mot · GO02So542 · 2000-10-05 00:00:00 — Den ska ange ivilken riktning som regeringen vill att hälso- och sjukvården skautvecklas och vilka strukturella insatser som behöver göras för att på ettbättre sätt möta framtidens behov. Den ska också visa på hur vi utnyttjarde medicinska framstegen på bästa sätt. Handlingsplanen är intetillräckligt framtidsinriktad, saknar helhetssyn och begränsar sig till attbelysa enskilda delar av hälso- och sjukvården. saknarpatientperspektivet och finner inga förslag till förändringar avlagstiftningen. Vi frågar oss vad det hade blivit av handlingsplanen ominte ställt tydliga och konkreta krav om satsningar på vårdeni omsorgen i samband med överenskommelsen om besparingar inomförsvaret. förde också fram tydliga krav på satsningar inomprimärvården, äldreomsorgen, psykiatrin samt på mångfalden ochtillgängligheten som viktiga områden att satsa på under de närmaste åren.Centerpartiet delar i huvudsak regeringens analys av problemen inomhälso- och sjukvården, t.ex. avseende bristande tillgänglighet och att resurserinte förts över till primärvården i takt med att behovet av öppenvård har ökat.Hälso- och sjukvården håller i huvudsak en hög kvalitet och i internationelljämförelse fungerar den väl. Vi delar regeringens uppfattning att resurser börföras över från den slutna vården till primärvården.7.1 Åtgärder för ett offensivt folkhälsoarbeteTrots att hälsostatistiken redovisar ett generellt förbättrat hälsoläge i vårtland, finns också flera orosmoln. Därför är en samlad folkhälsopolitiknödvändig på alla samhällsnivåer. återkommer i en särskildmotion om insatser kring folkhälsopolitiken. Vi vill i denna motion angeden övergripande inriktningen för politiken.Folkhälsopolitik handlar inte om att vi med olika pålagor och centraladekret ska detaljstyra vardagslivet. Det handlar istället om att identifieraviktiga bakomliggande mekanismer/bestämningsfaktorer som i efterhand kange upphov till hälsoproblem. Vi behöver sedan ett brett medborgerligtengagemang för åtgärder som påverkar dessa bakomliggande faktorer.Framtidens folkhälsopolitik måste bygga på en syntes mellan generellavälfärdsinsatser, förebyggande åtgärder och kraften i den personliga frihetenoch ansvaret. Människor själva har redskapen för förändring, men de måsteges förutsättningar och frihet att växa - genom en väl fungerande demokrati,starka sociala nätverk, god utbildning och social och ekonomisk trygghet.Den riktigt svåra politiska uppgiften är att finna de farbara vägarna somstödjer individen, enskilt och tillsammans med andra och att uppmuntra deegna möjligheterna att leva ett gott och hälsosamt liv.Hälsostatistikens besked om att till exempel människor med kortutbildning har tydligt högre sjukdomsrisker och löper ökad risk för en alltförtidig död är förpliktande. Utmaningen för 2000-talets folkhälsoarbete handlarbåde om att utjämna skillnader i hälsa och att bekämpa den ohälsa somhänger ihop med känslan av maktlöshet och brist på socialt stöd, påupplevelser av sammanhang och på funderingar på meningen med livet. Detbehövs nytänkande för att återskapa och stärka det sociala kapitalet, som ärgrunden för den sociala gemenskapen och som har en central betydelse förfolkhälsan. En ännu bättre hälsoutveckling måste åstadkommas med förstärktindividuell frihet och personligt ansvar som självklara utgångspunkter.För att nå optimala resultat måste insatserna präglas av sammanhang,överblick och inflytande om de ska leda till en positiv hälsoutveckling. Undersenare år har kvaliteten i lokalsamhällets informella nätverk uttryckts i termensocialt kapital. Uttryckt i hälsotermer kan man säga att ett samhälle rikt påsocialt kapital har en stark folkhälsopotential och för att denna potential skakomma till sin rätt, och kapitalet "frigöras", behöver hälsoperspektivettydliggöras. Om ett samhälle är rikt på socialt kapital har det också en godjordmån för en positiv hälsoutveckling, med särskilda förutsättningar försocial gemenskap, social integrering och