mot · GO02So542 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:So542av , ()Hälso- och sjukvården1 SammanfattningCenterpartiet har medverkat till en omfördelning av resurser från försvarettill hälsovården. Besparingarna inom försvaret baseras påförsvarspolitiska bedömningar och det skapades därmed ett utrymme istatens budget att omfördela till andra viktiga samhällssektorer.Centerpartiets medverkan i försvarsuppgörelsen 1998 grundades på denbestämda uppfattningen att de miljarder kronor som sparades inomförsvaret skulle föras över till vården och omsorgen. Hela vårdsektorn harblivit eftersatt och har härigenom ett resursbehov. I och medförsvarsuppgörelsen kommer vården och omsorgen att tillförasytterligare under 2002-2004.Regeringens proposition Nationell handlingsplan för sjukvården är avseddatt vara en utvecklingsplan för hälso- och sjukvården under de kommandeåren. En nationell handlingsplan ska ange i vilken riktning som regeringenvill att hälso- och sjukvården ska utvecklas. Den ska också ange vilkastrukturella förändringar som behöver göras för att vi på bästa sätt kan mötaframtidens behov och utnyttja de medicinska framstegen. Regeringenshandlingsplan är inte tillräckligt framtidsinriktad och den saknar enhelhetssyn. Handlingsplanen är ett begränsat dokument som enbart belyserdelar av hälso- och sjukvården. Den lyfter inte fram patientperspektivet ochden saknar förslag till förändringar i lagstiftningen. Centerpartietifrågasättervad det blivit för slutresultat om inte ställt så tydliga krav påsatsningar inom vården och omsorgen i samband med överenskommelsen omförsvarsomställningen. förde fram krav på satsningar inomprimärvården, äldreomsorgen och psykiatrin. Mångfalden och tillgänglighetenär också viktiga områden som vi måste satsa på under de närmaste åren.I motionen lyfter vi bland annat fram:- En ny vårdgaranti bör införas som ger patienten besked om när enbehandling ska utföras. Vårdgivaren ska ge patienten besked och löfte omatt denne efter fastställd diagnos ska få vård och behandling inom tremånader. Om inte detta är möjligt ska patienten ha rätt att välja annanvårdgivare hos annan sjukvårdshuvudman i landet och i de falllandstinget/regionen har tecknat avtal med sjukvårdsinrättning i ett annatland bör vård enligt vårdgarantins principer kunna ges där.- Individer som drabbats av ohälsa ska erbjudas rehabilitering somunderlättar för dessa att återgå till arbete. Samordningen mellan olikamyndigheter och sektorer måste förbättras om vi ska nå brarehabiliteringsresultat. Tyvärr sker alltför ofta att en person förs från denena rehabiliteringsinsatsen till den andra, att personen inte får någonrehabilitering alls eller drabbas av långa väntetider därför att samordningeninte fungerar mellan de olika myndigheterna. För att minska samhälletskostnader och eliminera mänskligt lidande måste större samordning ske avresurserna i sjukförsäkringen och sjukvården. föreslår att detsker en finansiell samordning så att resurserna följer individen. På så sättundviker vi problemen med att resurser stannar inom striktasektorsgränser.- Totalt behöver hälso- och sjukvården fler alternativa driftsformer. Flerkooperativa, ideella och privata entreprenörer måste få möjlighet att slutaavtal med kommuner och landsting för att öka mångfalden. Detta ökarmöjligheterna att säkra en bra vård och omsorg . Fler alternativadriftsformer och vårdgivare kan innebära ökad närhet för patienten och endecentraliserad vårdstruktur. Det ger möjligheter att utveckla metoder somdels förbättrar effektiviteten inom hälso- och sjukvården, dels innebär detatt en förnyelse i arbetsformerna underlättas. Att bejaka olika alternativadriftsformer är för lika självklart som att vården ochomsorgen ska ges efter behov och att den ska vara solidariskt och rättvistfinansierad via våra skattsedlar.2 Innehållsförteckning34 Förslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om mål för hälso- och sjukvården.2. begär att regeringen lägger fram förslag till förändring av 5 §hälso- och sjukvårdslagen i enlighet med vad som anförs i motionen.3. