mot · GO02MJ418 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:MJ418av , ()Yrkesfiske i SverigeFörslag till riksdagsbeslut1. begär att regeringen tillsätter en beredning som tillsammansmed yrkesfisket lägger förslag om en svensk fiskepolitik för 2000-talet.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om anslag till forskning och utveckling av fångstmetoder.3. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att prioritera stöd för investeringar i teknik.4. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ursprungsmärkning av fisk och fiskprodukter.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om en sammanhållen utbildning för fiskesektorn.16. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om reservat.7. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om lokalt ansvar för den långsiktigt hållbara miljön till havs.8. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om ersättning för miljörelaterade driftstörningar.9. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om yrkesfiskeavdrag. 210.1 Yrkande 5 hänvisat till UbU.2 Yrkande 9 hänvisat till FiU.MotiveringSvenskt yrkesfiske behöver en svensk näringspolitik som ger fisketrättvisa svenska villkor och utvecklingsmöjligheter.Statsministern har i sina tal starkt betonat jordbruket och den nationellalivsmedelsproduktionen som en framtidsnäring och därmed vikten av att drivaen aktiv nationell politik för att främja den nationella livsmedelsproduktionen.Dessa signaler är viktiga men ställer också krav på konkreta politiskaageranden och politiska prioriteringar inom näringspolitiken. Detta ärspeciellt viktigt då det mesta som berör livsmedelsproduktion är starktreglerat via den gemensamma EU-politiken.Vad som dock inte lyfts fram i något tal är vikten av att värna de svenskalivsmedel vars produktion är hämtade ur havet och som våra svenskayrkesfiskare ansvarar för. Det svenska fisket är en mycket viktig del i deninhemska livsmedelsproduktionen med i ungefärliga mått 1 miljard iförstahandsvärde och med ett förädlingsvärde på betydligt högre nivåer. Attfiskets värde i den svenska politiken, både näringspolitiskt ochlivsmedelspolitiskt, är satt på undantag är helt uppenbart. Att många av defrågor som styr yrkesfiskets vardag är reglerade via överenskommelser ochbeslut som styrs av EU:s budget är ingen ursäkt för att inte göra någontingalls för det inhemska yrkesfisket. Det är dags att både statsministern ochjordbruksministern börjar formulera en aktiv nationell politik som i konkretpolitik stärker positionen för de svenska läckerheterna från havet och frånÖstersjön och som ger dess yrkesutövare rättvisa konkurrensvillkor gentemotvåra grannländer. Därför är det nu dags att tillsätta en beredning somjust bereder förslag till en svensk fiskepolitik för 2000-talet som anger dennationella inriktningen för hur svenskt yrkesfiske och svenska läckerheterfrån havet skall kunna utvecklas i med väldigt stark internationellkonkurrens från andra fiskenationer likväl som det är en stark konkurrens frånlivsmedelsprodukter som kommer från jordbruk världen över.Det som är avgörande för framtida målsättning för svenskt fiske är attnäringen är delaktig och medansvarig i de prioriteringar som krävs för attsvenskt yrkesfiske skall kunna utvecklas i då många av näringensföreträdare diskuterar avveckling. Detta bör ges regeringen till känna.Färska läckerheter från havet ersätterfyrkantig fiskFör att havets läckerheter skall stärka sin position på det svenskamiddagsbordet och för att yrkesfiskarna tillsammans med den svenskalivsmedelsförädlingsindustrin skall kunna möta en ny marknad ocherbjuda konsumenterna nya produkter från havet krävs både forskningkring nya produkter och deras förädlingsvärde likväl som kringmiljömässigt hållbara fångstmetoder för dessa. Det har hitintills arbetatsmed olika försök tack vare kortsiktiga projekt, ofta via EU:sstrukturfonder. Projekt som, på den begränsade tid som dessa projekt harpå sig, har svårigheter att slutföra eller med tyngd kunna genomföraregelmässigt riktiga undersökningar eller ge godtagbaraforskningsunderlag. Därför bör regeringen återkomma med förslag därnationella forskningsmedel avsätts för forskning kring utveckling avfångstmetoder för ett hållbart resursutnyttjande och alternativahavsprodukter. Detta bör ges regeringen till känna.Havets