mot · GO02Ub816 · 2000-10-05 00:00:00 — I dettasammanhang bör frågan om hur man på ett bra sätt kanunderlätta studenters möjligheter att till en ringa kostnad resamellan de högskolor som ger de aktuella kurserna särskiltuppmärksammas.Den nuvarande proceduren för antagning av studerande till högreutbildning har fortfarande brister. Högskolornas institutioner har att hanterastora mängder anmälningar vid terminsstarten och den slutliga antagningenförsenas ofta . För att reducera en onödig administrativbörda för institutionerna och eliminera de genom förseningarna uppkomnastudiehindren måste rutinerna för antagning bli ännu effektivare.Miljöpartiet har tidigare anmärkt på brister i underlaget för fördelning avantalet grundutbildningsplatser till högskolor och universitet. Redovisningenav underlaget är nu betydligt mer omfattande men kan förbättras ytterligare.Beräkningsgrunderna för ersättningsbeloppen för olika ämnesområden ärsvårhanterliga. Många ämnen i grundutbildningen ändrar karaktär, t ex pågrund av förskjutningar i ämnets laborativa karaktär eller förändringar i denutåtriktade förankringen och metodförändringar på grund av ändringar istuderandegrupperna. Det behövs en rullande översyn av schablonerna förersättning till olika ämnesområden med tydliga kriterier för beräkningenredovisade.MiljökunskapSamhället kommer framgent att ytterligare öka efterfrågan avpersoner som förutom traditionella yrkeskunskaper inom t exteknik och ekonomi också har gedigna baskunskaper iekologi och biologi. Människor som har kunskap inomgränsområdet mellan biologi, ekologi, ekonomi och teknikbehövs i arbetet att anpassa byggnation, energiproduktion,varuproduktion, livsmedelsproduktion, dricksvattenhantering,återvinning, sophantering, avloppsrening, osv. Dessa vidgade yrkeskunskaper behövs för attmiljövänligare alternativ skall kunna ersätta otidsenligalösningar.Utbildningar med miljökunskap som bas har redan införts i mindre skalaoch då ofta i speciella syften, t.ex. utbildning av miljöskyddsinspektörer. Detframtida behovet av miljökunnig personal inom samhällets olika sektorer ärstort. Flera lärosäten har på eget initiativ startat miljörelateradeutbildningar.Frågan har uppmärksammats av studenterna själva och det finns enorganisation för införande av miljökunskap i all undervisning. , Svenska Ekodemiker, har representation vid landets samtligauniversitet och högskolor. Vi föreslår att en utredning tillsätts för attutvärderaexisterande utbildningar på området samt med ledning av denna utvärderingutarbeta ett förslag till en samordning av utbildningarna till ändamålsenligaenheter, varvid speciellt miljökunskapernas integration med andraämnesstudier och utbildningar skall uppmärksammas. Miljökunskap skall intebara vara en specialitet utan bör ingå som ett viktigt led i alla utbildningar.Bruksanvisning för akademiska grundexaminaMånga C- och D- kurser vid universitet och högskolor har detdubbla syftet att dels vara den bas från vilken de studerandeskall fortsätta till forskarutbildningen och dels (för flertaletstuderande) vara avslutningen på den utbildning som liggertill grund för deras yrkesverksamhet. För flertalet ämnen vidt.ex. de humanistiska och samhällsvetenskapliga fakulteternaär denna dubbla funktion otydlig. Studenterna vet ofta intevilka villkor som gäller för en fortsatt forskarutbildning ellervilka förvärvsmöjligheter som står öppna efter olikautbildningar.Liknande okunnighet finns på avnämarsidan. Arbetsgivare såväl inomnäringslivet som inom den offentliga sektorn saknar ofta kännedom om vadolika utbildningar ger för yrkesmässig kompetens. Det duger inte att hävda attmånga utbildningar är "fria" och inte avser att vara direkta yrkesutbildningar.I dessa fall är behovet större än någonsin av en genomlysning avutbildningens möjliga användbarhet i samhället. Det vore bra omHögskoleverket kunde intensifiera arbetet med att i samverkan med olikauniversitet och högskolor ta fram informationsmaterial; ett riktat tillstudentersom information