mot · GO02N233 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:N233av Beijer, ()Riskkapital m.m.Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om kunskapsbank.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om riskkapital och de större företagens roll.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om tillväxt genom kunnigt kapital.InledningSverige går bra. Den ena ljusa rapporten efter den andratrillar in. För att ta en i högen så rapporterarinvestmentbanken att är det bästatillväxtlandet i världen. Banken har poängsatt fem olikaområden i varje land: kapitaltillgången, intellektuellt kapital,vetenskaplig och teknisk kapacitet, regeringens tillväxtpolitiksamt riskerna för ekonomisk instabilitet. Sammantaget vinnerSverige denna värdering. Särskilt högt hamnar ikategorin tekniska landvinningar. Däremot hamnar Sverigeförvånansvärt långt ner i kategorin tillgången på riskkapitalmed en 13:e plats.Riskkapitalet flödar nog, men om det är rejäla störtskurar på några få orteri landet och inom några branscher är det små rännilar av riskkapital inomstora delar av landet och inom branscher som inte tillhör de som är "inne" förtillfället. Riskkapitalet jagar i flock. Det är en av flera orsaker till attnyföretagandet varierar så från kommun till kommun. Enligt en rapport frånJobs har 18 nyföretagare per 1 000 innevånare medanEssunga kommun har en och , , och har tvåföretagare per 1 000 innevånare.NUTEK påpekar i sitt budgetunderlag att har en lägreentreprenöriell aktivitet i befolkningen än exempelvis , ochHolland. Det behövs en öppen och positiv attityd från samhällets sidagentemot entreprenörer, men det behöver också skapas incitament för att vågata risken som ett företagande medför. Det måste bli fint att våga, bra attlyckas, accepterat att misslyckas och möjligt att försöka igen.Det finns goda exempel att studera och dra slutsatser utifrån.Exemplet GnosjöGnosjöregionen är inget originellt exempel på framgångsriktföretagande. sagt varje kommunalråd i harvallfärdat till eller exemplifierat med för att peka påvad som går att åstadkomma. Och det är en nästan osannolikframgångshistoria med en region, som under den värstamassarbetslösheten i lyckades hållaarbetslösheten på en högsta nivå av 1994 närriksgenomsnittet var dubbelt så högt. I regionen som helhet -, , och - finns ungefär1 600 företag. Man har anpassat sig genom att lägga nedgamla företag och etablera nya. Man låg under de mörka årenpå i topp i vad gäller nyetablering avföretag. Men hur är detta möjligt? "Det paradoxala är att detindividuella självförverkligandet i sker genomtrygghet i närhet till andra" (Från till , rapportnr 2 av , och ). De lokalanätverken, sammanhållningen tillsammans med en gammaltradition av frikyrklighet och samarbete mellan lokalarbetarkultur och företagarkulturen har varit avgörande. Olikatyper av samarbete har byggts upp mellan företagare ochanställda (som startar eget), mellan företagare och tidigarearbetskamrater (som går in som kompanjoner), mellan manoch hustru (som ofta utan att synas och få ett erkännande,ställt upp med stöd och hjälp med allt från bokföring tilldirekta arbetsinsatser), mellan företagare och släktingar (sombidrar finansiellt) osv. Intressant är också att flera av demsom startat företag varit kommunister, som fått sparken närde försökt bilda fackföreningar och tvingats in i enföretagarroll så illa nödda och tvungna för att hålla mat påbordet.Gnosjö är ett utmärkt exempel på hur nätverken och det sociala kapitaletväxer fram och hålls vid liv. Människor med olika erfarenheter ochlivserfarenheter förs samman i ett nät där den minsta gemensamma nämnarenär samarbete och självtillit.Exemplet EmilienRegionen har ett rikt föreningsliv. De fackligaorganisationerna är aktiva. Idrottsföreningarna är breda ochaktiva. Partiväsendet är livaktigt. Samarbetet mellan olikasektorer är stort.I är arbetslösheten låg, nyföretagandet stort trots att branschernainte är särskilt hightech. Man har höga löner, starka fackföreningar, en starkpolitisk arbetarrörelse, höga energipriser osv. Hur är detta möjligt? Stick istäv med de etablerade ekonomernas monotona mässande om vidgadelöneklyftor, begränsningar av fackföreningarnas makt etc.I början av 1970-talet var i bakvatten. ekonomidominerades av storföretagen - var kung - och småföretagen anställdeallt färre. Men det vände i slutet av decenniet och allt fler småföretag inomsärskilt