läckerheter är som läckrast när de är absolut helt färska. Det är intehelt lätt att finna transportsystem som ger konsumenter i hela Sverigemöjlighet att erhålla färsk fisk. Många lever fortfarande i tron att fisken ärlika med något fyrkantigt och fryst. Det finns dock via teknik möjlighet attsäkra kvaliteten på produkten redan till havs och därmed garanterakonsumenten hög kvalitet. Det krävs dock stora investeringar både på landoch till sjöss för att denna modernisering av fiskhanteringen skall fågenomslag. Därför är det rimligt att prioritera stöd för investeringar i dennateknik. Detta bör ges regeringen till känna.Konsumenterna måste få information om fiskens ursprung, hantering ochkvalitet genom ett kvalitetssäkringssystem och en "grön märkning". EftersomSverige är pådrivande i frågan om ursprungsmärkning av övriga livsmedelbör regeringen agera likvärdigt när det gäller fisk och fiskprodukter. Detta börges regeringen till känna.En sammanhållen utbildning för fiskesektornFiskenäringen är i stort behov av utbildningsmöjligheter. Detta främst föratt näringen själv skall kunna vara i takt med den ständiga förändringensom påverkar näringens utvecklingsmöjligheter. Det kan vara såvälkonkret kompetens som krävs för att kunna verka som aktiv yrkesfiskaresom möjligheterna att möta behovet av karriärmöjligheter inom ennäringsgren som ständigt kräver förnyelse. Det gäller utbildning somriktar sig både till dem som arbetar inom näringen och för attmöta behovet av nyrekrytering och en yngre generation.Grundutbildning, högre utbildning samt tillgång till vidareutbildning äravgörande för varje enskild person för att man skall kunna leva upp tillmyndigheternas krav på kompetens och vara uppdaterad på den förändringsom sker inom yrket. Dessutom ställs det större och större krav på att enskildanäringsutövare och därmed att varje bransch aktivt möter destrukturförändringar som sker inom näringslivet för att kunna stärka sinkonkurrenskraft.Fiskerisektorn behöver utbildade människor, och det finns fördelar med attsamla resurserna till en enhet. Den utbildning som erbjuds inomfiskerinäringen är splittrad på många små enheter.För att tillgodose behovet för dem som skall arbeta inom primärnäringenyrkesfisket, förstahandsmottagningen av fisk, beredningsindustrin, fiskodling,försäljningsledet och de olika myndigheternas behov av personal med adekvatutbildning inom fiskerinäringen behövs en utbildningsresurs i . Idagsaknas specialutbildningar för de allra flesta inom detta område. Bristen påspecialutbildningar och högre utbildningsmöjligheter skapar därmed ocksåsvårigheter att finna olika karriärmöjligheter för dem som arbetar inom deolika sektorerna.Det skall uppmärksammas att det finns ca 2 900 yrkesverksamma medfisket som huvudutkomst, och totalt är ca 3 300 hel- eller deltidssysselsatta.Fiskberedningsindustrin sysselsätter ca 3 000 personer. Om sysselsatta inomdetaljhandeln inkluderas så sysselsätter fiskerisektorn ca . Med detta antal berörda så finns ett behov av att ett stort antal personerper år erbjuds kompetensutveckling inom denna sektor. Dessutom finnsbehovet av vidareutbildning för att kunna utveckla dessa olika verksamheter.Nyrekryteringen till sektorn kräver också att ett stort antal yrkesutbildadeutexamineras årligen.För att kunna erbjuda en adekvat yrkesutbildning på alla nivåer inklusivehögskolenivå bör en samlad utbildningsresurs tillskapas i förfiskerinäringen. Som ett exempel på ovanstående förslag kan nämnas denfinska fiskerihögskolan i . Då tidigare motionerat ombehovet av en sammanhållen utbildning för fiskerisektorn är det nu glädjandeatt det pågår en diskussion mellan näringen och om hur enframtida utbildning för fiskerinäringen skulle kunna se ut enligt svenskmodell. Det är därför viktigt att regeringen håller ett tempo i frågan omyrkesfiskets utbildningsbehov och under riksdagsåret 2000-2001 återkommertill med förslag om både finansiering och strukturlösningar påutbildningen. Detta bör ges regeringen till känna.Marina reservatYrkesfisket utgör fortfarande en viktig sysselsättningsbas i mångaskärgårdssamhällen. Den del av kusten som fortfarande uppfattas somlevande skärgård har en gång kommit till genom en månghundraårigyrkesfiskeverksamhet och kringliggande verksamhets utveckling. Det äralltså verksamheter och företagande med direkt koppling