inför studie- och yrkesval och ett för marknaden införanställning av högutbildad arbetskraft.Jämställdhet i grundutbildningenStatistiskt sett så råder inte någon allvarlig skevhet ikönsfördelningen i grundutbildningen vid universitet ochhögskolor. Undantag finner vi i vissa ämnesgrupper inomt.ex. teknik och naturvetenskapliga lärarutbildningar. Deinsatser som behövs handlar sannolikt i första hand om olikatyper av information samt att lärare i teknisk-natur-vetenskapliga ämnen i och gymnasiet utformarundervisningen med hänsyn till skillnader mellan flickors ochpojkars intressen och erfarenheter.Trots att ungefär lika många kvinnor som män deltar i grundutbildningenså är det en övervikt för män bland dem som går vidare i forskarkarriären. av orsakerna till detta står antagligen att finna i grundutbildningensslutskede. Ofta används det mindre forskningsarbete som utförs på C- och D-nivå som merit vid antagningen till forskarutbildningen. Det finns mångatecken på att män i större utsträckning än kvinnor väljer uppsatsämnen i näraanslutning till handledarens forskningsprojekt. Resultatet blir att kvinnor fåren något svårare arbetsuppgift samt att de eventuellt inte är lika välkomna iforskarutbildningen som de manliga studerande som redan arbetar ihandledarens projekt. Institutionerna bör uppmärksammas på detta problemoch vidtaga åtgärder så att kvinnliga studerande inte drabbas av skillnader iförutsättningar att gå vidare till forskarutbildning.Tänkbara åtgärder är många och olika för olika institutioner; från tydliginformation om för- och nackdelar med olika strategier vid val avuppsatsämne till aktiva åtgärder för att kompensera brister i handledning ochkursgivning. Regeringen har i samverkan med och Vänsterpartietföreslagit att särskilda medel avsätts för utbildning av handledare. Dennautbildning skall också uppmärksamma jämställdhet i handledning mellankvinnliga och manliga studerande. Frågan om skillnader för män och kvinnorvad gäller yttre, institutionella betingelser för studieframgång måste tas påstort allvar. Universiteten bör få tydliga direktiv om behovet av fungerandejämställdhetsplaner samt krav på redovisning av vidtagna åtgärder och derasresultat. Jämställdhetslagens intentioner bör följas fullt ut även vad gällerstudenterna vid universitet och högskolor. Så bör t ex jämställdhetsplanernaäven omfatta studenterna vid en institution. Högskoleförordningensskrivningar om sexuella trakasserier vad gäller relationer mellan lärare ochstudenter såväl som mellan studenter skall uppmärksammas bättre och efter-levnaden följas upp och redovisas.ForskarutbildningKvaliteten i svensk forskarutbildning är hög men kan blihögre och antalet utbildade forskare är för litet. Efter avslutadgrundutbildning skall det ta fyra till att genomföra enforskarutbildning vid svenskt universitet. För flertaletstuderande tar utbildningen och det äranmärkningsvärt få som doktorerar på kortare tid.Doktorandtjänsterna, som bekostar den forskarstuderandes uppehälle understudietiden, betalas via anslag till universiteten (och i viss utsträckning viaforskningsråd, fonder och stiftelser). Däremot finns inga medel anslagna förden forskning som vederbörande skall bedriva (mycket små bidrag kan i vissafall erhållas från fakultetsanslaget för ograduerade forskares vetenskapligaverksamhet). Detta betyder i praktiken att den forskarstuderande är hänvisadtill att använda handledarens utrustning och anslag för datoranvändning,laboratoriemateriel, litteratur, kopieringsapparatur etc. Detta i sin turförutsätter att den studerande verkligen utför sitt avhandlingsarbete inomhandledarens projekt. Ett sådant beroende mellan handledaren och denforskarstuderande innebär vissa fördelar men i vissa fall också nackdelar, somberör den viktiga frågan om hur man skapar kreativa forskningsmiljöer medstor frihet för nya initiativ. Självfallet innebär beroendet av handledarensanslag också en risk för att nya idéer hämmas. Det tycks också vara så attkvinnor i forskarutbildningen