mot · GO02Bo2 · 2000-11-02 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Bo2av , ()med anledning av prop. 2000/01:26 Bostadsförsörjningsfrågor m.m.Förslag till riksdagsbeslut1. avslår regeringens förslag till lag om kommunernasbostadsförsörjningsansvar.2. avslår regeringens förslag till lag om ändring i jordabalken.3. avslår regeringens förslag om att en kommun skall varaskyldig att anordna bostadsförmedling om det behövs för att främjabostadsförsörjningen.4. avslår regeringens förslag om inrättande avbyggkostnadsforum.5. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att ges uppdraget att bevakabyggkostnadsfrågorna.6. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om förutsättningar för bostadsbyggande i tillväxtregionerna.Propositionens innehållRegeringens proposition Bostadsförsörjningsfrågor m.m. (2000/01:26)består av två delar. Den första delen innehåller förslag till nybostadsförsörjningslag, den andra förslag för att främja ökatbostadsbyggande.Förslaget till ny bostadsförsörjningslag innebär i korthet att alla invånareskall kunna leva i goda bostäder. För att skapa förutsättningar för detta skallvarje kommun vara skyldig att planera för bostadsförsörjningen i kommunen.Kommunen skall också, om det behövs, inrätta en bostadsförmedling.Kommunala bostadsförmedlingar som förmedlar lägenheter i turordning ges ioch med den nya lagen rätt att ta ut en köavgift av bostadssökande. Denna lagföreslås träda i kraft den 1 januari 2001.Den andra delen syftar till att förbättra förutsättningarna för ett ökatbostadsbyggande. Genom vissa förändringar av verksamheten hos () ges denna ett större eget ansvar. BKN föreslås gåöver till mer försäkringsmässiga bedömningar och värderingar i singarantigivning. Avgiftssättningen kan därmed bli mer differentierad ochriskrelaterad. Utländska bolag stationerade i sitt hemland skall kunna fåkreditgaranti vid finansiering av bostäder i . Regeringen föreslår ocksåatt Byggkostnadsdelegationens arbete följs upp. föreslås gesuppdraget att inrätta ett byggkostnadsforum som en kunskaps- och idébankför byggherrar, myndigheter och kommuner.Vidare påtalas i propositionen att regeringen kommer att ägna särskilduppmärksamhet åt hinder för byggproduktdirektivet, så att en fungerande inremarknad för byggprodukter skapas. Statens myndigheter får i uppgift attförbättra upphandlingen i syfte att uppnå sänkta byggkostnader.I propositionen redovisas också tidigare förslag som regeringen lagtavseende bidrag till marksanering, investeringsbidrag till studentbostäder, enmera rationell planprocess, liksom uppdraget till , NUTEKoch att analysera orsakerna till de höga priserna ochkostnaderna i byggbranschen.Kommunernas bostadsförsörjningsansvarTraditionellt formuleras uppgiftsfördelningen mellan stat och kommuninom bostadspolitiken så att staten svarar för att legala och finansiellainstrument finns tillgängliga för bostadsbyggandet. Kommunerna har detövergripande ansvaret på den lokala nivån. Kommunerna svarartillsammans med andra aktörer för att kommunens invånare kan erbjudasgoda bostäder. Kommunallagen, socialtjänstlagen samt speciallagar somplan- och bygglagen tillgodoser behovet av lagstiftning för kommunernasbefogenheter och skyldigheter. Kommunallagen ger redan kommunernaen omfattande kompetens och reser inga hinder för planeringen av en godbostadsförsörjning. Enligt socialtjänstlagen har kommunen det ytterstaansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp debehöver. Bistånd för försörjning och livsföring skall tillförsäkra denenskilde en skälig levnadsnivå. skall i sin verksamhetfrämja den enskildes rätt till arbete, bostad och utbildning (7§ SoL. )anser att informationen om befintlig lagstiftning skallvara tydlig och intensifieras, då det råder en osäkerhet i många kommuner omvilket ansvar för bostadsförsörjningen kommunen har. Det är ytterst viktigt attsvaga hushåll som har svårigheter att på egen hand få tillgång till bostad gesstöd av kommunen. Dessa frågor löses snarare genom socialtjänstlagen ochändring i hyreslagen, än genom att påföra kommuner en tvingandelagstiftning om bostadsförsörjningsplaner.Kommunerna har den suveräna rätten att bestämma över hur marken ochvattnet skall användas i den egna kommunen. Detta regleras i plan- ochbygglagen (PBL). Kommunerna avgör också om och när, samt för vilket ellervilka ändamål, planering skall ske. Detta s.k. planmonopol innebärmöjligheter att styra samhällsutvecklingen, som det ger enskyldighet att i planer göra avvägningar mellan enskilda och allmännaintressen. I översiktsplanen som fastställs varje mandatperiod skall framgåkommunens syn på hur den byggda miljön skall bevaras och utvecklas. Idetaljplanen