medborgaraktiviteter. Därför harinsatser för social gemenskap, för rättvisa, för decentralisering, förutvecklingav livskraft i hela landet också tydliga folkhälsodimensioner.Folkhälsan kan därmed ses som en tillväxtgenererande basförutsättning iett modernt samhälle. Hälsa är inte en produkt eller en konsekvens avexempelvis ekonomisk tillväxt, miljömedvetande och social trygghet, somman får på köpet om man får fart på samhällsekonomin. Tvärtom är en godfolkhälsoutveckling, liksom ett starkt socialt kapital, en viktigtillväxtförutsättning.7.2 Vård- och tillgänglighetsgarantiVi måste införa en ny vårdgaranti som ger patienten besked om när enbehandling ska utföras.Vårdgivaren ska kunna ge patienten besked ochgaranti om att denne efter fastställd diagnos ska få vård och behandlinginom . Om inte detta är möjligt ska patienten ha rätt att väljaannan vårdgivare hos annan sjukvårdshuvudman i landet och i de falllandstinget/regionen har tecknat avtal med sjukvårdsinrättning i ett annatland, bör vård enligt vårdgarantins principer kunna ges där.Väntetiderna och köerna till olika behandlingar varierar kraftigt i landet.Många människor väntar allt för länge på behandling och operation. Tidigarehar det varit svårt att göra en jämförelse mellan olika sjukhus men sedan entid tillbaka finns en sammanställning över väntetiderna för vissa behandlingarpå en hemsida hos (). Sammanställningen är inte komplett eftersom flera sjukhus ännuhar inte rapporterat förväntad väntetid. Sammanställningen visar ändå storaskillnader. Exempelvis är det ingen väntetid till operation av livmoderframfallvid medan det är väntetid i . För engråstarrsoperation varierar tiden mellan ! Dennainformation är värdefull eftersom den tydliggör variationen i väntetiderna ochvisar att vården inte är tillgänglig på lika villkor i alla delar av landet.Informationen kan också bidra till att sätta press på de avdelningar/sjukhussom har onormalt långa väntetider, men det är inte tillräckligt. Något radikaltmåste göras om människor i vissa delar av landet får vänta på engråstarrsoperation, eftersom det innebär ett orimligt lidande för den enskildeoch höga kostnader för samhället.En ny vårdgaranti måste därför införas i hela landet. Ett bra exempel ärden frivilliga och tydliga vårdgarantin som har införts i några landsting ibland annat , och . Den innebär att ingen ska behövavänta på operation eller behandling. Klarar inte detegna av detta åtagande, får patienten vården utförd hos ett annatlandsting eller hos en privat vårdgivare på hemlandstingets bekostnad.Valfriheten ska omfatta samtliga godkända vårdgivare inom öppenvården ochprivata vårdgivare. Patienten ska också kunna välja sjukhus i hela landet ochpå lika villkor kunna besöka specialistläkare hos eller hos privatavårdgivare med avtal. I de fall /regionen tecknat avtal medvårdgivare i ett annat land bör vård enligt vårdgarantins principer även kunnages där. Patienter i hela landet bör omfattas av en sådan garanti och därför börförhandlingar mellan staten och inledas. I ettförsta steg bör den ursprungliga vårdgarantin med vissa kompletteringaråterinföras och i nästa steg bör vårdgarantin omfatta alla diagnoser sommotiverar medicinsk behandling, och utfästa att denna sker inom tre månader.Garantin ska bygga på principerna i som riksdagenfastställt. Detta innebär att det inte längre ska vara den aktuellakösituationensom avgör inriktning och prioritering, utan det är vårdbehoven som avgör.Patienter med svåra kroniska sjukdomar och personer i livets slutskede, depatienter som har de allra största vårdbehoven, ska aldrig behöva stå tillbakaför röststarka grupper med mindre vårdbehov.Det krävs extra ekonomiska resurser för att introducera vårdgarantin ochför att få bort de nuvarande köerna. kommer att lägga förslagom ett ekonomiskt tillskott i den ekonomisk-politiska motionen. Vårdgarantinbör omfatta hela och i de fall ett landsting/region har tecknat avtalmed ett sjukhus i ett annat land bör vård enligt vårdgarantins principer