mot · GN02Fi13 · 2000-04-28 00:00:00 — KonkurrensutsÃ¤ttning Ã¤r ett medel fÃ¶r att skapa och stimulera effektivt utnyttjande av begrÃ¤nsade resurser, stimulera till nytÃ¤nkande och bidra till god och fÃ¶rhÃ¶jd kvalitet samt ge patienterna en hÃ¶gre grad av valfrihet. En given fÃ¶rdel med att alternativa aktÃ¶rer uppstÃ¥r Ã¤r att kvalitetssÃ¤kringen kommer i fokus. Vid organisationsfÃ¶rÃ¤ndringar som genomfÃ¶rs pÃ¥ mÃ¥nga hÃ¥ll Ã¤r det extra viktigt att ha kontroll Ã¶ver att vÃ¥rden Ã¤r av samma hÃ¶ga kvalitet och att den ges pÃ¥ lika villkor. Kraven pÃ¥ offentlig insyn i verksamheterna och en hÃ¶g och fÃ¶r alla lika kvalitet ska fortsatt vara densamma, oavsett om verksamheten har en enskild eller offentlig utfÃ¶rare. FÃ¶r oss Ã¤r patientens behov av trygghet och valfrihet i fokus. Privata fÃ¶retag har pÃ¥ andra omrÃ¥den sedan lÃ¤nge aktivt medverkat till att ge svensk hÃ¤lso- och sjukvÃ¥rd en framskjuten plats i frÃ¥ga om metoder, teknologi, forskningsinriktning och kostnadsnivÃ¥ totalt sett. FrÃ¤mst har det skett i de forskningsintensiva lÃ¤kemedelsfÃ¶retagen, vilka har ett nÃ¤ra samarbete med de forskartÃ¤ta universitetssjukhusen, men vi kan pÃ¥ senare tid ocksÃ¥ se flera mycket framgÃ¥ngsrika fÃ¶retag i andra branscher, till exempel medicinsk teknik samt tekniska hjÃ¤lpmedel. vill stÃ¶dja utvecklingen av den tradition i vÃ¥rden, som betonar mÃ¤nniskolivets sÃ¤rstÃ¤llning. beslut om riktlinjer fÃ¶r prioriteringar i hÃ¤lso- och sjukvÃ¥rden behÃ¶ver tillÃ¤mpas mer aktivt. DÃ¤rfÃ¶r ser vi ett stort behov av opinionsbildning kring de grundlÃ¤ggande vÃ¤rden som byggt upp hÃ¤lso- och sjukvÃ¥rden och som vi anser behÃ¶ver bevaras och Ã¤ven utvecklas Ã¤n mer . Ett sÃ¤tt Ã¤r att ge fler mÃ¶jlighet att delta i den fortsatta utvecklingen av hÃ¤lso- och sjukvÃ¥rden i vÃ¥rt land. FÃ¶r att gÃ¶ra en sÃ¥dan utveckling mÃ¥ste fÃ¶rÃ¤ndringar av regelverk och lagstiftning genomfÃ¶ras. Lagen (1992:1528) om offentlig upphandling Ã¤r t ex dÃ¥ligt anpassad fÃ¶r upphandling av hÃ¤lso- och sjukvÃ¥rdstjÃ¤nster. DirektÂupphandling kan endast ske i utomordentligt begrÃ¤nsad omfattning, vilket kan fÃ¶rsvÃ¥ra fÃ¶r kommun och landsting/region att inledningsvis stÃ¶dja avknoppade verksamheter. Trots att lagen inte sÃ¤ger nÃ¥got om avtalstider, rekommenderar tillsynsmyndigheten (NÃ¤mnden fÃ¶r offentlig upphandling) ofta alltfÃ¶r korta avtal med privata vÃ¥rdgivare, vilket fÃ¶rsvÃ¥rar fÃ¶r patienter att fÃ¥ en lÃ¥ngvarig relation till sin vÃ¥rdgivare eller att ge vÃ¥rdgivaren rimliga avskrivningstider fÃ¶r de stora investeringar som behÃ¶vs fÃ¶r en vÃ¥rdinrÃ¤ttning. Det Ã¤r i sammanhanget mÃ¤rkligt att , ifrÃ¥ga om upphandling av sÃ¥ kallade B-tjÃ¤nster enligt EG-direktiven, dit hÃ¤lso- och sjukvÃ¥rdstjÃ¤nster rÃ¤knas, valt att gÃ¥ betydligt lÃ¤ngre Ã¤n direktiven krÃ¤ver. Lagen fÃ¶rsvÃ¥rar ocksÃ¥ patienternas val av vÃ¥rd i andra landsting, eftersom tillÃ¤mplig pÃ¥ ett landstings kÃ¶p av tjÃ¤nster frÃ¥n andra landsting. Det finns anledning att peka pÃ¥ de