mot · GO02U631 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:U631av , ()Kriget mellan och EtiopienFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening att bör geskatastrofhjälp för att klara sin akuta folkförsörjning.2. tillkännager för regeringen som sin mening att ävenerhåller ett mer långsiktigt stöd till återuppbyggnad.3. tillkännager för regeringen som sin mening att de fångar averitreanskt ursprung som hålls internerade i Dedessalägret tillfälligt tasemot i Sverige.Ännu ett meningslöst krigUnder rådde krigstillstånd mellan ochEritrea. Detta krig tycktes oss än mer meningslöst än detsom rådde mellan och på tid.Det område som tvisten gällde beboddes de facto av eritreaner ochadministrerades av eritreanska myndigheter när gjorde anspråk påområdet genom att först publicera kartor, där dessa områden markerades sometiopiska. Därefter sände man etiopisk trupp till området och fördrev deneritreanska administrationen. protesterade mot vad man uppfattadesom ett intrång, men föreslog en gemensam kommission. Två möten hölls.Samtidigt med det andra mötet gick till förnyat angrepp.Från gränstvist tillanfallskrigPå Afrikanska enhetsorganisationens (OAU) uppdraglyckades efter långa och svåra diskussioneråstadkomma ett vapenstillestånd. Man förmådde attacceptera och underteckna ett fredsavtal. dröjdedock med att skriva under.Många, bland annat , ansåg kriget mellan ochEritrea såsom onödigt, därför att det framställdes som en gränstvist. Att sökalösa en sådan med vapenmakt ansåg vi höra till en förgången tid. Gränstvisterbör lösas genom förhandlingar. Det borde ha funnits alla möjligheter att lösadenna tvist, eftersom den nuvarande etiopiska regimens ledare kommit tillmakten genom att tillsammans med den eritreanska befrielserörelsen och störta regim.Etiopien, som ännu inte hade undertecknat det fredsavtal som Algerietförhandlat fram, gick - trots att en fred tycktes inom räckhåll - till massivtangrepp på . Man nöjde sig inte med de omtvistade områdena utanträngde långt in på eritreanskt område. De områden man besatte ochförhärjade var viktigaste områden när det gällde landets försörjning -dess viktigaste jorbruksområden. Årets skörd kom därvid att förstöras,människor jagades på flykt till eller till andra delar av Eritrea.Befolkningens bostäder och företag brändes och förstördes. finns detenligt 1,1 miljoner eritreaner som är flyktingar i sitt egetland - dvs. praktiskt taget hälften av landets befolkning. De har tvingats attlämna områdena Gash Barka och Debub. Det är två områden som utgörEritreas kornbod och står för av landets spannmålsproduktion. Etiopiensanfall kom också vid tiden för sådden. Därmed slogs större delen av åretsspannmålsproduktion ut. Vidare fördrevs eller dödades 27 000 kreatur. Närdet gällde byggnader lämnades inte sten på sten i de områden den etiopiskaarmén besatte. Skadorna på ekonomi har av ochVärldsbanken uppskattats till , vilket är en oerhörd summai ett litet och mycket fattigt land som . För att reparera dessa enormaskador har den eritreanska regeringen vädjat hos världssamfundet om stödoch snar hjälp. Man har även vänt sig till EU-länderna med förfrågan omstöd.Vid anfall var det de mest oskyldiga - kvinnor och barn - somdrabbades hårdast. Många kvinnor, såväl vuxna som småflickor, våldtogs ochdödades. Dessa förbrytelser förorsakar långvariga psykosociala skador, såsomsvåra traumata till följd av det våld och den förnedring människor utsatts föroch som är mycket svårbotade - särskilt i en kultur där man kapslar invåldtäkt och andra kränkningar av den egna personen i djup tystnad.Detta massiva anfall från sida på strider motfolkrätten. Såtillvida begick folkrättsbrott, i all synnerhet somfredsförhandlingar inletts, men även grova brott mot mänskliga rättigheterbegicks.Sveriges utrikesminister, , förklarade efterEtiopiens anfall på :"Den fördömer och beklagar djupt att stridernaåterupptagits, särskilt mot bakgrund av den allvarliga humanitära situationen iregionen. Huvudansvaret ligger nu på . Det anfall som inlettmåste upphöra." (Svar på fråga i från ()31/5 2000. )Världsopinionen i övrigt var bestört över anfall på Eritrea.Mycket kritik riktades mot handlande. fick ett nytt uppdragatt skapa fred mellan de två stridande.DestabiliseringDet är uppenbart att kriget mellan och Etiopienfungerat destabiliserande i området. Vissa bedömare hardock menat att kriget medfört att enats som nation.En sådan