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om enhjälpmedelsgaranti.4. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om etthälsonät.5. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs omgemensamma nordiska insatser för att utveckla telemedicinen.6. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om ennationell vårdgaranti.7. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om entillgänglighetsgaranti.8. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs ompermanent finansiell samordning.19. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om insatserför att stimulera ökad mångfald.10. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs omavtalstiderna.11. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om bättreuppföljningssystem.12. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om öppnakvalitetsregister.13. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om patient-anpassade journaler.14. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs om förslagtill utvidgad "second opinion".15. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs ompersonalsituationen.16. tillkännager för regeringen vad i motionen anförs ommöjligheten till kompletterande utbildning för invandrare.17.1 Yrkande 8 hänvisat till SfU.5 mål för hälso- ochsjukvårdenVården och omsorgen ska utgå från den enskilda människans behov ochutövas i enlighet med patientens önskemål och aktiva val. Människorsförmåga att skaffa sig kunskap om och påverka sitt hälsotillstånd ska varavägledande för organisationen av sjukvården. Alla ska ha möjlighet att,utifrån sina behov, välja sin personliga kontakt, vårdinrättning ochomsorgsform. Enskilda människors ekonomiska förutsättningar får aldrigavgöra vårdinsatsen. anser att hälso- och sjukvården skafinansieras solidariskt med skatter och avgifter.Den medicinska och tekniska utvecklingen ger förutsättningar för att mervård och eftervård kan ske i hemmet. Avancerad sjukvård i hemmet börutvecklas i samarbete med primärvården. Speciellt viktigt är detta för attskapa en värdig vård i livets slutskede. Vården ska grundas på medicinskkompetens - och utövas i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet.Ojämlika levnadsvillkor ökar hälsoskillnaderna bland medborgarna ochdärför måste folkhälsoarbetet vara en central del i allt samhällsarbete. Allabeslutsnivåer måste vara beredda att klarlägga riskfaktorer och ta ansvar föratt förbättra miljön inom sitt ansvarsområde. Det lokala arbetet ärbetydelsefullt för att förebygga ohälsa. Individer, föreningar, bostadsföretag,kommuner och landsting har möjlighet att påverka och förbättra den lokalamiljön. Satsningar på att få bort ohälsosamma miljöer kan minska häl-soklyftorna. Därmed blir folkhälsoarbetet lönsamt både på kort och lång sikt.Möjligheter att överblicka och kunna påverka, att ha så stor kontroll sommöjligt över sin egen tillvaro är en förutsättning för välbefinnande och livs-kvalitet. När människor har makt över sina liv, och när de ser möjligheter tillförändringar så blir risken att drabbas av ohälsa mindre. Därför är detnödvändigt att allt politiskt arbete också genomsyras av hälsoaspekter. Ettdecentraliserat samhälle, som grundas på människors aktiva deltagande, gerde bästa förutsättningarna för välbefinnande och livskvalitet.Patienterna har rätt att bemötas med respekt och värdighet. Många kännerdock att de inte har mod eller tillräckliga kunskaper för att kunna ifrågasättaeller signalera om de är missnöjda eller om de inte har bemötts med respekt.Hälso- och sjukvården måste alltid vara lyhörd för medborgarnas önskemåloch signaler.Förbättringar kräver ekonomiska resurser och därför har gåtti spetsen för att öka anslagen till landsting och kommuner. Pengarna frånbesparingarna inom försvaret som förs över till vården visar att det går attprioritera vården och omsorgen. Genom centermiljarderna, sammanlagt 8miljarder , görs