speciella fÃ¶rutsÃ¤ttningar som gÃ¤ller fÃ¶r vissa sektorer i svensk hÃ¤lso- och sjukvÃ¥rd. Den hÃ¶gspecialiserade vÃ¥rden med mycket stora upptagningsomrÃ¥den, liksom delar av utbildningen, mÃ¥ste ha ett sÃ¤rskilt lÃ¥ngsiktigt perspektiv fÃ¶r sin verksamhet. Det gÃ¤ller att bÃ¥de finansiera dess utveckling samt att garantera kompetensutveckling under stabila villkor. finns Ã¶verenskommelser mellan staten, landstingen och universitet och hÃ¶gskolor som ger sÃ¥dana villkor, som vi vill vÃ¤rna om. 6.6.5Â Avskaffa utfÃ¶rsÃ¤ljningsstoppet Ytterligare en faktor som i stor utstrÃ¤ckning kan pÃ¥verka de kommunala finanserna Ã¤r kommunernas eget bostadsbestÃ¥nd. PÃ¥ detta omrÃ¥de finns det ocksÃ¥ anledning att verka fÃ¶r en strukturfÃ¶rÃ¤ndring som gÃ¶r att kommunerna pÃ¥tagligt minskar sina, och dÃ¤rmed skattebetalarnas, risker som fÃ¶ljer av fÃ¶r stora Ã¥taganden pÃ¥ bostadsomrÃ¥det. Kommunala utfÃ¶rsÃ¤ljningar av bostadsbolag bÃ¶r inte motverkas frÃ¥n statligt hÃ¥ll, som med den nuvarande socialdemokratiska politiken. Det utfÃ¶rsÃ¤ljningsstopp som regeringen infÃ¶rt bÃ¶r avskaffas. Verksamheten i kommuner och landsting skall vara gemensamt finansierad. Men att kommunen ansvarar fÃ¶r och finansierar en verksamhet behÃ¶ver dock inte innebÃ¤ra att kommunen stÃ¥r som utfÃ¶rare av den. Entreprenader och konkurrensutsÃ¤ttning Ã¤r inte mÃ¥l i sig men ska ses som medel fÃ¶r en bÃ¤ttre verksamhet. En Ã¶kad konkurrensutsÃ¤ttning med tydliga och mÃ¤tbara kvalitetskrav inom det kommunaltekniska omrÃ¥det ger minskade kostnader och dÃ¤rmed frigÃ¶rs resurser fÃ¶r kÃ¤rnverksamheten. Med tydliga kvalitetsmÃ¥l, uppfÃ¶ljning och utvÃ¤rdering kan alternativa driftsformer Ã¶ka valfriheten Ã¤ven inom skolan och vÃ¥rden och tillfÃ¶ra ekonomisk och/eller ideell nytta. 6.6.6Â Kommuner ska inte konkurrera ut fÃ¶retag Kommunala bolag bÃ¶r i princip avvecklas pÃ¥ marknader dÃ¤r privata fÃ¶retag konkurrerar eller skulle kunna konkurrera. FÃ¶rutsÃ¤ttningen Ã¤r att det gemensamma bÃ¤sta fÃ¶r alla kommuninvÃ¥nare inte talar fÃ¶r ett kommunalt Ã¤gande. Det Ã¤r ocksÃ¥ viktigt att nÃ¤ringsverksamhet inte strider mot lagen. Ett sÃ¤tt att stÃ¶dja fÃ¶retagandet Ã¤r att vid kommunala upphandlingar dela ordern i flera poster sÃ¥ att Ã¤ven de mindre fÃ¶retagen kan vara med i budgivningen. Ett annat sÃ¤tt att uppmuntra fÃ¶retagande Ã¤r att minimera begrÃ¤nsningarna avseende etablering av exempelvis livsmedelsÂbutiker. Sammantaget pÃ¥verkas alltsÃ¥ fÃ¶rutsÃ¤ttningarna fÃ¶r att fÃ¶rbÃ¤ttra och bibehÃ¥lla den offentliga servicen pÃ¥ lÃ¤ngre sikt bÃ¥de av en bÃ¤ttre arbetsmarknad och av egna strukturfÃ¶rÃ¤ndringar. 