oftare än män väljer egna avhandlingsämnen,ämnen som inte faller direkt inom någon handledares projekt. Detta medförsvårare studieförhållanden med mindre resurser och hjälp för kvinnor än förmän. Till bilden hör också att handledarna som regel är män.Förmodligen missgynnas kvinnliga studerande mer än män av att denforskning som doktorander utför saknar egen finansiering. ser detsom angeläget, både för att öka möjligheten för nya idéer att prövas av ungaforskare och för att minska ett av hindren för kvinnliga forskarstuderande, atttill forskningsråden anslå särskilda medel för stöd till forskarstuderande. Förnärvarande krävs som regel minst docentkompetens för att det skall varameningsfullt att söka anslag vid statliga forskningsråd. Regeringen har isamverkan med och föreslagit attsärskilda medel avsätts för att användas för stöd av yngreforskares verksamhet. Dessa medel skulle kunna användas för anslag även tillframstående forskarstuderande. Regeringen har också föreslagit en ökadsatsning på forskarutbildning vilket är en viktig åtgärd i sammanhanget.Forskarutbildning för framtidenUtformningen av forskarutbildningen skall anpassas medhänsyn till de nya krav som möter en ung forskare. Dearbetsuppgifter som den forskarutbildade skall utföra i dagenssamhälle kräver ofta ett perspektiv långt utöverspecialistperspektivet. Forskaren möter en problematiksom är långt mer komplicerad och vittomfattande än vadforskare för några decennier sedan reflekterade över.Problemen har globaliserats och effekter av olika tekniskaåtgärder på vår omvärld är stor. Även forskning inomsamhällsvetenskap och humaniora har trätt in i en vidgadkultursfär med krav på ett globalt perspektiv, solidaritet långtutanför våra egna gränser och medvetenhet om hur våratankar och handlingar beror av händelser långt ut iomvärlden.För att forskningen skall kunna aktivt bidra till en långsiktigt hållbarsamhällsutveckling måste dagens forskare ha en medvetenhet om villkorenför liv på jorden, förståelse för människans plats i det ekologiska systemetoch en insikt om de begränsade ramarna för mänskliga kunskapers räckvidd -en insikt om att dagens kunskap inte är morgondagens sanning. Framtidenkommer att utvärdera våra handlingar utifrån kunskaper och perspektiv somvi saknar. Forskaren måste med de resurser han eller hon förfogar överta ett ansvar för att begränsningarna i vår kunskap också sätter gränser förvåra handlingar. Styrkan i specialistens prediktionsförmåga ligger i det snävaperspektivet, vilket också utgör ett av de största hoten mot en hållbarutveckling. Detta har direkta konsekvenser för utformningen av en lämpligforskarutbildning.All forskarutbildning bör innehålla studier av de biologiska och ekologiskalivsvillkoren för liv på jorden och de biologiska förutsättningarna vad gällermänniskans förmåga till global solidaritet och rum, begränsningarna imänniskans kognitiva förmåga vid bedömning av risker och storskaligaeffekter, etc. Forskarutbildning måste också ge insikt om dekunskapsteoretiska villkoren och begränsningarna för mänskligt vetande.Miljöpartiet föreslår att behovet av dylika undervisningsmoment med biologi,ekologi och filosofi beaktas i all forskarutbildning i Sverige.RekryteringsmålRegeringen har specificerat rekryteringsmål för nyanställningav lektorer och professorer för olika lärosäten i syfte attpåskynda jämställdhetsarbetet. För att effektivisera jämställd-hetsarbetet vid tjänstetillsättningar är det viktigt att skärpaefterlevnaden av gällande jämställdhetslag. harredan tidigare föreslagit att man i detta syfte stipulerar att ivarje tjänsteförslagsnämnd eller motsvarande alltid skall ingåen ledamot vars enda uppgift är att bevaka attjämställdhetslagen verkligen följs i varje enskilt ärende.Det är viktigt att även i fortsättningen uppmärksamt följa utvecklingen avkvinnors akademiska karriärmöjligheter. Där finns en underrepresentation avkvinnor på de högre forskartjänsterna och det kvarstår hinder av olika slagbåde vad gäller traditioner