt att dedefinitivt borde ha varit med i forskningspropositionen ochbudgetpropositionen. Det gäller här fördelningar av hundratals miljonerkronor till vart och ett av de berörda organen. samladeanslag kommer att uppgå till , tillcirka 2 300 miljoner kronor.Styrning av innehålletRegeringen styr innehållet i forskningen. anslås visserligen någotökade medel till humaniora och samhällsvetenskap men i relation till vadteknik och naturvetenskap får, är det fortfarande en rejäl obalans. Vimenar att ett teknifierat samhälle också kräver kunnande om mänskligaoch kulturella värden, och därför är balansen viktig. Det bör finnas enkoppling mellan teknikdominerad grundforskning och dess tillämpningar.Detta är särskilt tydligt inom medicinsk forskning, där den storautmaningen är hur man kan använda nya rön i sjukvården. Det behövsstöd till den delen av forskningen.Regeringen föreskriver därtill olika kunskapsområden inom varje disciplin,vilket blir en ytterligare styrning. Genom att ange vilket innehållforskarskolorna ska ha finns styrningen också där. Man kan därmedmisstänka att udda idéer, som inte vunnit samhällets uppmärksamhet, trängsundan. Istället kommer förmodligen storskaliga projekt att gynnas ochdärmed de stora universiteten på de mindres bekostnad. Kristdemokraternavill värna om möjligheten till fri grundforskning med möjlighet för allalärosäten att göra sig gällande.I tidigare propositioner och återkommande i utbildningsministernsuttalanden har hävdats att statens viktigaste uppgift är att stödja den friagrundforskningen. Detta avspeglas definitivt inte i forskningspropositionen. Istället går resurserna till åtta prioriterade områden, som med ett undantag,humaniora och samhällsvetenskap, har utvalts för deras samhällsrelevans.Kristdemokraterna menar att en viktig utgångspunkt för modernforskningspolitik måste vara att den fria grundforskningen har en fundamentalroll för samhällsutvecklingen. I det forskarstyrda, fria sökandet efter nykunskap ligger den för den demokratiska och kulturella utvecklingen såviktiga ständiga omprövningen och kritiska granskningen av samhället. Denfria grundforskningen intar också en central plats i den ekonomiska tillväxten.Det är den som står för de många banbrytande vetenskapliga upptäckternasom sedan bidragit till samhällsutvecklingen. Staten måste ta sitt huvudansvarför den fria grundforskningen, som är grundläggande också förnäringslivets utveckling.Styrning av forskarutbildningenRegeringen styr forskarutbildningen. Efterfrågan på forskarutbildade ärstor, och det innebär att forskarutbildningen har blivit en strategiskt viktigutbildning i kunskapssamhället. Fler måste bli forskare om samhälletsbehov ska tillgodoses. Regeringen har målet att antalet forskarutbildadeska dubbleras . Målet är orealistiskt om det ska nåsmed bibehållen kvalitet och strategin ska dikteras från regeringen.Däremot kan det nås om lärosätenas kreativitet och människors egnaintressen får styra innehåll och form, den strategi som Kristdemokraternaförespråkar.Regeringen föreslår sexton nya forskarskolor, en välstrukturerad form avforskarutbildning som bygger på samverkan mellan olika lärosäten. Man har iförväg bestämt vilka forskarskolor som ska inrättas och vilka lärosäten somska samverka kring dessa. Det hade varit bättre om olika lärosäten hade fåttvälja ut sina samverkanspartner och tillsammans arbeta fram en lämpligforskarskola. Dessutom tycks forskarskolorna vara en engångsföreteelse dådet saknas långsiktig planering. För att få fram goda forskare måste olikaformer av utbildningar finnas och anpassas till olika människors önskemål.Därför borde med etablerandet av forskarskolor mer pengar satsatspå redan befintlig forskarutbildning.Forskningspropositionen innehåller inget om hur regeringen ser påforskarutbildningens omfattning och inriktning. Detta är mycket viktigafrågor i perspektiv av de omfattande pensionsavgångar, som inte barauniversitet och högskolor står inför, och i perspektiv av den ökade efterfråganpå forskarutbildade inom näringslivet och andra delar av arbetsmarknaden.Forskarutbildningen i sig diskuteras inte, utan man beskriver i stället ettförslag till sexton forskarskolor. Forskarskolorna innebär egentligen ettmycket begränsat tillskott av doktorer. Enligt propositionen ska varjeforskarskola producera 25 doktorer. Sammantaget kommer de sextonforskarskolorna således att ge 16 x 25 = 400 doktorer. somforskarskolornas verksamhet pågår ska systemet i övrigt, enligt regeringensexamensmål, producera 12 000 forskarutbildningsexamina. Regeringen bordeha redovisat sin syn på omfattning och inriktningen av den utbildningen.En gemensam värdegrundForskningen är en dynamisk kraft för en positiv samhällsutveckling.Framstående och ekonomiskt ledande nationer har välfinansieradforskning och