nu viktiga satsningar på primärvården, påvården och omsorgen om äldre, på hjälp till psykiskt sjuka och på att ökatillgängligheten och öka mångfalden.Förnyelsearbetet inom vården och omsorgen måste utgå från denkompetens och de erfarenheter som medborgarna själva kan bidra med,oavsett om man fått dessa erfarenheter som patient, som anhörig, som lokaltengagerad politiker eller som vårdpersonal. Förnyelsearbetet ska också skeutifrån de lokala behoven och förutsättningarna, och med insikt om att dessafaktorer varierar mellan olika delar av landet. Det är genom att ta till varalokala erfarenheter som vi kan få till stånd ett långsiktigt och strategisktriktigt förnyelsearbete inom vården och omsorgen. Detta bör ges regeringentill känna.6 HandlingsplanenCenterpartiet har medverkat till en omfördelning av resurser från försvarettill hälsovården. Besparingarna inom försvaret baseras påförsvarspolitiska bedömningar, och det skapades därmed ett utrymme istatens budget att omfördela till andra viktiga samhällssektorer.Centerpartiets medverkan i försvarsuppgörelsen 1998 utgick ifrån att demiljarder kronor som sparades inom försvaret skulle föras över till vårdenoch omsorgen. Hela vårdsektorn har blivit eftersatt och har ett stortresursbehov. I och med försvarsuppgörelsen kommer vården ochomsorgen att tillföras ytterligare under 2002-2004.Det finns stora försummade områden inom vården som också måstetillgodoses. Avsikten är dock inte att centermiljarderna ska användas till atttäcka akuta behov utan dessa måste användas för att åstadkomma förnyelse såatt vården i stort är bättre att möta framtidens krav. De 8 miljarderkronorna är ett investeringskapital till att förnya vården och de ska användasför att förstärka primärvården, psykiatrin, och äldres vård och omsorg, samtför att skapa tillgänglighet till vården och öka mångfalden vårdutövare.Även om mycket av bristerna inom vården inte i första hand är enresursfråga, så är nya resurser viktiga i förnyelsearbetet av 2000-talets vårdoch omsorg. Liksom tidigare ska vården och omsorgen vara gemensamtfinansierad och styras med demokratiska spelregler. Framtidens vård ochomsorg måste också karaktäriseras av många fler utförare och landstingensoch kommunernas uppgift är att beställa och utvärdera den utförda vården.När vi tänker framåt handlar det om att formulera målen för hälso- ochsjukvården så att dess förebyggande, behandlande och vårdande insatserbaseras på ett hälsofrämjande perspektiv. En av de spännande utmaningarnaär att försöka integrera ett hälsofrämjande perspektiv i den förnyelseplaneringsom centermiljarderna möjliggör för sjukvården.Hälsofrämjande handlar i första hand om mobilisering av människors egnaresurser för att främja hälsan. Vården hjälper med sin behandling individen,att "bli av med" det som framkallat sjukdomen eller att "reparera" skadan.Sammantaget är det dock beroende av den enskildes förmåga och kraft att,utifrån sina fysiska, mentala och emotionella förutsättningar, återhämta sig. Jubättre vården kan stödja denna process ju större förutsättningarna harindividen att återhämta sig.För dem som ännu ej nått pensionsåldern är vi snabbt på väg mot ensituation där samhällets kostnader för sjukskrivningar blir högre än vad desammanlagt är för all hälso- och sjukvård med alla de möjligheter som inrymsför att underlätta för ett aktivt liv. För gruppen pensionärer finns sammaproblematik men där är kostnaderna i stället till exempel hemtjänst ochfärdtjänst. I båda fallen gäller ändå att väl fungerande hälsofrämjande ochförebyggande insatser främst ska motiveras av humanitära och inteekonomiska skäl.Vården måste få större möjligheter och utrymme att ta tillvara deanställdas stora kompetens. Patienter och anhöriga måste bli mer delaktiga iutformningen av vården och de anställda bör få en mera rådgivande roll. Dethandlar också om att den vård som ges ska vara mer förebyggande och dettaska integreras i hela behandlingskedjan. I prioritering avprimärvården anser vi att de