6.6.7Â Skillnad mellan kort och lÃ¥ng sikt PÃ¥ kort sikt Ã¤r det dock svÃ¥rt att hÃ¤vda att strukturomvandling eller bÃ¤ttre ledning av verksamheter skulle gÃ¶ra att mÃ¤nniskor med vÃ¥rd- och omsorgsbehov fÃ¥r den hjÃ¤lp de behÃ¶ver och har rÃ¤tt till. Den kris som finns pÃ¥ allt fÃ¶r mÃ¥nga hÃ¥ll inom skolan rÃ¤ttas inte heller till fÃ¶r dem som Ã¤r elever , genom en strukturomvandling som kanske tar flera Ã¥r att genomfÃ¶ra. DÃ¤rfÃ¶r Ã¤r det motiverat med Ã¶kade resurser frÃ¥n staten fÃ¶r den nÃ¤rmaste perioden sÃ¥ att de mÃ¤nniskor som behÃ¶ver och har rÃ¤tt till en fungerande service kan fÃ¥ det. PÃ¥ lÃ¤ngre sikt Ã¤r det emellertid endast en stark sysselsÃ¤ttningsutveckling som i kombination med fortsatta strukturreformer kan trygga verksamheterna inom kommunsektorn. Mot ovanstÃ¥ende bakgrund fÃ¶reslÃ¥r ett tillskott till kommunsektorn pÃ¥ Ã¥r 2001 utÃ¶ver det regeringen fÃ¶reslagit. Ãr 2002 fÃ¶reslÃ¥s ett tillskott utÃ¶ver regeringens nivÃ¥ med . FÃ¶r Ã¥r 2003 anser att tillskottet bÃ¶r vara . DÃ¤rmed blir det samlade tillskott som fÃ¶reslÃ¥r Ã¶ver den kommande treÃ¥rsperioden. FÃ¶r kommuner och landsting med allvarliga ekonomiska problem och omstÃ¤llningssvÃ¥righeter finns Ã¤ven i vÃ¥rt budgetfÃ¶rslag mÃ¶jligheter till hjÃ¤lp i form av rÃ¥dgivning och ekonomiskt stÃ¶d frÃ¥n Bostadsdelegationen och Kommundelegationen. 6.7Â FÃ¶rena utjÃ¤mning med incitament fÃ¶r tillvÃ¤xt Det goda mÃ¥let bakom det kommunala utjÃ¤mningssystemet Ã¤r att alla kommuner och landsting/regioner skall ha likvÃ¤rdiga fÃ¶rutsÃ¤ttningar fÃ¶r sin verksamhet och service oberoende av skattekraft och opÃ¥verkbara strukturella kostnader. En invÃ¥nare i skall kunna fÃ¥ lika god sjukvÃ¥rd och service oavsett var hon eller han bor. Detta mÃ¥l stÃ¤ller vi kristdemokrater oss bakom. DÃ¤remot hÃ¶r rimliga skillnader i servicenivÃ¥, servicestandard, effektivitet och skattesats till den kommunala sjÃ¤lvstyrelsen och skall sÃ¥ledes inte kompenseras. Medborgarna skall sjÃ¤lva avgÃ¶ra detta genom demokratiska val av partier som fÃ¶rordar olika lÃ¶sningar eller genom den enskildes val av bostadsort. Systemet skall fÃ¶rena en lÃ¥ngtgÃ¥ende utjÃ¤mning med starka incitament fÃ¶r tillvÃ¤xt och fÃ¶rnyelse. Det skall stÃ¶dja och driva pÃ¥ en stark och solidarisk ekonomisk utveckling i hela landet. UtjÃ¤mningssystemet mÃ¥ste dessutom vara tillgÃ¤ngligt, begripligt och demokratiskt fÃ¶rankrat hos alla kommuner och landsting. Det skall vara mÃ¶jligt fÃ¶r kommuner och landsting att kunna parera t ex befolkÂningsfÃ¶rÃ¤ndringar genom att styra och fÃ¶rÃ¤ndra verksamhet och ekonomi utan att behÃ¶va Ã¶verraskas av det ekonomiska utfallet i utjÃ¤mningssystemet. Vi stÃ¤ller oss negativa till att inkomstutjÃ¤mningen Ã¤r inomkommunal och att den fÃ¶r med sig tillvÃ¤xthÃ¤mmande konsekvenser. Vidare Ã¤r vi kritiska mot kostnadsutjÃ¤mningens bristande trÃ¤ffsÃ¤kerhet och att den, milt uttryckt, inte kan anses begriplig och demokratiskt fÃ¶rankrad bland medborgarna. 