mot · GN02A7 · 2000-01-21 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A7av Feltzing, ()med anledning av prop. 1999/2000:32 Lönebildning för full sysselsättningBakgrundFrågan om stridsåtgärder mot enmans- och familjeföretag har varitföremål för riksdagsbehandling vid ett flertal tillfällen under 1990-talet.Ett förslag om förbud mot sådana åtgärder lämnades av 1992 årsarbetsrättskommitté (se SOU 1993:32). Regeringen föreslog (se prop.1993/94:67) att införa ett förbud i enlighet med kommitténsförslag och ett sådant förbud infördes också i en ny bestämmelse i Lag(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL). Förbudet gällde1994 och omfattade stridsåtgärder med syfte att tvinga framkollektivavtal med enmans- och familjeföretag. Med familjeföretagmenades i detta sammanhang företag i vilka endast medlemmar i en ochsamma familj är ägare och arbetstagare. Även sympatiåtgärder förstridsåtgärder mot enmans- och familjeföretag var förbjudna. Undantaggjordes för i behörig ordning beslutade anställningsblockader.Därefter upphävdes förbudet (se prop 1994/95:76) med motiveringen attdet inte hade påvisats några allvarliga olägenheter och att konflikträttendärför inte borde inskränkas på detta område. Efter upphävandet har fråganpå nytt varit föremål för motioner till riksdagen.Frågan om ett blockadförbud har utretts av Utredningen omett förstärkt förlikningsmannainstitut (SOU 1998:141, Medling ochlönebildning). Utredningen föreslog att det förbud mot stridsåtgärder motenmans- eller familjeföretag som gällde 1994 återinförs.Regeringen har i propositionen 1999/2000:32 Lönebildning för fullsysselsättning dessvärre inte följt utredningens förslag utan ansett att fråganinte behöver regleras i lag.Miljöpartiet hade också gärna sett att arbetsmarknadens parter själva löstfrågan om blockadförbud avtalsvägen. Vi bedömer dock att tillräckligainitiativ inte har tagits av parterna varför föreslår, i likhet medutredningen, att förbudet återinförs.Gällande svensk rättRegeringsformenI 2 kap. 17 § regeringsformen stadgas att förening av arbetstagare samtarbetsgivare och förening av arbetsgivare äger rätt att vidtaga fackligastridsåtgärder, om ej annat följer av lag eller avtal.Medbestämmandelagens fredspliktsregler m.m.MBL innehåller regler om den fredsplikt som följer av träffade kollektiv-avtal. Lagen förbjuder den som är bunden av ett kollektivavtal att i vissaangivna syften vidta stridsåtgärder mot avtalsmotparten. Lagenbehandlar, med några undantag, inte stridsåtgärder som vidtas utanförkollektivavtalsförhållanden, t.ex. sådana stridsåtgärder som vidtas i syfteatt förmå någon som inte är bunden av kollektivavtal att träffa ett sådantavtal.Ett enmans- eller familjeföretag, som har slutit kollektivavtal, är i storutsträckning skyddat mot stridsåtgärder på grund av den fredsplikt som följerav det träffade kollektivavtalet. Om ett sådant företag inte har slutitkollektivavtal, kan det dock i princip bli utsatt för stridsåtgärder från enarbetstagarorganisation som vill träffa ett kollektivavtal med företaget,eftersom sådana stridsåtgärder är inte olovliga enligt . Företaget kan då också drabbas av kännbara sympatiåtgärdersom vidtas till stöd för organisationens krav på kollektivavtal. Det ärnämligen även i kollektivavtalsreglerade förhållanden i princip tillåtet attvidta sympatiåtgärder till stöd för en part i en lovlig primärkonflikt.Företaget kan i princip inte med framgång kräva skadestånd för de lovligastridsåtgärdernas skadeverkningar (se NJA 1925 s. 85, 1932 B 151 och 1935s. Om företaget ger efter för stridsåtgärderna och träffar begärtkollektivavtal, blir avtalet på visst sätt gällande med ett kollektivavtalsverkningar trots att företaget inte har några anställda (se AD 1974 nr 16).Företaget har också små utsikter att med framgång göra gällande attkollektivavtalet är ogiltigt med hänsyn till de stridsåtgärder som har föregåttavtalets ingående (se t.ex. AD 1934 nr 142).ÖvervägandenDet kan inte anses rimligt att det skall få förekomma stridsåtgärder motett enmans- eller familjeföretag med de omfattande skadeverkningar,som sådana åtgärder i förening med sympatiåtgärder kan medföra förföretaget och tredje man. En stridsåtgärd för att uppnå ett kollektivavtal,som i praktiken inte direkt kommer att reglera arbetsvillkoren för någonutanför företagarens egna familj, kan inte anses fylla något rimligtfackligt syfte. Företaget borde ha rätt att utan inblandning frånarbetstagarorganisationerna få bestämma vilka inbördes relationer somskall råda mellan de familjemedlemmar som arbetar i företaget.Miljöpartiet tillbakavisar argumentet att det skulle finnas skäl att ha ettgällande kollektivavtal för det fall någon skulle anställas i framtiden.Intresset av att ett företag har kollektivavtal det önskar anställanågon utomstående kan inte anses uppväga den skada och