bedömning måste dock ses som ytterst tveksam.Etiopien är ett i etniskt avseende mycket sammansatt land.Utöver de tre stora folkgrupperna amharer, tigrianer ochoromo finns åtskilliga andra folkgrupper. () befinner sig istark opposition till regimen i . Kriget medEritrea är knappast någon populär politik hos oromofolketoch bland den amhariska befolkningen. Det har dessutomfunnits uppgifter om att den tigredominerade etiopiskaregeringen i första hand sänt andra folk än tigrianer tillfronten. Under sådana omständigheter och med en sådanpolitik fungerar kriget inom sannolikt mer etnisktsplittrande än enande. Kriget kommer inte att kunnadölja verkliga problem, som inte är förhållandettill utan folkförsörjningen och förhållandet mellanEtiopiens många folkgrupper.Under sommaren ingicks dock ett fredsavtal mellan ochEritrea - även framförhandlat av och understött av denafrikanska enhetsorganisationen . beslöt i detta sammanhang attbidra med till en insatsstyrka för att övervaka gränsenmellan och Etiopien.Vad behöver är dock all hjälp för att klara folkets försörjning.Det är på område som kriget förts och förödelsen varit som störst.Därför anser vi att bör beviljas såväl katastrofhjälp som merlångsiktigt hjälp med återuppbyggnaden av landet.Detta vill vi ge regeringen till känna.Eritreanerna i Etiopienoch etiopier i EritreaUnder pågående krig är det naturligtvis mycket svårt att fåtillförlitliga uppgifter om vad som inträffat när det gällerkrigshandlingar och brott mot mänskliga rättigheter. Eritreaoch beskyller varandra för brott mot mänskligarättigheter. beskyller för att ha behandlatetniska eritreaner i omänskligt, medan Etiopienbeskyller för att göra på samma sätt mot etniskaetiopier i skriver bland annat följande om Etiopien:Etiopien fortsatte med sin massutvisning av eritreaner. utvisadeEtiopien mer än 6 300 människor av eritreanskt ursprung under grymma,omänskliga och förnedrande förhållanden och fråntog dem derasetiopiska medborgarskap. registrerade sig flera tuseneritreaner frivilligt hos ICRC för att återvända till . samlades2 350 eritreaner ihop och fördes i bussar till gränsen, och mellan oktoberoch december utvisades ytterligare 3 000. De fick betala för transportenoch fick endast ta med en ringa mängd mat och få ägodelar. Alla hadeinte anmält sig frivilligt och en del familjer splittrades avsiktligt. En delhade suttit i fängelse i månader.Ungefär 1 200 eritreaner som hölls som fångar i militärlägret fickkontakta ICRC men fick inte ta emot besök av sina anhöriga. de över till Dedessalägret i närheten av Dire Dawa, därförhållandena var mycket dåliga. Åtskilliga dog av malaria och andrasjukdomar, och enligt uppgift utsattes de för misshandel och förvägradesläkarvård. Det rapporterades att de etiopiska myndigheterna hade lovatdem att få resa till ett tredje land, men få av dem lyckades lämnaEtiopien.Enligt de senaste beräkningarna som gjorts uppgår antaletdeporterade ertitreaner till 88 000. uppskattar att den egendom som dedeporterade tvingades lämna efter sig uppgick till ett värdeav - egendom som således konfiskerades avEtiopien.När det gäller skriver man följande:Mer än 3 000 etiopier som hade bott i återvände till ibörjan av året. På grund av kriget hade de drabbats av påtvingadarbetslöshet och förlorat sina hem. Av allt att döma var det inte en följdav regeringens politik, och de hade inte heller utvisats av regeringen.Sammanlagt hade mer än 25 000 etiopier återvänt under kriget. Denetiopiska regeringen anklagade upprepade gånger den eritreanskaregeringen för utvisningar, frihetsberövanden, tortyr och utomrättsligaavrättningar. medgav regeringen att man kvarhöll sex etiopier,medan man utredde anklagelser mot dem för spionage. I de flesta fallkunde dock inte finna något som stödde Etiopienspåståenden.Vad som finns klart dokumenterat är att det finns minst 1500 eritreaner i Dedessalägret i som lever undermycket svåra omständigheter. En del av dem är barn under18 år. Några av fångarna har redan dött i lägret. Fångarnautväxlas eller deporteras inte till . låter deminte lämna lägret på annat sätt än genom att de tas emot avtredje land. För att lösa detta problem kan det visa signödvändigt med en evakuering till länder utanför regionen.Om UNHCR gör en sådan framställan bör Sverigetillsammans med andra länder svara positivt. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.Stockholm den 26 september 2000Murad ()()()()()()()