effektiva forskningsorganisationer. Staten har ett ansvar föratt forskning kan bedrivas. Samspelet mellan stat och forskare blir tydligti de mål som finns för forskningen , nämligen att vinna ny kunskapför att utöka vår förståelse av den värld vi lever i och för att kunnaförändra den till det bättre. Detta mål ska vara vägledande för varjeforskare oberoende av vem som finansierar forskningen, i vilken disciplinman arbetar eller på vilken nivå forskningen bedrivs.En viktig fråga är därför vilket framtida samhälle vi vill ha och hur denvärld ska vara beskaffad som kommande generationer ska leva och verka i.Kristdemokraterna verkar för ett demokratiskt samhälle med respekt förenskilda medborgares rättigheter, behov och önskemål. Om detta mål ska nåsbehövs såväl kunskap i humaniora och samhällsvetenskap som inaturvetenskap och teknik.Vi är på väg mot ett kunskapssamhälle. I industrisamhället var detforskningens resultat som fokuserades i första hand. I kunskapssamhället ärdet däremot forskningsprocessen och forskaren som står i centrum.Kunskapen är inte värdeneutral, utan tolkas utifrån olika teorier ochperspektiv. Därför är det viktigt att forskningspolitikens värdegrund är tydlig.Såsom uttalade har vårt samhälle sina rötter i den kristnaetiken och den västerländska humanismen. Den är förankrad i värden sommänniskolivets okränkbarhet, människors lika värde, frihet för den enskildeindividen, solidaritet med svaga och utsatta, jämställdhet mellan kvinnor ochmän och alla människors lika värde. Vi anser att dessa värden ska varavägledande också för forskningen.Högre utbildning och forskning är ömsesidigt beroende av varandra. Föratt kunna bedriva god vetenskaplig grundutbildning krävs forskning. Därförmåste staten se till att det finns balans mellan grundutbildningen ochforskningen. Regeringen har utökat högskolansutbildningsplatser och forskningsresurser när det gäller naturvetenskap ochteknik. Det är viktiga kunskapsområden för att bibehålla vårt landskonkurrenskraft. Utbildningsplatserna har ökat i en sådan omfattning att detpå många lärosäten saknas studenter till dem. Innevarande år var det endast 7lärosäten som uppföljde den dimensionering som staten givit på dessa platser.Samtidigt har det relativa utrymmet för humaniora och samhällsvetenskapminskats. Av de 10 555 nya platserna är 1 780 avsatta förhumanistiska och samhällsvetenskapliga ämnen och 7 175 förnaturvetenskapliga (trots att kostnaden för de förstnämnda enbart är 28 258 krmedan för de naturvetenskapliga är ). Köer av studenter finns tillutbildningsplatser på filosofisk fakultet. Många ungdomar har intresse ochbegåvning för studier inom humaniora och samhällsvetenskap, ett intressesom inte tas till vara av samhället. Landets lärosäten besitter hög kompetensinom dessa ämnen. Denna kompetens utvecklas inte och försvinner i sämstafall om inte staten tar sitt ansvar för att den ska få leva. Kristdemokraternavillinte riskera kunskapsutvecklingen inom humaniora och samhällsvetenskap. finns kunskap som är en del av vårt kulturarv och som vi vill ska varalevande också . Regeringen betalar närmare så mycketför en student i grundutbildningen om denne väljer att studera inom ettområde som regeringen prioriterat.Respekten för människovärdet och människors val måste få genomslagockså i forskningspolitiken. Rätten att själv välja en utbildning som man harförutsättningar för har varit vägledande för utbildningspolitiken inomvästvärlden. Framtiden är inte absolut och en gång för alla given. Iställetpåverkas framtiden just av de människor som lever . Med sammaödmjukhet som vi följer historien och respekterar våra förfäders livsval måsteockså kommande generationer mötas. Att försöka tvinga ungdomarsinriktning mot naturvetenskap och teknik genom att strypa utbildningar inomde områden som intresserar dem är ingen bra lösning för den enskilde. Därförkan inte acceptera att humanister inte ska få möjlighet tilladekvat utbildning.Att humaniora och samhällsvetenskap utvecklas är viktigt för ett mänskligtsamhälle. Att skapa sammanhang, självinsikt och förståelse för skeenden ärkunskaper som är nödvändiga inte minst i ett högteknologiskt samhälle.Tekniken är till för människan och med ökad teknifiering krävs ökad kunskapom människans behov. Därför vill vi att den humanistiska ochsamhällsvetenskapliga forskningen i högre grad ska integreras och samverkamed den tekniska och naturvetenskapliga. Det samspel som sker mellanmänniska och teknik måste också återfinnas inom forskningens område ochpå detta finns flera goda exempel.Etik i forskningenForskningen har bedrivits självständigt jämfört med många andrastatligt finansierade verksamheter. I en sådan verksamhet är kravet på entydlig yrkesetik viktigt. Slutbetänkandet från kommittén omforskningsetik (SOU 1994:4) menar att