ävenkunna ges där. Vad som ovan anförts om en vårdgaranti bör ges regeringentill känna.Centerpartiet föreslår också en förbättrad tillgänglighetsgaranti sominnebär att ingen ska behöva vänta för besök hos läkareinom primärvården. Tillgänglighet innebär också att patienter snabbt ska fåkontakt med vården via telefon. Väntetider eller obesvarade telefonsamtal skainte få förekomma. Tillgänglighetsgarantin är ett sätt att fokusera åtgärdersom förbättrar möjligheterna för medborgarna att nå vården. Därför bör entillgänglighetsgaranti införas. Detta bör ges regeringen tillkänna.7.3 Permanent finansiell samordningIndivider som drabbats av ohälsa måste erbjudas rehabilitering, och det ärangeläget med samarbete och samordning mellan de sektorer som harmöjlighet att erbjuda hjälp. Allt för ofta sker det att en person förs frånden ena rehabiliteringsinsatsen till en annan. Det är inte till fromma varesig för den enskilde eller för samhället i dess helhet. För att minskasamhällets kostnader och mänskliga lidanden måste större samordningske av resurserna i sjukförsäkringen och sjukvården.Det har skett en enastående medicinsk utveckling under 1990-talet.Behandlingsmetoder, läkemedel och diagnostik har sammantaget gett godaoch imponerande hälsovinster. Men finns det andrautvecklingstendenser som oroar och som urholkar värdet av det som görs. Detär ett helt orimligt förhållande om nationen har större kostnader försjukskrivning och förtidspensionering än vad den har för all sjukhusvård!Sjukpenningskostnaderna samt kostnaderna för förtidspensionerna beräknas iår uppgå till . Denna kostnad kan jämföras medlandstingens nettokostnader för läns- och regionsjukvården som uppgick till77 miljarder , eller med primärvårdens nettokostnader på 22 miljardereller med de som samtliga sjukvårdshuvudmäns olikaverksamheter kostade netto 1999. Sjukskrivningarna är självfallet inte baravårdens problem. Dagens förhållande illustrerar brister i samordning ochhelhetstänkande och ställer krav på en tydligare hälsoinriktning även förvården.Bättre samordning mellan hälso- och sjukvården, socialförsäkring ochsocialtjänst kan bidra till bättre hälsa. När arbetslösheten är hög riskerarmånga människor att drabbas av ohälsa. Den ökade produktiviteten iarbetslivet pressar människor allt hårdare och olika stressrelaterade sjukdomarblir allt vanligare. Det krävs en helhetssyn på individen och en samordning avinsatserna för att ohälsa ska kunna förebyggas. En bättre samordning avresurserna mellan hälso- och sjukvården och socialförsäkringen gör attsystemen kan fungera mer effektivt, och medborgaren får därmed en bättrevård som samhällets totala kostnader kan hållas nere.Finansiell samordning ger ekonomiska vinster, vilketRiksförsäkringsverkets och rapporter frånförsöksverksamheten visar. Ett samlat kostnadsansvar förstärker motivationenhos beslutsfattare och verkställare att välja den åtgärd som är mest effektiv.Den finansiella samordningen bör påskyndas och utökas. är detviktigt att samordningen sker med utgångspunkt från de lokalaförutsättningarna och att de olika organisationernas specifika erfarenheter tastill vara. tar inte ställning till vilken lösning eller mellanvilkaaktörer denna samordning ska ske. Det viktiga är att individens bästa sätts icentrum och då måste insikten om behovet av samordning börja redan i denlokala organisationen. Detta bör ges regeringen till känna.7.4 Insatser för att stimulera ökad mångfaldMångfald och nya alternativ är några vägar som behöver prövas för attutveckla sjukvården och annan offentligt finansierad välfärd. Möjligheteratt konkurrera är en väg att stärka förutsättningarna för ekonomiskutveckling. I en ökad mångfald kan innovationer och nya lösningarkomma fram som kan utveckla både hälso- och sjukvården ochnäringslivet. Privatisering är inte ett mål i sig, utan ett av flera medel attförändra, förnya och förbättra sjukvården för patienterna ochvårdpersonalen. Nya lösningar ger möjligheter att bedriva verksamhetenmer effektivt och