mot · GO02Sk734 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sk734av Wahlén, ()Boende i glesbygdFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen begär att regeringen tillsätter en utredning om enskattereduktion för glesbygdsboende eller ett glesbygdstillskott enligt vadi motionen anförs.InledningDen regionalpolitiska utredningen 2000:87 har nyligenkommit med sitt slutbetänkande. Där visar man på attSveriges medborgares välfärd grundas i arbete ochföretagsamhet på landets samtliga lokala/regionalaarbetsmarknader och att det är en viktig grund för att utveckladen framtida regionalpolitiken. Denna regionalavälfärdspolitik ska garantera alla medborgare engrundläggande välfärd och en rimlig tillgång tillsamhällsservice. Människor måste kunna leva, bo och arbetamed goda förutsättningar till bl.a. utbildning,dagligvaruförsörjning, omsorg, vård, läkemedel ochkommunikationer med omgivningen i vid bemärkelse.Den regionalpolitiska utredningen analyserar ett stort antal alternativaförslag inom vitt skilda områden som både ingår i den "stora" och den "lilla"regionalpolitiken, som om de realiserades skulle innebära större möjligheterför särskilt lands- och glesbygdsregionernas innevånare att leva, bo ocharbeta i sin hembygd.Statens roll när det gäller att ansvara för och tillgodose basalaförutsättningar för välfärd är omfattande. I det framtida samhället krävsutökade möjligheter till utbildning och kommunikationer för såväl unga somäldre; kvinnor som män inom den egna kommunen eller regionen. Det kanvara såväl genom att minska de regionala skillnaderna vad gällersysselsättningsgrad som att garantera ett vägnät som är öppet året om och somfungerar för både person- och varutransporter. Andra förutsättningar för attminska den regionala obalansen är också att minska pendlingstider, utjämnakostnader för resor och tillgång till utbildning för såväl enskilda som privataföretag och den offentliga sektorn.Stora avstånd i glesbygdDe som bor långt utanför tätorten är helt beroende av en braoch fungerande bil eftersom de helt saknar tillgång till enfungerande kollektivtrafik. Det är inte rationellt för samhälletatt bekosta utbyggnad av spårbunden trafik eller tät busstrafiki dessa delar av landet. I många fall behöver hushållet ha tvåbilar för att två vuxna ska kunna jobba och delta i övrigt livpå fritiden, sådant som tätortsbor tar för givet. Reskostnadertill arbetet kompenserar samhället delvis genom reseavdrag.Men för att i övrigt kunna fungera som en fullvärdigsamhällsmedborgare behöver glesbygdsboende ta sig till s.k.basservice i form av skola, post, affär, vårdcentral,hockeyträning och ridskola. Barnen har långa avstånd tillsina kompisar, och de gamla är beroende av att få skjuts avanhöriga och vänner. De som bor i glesbygden har intemöjlighet att köpa månadskort för att åka buss utan är heltberoende av att åka egen bil, oftast flera mil, för att handla,komma till fotbollsträningen, besöka distrikssköterskan ellergå på posten. Detta problem analyserades och behandlades iden regionalpolitiska utredningen. Flera partier i utredningenhar uttalat sig för att någon form avlandsbygdsavdrag/glesbygdsstöd ska införas.Jag föreslår därför, utifrån den verklighet som beskrivs här ovan, att enutredning tillsätts. Utredningens syfte ska vara att ge glesbygdsboende enekonomisk kompensation för höga kostnader på grund av långa avstånd.Detta kan ske i form av en skattereduktion för alla glesbygdsboende, där devia skattsedeln ges möjlighet till avdrag som är knutet till boendet ochavståndet till allmänna kommunikationer. För de glesbygdsboende som intekan komma i fråga för en skattereduktion bör möjligheten till ettglesbygdsboendetillskott prövas.Stockholm den 4 oktober 2000Gunilla Wahlén (v)