man kan minska risken föroredlighet i forskningen genom att öka allmänhetens insyn iforskningsprocessen. Kommittén föreslår en rad åtgärder för attåstadkomma detta. Att föra ut sin forskning till allmänheten är bra, menbör inte i första hand ske med den utgångspunkten att allmänheten skakontrollera forskarens etiska överväganden. Forskarnas egen kontroll avvarandra är av avgörande betydelse.Etik i forskningen kan inbegripa flera dimensioner. För det första handlardet om vilken forskning som är försvarbar i relation tillsamhällsmedborgarnas behov och önskemål. målsättningom en värdeförankrad forskning grundar sig på att kunskap aldrig ärvärdeneutral.För det andra handlar det om etiken i själva forskningsprocessen.Forskning genomförs på ett mycket specialiserat sätt varför den etiskaprövningen upprätthålls av forskarna själva. Den enes frihet att forska får inteinkräkta på någon annans frihet eller integritet. Detta måste enligt vårtsynsättvara en grundprincip såväl för forskarens arbetsvillkor som för det områdeman utforskar.För det tredje handlar det om ansvaret för forskningens konsekvenser. Härgäller stor försiktighet eftersom kunskap kan användas i såväl konstruktivasom destruktiva sammanhang. Den fria forskningen är ytterst viktig och ettstort ansvar vilar på forskarsamhället.För det fjärde gäller det att följa kunskapsutvecklingen inom respektiveområde. Forskarna utgår från och bygger vidare på den kunskap som redanfinns. Utifrån det perspektivet är den stora obalansen i medelstilldelningmellan å ena sidan humaniora och samhällsvetenskap och å andra sidannaturvetenskap och teknik, inte försvarbar. De långsiktiga konsekvenserna avregeringens ensidiga satsningar är svåra att överblicka och bör utredas.Forskningens ansvarDet måste alltid vara forskningsvärldens uppgift att avgöra vilkenforskning som skall äga rum och hur denna forskning skall utföras. Mensamhällets forskningsmedel skall användas för långsiktiga behov.Ansvaret att bedöma detta ur ett helhetsperspektiv vilar på politikernasaxlar. Kortsiktiga behov kan också uppkomma när staten behöver få ettforskningsuppdrag utfört. Det finns en konflikt mellan kortsiktig ochlångsiktig nytta och konflikter mellan olika maktgrupperingars roll isamhällsutvecklingen. Forskningen bör här påta sig ett eget etiskt ansvarsom går utöver de existerande maktpositionerna.Utgångspunkter för teknisk och naturvetenskaplig forskning är oftagenomgripande förändringar i samhället; näringslivets struktur, arbetslivetsvillkor och människors vardag. Tekniska förändringar upplevs inte självklartsom positiva. Därför är det viktigt att värderingarna blir tydliga vid val avforskningsinriktning.En grundläggande fråga gäller den enskilda människans förhållande tillsamhället. Människan är enskild eller aktör i grupp, och hon har förmåga attförändra sin egen situation och påverka samhället. En sådan syn ärgrundläggande i en demokrati. Andra frågor handlar om behovet av enpågående kunskapsutveckling inom disciplinen, om hur vi bedömer attsamhällets behov ser ut och vilka områden som utifrån detta skall utforskas.Om man vill fokusera förändring och samhällsrelevans följer ett framåtriktatperspektiv. Den forskning som skall ge ledning för viljestyrda förändringaroch ta hänsyn till kommande generationers intressen måste ha ettframtidsperspektiv. Detta förutsätter i sin tur ett historiskt perspektiv. Dennakunskap krävs för att förstå vilka möjligheter och vilket utrymme som finnsför samhällsförändringar.ForskningsorganisationenFör är det viktigt att uppnå det övergripande måletmed forskningen. För att nå det krävs en funktionell och effektivorganisation och en strategi vid urval och fördelning av medel. En sådanmåste få växa fram utifrån en värdeförankrad forskningspolitik. Dennuvarande forskningens organisation är otydlig. Olika myndigheter ochstyrelser fördelar medel ur olika penningströmmar. Detta är ingen idealisklösning. Orimligt mycket tid går åt till att söka medel. I stället börstrukturen präglas av ordning och reda som leder till tydlighet.Kristdemokraterna anser att varje lärosäte med forskning inom ettvetenskapsområde ska ha tillräckliga basresurser för att kvaliteten påforskning och forskarutbildning ska kunna säkerställas. Lärosätenafördelar sedan pengarna mellan forskare som sökt sig dit. Varje lärosätekan ha egna ansvarsområden. På det sättet kan fördjupad kvalitet erhållasutan att bredden förloras. och högskola kan också utökasina resurser genom pengar från forskningsråd, sektorsorgan och andraforskningsfinansiärer, t ex näringslivet.Det är viktigt att varje forskningsinstitution sprider kunskap om sinforskning till grundutbildningen. Inte minst för forskarnas egen utveckling ärdet viktigt att grundutbildningen får del av kunskaper vid varjeforskningsinstitution.