till havet somskapat förutsättningar för ett aktivt och levande samhälle. Det som mångabesökare också känner som det mest naturliga att möta när man når densvenska västkusten.Längs och den bohuslänska skärgården har det alltid funnits etttydligt samband mellan boendet vid havet och det yrkesverksamma livet påhavet. Fisket och dess kringverksamhet är fortfarande en viktig näring försmåsamhällena även om det småskaliga yrkesfisket har haft en kraftig,negativ utveckling i dessa trakter. De nordbohuslänska kommunernassamhällen och näringsliv är också präglat av att människor får sin utkomstdirekt eller indirekt från havet.Därför är den på pågående diskussionen om reservatoch den i regeringens budgetproposition anförda inriktningen om marinareservat oerhört allvarsam. reservat eller nationalparker innebärregleringar av fisket och krav på restriktioner för trålning.Det arbete som pågår från och sida för attinrätta reservat längs den svenska kusten skapar stor oro och blockerarmånga av de framtidsdiskussioner som fiskerinäringen, tillsammans medkommunerna, skulle behöva koncentrera sig på. Detta beror framför allt påden hantering som respektive myndighet ansvarar för när det gällerplaneringen av reservat. En avgörande fråga för ett livskraftigt fiske ärtillgängligheten till vattenområdena. Därför får inte reservatsdiskussionernaoch nationalparksförslag genomföras utan att en mycket tydlig dialog ochöverenskommelse med den näring som främst för sin överlevnad är i behovav och har värnat om ett långsiktigt hållbart fiske. Det pågår på vissa hållruntden svenska kusten, i t.ex. och kommuner, en lokaldiskussion mellan yrkesfiskarna och kommunerna med syfte att finnaalternativ till stark reglering och reservatsförslag. Denna diskussion,värdefulla gemensamma syn på kustfisket och ömsesidiga förtroende får intenonchaleras av statens centrala myndigheter bara för att det finnsinternationella överenskommelser, som regeringen undertecknat, som angeratt reservat skall införas. Detta bör ges regeringen till känna.Det diskuteras om lokalt förankrat och lokalt förlagt ansvar som har tilluppgift att värna om den långsiktigt hållbara miljön och den biologiskamångfalden i t.ex. Koster-Väderörännan. Regleringen av fisket i detta områdebör överlåtas till ett samlat lokalt ansvar mellan kommun och yrkesfisket samtav . Detta bör ges regeringen till känna.Fiskaren får betala gamla miljösynder somgömts i havetVästerhavet såväl som , som är fiskets inkomstkälla, döljermånga miljöproblem som både är nya synder via utsläpp och gamla somunder årtionden lagrats på västerhavets botten genom dumpning. Problemsom yrkesfisket drabbas av när fångsten blir förstörd och redskapen gårsönder. Här finns inget godtagbart försäkrings- ochersättningssystem för förlorade inkomster. Regeringen har låtit utredadetta. Statskontoret har föreslagit att det är yrkesfiskarna själva som skallse över försäkringsskyddet och nyttja de möjligheter som finns inom dekommersiella försäkringarnas ram. Skulle det eventuellt kvarstå någrakostnader föreslår Statskontoret att en statlig försäkring via en fond skallansvara för kvarvarande ersättningskrav. Det är anmärkningsvärt attregeringen vidhåller att en näring som absolut inte har något ansvar förtill exempel dumpade stridsmedel och andra historiska miljösynder trotsallt skall drabbas ekonomiskt av dessa miljörelaterade driftstörningar. Detmåste vara ett övergripande samhällsansvar som här garanterar ersättningtill yrkesfiskarna som drabbas av miljörelaterade driftstörningar.Yrkesfiskarna bör erhålla ersättningar enligt dansk modell där statenersätter förlorad fångst och trasiga redskap. Detta bör ges regeringen tillkänna.Rättvisa villkor för den enskilde fiskarensyrkesutövningYrkesfisket utgör en viktig sysselsättning i många skärgårdssamhällenoch i bygder runt våra kuster. För en positiv utveckling för det svenskayrkesfisket krävs att yrkesfiskarna får arbeta på samma villkor som sinyrkesbröder i och . I dessa länder finns ett särskiltyrkesfiskeavdrag som innebär att man kan få göra ett skatteavdrag för dedagar man varit till sjöss och fiskat. Ett motsvarande yrkesfiskeavdrag böromgående införas i . Då kan de skickliga svenska yrkesfiskarna fåmöjligheter att konkurrera på lika villkor. Detta bör ges regeringen tillkänna.Stockholm den 4 oktober 2000Åsa ()()()