inom forskningsrådens verksamheter och synen påkvinnors ställning i tjänstestrukturen på universitet och högskolor. Mångaaspekter på könsskillnader i den akademiska världen bör lyftas fram tilldiskussion. Den överdrivna fokuseringen på antalet kvinnliga professorer harmedfört att andra viktiga särdrag kommit i skymundan. Så uppmärksammast ex inte alls det faktum att på många universitet har kåren av högskolesekre-terare bestått av kvinnor. Självfalletpåverkar en sådan snedhet i könsfördelningen på en lägre tjänst, somdessutom haft en utpräglad servicekaraktär, också förväntningarna påkvinnors och mäns ställning inom universitet och högskolor. Det är därförviktigt att jämställdhetsfrågan vidgas till att omfatta alla personalkategoriervid universitet och högskolor.Ny tjänstestruktur för ökad rörlighetAlla universitet och de högskolor som har forskarutbildningoch forskning i sin verksamhet måste få möjligheter till ökadrörlighet och större flexibilitet i anställningsförhållanden.Den stela struktur som råder med en tjänstehierarkibestående av forskarassistent (tidsbegränsad), adjunkt, lektoroch professor låser systemet på ett olyckligt sätt.Forskarassistenttjänsterna är för få. Dessutom saknaslämpliga alternativ till forskarassistenttjänst för dem somefter forskarexamen önskar fortsätta med vetenskapligverksamhet . har tidigareföreslagit att ytterligare en tidsbegränsad, postdoktoral tjänstinförs. Denna tjänst skall gälla ett- eller två-årsförordnandemed inriktning av arbetet inom en betydligt vidare ram änvad som gäller för nuvarande forskarassistenttjänster. Ettredan nu tillgängligt alternativ är att utnyttja möjligheten attanvända forskarassistenttjänster för anställning under kortaretid (t ex anställning ett eller ).Tjänstestrukturen vid universiteten bör ses över med målet att få en störrerörlighet. Lärare och forskare inom ett lärosäte skall stimuleras att undervissaperioder arbeta vid andra lärosäten i och utanför , under vissa tiderdelta i forskningsprojekt utanför sitt lärosäte, under vissa perioder arbetainom andra delar av den offentliga sektorn och inom näringslivet. Införandetav forskarskolor kommer naturligtvis att bidra till ökad rörlighet. En ökadrörlighet är en nödvändighet för att skapa möjligheter för yngre forskare ochlärare att komma in i universitetens verksamhet. En ökad rörlighet skulleockså bidraga till en ökad kompetens inom näringslivet, inom den offentligasektorn och, inte minst, inom universitet och högskolor. Vissa åtgärder harvidtagits för att stimulera till ökad rörlighet t ex att en anställd inom ramenförtillsvidareanställning vid en högskola skall kunna arbeta som visstidsanställdvid annan högskola. vidtagna åtgärder är emellertid attbetrakta som försök att göra ett stelt system något mjukare. Steget äremellertid fortfarande långt till en tjänsteorganisation som karakteriseras avrörlighet, flexibilitet och öppenhet för förnyelse.Adjunktstjänsterna, som huvudsakligen knyts till grundutbildningen varursprungligen tänkta som tidsbegränsade lärartjänster införda för att ökautbytet med gymnasier, högre yrkesutbildningar utanför universitet ochhögskolor samt näringslivet. Denna tanke har man släppt.Adjunktstjänsterna har i stället blivit rena lärartjänster med så mycketundervisning att innehavaren saknar praktiska möjligheter att bedriva egenforskning. Dessutom är innehavet som regel inte tidsbegränsat. Dessa tjänsterbör bort eller ändras.Den förändring som skett när det gäller möjligheter för lektorer attautomatiskt, i kraft av kompetens, anställas som professorer har ännu inteutvärderats. Vi vet emellertid redan att en tillämpning av dennabefordringsregel måste åtföljas av betydande ökningar i medelstilldelning dåde ökade kostnaderna är avsevärda om man beaktar att en professur ingalundainskränker sig till enbart lönekostnaden utan också inkluderar kostnader förlokaler, utrustning, service etc som totalt ligger pertjänst. Något utrymme för ökade kostnader i samband med reformensgenomförande finns