nya resurserna också ska användas till att hjälpaprimärvården att utveckla sin förebyggande kompetens och nyckelroll ivårdkedjan. Primärvården har unika erfarenheter och därför kan dess insatserbidra till att utjämna hälsoskillnader. Primärvårdens förmåga att nå allaindividuellt har särskild betydelse i detta arbete. Därför behöver vi stärkadistriktssköterskornas strategiska roll i framtidens hälsofrämjande sjukvård.När nu resurser frigjorts till vården och omsorgen är det viktigt att denhälsofrämjande inriktning, som allt fler landsting och kommuner arbetar föroch som internationellt ställt sig bakom, finns med iplaneringen. Vi vill att centermiljarderna ska användas till att lägga grundenför en tydlig hälsofrämjande inriktning för vården.6.1 Landstingens primärvårdCenterpartiet delar regeringens uppfattning att primärvården bör utvecklastill att vara den självklara basen och navet i hälso- och sjukvården. Därförär det viktigt att denna roll förstärks och att resurser tillförs primärvården.Enligt 5 § i hälso- och sjukvårdslagen har landstingen skyldighet attorganisera primärvården så att alla bosatta inom får tillgång tilloch kan välja en fast läkarkontakt. Denne läkare ska med nu gällandelagstiftning ha specialistkompetens inom allmänmedicin. Många patienterefterfrågar dock möjligheter till en fast läkarkontakt med annanspecialistkomptetens än allmänmedicin. Det kan gälla patienter med kroniskasjukdomar som vill ha en annan kompetens eller föräldrar som vill att barnenska ha en barnläkare som fast läkarkontakt.Centerpartiet anser att lagen bör förändras så att den fasta läkarkontaktenkan vara en läkare med annan specialistkompetens, under förutsättning attläkaren är verksam inom primärvården. En sådan förändring av lagstiftningenger större möjligheter till teamarbete inom primärvården och ökar ocksåförutsättningarna för att få fler läkare till primärvården. anserattregeringen bör återkomma med förslag till förändring av lagstiftningen ienlighet med förslaget ovan.6.2 Psykisk ohälsaDen psykiatriska vården ska utvecklas och förbättras. Landstingen ochkommunerna ska i samverkan utveckla stödet till barn, ungdomar ochvuxna med psykiska störningar. Landstingens omhändertagande avpersoner med neuropsykiatriska tillstånd ska förbättras. Tillgången tillläkarmedverkan för psykiskt funktionshindrade i verksamhetska säkras.I avtalet om utvecklingsinsatser inom vården och omsorgen uppmärksammas särskilt de ungas psykiska hälsosituation.Skolhälsovården har en viktig funktion därför att den tidigt möterungdomar med problem. Skolhälsovården måste prioriteras eftersom ungaoch deras sjukdomar i många fall underprioriteras av den övriga hälso- ochsjukvården. Det finns till exempel väldigt lite forskning kring ungdomarsätstörningar och det finns ännu ingen forskning som visar vilken effekt deresurser vi satsat har haft. Anorexi, bulimi och "megarexi" måste få deresurser sjukdomarna kräver. Det är helt oacceptabelt att det inte finnstillräckligt med vårdplatser eller kunskap i landet för att behandla dessasjukdomar.Människors lika rätt och värde innebär att vi också måste skapalivsutrymme åt alla människor, och ett värdigt boende för dem som ärhemlösa. har de psykiskt sjuka en mycket svag ställning isamhället. Hemlöshet är vanligt bland de långvarigt psykiskt sjuka ochkommunerna har inte lyckats lösa deras situation. att långvarigt psykiskt sjuka ska ha ett normalt boende för att intebehövavistas på institution. Det är viktigt att kommuner och landsting gör storainsatser för att psykädelreformens intentioner får genomslag och människorges den vård och omsorg som de är i behov av. Om detta område prioriteras ihandlingsplanen ger vi förutsättningar för att lösa de omfattande problemen.6.3 Hälso- och sjukvård för äldreUtvecklingen inom sjukvården har inneburit ökad effektivitet ochväsentligt kortare vård- och vistelsetider. utgångspunkt äratt mer av vården ska kunna ges i hemmet för den som så önskar. Genomsamverkan mellan specialister, primärvård och hemsjukvård bör dettavara möjligt. Det är också viktigt med rehabilitering, korttidsvård ochanhörigstöd för att lindra och undanröja de problem som många äldreupplever med de korta vårdtiderna vid sjukhusen.