prioritera den verksamhet som skattepengarna i förstahand är avsedda till. Fler vårdgivare och entreprenörer inom vården ökarockså möjligheterna för personalen att utvecklas hos flera olikaarbetsgivare. Alternativa driftformer, entreprenörskap och innovationerger sjukvården större dynamik. När olika enheter inom landstingen fårmöjligheter till större befogenheter och ansvar ökar personalensutvecklingsmöjligheter och förutsättningar för ökat inflytande.Ett av de starkaste argumenten för att tillåta och bejaka vinster i vården äratt det drar till sig företag med investeringskapital. Att helt förbjudavinstintressen i denna verksamhet innebär att vården dräneras på kapital ochinvesteringar.Vinstgivande företag investerar i både kunnande och tekniksamtidigt som företaget genererar ett ekonomiskt tillskott till verksamheten.En stor del av den specialiserade sjukvården kommer att flyttasfrån sjukhusen ut till vårdcentralerna och till hemmen. Sjukhusen kommer iframtiden att bli mer kunskapsföretag och mindre institutioner. Rådandehierarkier inom vården måste stå tillbaka för teamarbete och ökatinformationsflöde mellan vårdgivaren och patienten. Framtidens sjukhuskommer att innehålla flera entreprenörer och flera olika vårdgivare och olikaentreprenörer som tillsammans kan bilda enheter i sjukhusbyggnaden.Landstingen måste få möjligheter att träffa avtal med ett eller flera företag,kooperativ eller ideella entreprenörer. finns det exempel på sjukhus sombedrivs av privata entreprenörer, t.ex. , Sabbatsbergsnärsjukhus i och i . Det finns ocksåexempel på hur sjukvårdshuvudmännen skrivit avtal med delar avsjukhusverksamheten. Regeringen bör inte begränsa möjligheterna försjukvårdshuvudmännen att träffa avtal med entreprenörer som ska verka inomsjukvården. Det bör avgöras av varje landsting eller kommun, i enlighet medden kommunala självstyrelsens principer. avisar en retroaktivlagstiftning. Detta bör ges regeringen till känna.7.4.1 krävsRegeringen har genom sin aviserade proposition om att förbjuda vinst isjukvården försvårat för många blivande vårdgivare och för möjligheternaför landstingen/regionerna att planera sin verksamhet. Att å ena sidan talaom vikten av mångfald i vården och å andra sidan avisera inskränkningari landstingens möjligheter att träffa vårdavtal med privata företag skaparosäkerhet kring den framtida inriktningen. Osäkerheten från regeringenuttrycks också i förslaget till nationell handlingsplan för utvecklingen avhälso- och sjukvården. Om inte varit pådrivande omutvecklingsavtalen i överläggningarna om besparingarna inom försvaret,hade förmodligen inte ens rubriken funnits med i den nationellahandlingsplanen.7.4.2 Lättare att få F-skattsedelSjukvårdspersonal med entreprenörsambitioner möter flera svårigheter påvägen mot det egna företaget. De är bland annat beroende av att deblivande uppdragsgivarna är villiga att ingå ett samverkansavtal. Eftersomsjälva antalet uppdragsgivare inom vården och omsorgen är få, blir detproblem med att erhålla en F-skattsedel eftersom de beviljas utifrån enbedömning av antalet uppdragsgivare. Ett moment 22 försvårar förmindre vårdentreprenörer, exempelvis en legitimerad sjuksköterska, attetablera sig.Detta förklaras av att näringsverksamhet föreligger enligt 21 §kommunalskattelagen när verksamhet bedrivs i vinstsyfte yrkesmässigt ochsjälvständigt. Självständighets- och vinstkriterierna avgör om inkomsterna skahänföras till tjänst eller till näringsverksamhet. Antalet uppdragsgivare ochsjälvständigheten gentemot dessa är av betydelse vid bedömningen.Regelverket hindrar således sjuksköterskor att starta eget, eftersom det i stortsett endast finns två uppdragsgivare: landstingen och/eller kommun.Konsekvensen blir att den blivande företagaren har svårt att få F-skattsedel pågrund av att självständighetskriteriet inte anses uppfyllt.7.4.3 Längre avtalstiderDet har inom hälso- och sjukvården utvecklats en praxis att teckna kortaavtal om två . Detta hämmar konkurrensen mellan vårdgivarna