6.7.1Â Statlig delegation och expertgrupp Regeringen beslÃ¶t att tillsÃ¤tta dels en delegation med uppgift att fÃ¶lja upp och utvÃ¤rdera utjÃ¤mningssystemet, dels en expertgrupp med uppgift att fÃ¶renkla och gÃ¶ra systemet mer stabilt. Vi Ã¤r kritiska mot att delegationen inte blev parlamentariskt sammansatt. Uppdragen kan knappast med stÃ¶d av direktiven betecknas som obetydliga och en sÃ¥vÃ¤l politiskt som geografiskt bredare sammansÃ¤ttning hade varit att fÃ¶redra framfÃ¶r nuvarande besÃ¤ttning frÃ¥n socialdemokraterna, miljÃ¶partiet och vÃ¤nsterpartiet. Att helt avskaffa den absurda pomperipossaeffekten bÃ¶r vara en prioriterad uppgift. Vidare bÃ¶r trÃ¤ffsÃ¤kerheten i kostnadsutjÃ¤mningssystemet radikalt fÃ¶rbÃ¤ttras. Vi anser dessutom av principiella skÃ¤l att en Ã¶vergÃ¥ng frÃ¥n inomkommunal till statlig inkomstutjÃ¤mning bÃ¶r prÃ¶vas. VÃ¥r mening Ã¤r att nuvarande ordning med inomkommunal utjÃ¤mning gÃ¥r emot grundlagens intentioner med den kommunala sjÃ¤lvstyrelsen, lokaliseringsprincipen och den kommunala beskattningsrÃ¤tten. NÃ¥gra fÃ¶rÃ¤ndringsfÃ¶rslag frÃ¥n delegaÂtionen Ã¤r under remissbehandling, men vi avvaktar vidare kommentarer innan vi har sett huvudfÃ¶rslaget. AngÃ¥ende LSS kan dock sÃ¤gas att vi delar Svenska KommunfÃ¶rbundets instÃ¤llning att LSS som en rÃ¤ttighetslag med tydliga statliga preciseringar ocksÃ¥ bÃ¶r vara statligt finansierad. 6.8Â FÃ¶rÃ¤ndringar som ekonomiskt pÃ¥verkar kommunsektorn Kommunsektorn pÃ¥verkas indirekt av en rad fÃ¶rÃ¤ndringar som kristÂdemokraterna vill gÃ¶ra pÃ¥ olika omrÃ¥den. Samtliga dessa effekter regleras i enlighet med finansieringsprincipen. Den fÃ¶reslagna berÃ¤kningen av sjukpenninggrundande inkomst vÃ¤ntas minska kommunsektorns skatteintÃ¤kter med ca Ã¥rligen. InfÃ¶randet av en andra karensdag berÃ¤knas netto fÃ¶rstÃ¤rka kommunsektorn med . Den hÃ¶jda avdragsrÃ¤tten fÃ¶r pensionssparande minskar kommunsektorns skatteintÃ¤kter medan den slopade inkomstÂprÃ¶vningen av Ã¤nkepensionerna och den fÃ¶rlÃ¤ngda omstÃ¤llningspensionen verkar i motsatt riktning. Ett Ã¥terinfÃ¶rande av vÃ¥rdnadsbidraget pÃ¥ en hÃ¶gre nivÃ¥ fÃ¥r en rad konsekvenser fÃ¶r kommunsektorn. FÃ¶r det fÃ¶rsta Ã¶kar skatteintÃ¤kterna till fÃ¶ljd av att vÃ¥rdnadsbidraget fÃ¶reslÃ¥s skattepliktigt. FÃ¶r det andra leder vÃ¥rdnadsbidraget till en viss Ã¶kning av kommunernas intÃ¤kter frÃ¥n daghemsavgifterna, eftersom dessa styrs av den sammanlagda inkomsten av tjÃ¤nst, som Ã¶kar nÃ¥got fÃ¶r dem som pÃ¥ deltid anvÃ¤nder kommunalt dagis. FÃ¶r det tredje vÃ¤ntas kommunernas kostnader fÃ¶r barnomsorg pÃ¥ sikt minska med varaktigt, eller av de totala kostnaderna fÃ¶r barnomsorgen nÃ¤r fÃ¶rÃ¤ldrarna fÃ¥r mÃ¶jlighet till fler alternativa barnomsorgsalternativ. De inledande Ã¥ren vÃ¤ntas effekten bli betydligt mindre. FÃ¶r det fjÃ¤rde vÃ¤ntas kommunsektorns skatteintÃ¤kter minska med ca till fÃ¶ljd av avdragsrÃ¤tten fÃ¶r styrkta barnomsorgskostnader som Ã¤ven fÃ¶reslÃ¥s gÃ¤lla kommunala daghemsavgifter fÃ¶r barn som fyllt ett men inte tre Ã¥r. Den sÃ¤nkta grÃ¤nsen fÃ¶r reseavdrag leder till minskade skatteintÃ¤kter, liksom nettoeffekten av de slopade garantidagarna och det hÃ¶jda garantibeloppet i fÃ¶rÃ¤ldrafÃ¶rsÃ¤kringen. Det hÃ¶jda pensionstillskottet 2001 och 2002 med i mÃ¥naden berÃ¤knas Ã¶ka kommunernas skatteintÃ¤kter med . De samlade effekterna enligt ovan fÃ¶r kommunsektorn till fÃ¶ljd av politik framgÃ¥r av