det intrång somstridsåtgärden utgör för ett företag, som inte har några utomståendearbetstagare när åtgärden faktiskt vidtas.Mot detta argument kan vidare anföras att de fackliga organisationernainom större delen av SAF-LO-området och hela tjänstesektorn avstår frånsådana stridsåtgärder och att det inte har framkommit att det leder tillmissförhållanden för nyanställda. Så snart någon anställts finns det möjlighetför fackliga organisationer att vidta stridsåtgärder för att driva krav påkollektivavtal. Lagen har vidare varit tillämplig utan att det dethar framkommit problem med dess tillämpning.Utformning av förbudetEnligt SOU 1998:141 byggde den bestämmelse som gällde 1994 på ettomsorgsfullt utredningsarbete. Den hade befunnits förenlig medregeringsformen och de internationella konventioner på området somSverige har ratificerat. Det har inte kommit fram att det uppstod någratolkningsproblem som bestämmelsen gällde.Miljöpartiet föreslår, i likhet med utredning (SOU 1998:141), attbestämmelsen med obetydliga redaktionella ändringar får samma ordalydelseoch innebörd som den hade 1994. Vidare görs här en hänvisning, liksomäven utredning gjorde, till de förarbetsuttalanden om utformningenvilka gjordes i propositionen 1993/94:67 och betänkandet 1993/94:AU4.Bestämmelsen innebar i korthet följande.Förbudet omfattade stridsåtgärder med syfte att ingå kollektivavtal medföretag, som inte har några arbetstagare, eller med företag, som ägs av en ochsamma familj och i vilket bara familjemedlemmar är arbetstagare. Arbets-tagare fick inte vidta eller delta i en stridsåtgärd med sådant ändamål.Bestämmelsen omfattade alla arbetstagare och gällde oavsett arbetstagarensbundenhet av kollektivavtal. Den gällde också för arbetstagarorganisationer.Även sympatiåtgärder för åtgärder av det beskrivna slaget omfattades.Undantag gjordes för i behörig ordning beslutade anställningsblockader.Vilka företag som skulle omfattas av förbudsregeln förklarades utförligt ipropositionen (1993/94:67 s. 58). I huvudsak var det företag i följandekategorier:1. Alla typer av företag som inte har några anställda.2. Företag i vilka företagets enda ägare är ensam arbetstagare (äktaenmansföretag).3. Företag med en ägare eller med flera delägare som är medlemmar isamma familj och i vilket endast medlemmar i ägarfamiljen är arbetstagare.Till familjemedlemmar skulle räknas såväl make som släktingar i rättupp- och nedstigande led och avlägsnare släktingar - inklusivefosterbarn, myndlingar och styvbarn - som lever i gemensamt bo eller isamma hushåll. Kravet på gemensamt bo eller samma hushåll gällde inteför make och släktingar i rätt upp- och nedstigande led men däremot fört.ex. En man och en kvinna som utan att vara gifta bortillsammans under äktenskapsliknande förhållanden skulle, liksomhomosexuella sambor, jämställas med makar.Det angavs uttryckligen i bestämmelsen att stridsåtgärder, som hadevidtagits i strid mot bestämmelsen, var olovliga. Anställnings- och ägar-förhållanden kan ändras sedan en stridsåtgärd har varslats eller inletts.Sådana förändringar skulle inte beaktas vid bedömningen av om en strids-åtgärd var lovlig eller olovlig. Hade en lovlig stridsåtgärd väl en gångvarslats eller inletts, skulle den få fullföljas och utvidgas med sympati-åtgärder utan hinder av att det angripna företaget t.ex. väljer att låta enutomståendes anställning upphöra eller förändrar sina interna angelägen-heter.Ett företag som har drabbats skulle vara berättigat till skadestånd påsamma sätt, som gäller i övrigt vid olovliga stridsåtgärder. Mål om för-budsregeln skulle handläggas enligt lagen om rättegången i arbetstvister. fredspliktsinvändning från ett företag, som utsatts för en stridsåtgärd,skulle domstol, på företagets begäran, i enlighet med gällande praxis kunnameddela interimistiskt beslut rörande stridsåtgärdens lovlighet.HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att beslutar att i lag (1976:580) om medbestämmandei arbetslivet skall införas en ny paragraf, 41 b § med lydelse enligtbilaga 1,2. att beslutar om ändring i 2 kap. 1 § lagen (1974:371)om rättegången i arbetstvister i enlighet med bilaga 2.Stockholm den 21 januari 2000Barbro Feltzing (mp)()()()()Förslag tillLag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivetHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:580) om medbestämmande iarbetslivet att det i lagen skall föras in en ny paragraf, 41 b §, av följandelydelse. 41 b §Tabell 1: (Föreslagen lydelse )Denna lag träder i kraft den 1 juni 2000.Förslag tillLag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången iarbetstvisterHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:371) om rättegången iarbetstvister att 2 kap. 1 § skall ha följande lydelse. 2 kap. 1 §Tabell 2: (Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse )Denna lag träder i kraft .