ochgör att många inte vågar satsa på att etablera sig som företagare.Risktagandet för företagare inom vårdsektorn är också avsevärt större äninom andra sektorer, beroende på att andra finansiärer än sjuk-vårdshuvudmännen saknas. För företagaren inom vårdsektorn finns, viden utebliven förlängning av uppdraget efter avtalstidens slut, ingenalternativ uppdragsgivare att vända sig till och då återstår bara avvecklingav verksamheten. Viljan till nyinvesteringar i verksamheten avtar därförkraftigt mot slutet av avtalsperioden.Anbudsförfarandet inom hälso- och sjukvården behöver förändras. Dagenssystem för upphandling enligt Lagen om offentlig upphandling är alltförfokuserat på priset och det gynnar de stora vårdbolagen. Parametrar somkvalitet, kompetens, kontinuitet flexibilitet, patient- och lokalkännedom måstei större utsträckning vägas in vid upphandlingen. Vidare bör förutsättningarnaför "avknoppning" till nya företagsbildningar förbättras. För att stimuleraanställda inom den offentliga hälso- och sjukvården att ta över verksamheteroch driva dessa i egen regi bör direktupphandlingen underlättas eller att de påannat sätt kan få ett första kontrakt. Detta bör ges regeringen till känna.7.4.4 SamverkansavtalCenterpartiet anser att även andra legitimerade vårdgivargrupper utöverläkare och sjukgymnaster ska ha möjlighet att bedriva verksamhet somenskild vårdgivare och finansieras av . Det kan till exempelgälla legitimerade sjuksköterskor, barnmorskor och psykologer. Förpatienternas bästa måste vi skapa bättre samverkan mellan offentlig ochprivat vård och öka vårdutbudet. Vi måste också skapa enhetliga ochklara regler när det gäller etablering för enskilda vårdgivare med offentligfinansiering. Vi måste utforma ett nationellt ersättningssystem för allakategorier av enskilda vårdgivare på liknande sätt som gäller förläkare och sjukgymnaster. Detta är en garanti för att den eftersträvademångfalden som är till gagn för patienterna kan uppnås och attlångsiktighet, kontinuitet och småskalighet bevaras inom den privatavårdsektorn.Centerpartiet anser att bör stimulera sjukvårdshuvudmännen att iökad utsträckning utnyttja denna typ av avtal inom hälso- och sjukvården. Detkan ske genom att lagstiftningen utformas så att den medger ett större mått avförhandlingsutrymme mellan sjukvårdshuvudmannen och den enskildevårdgivaren, men att avtalet fortfarande betraktas som ett utflöde avoffentligrättslig lagstiftning. Detta bör ges regeringen till känna.7.4.5 Bättre uppföljningssystemEn vanlig invändning mot konkurrensutsättning i den offentliga vården äratt det politiska inflytandet minskar. I praktiken innebär möjligheten attjämföra och att koncentrera sig på huvuduppgiften att styrbarheten iställetökar.Om upphandling sker genom konkurrens ges de offentliga företrädarna nyaeffektiva instrument för att fastställa kvalitetskrav, följa upp och utvärderaresultat och därmed kunna jämföra olika vårdgivares och andra aktörersverksamhet. Det ger ökad styrbarhet åt de politiskt förtroendevalda sombefolkningsföreträdare. Såväl myndigheter som vårdgivare ochsjukvårdshuvudmän är beroende av att tillförlitlig statistik av hög kvalitetfinns tillgänglig. Jämförbara nationella nyckeltal bör därför utarbetas.Socialstyrelsen bör, tillsammans med sjukvårdshuvudmännen, intensifieraarbetet med nyckeltal som ger möjlighet till jämförande analyser mellansjukvårdens institutioner i hela landet. Detta bör ges regeringen till känna.7.5 Patientperspektivet7.5.1 Öppna kvalitetsregistren för medborgarnaDet är viktigt att landstingen/regionerna står på medborgarnas ochpatienternas sida så att kvaliteten i vården och resultaten av vårdarbetetkan bli tillgängligt för de patienter som vill utnyttja sin fulla valfrihet ochsom anser att det är kvalitetsfrågan som avgör deras val av vårdgivare.Krav på valfrihet i vården är ett led i arbetet att stärka patientens ställning.Tyvärr är det inte helt klart gentemot vem patientens ställning skastärkas, även om det borde vara självklart