Ädelreformen innebar i viss mån att gamla gränsdragningsproblem ersattesmed nya, och ett av de stora problemen inom äldreomsorgen är att demedicinska insatserna är otillräckliga. I flera fall har människor hamnat igränslandet mellan kommunens och landstingens ansvar. Det krävs en ökadsamverkan mellan kommunerna och landstingen för att trygga läkarinsatsernaför att hela vårdkedjan ska fungera.Ett stort problem är att en vårdtagare, som är medicinskt färdigbehandladinom akutsjukvården, fortfarande kan vara mycket vårdkrävande. ,när vårdtiderna var längre, kunde patienten få en större del av sinrehabilitering på sjukhuset även om det inte krävdes ytterligare medicinskainsatser. En väg för en mjukare övergång till den kommunala omsorgen är attinrätta en mellanvårdsform, i avvaktan på den kommunala omsorgen. Dettabör vara en gemensam och angelägen uppgift för kommuner och landsting.Rehabiliteringsinsatser måste ges högre prioritet i vården och kommaigång i ett så tidigt skede som möjligt. Det är speciellt viktigt för unga medrehabiliterings- och hjälpmedelsbehov att insatserna sker snabbt.Vårdpersonalen måste ha både medicinsk kunskap och förmåga till personligtengagemang i patientens rehabilitering.Rätt insatta och utprovade hjälpmedel har stor betydelse för många äldresvälbefinnande. Hjälpmedel för rehabilitering och trygghet måste säkras för av sjukvården ska kunna ske i hemmet, och därför är en helhetssyn ochsamlad bedömning viktig i ansvarsfördelningen mellan kommuner ochlandsting. En hjälpmedelsgaranti bör införas så att väntetiderna kan kortas.Detta bör ges regeringen till känna.6.4 Ökad mångfald av vårdgivareHälso- och sjukvården är en grundläggande del av den svenska välfärden.Idag står sjukvården inför en rad svårlösta problem. Behoven av hälso-och sjukvård kommer sannolikt att öka framåt samtidigtsom de offentliga resurserna är begränsade. Många landsting, regioneroch kommuner har problem med att få ekonomin att gå ihop. Detta kandock inte lösas med några enkla medel utan det krävs stor förnyelse ochutveckling av både organisationen och verksamheten.Sjukvården har dessutom stora personalproblem med personalavgångaroch underbemanning som hotar kvaliteten i sjukvården. Landstingen ochkommunerna upplevs inte av alla som en tillräckligt attraktiv arbetsgivare,vilket innebär svårigheter att rekrytera och behålla den personal som behövs.Många som är vårdanställda vill starta eget företag för att driva tillexempel vårdcentraler i egen regi. De möts tyvärr ofta av en negativinställning till privat verksamhet och hindras i sina försök att skrivasamverkansavtal.Marknaden växer för privata försäkringslösningar för sjukvård. köper försäkringar åt sina anställda så att de snabbt ska få tillgångtillvård när det behövs. Erfarenheten visar att det ofta är svårigheter medtillgängligheten till vården som gör att företag inte vågar riskera attnyckelpersoner inte får vård inom rimlig tid. Den offentliga vården klararsåledes inte längre av att i tillräcklig omfattning möta medborgarnas krav påtillgänglighet och vårdgaranti. Företag och personer med god ekonomi kanköpa den sjukvård de behöver och vi går därför mot "gräddfiler" förmedborgare med sjukvårdsförsäkringar.Det finns ett motstånd till att privata initiativ får etablera sig inom dengemensamt finansierade vårdens ram. anser att detta motståndmotverkar mångfalden i vården. Den offentliga sektorn skulle istället hamycket att vinna på att resurser, kunskaper och kapital från den privata sidankommer dem till del i ett samarbete. Om alla privata initiativ motarbetassamtidigt som den privata sjukvården kan tillgodose välbärgade medborgaresönskemål, kan detta leda till att många vänder den offentligt finansieradevården ryggen. anser att sjukvården ska vara tillgänglig för allapå lika ekonomiska villkor.