tillverkningsindustrin ökade sin andel av sysselsättningen. De visadeen större flexibilitet, var effektivare och mer tekniskt avancerade änstorföretagen. När 1990-talets depression bröt in stod de emot krisen medglans. När de större italienska företagen minskade sina anställda med 600 000ökade de mindre företagen med 400 000. När svensk industriförlorade av jobben ökade Emilienstillverkningsindustri beroende på bransch. Detta trots att denitalienska ekonomin hade samma problem som den svenska med skenandestatsskuld, låg efterfrågan och höga räntor.Emilien har sedan krigslutet styrts av kommunister, men här har ävenen av de stora arbetsgivarorganisationerna dominerats av kommunisternaeftersom hälften av alla entreprenörer var med i kommunistpartiet.Facket har i samarbete med företagen förändrat och vitaliserat industrin. Manhar till stor del stått för det sociala kapitalet genom nätverken av Emilienssmåföretagare och kooperatörer som deltagit i kommunistiska partimöten ochi det rika föreningslivet. "Nätverken underlättar kommunikation, förbättrarinflödet av information om individernas pålitlighet och överför och förfinarderas anseenden." ().Kan och Emiliensexempel överföras?Vänsterpartiet anser det. Och det har redan börjat. Mångainvandrarföretagare har svårt att få lån genom finansinstitutenoch där blir nätverket av släkt och vänner avgörande för omföretaget skall kunna startas. Den som har pengar hjälper densom inte har. Den här typen av självtillit kommer att växa ochdet blir nödvändigt för det svenska etablissemanget att lärasig att förstå och acceptera denna kultur.Rockparty (!) i (en ort som präglats av relativt stora företag) hartagit initiativ till en ny typ av kreditgarantiförening. Denna skall gå i borgenför småföretagare på orten som inte anses solventa av de traditionellafinansinstituten. Genom sin lokala kunskap om individens pålitlighet ochanseende kan man gå in och borga utan att riskerna skall bli alltför stora. Braidéer kan få växa även om inte det pekuniära finns tillstädes. Man går på ettsätt, som påminner om arbetarrörelsen i sin barndom, vid sidan ometablissemanget och staten. Det är intressant att se hur det i 2000-taletsinformationssamhälle uppstår rörelser, som påminner om början av 1900-talets arbetarrörelse, då man inte såg sig som delaktig i den borgerliga staten(och också bekämpades av den) utan skapade sina egna organisationer i formav egna Folkets Hus och egna bildningsorgan (ABF) och egnaarbetslöshetskassor och egna sjukkassor. Självtilliten frodades då men ävennu.Ett annat exempel är Metalls satsning för att stötta entreprenörer medtekniskt avancerade idéer som kan omsättas i industriell produktion och gebra jobb. Fackföreningsrörelsen blir riskkapitalister när riskkapitalisternalyser med sin frånvaro!Men eftersom vi inte lever i tiden för arbetarrörelsens barndom, då denbekämpades med näbbar och klor, kan även staten bidra med olika verktygför att hjälpa till att skapa plattformar för nyföretagare utanför dem som redanfinns. Ett spridande av de erfarenheter som och har gett är enväg. En kunskapsbank för hur man kan gå till väga för att stärka självtillitenoch det egna initiativet är en annan. På det lokala planet såväl som detstatligakan diskussioner föras med de större och mer etablerade företagen om att tasitt samhällsansvar och bidra med riskkapital till den typ av otraditionellasatsningar som beskrivits ovan.RRV har i en intressant liten skrift skissat på hur staten skulle kunna bidra med rådgivning och stöd genom ettsamarbete med och genom att öka antalet små riskkapitalbolag, som i sin turkunde bidra med kapital vid små finansieringsbehov. Där staten skulle kunnamedverka med särskilt stöd och riskavlyft om de skall kunna verka i tidigastadier. Stödet skulle ges under förutsättning att riskkapitalbolagens syfte ochinriktning passar statens syften. Här är det i så fall upp till de politiskainstanserna att formulera syften så som regional spridning, gå in tidigt iföretag m.m.De industriella utvecklingscentra (IUC) som skapats på olika ställen ilandet inom ett antal branscher (metall, trä och musik) är ett embryo till denätverk som måste skapas mellan företag inom olika regioner och branscherom skall få stabil och uthållig tillväxt. Nästa steg i dettasamhällsbyggande kan skapas genom den typ av initiativ som skissats imotionen.Stockholm den 27 september 2000Lennart Beijer (v)()()()()()()()()()()