tabell 6.2. TABELL 6.2 EFFEKTER FÃR KOMMUNSEKTORN MED KRISTÂDEMOÂKRATERNAS POLITIK 2001 2002 2003 Ny berÃ¤kning av SGI (sjuk- och fÃ¶rÃ¤ldrafÃ¶rsÃ¤kringen) -710 -720 -700 Nettoeffekt tfa andra karensdag i sjukfÃ¶rsÃ¤kringen 70 70 70 HÃ¶jd avdragsrÃ¤tt fÃ¶r pensionssparande -280 -450 -560 Slopad inkomstprÃ¶vning av Ã¤nkepensionen 202 220 220 Skatteeffekt pga fÃ¶rlÃ¤ngd omstÃ¤llningspension 44 47 51 . kostnader pga infÃ¶rt vÃ¥rdnadsbidrag 500 1500 2200 Skatte- och avgiftseffekter pga vÃ¥rdnadsbidrag (netto) 640 1600 2200 SÃ¤nkt grÃ¤ns () fÃ¶r reseavdrag -520 -565 -565 HÃ¶jt pensionstillskott Ã¥r 2001-2002 140 140 Slopade garantidagar och hÃ¶jt garantibelopp i fÃ¶rÃ¤ldraÂfÃ¶rÂsÃ¤kringen -40 -40 -40 Slopat Ubs (skatteeffekt) -1080 -2170 -728 Skatteeffekt pga utÃ¶kad avdragsrÃ¤tt fÃ¶r barnÂomÂsorgsÂkostnader -250 -500 -500 Summa fÃ¶re neutralisering -1284 -868 1648 Neutralisering enl. finansieringsprincipen 1284 868 -1648 Ãkade statsbidrag till kommunsektorn 2500 1500 1000 SUMMA ramfÃ¶rÃ¤ndring pÃ¥ UO25 3784 2368 -648 Av tabellen framgÃ¥r att det sammanlagda nettotillskottet fÃ¶r kommunsektorn Ã¤r under treÃ¥rsperioden 2001â2003. Det hÃ¶jda grundavdrag som fÃ¶reslÃ¥r ska berÃ¤knas mot att den kommunalt beskattningsbara inkomsten utformas juridiskt sett som en statlig skattereduktion, varfÃ¶r kostnaden fÃ¶r denna skattesÃ¤nkning kommer att helt belasta staten genom en mindre behÃ¥llning pÃ¥ inkomsttitel . Samma sak gÃ¤ller det statliga fÃ¶rvÃ¤rvsavdraget som ocksÃ¥ fÃ¶reslÃ¥s i denna motion. 7Â Budgetpolitikens inriktning 7.1Â ÃverskottsmÃ¥l fÃ¶r offentlig sektor har pÃ¥ regeringens fÃ¶rslag faststÃ¤llt ett Ã¶verskottsmÃ¥l fÃ¶r de offentliga finanserna Ã¥r 2002 pÃ¥ av BNP. Det innebÃ¤r sammantaget att regeringens Ã¶verskottsmÃ¥l fÃ¶r offentlig sektor Ã¤r preciserade till av BNP Ã¥r 1999, Ã¥r 2000, Ã¥r Ã¥r 2002. Regeringen fÃ¶reslÃ¥r i vÃ¥rpropositionen att mÃ¥let skall faststÃ¤llas till Ã¤ven 2003. Detta sÃ¤gs ligga i linje med regeringens mÃ¥l att de offentliga finanserna pÃ¥ lÃ¥ng sikt ska uppvisa ett Ã¶verskott pÃ¥ i genomsnitt av BNP Ã¶ver en konjunkturcykel. Om genomsnittet Ã¶ver en konjunkturcykel ska bli Ã¤r det rimligt att Ã¶verskottet ska vara hÃ¶gre de Ã¥r BNP-tillvÃ¤xten vÃ¤ntas vara god. Regeringen nÃ¶jer sig dock med att Ã¶verskottet uppgÃ¥r till hÃ¶gst Ã¤ven under goda Ã¥r. Detta Ã¤r enligt inte tillrÃ¤ckligt mot bakgrund av vad Ã¶verskottet faktiskt bestÃ¥r av; drygt hÃ¤lften av Ã¶verskottet utgÃ¶rs av svenska folkets privata premiepensionssparande. 7.1.1Â Regeringens Ã¶verskottsmÃ¥l utgÃ¶r ingen sÃ¤kerhetsmarginal utan leder till Ã¶kad upplÃ¥ning NÃ¤r regeringen och lade fast det budgetpolitiska mÃ¥let om ett permanent Ã¶verskott pÃ¥ fÃ¶r den offentliga sektorn, sades detta vara fÃ¶r att skapa en sÃ¤kerhetsmarginal infÃ¶r kommande lÃ¥gkonjunkturer. âMed ett Ã¶verskott pÃ¥ som utgÃ¥ngslÃ¤ge finns det en marginal att aktivt motverka konjunkturavmattningar utan att underskottet i de offentliga finanserna hotar att bli fÃ¶r stort.