inte för närvarande.De två helt dominerande problemen när det gäller tjänsterna vid universitetoch högskolor är emellertid den dåliga rörligheten och bristen på kompetentalärare och forskare. föreslår därför införande avvisstidsförordnande vid anställningar och betonar vikten av en väl utveckladforskarutbildning.Finansiering av grundforskning ochforskarutbildningDen totala forskningsvolymen har ökat mycket kraftigt iSverige , framför allt beroendepå en stark expansion av den s.k. kunskapsutnyttjande(tillämpade) forskningen. Inom tunga sektorer av svensktnäringsliv har behovet av egen forskning förproduktutveckling ökat dramatiskt. På motsvarande sätt offentliga sektorns behov av forskning rörande olikasamhällsfunktioner ökat. Den kunskapsgenererandeforskningen, grundforskningen inklusive forskarutbildningen,har inte ökat i samma takt. Utvecklingen har på detta sätt letttill att vi har en viss underdimensionering avgrundforskning och forskarutbildning relativt den tillämpadeforskningen vilken innebär risker förkvalitetssänkningar inom svensk forskning som helhet.Den grundforskning som bedrivs vid våra universitet är livsnerven för allvetenskaplig verksamhet i . Genom att är ett litet land har viockså ett litet antal forskare vid våra universitet. Dessa forskare utgör enresurs som dels svarar för att svensk grundforskning håller hög internationellstandard och dels svarar för att kvaliteten i den tillämpningsforskning, som ären förutsättning för produktutveckling och nyskapande inom svensktnäringsliv, håller en hög standard. Samma grupp av forskare leder ocksåutbildningen av nya forskare.Sverige har ett relativt ovanligt system för finansiering av grundforskningoch forskarutbildning. Fakultetsanslag till universiteten finansierarhuvudsakligen tjänster, t.ex. professorer, forskarassistenter och doktorander iforskarutbildningen (samt viss forskningstid för lektorer). De statligaforskningsråden finansierar genom projektanslag den grundforskning somuniversitetens forskare (professorer, forskarassistenter och vissa lektorer)bedriver. Kostnaderna för doktorandernas vetenskapliga arbete (avhand-lingsarbetet) finns inte inbyggda i systemet (med undantag för vissamarginella bidrag via fakulteterna för ograduerade forskares vetenskapligaverksamhet). Ofta finansieras denna utbildningsforskning indirekt via deanslag som institutionernas professorer har. Resurserna för grundforskning äremellertid otillräckliga för att tillgodose såväl institutionsforskarnas somdoktorandernas behov av forskningsmedel. Det är därför glädjande att isamband med införande av den nya organisationen för forskningsfinansieringså förstärks forskningen totalt med ca 1,3 miljarder under en treårsperiod.Huvuddelen av denna förstärkning går till för stöd tillgrundforskning inom de tre nya ämnesrådens ansvarsområden.Departement, statliga verk, statliga stiftelser och fonder delar utforskningsmedel för olika typer av tillämpad forskning som tillsammans mednäringslivets forskning mångdubbelt överstiger de resurser som den friaforskningen och forskarutbildningen vid universiteten kommer att förfogaöver via och anslagen till universitetens vetenskapsområden.För att svensk forskning skall kunna hävda sig i den växande internationellakonkurrensen behöver emellertid vetenskapsområdena och iframtiden en förstärkning av resurserna. måste många goda ansökningarom forskningsanslag från framstående forskare avslås i brist på medel.Den av beslutade nya organisationen förforskningsfinansiering innebär tillsammans med utbildningsministernsvidgade ansvar för forskning inom samtliga departement att riksdag ochregering fått instrument att lättare hantera omfördelningar av resurserna. Enväl genomförd forskningspolitik bör kunna resultera i en utveckling med godbalans mellan grundforskning och tillämpad forskning.Utveckling av forskning vid små ochmedelstora högskolorMiljöpartiet stöder tanken på utbyggnad av små ochmedelstora högskolor i syfte att få en bättre spridning avutbildningsmöjligheterna, främst