mot · GO02Sf630 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Sf630av , ()Inriktningen av den gemensamma europeiska asyl- och flyktingpolitikenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som imotionen anförs om inriktningen på den gemensamma europeiska asyl-och flyktingpolitiken.MotiveringGenom EU-medlemskapet står i en ny situation närdet gäller att driva en egen "svensk" invandrings- ochflyktingpolitik. När Amsterdamfördraget trädde i kraft denförsta blev invandrings- och asylfrågorna en del avEG-rätten och skall samordnas. Asyl- och invandrarfrågorkommer under Amsterdamfördraget att föras till förstapelarens regelverk.Vi har en i grunden positiv syn på en gemensam politik vad gäller asyl-och flyktingfrågor, liksom på individens fria val till bosättning och friarörlighet. En instängd "europeisk fästning" är inte bara oacceptabel, den är ilängden också ohållbar i den alltmer globaliserade värld vi lever i.Den demografiska utvecklingen gör också att en friare migration ärnödvändig ur arbetskrafts- och kompetenssynpunkt. EU-området kommer attfå obalans mellan antalet yrkesverksamma och antalet pensionärer. Desenares försörjning och välfärd kommer att bli beroende av att bristen på deförra kan avhjälpas. Behovet av immigration kommer att vara stort. FN har ibörjan i en rapport visat att ålderssammansättningen i är såskev, att det behövs en betydande invandring för att det skall vara möjligt attupprätthålla dagens välstånd.Borttagandet av de inre gränskontrollerna mellan EU-länderna visar pånödvändigheten av att medlemsländerna kommer fram till en gemensamhållning gentemot medborgare i tredje land. Annars uppstår osäkerhet och iförlängningen minskad rättssäkerhet för de asylsökande. Brist på samordningfår lätt till följd att den njuggaste lagstiftningen och den mest restriktivarättstillämpningen blir minsta gemensamma nämnare för europeiskflyktingpolitik.Vid flyktingströmmar behövs en rimlig fördelning mellan EU-ländernavad gäller mottagandet, i stället för att vissa länder tar emot enoproportionerlig andel medan andra länder inte alls tar sitt ansvar. Dettaförutsätter i sin tur en gemensam europeisk flyktingpolitik.En gemensam politik ger möjlighet till en kraftfull samordning genom attkommissionen tar över och kvalificerad majoritet kan tillämpas. Mycket talarför att detta kommer att driva på utvecklingen i generös och human riktningoch att det inte blir fråga om en "minsta gemensam nämnare". För detta talarockså att får ett ökat inflytande.EU:s flyktingpolitik bör grundas på följande principer: Asyl- ochflyktingpolitiken ska vara generös och human samt präglas av öppenhet motomvärlden. Vi vill se mindre av kontroll av omvärlden. En gemensamflyktingpolitik skall bestå av miniminivåer med utrymme för medlemsstaternaatt sträcka sig längre än det som miniminivåerna stadgar.Politiken bör präglas av icke-diskriminering och jämställdhet och vila påsolidaritet och partnerskap mellan EU-staterna, andra europeiska stater ochutvecklingsländerna.Utvecklingen av en gemensam asyl- och invandringspolitik böröverensstämma till fullo med principerna Genèvekonvention samttilläggsprotokollet och ta betydande hänsyn till de normer somkommer till uttryck i . Andra viktiga konventioner somska respekteras i detta sammanhang är den Internationella konventionen omelimineringen av alla former av rasistisk diskriminering, Barnkonventionensamt om de mänskliga rättigheterna från 1950.Under de närmaste åren skall ett antal områden harmoniseras och det ärviktigt att detta sker utifrån en så hög nivå som möjligt, som respekterarflyktingars rättigheter samt rätten till familjeliv och rätten till arbete.En generös och human flyktingpolitik är nödvändig för att förhindra denomfattande människosmugglingen till EU. Det är nödvändigt att utveckla etthelhetsperspektiv vad gäller förståelsen av orsakerna till migration samt attförebyggande insatser görs i ett rättviseperspektiv.När den gemensamma politiken utvecklas bör aktivtverka för bland annat följande: Flyktingdefinitionen måsteharmoniseras i ett direktiv, och en gemensam syn utvecklaskring vad som menas med utövare av förföljelse.Definitionen bör omfatta förföljelse från stater, andragrupper som staten inte kan eller inte vill skydda denförföljde från, samt situationer där en statsmakt saknas.Gemensamma riktlinjer bör också utvecklas kringbehandlingen av könsrelaterade asylskäl, t.ex. som följd avförföljelse av homosexuella, liksom om personer somriskerar dödsstraff, tortyr eller omänsklig behandling, samtom asylskäl som härrör från flykt undan väpnade konfliktereller miljökatastrofer. Ett direktiv bör utarbetas omskyddsgrunder som går utöver Genèvekonventionensbestämmelser. Den omfattande gemensamma listan påländer från vilka visum ska krävas för inresa till revideras regelbundet för att ta hänsyn till länder somdrabbas av inbördeskrig, allmänt våld eller omfattandekränkningar av mänskliga rättigheter och också där framstegi dessa avseenden görs. Alltför omfattande viseringskravleder lätt till människosmuggling och mänskliga tragedier.Ambitionen bör vara att en sådan lista ska innehålla ettbegränsat antal länder. Vid översynen avDublinkonventionen bör det fastställas att artiklar 3.4 och 9ska tolkas humant och flexibelt. Dessa artiklar innehållerundantag från första asylland-principen och ger möjlighet attlåta asylsökande få sin sak prövad i det andra landet om detfinns familjeskäl, kulturella eller humanitära skäl för detta. Iövrigt bör den nuvarande artikeln i omatt familjemedlemmar får söka asyl i det land där en medlemav kärnfamiljen redan fått skydd som konventionsflykting(även om de inte befinner sig i detta land) om de såönskar utvidgas till att gälla även kärnfamiljsmedlemmarsom har uppehållstillstånd på andra grunder änkonventionsstatus.Principen om barnets bästa bör utgöra grunden för harmonisering av reglerför att bevilja uppehållstillstånd av humanitära skäl.Gemensamma kriterier bör utvecklas över vad som avses med ett säkerttredje land, och garantier bör införas för att en asylsökande verkligen fårtillträde till en asylprocedur i detta land. Ett gemensamt ansvar för flyktingar ien massflyktssituation bör regleras genom ett EU-direktiv. Villkorenför dessa flyktingar bör grundas på skyldigheter som EU-staterna harförbundit sig att leva upp till i de relevanta internationella instrument som dehar tillträtt. En överenskommelse om fördelningen när det gäller mottagandeav skyddssökande bör också träffas.Stockholm den 5 oktober 2000Berndt ()()