â (Prop. 1996/97:150.) Liknande skrivÂningar Ã¥terfinns Ã¤ven i Ã¥rets vÃ¥rproposition. Tanken var alltsÃ¥ att med ett 2-procentigt Ã¶verskott skulle det finnas en marginal att mÃ¶ta lÃ¥gkonjunkturer utan att behÃ¶va strama Ã¥t ekonomin. Minskade skatteintÃ¤kter och Ã¶kande utgifter skulle kunna med mÃ¥ttliga Ã¥tstramningar utan att Maastrichtvillkoret om hÃ¶gst 3 procents underskott skulle brytas. Det regeringen presenterar i vÃ¥rpropositionen fÃ¶r Ã¥r 2000 innebÃ¤r emellertid att hela denna marginal i praktiken har fÃ¶rsvunnit. Det offentliga sparandet berÃ¤knas visserligen uppgÃ¥ till av BNP. Men mer Ã¤n hela detta sparande ligger Ã¥ren framÃ¶ver i Ã¥lderspensionssystemet. NÃ¥gon extra marginal fÃ¶r statsfinanserna Ã¤r det inte frÃ¥ga om. Regeringen rÃ¤knar med ett underskott pÃ¥ 15 miljarder Ã¥r 2002 och Ã¥r 2003 i statens finansiella sparande. Det underliggande saldot berÃ¤knas till â45, â30 och â26 miljarder kronor Ã¥ren 2001â2003. Det som sedan hjÃ¤lper upp det offentliga sparandet till Ã¤r de medel som sparas i pensionssystemet inklusive premiereserven och ett litet sparande i kommunsektorn. Men regeringen kan fÃ¶rstÃ¥s inte rÃ¤kna med att medlen i pensionssystemet ska kunna anvÃ¤ndas fÃ¶r att mÃ¶ta en konjunkturavmattning, sÃ¥vida inte hela pensionsuppgÃ¶relsen ska brytas eller pengar ur den privata premiereserven konfiskeras. Det budgetpolitiska Ã¶verskottsmÃ¥let pÃ¥ innebÃ¤r alltsÃ¥ inte en Ã¶kad buffert fÃ¶r statsfinanserna Ã¥r 2002 och framÃ¶ver som det ursprungligen var tÃ¤nkt. Regeringens berÃ¤knade amorteringar pÃ¥ statsskulden de nÃ¤rmaste Ã¥ren enbart med utfÃ¶rsÃ¤ljningar av statliga fÃ¶retag och att belopp Ã¶vergÃ¥ngsvis enligt pensionsuppgÃ¶relsen fÃ¶rs Ã¶ver frÃ¥n AP-fonden till statskassan. Hela det finansiella Ã¶verskott som tidigare fanns i staten nu mer Ã¤n tÃ¶mt i regeringens berÃ¤kningar, och statens finansiella sparande berÃ¤knas kommande Ã¥r bli ett underskott pÃ¥ , eller av BNP 2002 och 2003. SammansÃ¤ttningen av regeringens finansiella sparande fÃ¶r offentlig sektor framgÃ¥r av tabell 7.1. Tabell 7.1 Finansiellt sparande i offentlig sektor enligt regeringen procent av BNP 2000 2001 2002 2003 Staten -0,1 6,0 -0,7 -0,7 Kommunsektorn 0,5 0,4 0,1 0,1 Pensionssystemet 2,4 -4,4 2,6 2,6 Totalt fÃ¶r offentlig sektor 2,8 2,0 2,0 2,0 varav privata premiereservpengar 2,6 1,1 1,1 1,1 Av detta fÃ¶ljer att nÃ¤r konjunkturen viker â och det gÃ¶r den fÃ¶rr eller senare â eller om utvecklingen blir sÃ¤mre Ã¤n den regeringen rÃ¤knar med, kommer lÃ¥nebehovet och dÃ¤rmed statsskulden att Ã¶ka snabbt, eftersom utgÃ¥ngslÃ¤get Ã¤r en underbalanserad budget. Regeringen med andra ord tillbaka pÃ¥ ruta ett nÃ¤r det gÃ¤ller mÃ¶jligheten att undvika en finanspolitik som fÃ¶rstÃ¤rker konjunktursvÃ¤ngningarna. En annan direkt fÃ¶ljd av regeringens sÃ¤tt att skÃ¶ta statsfinanserna Ã¤r att statsskulden nu berÃ¤knas bli ca hÃ¶gre Ã¤n vad som berÃ¤knades i vÃ¥rpropositionen fÃ¶r ett Ã¥r sedan. FÃ¶rÃ¤ndringen av statsskuldens