skall redovisas kvartersmark för bl.a. bebyggelse, idrotts- ochfritidsanläggningar, begravningsplatser, anläggningar för trafik, vatten,avlopp och energi samt skydds- och säkerhetsområden. I detaljplanen skallanges en genomförandetid. I planen får också redovisas den minstaomfattning i vilken byggandet skall ske och hur byggnader skall användas,varvid för bostadsbyggnader andelen lägenheter av olika slag, storlek osv. Lagrådet har också påvisat regeringens möjlighet att genom PBL12 kap 6 § "förelägga en kommun anta, ändra eller upphäva endetaljplan eller områdesbestämmelser, ett s.k. planföreläggande". I detta fallföreträder regeringen ett riksintresse eller regionalt intresse som måste hävdasgentemot kommunens och enskilda medborgares intresse.Det är väsentligt att en samverkan sker i bostadsförsörjningsplaneringenmellan kommuner som ingår i ett område med en för flera kommunergemensam arbets- och bostadsmarknad. Snarare än att i en lag åläggakommuner att samråda med andra kommuner som berörs av planeringen, börKommunförbundet kunna ges ett samordnande ansvar i sådana fall där engemensam arbets- och bostadsmarknad kan identifieras.Det skulle innebära en tillbakagång och ett inkräktande på den kommunalasjälvstyrelsen att stifta en lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. År1993 upphävdes lagen om bostadsförsörjning och lagen om kommunalbostadsanvisningsrätt. När bostadsförsörjningslagen avskaffades infördes enny lagstiftning som reglerade kommunernas möjlighet att ge enskilda stöd.För gäller som huvudprincip den subsidiära metoden,subsidiaritetsprincipen, vilken innebär att besluten fattas så nära medborgarnasom möjligt. Också Lagrådet anser att den kommunala självstyrelseprincipenåsidosätts om regeringen dikterar innehållet för de folkvalda ikommunfullmäktige.Kristdemokraterna avstyrker regeringens förslag till lag om kommunernasbostadsförsörjningsansvar. Som en följd avslås också regeringens förslag tilllag om ändring i jordabalken.BostadsförmedlingstvångAtt tvinga kommuner vare sig de behöver eller inte att inrättabostadsförmedlingar urholkar inte bara det kommunala självstyret. Ettsådant tvång försvagar också den lokala demokratin. De lokala beslutennära medborgarna är en styrka för demokratin och skall inte försvagasgenom okynneslagstiftning. Det är fullt möjligt för de kommunersom har behov och önskar att inrätta bostadsförmedlingar. Fleraremissinstanser, bl.a. och ,framhåller att en förutsättning för en fungerande bostadsförmedling är attdet finns lediga lägenheter att förmedla. Det är snarare här problemetfinns för just de kommuner, de s.k. tillväxtkommunerna, som regeringenvill införa denna tvingande lagstiftning för. Remissinstanserna framhållerockså att det är viktigt att lagstiftningen inte försvårar lösningar därbostadsmarknadens aktörer i samverkan sköter bostadsförmedlingen.Exempelvis kan nämnas att förmedlade 3 860 lägenheter frånallmännyttan och 840 från privata värdar . I förmedlas cirka500 lägenheter , medan förmedlar 800 lägenheterper år, hälften var från privata fastighetsägare respektive allmännyttan. kommer heller inte att lösa problemet med den svartamarknad som etablerats inom bostadssektorn. Svenska Kommunförbundetssocialistiska majoritet tillstyrker regeringens förslag, men markerar samtidigtatt "bostadsbyggandet styrs av andra faktorer än en aldrig så välformuleradkommunal plan för bostadsbyggandet".Kristdemokraterna avstyrker regeringens förslag om att en kommun skallvara skyldig att anordna bostadsförmedling om det behövs för att främjabostadsförsörjningen.ByggkostnaderKristdemokraterna delar regeringens uppfattning att det är angeläget attkomma till rätta med de höga produktionskostnaderna för att få rimligaboendekostnader i nya bostäder. Byggkostnadsdelegationen föreslår i sittbetänkande (SOU 2000:44) en första målsättning om minskadebyggkostnader och minskade byggtider med 10-20procent, som kvalitetsfelen minskar . Vi hardärför föreslagit att en konsekvensutredning om sänkning avbyggmomsen till görs. Konkurrensbevakningen förbyggsektorn måste skärpas. bör ges uppdraget attgöra återkommande revisioner av särskilt viktiga offentligaupphandlingar. påtalar ytterligare relevantafaktorer som kan ha påverkat bostadsproduktionen under senare delen av1990-talet, bl.a. skatter, befolkningsomflyttningar, arbetsmarknad ochinfrastruktursatsningar.Den utredning som pågår för att analysera vissa frågor ikonkurrenslagstiftningen har stor bäring på byggsektorn. Ansvaret för attsänka byggkostnaderna bör snarare tilldelas byggbranschen i samverkan medKonkurrensverket än att ett byggkostnadsforum under tillskapas.Transparensen i prissättningen