då grundutbildning ochregionalt motiverade yrkesutbildningar. Samverkan mednäringsliv och offentliga sektorns övriga verksamheter iregionen bör vara ett viktigt inslag i dessa högskolors verk-samhet. Frågan om utveckling av statligt finansieradforskning vid dessa högskolor är komplicerad.Forskning vid små och medelstora högskolor bör utvecklas med storeftertanke och omsorg om högskoleforskningens framtid. Initialfasen måsteför högskolan få vara en försöksperiod med relativt stor frihet att planera ochpröva olika utvecklingsmöjligheter utan att resurser binds upp och hindrarmöjligheterna för andra alternativ . Ett sådantutvecklingsarbete måste utföras av högskolan själv (ofta i samverkan medandra högskolor, universitet, myndigheter och det regionala näringslivet). Viser redan exempel på sådan naturligt framväxande högskoleforskning och detär viktigt att denna utveckling följs och att de institutioner som dokumenterarsådan växtkraft också får ordentligt stöd.Som stöd för en utveckling av forskning vid små och medelstora högskolorhar föreslagit inrättande av en särskild fond för utveckling avforskning vid små och medelstora högskolor.Utvecklingsfond för små och medelstorahögskolorSmå och medelstora högskolor har fasta forskningsmedelanslagna direkt i statsbudgeten. För att stimulera särskildautvecklingsmöjligheter kunde denna finansieringsform medfördel kompletteras med möjligheter att i konkurrens mellanhögskolorna söka särskilda forskningsmedel. harredan i en tidigare motion föreslagit inrättandet av enutvecklingsfond för små och medelstora högskolor. Fondenssyfte skall vara att stimulera utveckling av forskning, i förstahand grundforskning, av betydelse för utveckling avhögskolans framtida forskning. Anslag kan ges för en periodom 1 till . Som exempel på verksamheter som skallprioriteras kan nämnasa) Anställning av en forskare (professor eller motsvarande) underbegränsad tid för att utveckla ett visst område, biträda vid undervisningen ochbedriva forskning inom ett för högskolan intressant område.b) Projekt för utveckling av vissa forskningsområden i samverkan medhögskolor eller universitet inom eller utom landet.c) Internationell utbytesverksamhet, t ex för att möjliggöra ett lärar-forskarutbyte med ett utländskt universitet , som stimulansför högskolans forskning och högre utbildning.d) Deltagande i internationella forskningsprojekt av direkt intresse förhögskolans långsiktiga utveckling i kompetenshöjande syfte.e) Anordnande av internationella konferenser vid högskolan inom områdenav speciellt intresse för utveckling av högskolans framtida forskning.Fonden kunde lämpligen handhas av Vetenskapsrådet.Samordning och effektivisering avforskningsresurserI anslutning till övergripande ansvar försvensk forskning får rådet också enligt regeringens förslagansvar för att tillgodose gränsöverskridande forskning ochtvärvetenskaplig forskning. Den samverkan som redan finnsmellan råd och mellan ämnesgrupper inom vissa råd skallutvecklas ytterligare. De tre ämnesrådena får möjlighet attfokusera på utveckling av grundforskningen inom sinarespektive områden. Den nya myndigheten för stöd tillproduktutveckling inom näringslivet och forskning rörandeinfrastruktur m m skall samla och samordna en rad olikaforsknings-och utvecklingsprojekt inomNäringsdepartementets verksamhetsområden.Uppbyggnaden av denna nya organisation innebär en förstärkning avgrundforskningen och en rationalisering och kvalitetshöjning i den tillämpadeforskningen inom dessa områden. Med initiativ från börockså forskning som är splittrad på små och relativt ineffektivaforskargrupper vid spridda institutioner kunna föras samman till kraftfullareenheter med en större internationell slagkraft och med betydligt bättre miljöerför forskarutbildning.Genom att förstärka grundforskningen via kanockså skapas goda möjligheter att genom flexibilitet och konkurrens skapanya kreativa forskningsmiljöer och avveckla forskning som tappar i kvalitetoch utvecklingspotential.