utveckling mellan de olika vÃ¥rpropositionerna framgÃ¥r av tabell 7.2. TABELL 7.2 STATSSKULDENS UTVECKLING ENLIGT VÃRPROPOSITIONEN 1999 OCH VÃRPROPOSITIONEN ÃR 1999 2000 2001 2002 2003 Statsskulden vid Ã¥rets slut enligt VP1999 1325,4 1249,3 1071,2 1049,3 Statsskulden vid Ã¥rets slut enligt VP2000 1374,2 1256,3 1153,3 1142,6 1145,7 Skillnad +48,8 +7,0 +82,1 +93,3 Att statsskulden berÃ¤knas Ã¶ka Ã¥r 2003 Ã¤r en fÃ¶ljd av att regeringen budgeterar med underskott bÃ¥de 2002 och 2003. 7.1.2Â stÃ¤llningstagande till nuvarande Ã¶verÂskottsmÃ¥l har i tidigare motioner pÃ¥talat att det i ett medelfristigt perspektiv Ã¤r angelÃ¤get med ett Ã¶verskott i de offentliga finanserna, och dÃ¥ sÃ¤rskilt i statens finanser. En svÃ¥rbedÃ¶md konjunktur i kombination med en orovÃ¤ckande stor statsskuld och vÃ¤rldens mest konjunkturkÃ¤nsliga finanser gÃ¶r att behovet av en snabb avbetalning av statsskulden Ã¤r stort. En sÃ¤kerhetsmarginal bÃ¶r finnas fÃ¶r att klara en kommande konjunkturnedgÃ¥ng utan att upplÃ¥ningen Ã¶kar. DÃ¤rfÃ¶r anser att statsskulden bÃ¶r betalas av i snabbare takt Ã¤n den som regeringen fÃ¶reslÃ¥r. (Fler motiv fÃ¶r en snabbare avbetalning av statsskulden redovisas i avsnitt 4.1.5.) Vi har pÃ¥talat att den snabbare avbetalningstakten emellertid inte behÃ¶ver ske till priset av ett permanent hÃ¶gt skattetryck, utan i stÃ¤llet kan genom en nÃ¥got snabbare utfÃ¶rsÃ¤ljning av statligt Ã¤gda fÃ¶retag. Mot denna bakgrund har i tidigare motioner fÃ¶reslagit att Ã¶verskottsmÃ¥let borde faststÃ¤llas till av BNP fÃ¶r de nÃ¤rmaste Ã¥ren, och att det finansiella Ã¶verskott som fanns i staten delvis anvÃ¤ndes fÃ¶r strukturellt viktiga skattesÃ¤nkningar. I vÃ¥rpropositionen fÃ¶r Ã¥r 2000 Ã¤r, som redovisats ovan, bilden helt annorÂlunda: inget finansiellt sparande finns kvar i staten, dÃ¤r finns i stÃ¤llet ett underskott som gÃ¶r att statsskulden kommer att Ã¶ka i nominella termer. stÃ¥r som ett av fem partier bakom pensionsuppgÃ¶relsen om det nya pensionssystemet och stÃ¥r dÃ¤rmed ocksÃ¥ bakom storleken pÃ¥ det finansiella sparande som berÃ¤knas finnas i Ã¥lderspensionssystemet. Att just detta sparande (dÃ¤r man dessutom rÃ¤knar in de helt privata premieÂpensionspengarna) rÃ¥kar rÃ¤cka fÃ¶r att regeringens budgetmÃ¥l fÃ¶r den offentliga sektorn ska gÃ¥ ihop, betyder inte att stÃ¥r bakom regeringens idÃ© om permanent Ã¶verbeskattning. Det betyder enbart att regeringens mÃ¥lsÃ¤ttning att gÃ¶ra statsfinanserna mer stabila fÃ¶r konjunkÂturÂsvÃ¤ngningar helt har misslyckats. Av det som redovisats ovan framgÃ¥r att behovet av sunda statsfinanser och en snabbare avbetalningstakt fÃ¶r statsskulden har Ã¶kat markant sedan fÃ¶rra vÃ¥rpropositionen. lÃ¤gger dÃ¤rfÃ¶r i denna motion fram en budgetpolitik som tar sikte pÃ¥ ett bÃ¤ttre finansiellt sparande i staten och en snabbare avbetalning av statsskulden. Detta uppnÃ¥s genom en nÃ¥got stramare finanspolitik Ã¤n den regeringen presenterar och genom en snabbare utÂfÃ¶rsÃ¤ljning av statligt Ã¤gda fÃ¶retag. Genom