och gälla hela sjukvårdssystemet. Ialltför stor utsträckning är systemen fortfarande uppbyggda kringvårdgivarnas och producenternas egna intressen och utifrån behov som intealltid utgår från att på bästa och snabbaste sätt lotsa patienterna genomvårdapparaten.Den verkligt avgörande frågan för patienten när det gäller att utnyttja sinrätt till valfrihet är långt från en lösning. Ju svårare sjukdom en patientliderav desto viktigare blir kravet på att få tillgång till kvalificerade läkare ochläkemedel. Den viktigaste faktorn för patienten, om vilken kvalitetvårdorganisationen och den enskilde läkaren besitter inför en föreståendebehandling, går inte att få svar på. Ett stort steg mot att förse medborgare ochpatienter med den konsumentmakt som samhället i många andra sammanhangkraftfullt stödjer, är att utforma kvalitetsregistren så att de blirtillgängliga förden vårdsökande.Det finns invändningar mot att öppna kvalitetsregistren och göra demtillgängliga för medborgare och patienter, eftersom de i sitt nuvarande skickknappast är användbara för patientbruk. Sannolikt måste rapporteringen tillkvalitetsregistren om vårdens kvalitet i behandlingsarbetet utformas på annatsätt än den nuvarande rapporteringen. Därför bör ett särskilt kvalitetsregisterupprättas med det tydliga syftet att vara patienternas hjälp vid deras val avvårdgivare. Detta bör ges regeringen till känna.7.5.2 Patientanpassa vårdens journalerJournalhanteringen inom vården är en angelägen fråga som hardiskuterats . Kravet på värnandet av den personligaintegriteten har varit det tyngst vägande skälet emot väsentligaförändringar. Trots detta kan vi konstatera att felbehandlingar sker därföratt alla journalhandlingar inte finns tillgängliga vid akuta operationer ochbesök i sjukvården. I vissa länder har man infört journaler på s.k.smartcard vilket innebär att patienten kan ha sin journal i självapatientbrickan. Patientinformationen finns dessutom förvarad på säkertsätt hos patientens ordinarie vårdgivare. Genom smartcard underläggar vivalfriheten eftersom den stärker säkerheten för patienten vid akuta besökhos okända vårdgivare. Detta bör ges regeringen till känna.7.5.3 Second opinionCenterpartiet anser att alla patienter ska ha rätt till en s.k. second opinion.I den nuvarande lagstiftningen gäller denna rätt enbart patienter med enlivshotande eller särskilt allvarlig sjukdom eller skada. I dagslägetinhämtar röststarka patienter kompletterande bedömningar genom attsjälva kontakta en annan läkare medan andra patienter till fullo litar tillden bedömning som den medicinska personalen givit och på debehandlingar som erbjuds.Det förekommer relativt ofta att läkaren tar initiativ till en förnyadbedömning, främst i situationer när läkaren bedömer att det inte finns någonterapi eller om en mycket ingripande riskfylld behandling föreslås. I andra fallär det beroende på om patienten själv eller anhörig uttryckt önskemål att fådiskutera sjukdomen och behandling med en annan läkare. Detta sker dockhelt på läkarens villkor.Centerpartiet anser att regeringen bör återkomma till med ettförslag om rätt till second opinion för alla patienter. Detta bör ges regeringentill känna.7.5.4 Alternativ medicinDet förekommer att patienter har önskemål om ett behandlingsalternativsom inte tillhör "skolmedicinen". anser att patientensrättighet att välja behandlingsalternativ måste förbättras. Legitimeradläkare skall ha rätt till och vara oförhindrad att använda de antroposofiskaläkemedlen och metoderna under normalt läkaransvar. Läkaresförskrivningsrätt skall gälla i samma omfattning som för de vanligaskolmedicinerna.I detta sammanhang kan nämnas att bestämmelserna om kvacksalveri bl.a.reglerar förbud mot undersökning och behandling av barn samtförbud mot behandling av vissa diagnoser. En öppenhet för alternativabehandlingsmetoder inom den ordinarie sjukvården under kontrolleradeformer minskar riskerna för att människor skadas av oseriösa och farligabehandlingar utanför läkarvetenskapens kontroll.