måste stärkas i hela värdekedjan. Med detecken på karteller som byggmaterialbranschen visar antydningar till, måstedet till kraftfullare muskler att hantera dessa frågor än är utrustatmed. är därför den naturliga myndigheten för en sådangenomlysning och bevakning som kan utveckla en mer effektiv och öppenbyggmarknad. Detta borde vara en naturlig följd av den skärpning avkonkurrenslagen som regeringen föreslagit.EU:s byggproduktdirektiv medverkar till att avskaffa hinder förkonkurrensen. Byggproduktdirektivet måste därför utvecklas för att få tillstånd en fungerande inre marknad på byggproduktområdet. arbete med direktivet torde, enligt vår mening, ligga närmareKonkurrensverkets myndighetsutövning än . Utarbetandet av olikadirektiv är ett arbete mellan Kommissionen och de enskilda medlemsstaternasregeringar. Det betyder att regeringen kan använda den myndighet den anserlämpligast för uppgiften att förhandla fram direktivet till beslut iministerrådet. Vi kan därför inte heller av detta skäl se att något särskiltbyggkostnadsforum behöver skapas.Frågor om byggsektorn är av stor betydelse för en effektivt fungerandekonkurrens i hela samhällsekonomin. bör av regeringenuppmanas att mer explicit än ägna byggkostnaderna ochbyggmaterialbranschen extra uppmärksamhet. I linje med vadKristdemokraterna framhävt i förslaget till statsbudget bör Konkurrensverketfå ökade resurser och en mer framträdande roll än idag.Kristdemokraterna avslår regeringens förslag om inrättande av ettbyggkostnadsforum. Vi anser att ansvaret åvilar branschen och attKonkurrensverket tilldelas uppgiften att bevaka Byggkostnadsdelegationensförslag.Statens bostadskreditnämndKristdemokraterna delar uppfattningen att () skall gå över till mer försäkringsmässiga bedömningar ochvärderingar i sin garantigivning. En riskrelaterad avgiftssättning skaparstörre rättvisa för garantitagarna. Det innebär också att personer intefrestas till att ta högre lån än nödvändigt. Hyresgästernas ägandestimuleras på ett fördelaktigt sätt.TillväxtregionernaBristen på bostadspolitik har lett till det låga bostadsbyggandet.Regeringen har underlåtit att vidta åtgärder för att stimulerabostadsbyggandet. En bostadsskuld har skapats för kommandegenerationer. Vi utnyttjar och sliter de bostäder som tidigare generationerbyggt upp utan att göra de investeringar som krävs för att vi skall kunnalämna efter oss ett bättre eller ens likvärdigt bostadsbestånd åt dem somkommer efter. Svartjobb inom reparationer och underhåll av bostäder ärmycket omfattande. En åtgärd för att bromsa denna utveckling är attinföra sänkt skatt på hushållstjänster. Även ägare av hyresfastighet kan fåmöjlighet att utnyttja en sådan. De höga byggkostnaderna utgör också ettproblem vid ombyggnad.Bostadsbyggandet ökar långsamt. Främst byggs småhus ochspecialbostäder, men mycket få vanliga hyresrätter. Kommunerna uppgerhinder för bostadsbyggande som höga produktionskostnader, bristandeplanberedskap, osäkerhet om det framtida ränteläget, osäkerhet om framtidasubventionsvillkor m.m. I vissa kommuner spelar det kommunalautjämningssystemet en negativ roll. avstår från attanalysera helheten av regeringens bedömning vad gäller bostadsbyggande itillväxtregionerna och väljer att kommentera vissa delar.Förändringar i det kommunala utjämningssystemet är nödvändiga för attstimulera kommunernas vilja att planera för goda bostäder för fler invånare.Utjämningssystemet har blivit en broms för ett antal kommuner som inte villdra på sig kostnader för förskolor, skolor mm till följd av inflyttning tillkommunen. Vi anser att utjämningssystemet skall förändras så att staten stårför utjämningen i stället för ett mellankommunalt system. Vad gällerstudentbostäder har vi kristdemokrater verkat för investeringsbidrag ochstöder regeringens förslag med vissa marginella ändringar. Ökade resurser förbidrag till marksanering ställer fler områden för bostadsbyggande tillförfogande.Kristdemokraterna stöder regeringens resonemang om att under en s.k.karenstid undanta nyproduktion från hyreslagens bruksvärdesregel.Allmännyttans hyresledande roll måste ifrågasättas, då den utvecklats till attdirekt övertolkas vid hyressättningen. För att främja byggande harKristdemokraterna påtalat vikten av regler som gör det möjligtatt också bilda tredimensionellt avgränsade fastigheter.Vi kristdemokrater motsätter oss starkt att frysningen förfastighetstaxeringen upphör, något som leder till att många måste lämna detboende där de trivs och som de innehaft . Fastighetsskattenmåste långsiktigt växlas över till en avgift som direkt speglar denservice fastigheten åtnjuter.Stockholm den 1 november 2000Ulla-Britt ()()()Skånberg (kd)()()()()()()()