en rad viktiga strukturreformer kombinerat med strategiska skattesÃ¤nkningar finansierade med besparingar, kommer dÃ¤rmed det kristdemokratiska budgetalternativet att innebÃ¤ra mindre konjunkturkÃ¤nsliga statsfinanser och bÃ¤ttre lÃ¥ngsiktiga tillvÃ¤xtmÃ¶jligheter. Regeringens fÃ¶rslag till Ã¶verskottsmÃ¥l fÃ¶r de offentliga finanserna bÃ¶r ersÃ¤ttas med ett mÃ¥l fÃ¶r statens finanser. Ãlderspensionssystemet kommer att efter den nya pensionsreformen âskÃ¶ta sig sjÃ¤lvtâ. Kommunsektorn Ã¤r Ã¥lagd ett balanskrav, vilket gÃ¶r att det finansiella sparandet dÃ¤r kommer att vara i balans Ã¶ver tiden, eller ligga strax Ã¶ver noll. Ett mÃ¥l fÃ¶r det finansiella sparandet i staten blir liktydigt med att statsskulden inte ska Ã¶ka Ã¶ver tiden, ens i nominella termer. Om staten har balans i det finansiella sparandet Ã¶ver en konjunkturcykel innebÃ¤r det ocksÃ¥ att skatteuttaget inte Ã¤r stÃ¶rre Ã¤n nÃ¶dvÃ¤ndigt. bÃ¶r faststÃ¤lla som mÃ¥l att staten bÃ¶r ha balans i det finansiella sparandet Ã¶ver en konjunkturcykel. Effekten av finanspolitik vad gÃ¤ller det finansiella sparandet framgÃ¥r av tabell 7.3. Till skillnad frÃ¥n regeringens budget uppnÃ¥s balans i staten 2002 och 2003. TABELL 7.3 FINANSIELLT SPARANDE I OFFENTLIG SEKTOR MED POLITIK Miljarder kronor 2001 2002 2003 Staten 151,1 2,1 2,9 Ãlderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten -97,0 58,0 61,0 Kommunerna 10,0 2,0 2,0 Summa offentlig sektor 64,1 62,1 65,9 Procent av BNP 2,2,2,7.2Â Utgiftstaken fÃ¶reslÃ¥r att taket fÃ¶r statens utgifter faststÃ¤lls till Ã¥r 2001, Ã¥r 2002 och Ã¥r 2003. Detta Ã¤r 9, 18 respektive lÃ¤gre Ã¤n det tak regeringen fÃ¶reslÃ¥r fÃ¶r de tre kommande Ã¥ren. I avsnitt 9 redovisas den preliminÃ¤ra fÃ¶rdelningen pÃ¥ utgiftsomrÃ¥den fÃ¶r 2001 till 2003. 7.3Â Statens lÃ¥nebehov och statsskuld ekonomiska politik syftar till ett minskat lÃ¥nebehov och en snabbare avbetalning av statsskulden Ã¤n den som fÃ¶ljer av regeringens politik, i enlighet med vad som redovisats i avsnitt 4.1.5 och 7.1. Utvecklingen av statens inkomster och utgifter pÃ¥ total nivÃ¥ samt statens lÃ¥nebehov (= statsbudgetens saldo) och statsskuldens fÃ¶rÃ¤ndring till fÃ¶ljd av politik framgÃ¥r av tabell 7.3. TABELL 7.3 STATSBUDGETENS MED FINANSPOLITIK Total nivÃ¥. Miljarder kronor 2000 2001 2002 2003 Inkomster 747,2 757,6 773,9 Utgifter exkl statsskuldsrÃ¤ntor 635,8 641,1 659,9 StatsskuldsrÃ¤ntor m.m. 67,5 61,2 51,8 Statsbudgetens primÃ¤ra saldo 44,0 55,3 62,1 Myndigheters m.fl in- och utlÃ¥ning i RiksgÃ¤ldskontoret, netto -9,1 -8,5 -8,8 ÃverfÃ¶ring frÃ¥n AP-fonden 19,7 19,1 3,6 Statsbudgetens saldo fÃ¶re Ã¶verf till hushÃ¥llen 54,6 65,9 56,9 Skulddispositioner -113,3 -7,0 -4,0 StatsskuldsfÃ¶rÃ¤ndring -167,9 -72,9 -60,9 Statsskuld vid Ã¥rets slut 1325,4 1088,4 1015,5 954,6 Statsskuld i procent av BNP 49,44,40,Regeringens berÃ¤knade skuld i procent av BNP 52,50,48,8Â Statens inkomster Huvuddelen av fÃ¶rslag pÃ¥ skatteomrÃ¥det framgÃ¥r av avsnitt 5.1 och 5.2 tidigare i denna motion.