Även om det finns uppenbara brister i lagstiftningen, så saknarpropositionen förslag till nödvändiga förändringar. Regeringen aviserarförvisso att den avser att "klargöra förutsättningarna för samverkan mellanoffentlig och privat producerad hälso- och sjukvård" men den utlovar ingaförslag i den riktningen. Med tanke på att förslagen från Delegationen församverkan mellan offentlig och privat producerad hälso- och sjukvård (SOU1997:179) inte resulterat i konkreta förslag till finns det anledningatt lyfta fram några förslag. Förslagen återkommer under rubriken föratt stimulera ökad mångfald.6.5 Kunskapsbaserad vårdEn väg att vidga kunskapen i vården och göra den tillgänglig i hela landetär att satsa på en utbyggnad av hälsonät. Telemedicin är ettsamlingsbegrepp för all typ av överföring av medicinsk information viatelemedia, där det är minst två personer som på distans utbyterinformation med hjälp av ljud och bilder. Telemedicinen omfattar allt frånvideokonferenser och utbildning för vårdpersonal till läkarkonsultationer,avancerad hemsjukvård och distanskirurgi.Telemedicin öppnar helt nya möjligheter för utveckling av hälso- ochsjukvården. Den är ett kommunikationsverktyg som kan påverka sjukvårdensstruktur och arbetssätt i en positiv riktning - till fromma för patienter ochpersonal. Rätt nyttjad kan tekniken ge förutsättningar för en decentraliseradsjukvård där varken kommun-, landstings- eller nationsgränser kan varahinder för en högkvalitativ, trygg och säker vård.Centerpartiet vill satsa på ett nationellt hälsonät som, enkelt uttryckt,knyter samman alla vårdcentraler, äldreboenden, stora och små sjukhus samtprivatkliniker. Ett väl utbyggt nationellt hälsonät gör det möjligt för alla somjobbar inom hälso- och sjukvården att kommunicera med varandra förkonsultation och utbildning. Hälsonätet förbättrar möjligheten till vård ihemmen som den internationella arenan blir en kontinuerligkontaktyta för professionen.Telemedicinen gör det möjligt att skicka röntgenplåtar eller bilder förkonsultation till närmaste sjukhus eller till en specialist i en annan del avvärlden. Den möjliggör att på distans låta en läkare lyssna på hjärtat för attavgöra om det finns ett behov att flytta patienten till sjukhuset. Patienten fårmöjlighet att kommunicera med läkare från hemmet via TV-överföring, ochkan tryggt vistas i hemmet efter en svår operation. Telemedicinen utvecklarockså ambulans- och helikoptersjukvården. Telemedicinen ger tillgång tillspecialistvård i hela landet som specialister inte behöver oroas överatt förlora sin kompetens om de arbetar långt ifrån det stora sjukhuset.Kunskapen och utvecklingsmöjligheter finns genom att kunskapsöverföringär möjligt över "nätet". Alla dessa möjligheter vill stödja ochutveckla!Ett nationellt hälsonät är inte i första hand "kablar i marken" utan ettprojekt som förbättrar möjligheterna till vård på lika villkor i hela landet.Ettnationellt hälsonät ger möjligheter att skapa en decentraliserad vårdstruktursamtidigt som hälso- och sjukvårdens resurser kan unyttjas mer effektivt.Staten bör satsa på ett nationellt hälsonät för att samordna, utveckla, påskyndaoch vara ett stöd i de regionala projekten och den nationella samverkan somredan sker. Detta bör ges regeringen till känna.Visionen om en gränslös sjukvård kan bli verklighet om IT-användningennyttjas på rätt sätt och om systemen blir likartade vid alla sjukhus och i allaregioner och den bör även omfatta hela , ienlighet med intentionerna i projektet . Målen för projektet är bl.a.att utveckla telemedicinlösningar för primärvården och etableraspecialistnätverk. Projektet bör implementeras i den svenskasjukvårdspolitiken och understödjas genom nationella satsningar. Detta börges regeringen till känna.7 Insatser som saknas i handlingsplanenRegeringens proposition 1999/2000:149 Nationell handlingsplan förutveckling av hälso- och sjukvården är aviserad som en utvecklingsplanför svensk hälso- och sjukvård .