mot · GO02Kr268 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Kr268av , ()Fuktskadade byggnaderFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utreda åtgärder för att hindra ytterligare fuktskador på degamla husen i världsarvsstaden begäran hos att skulle föras upp påvärldsarvslistan har regeringen markerat viljan att ta ansvarnär på något sätt hotas. Det är därförangeläget att detta omsätts i konkreta åtgärder, somsäkerställer att detta unika världsarv bevaras fullt ut förframtidenBakgrundVisbys läge i en brant sluttning mot havet innebär att storamängder grundvatten söker sig under stadsområdet motkusten. Detta var en av förutsättningarna för samhälletsetablerande, men de stora mängderna vatten skulle ocksåkomma att medföra problem. Under medeltidenshögkonjunktur utnyttjades tomtmarken maximalt förstenhusbebyggelse, vilket innebar att bakgårdar och annanöppen tomtmark byggdes bort. För att den fullbyggdastadens sanitära infrastruktur, med färskvattenförsörjning,latrin- och sophantering skulle fungera, tvingadesvisbyborna att hitta exklusiva lösningar.Med ett system av under källargolven belägna murade latrinkammare avansenlig storlek, som kopplats ihop med avloppsrör av urgröpta trädstammar,lyckades man få kontroll över det nersmutsade vattnet som i avloppsnätetforslades ner till havet. På detta sätt förhindrades att förgiftat vattenblandadesmed det rena grundvattnet. Systemet kan dateras till 1200-talet.När Visbys andra högkonjunktur inträffade andra hälft,förnyades avloppssystemet med kanaler byggda av kalksten. Kanalerna tycksha tjänat både för rent vatten och i andra fall som avlopp.Både och tycks man haft kontroll över vattnet.Men med den "moderna" tidens inträde, och framåt,har man alltmer tappat kunskapen om vattnets underjordiska vägar i Visby.De gamla avloppsrören av trä noteras oftast inte vid ingrepp i gatu- ochtomtmark och vatten får i allt större utsträckning söka sig egna vägar mothavet. I dagens , som utnämndes till världsarv 1995, innebär detta attunderifrån kommande fukt i byggnader har blivit ett växande problem. Mångahus som varit helt befriade från fuktskador har, genom högre uppbelägna markingrepp med förändringar av vattenflöden, plötsligt fått storafuktproblem.Fukt i byggnader har i flera uppmärksammade fall i bildat grogrundför den fruktade äkta hussvampen (Serpula lacrymans), en brunrötesvampsom bryter ner cellulosa i trämaterial. Från ett påbörjat angrepp kan äktahussvamp snabbt sprida sig med mycel över stora avstånd (fem )och då ta sig fram över betonggolv, tegelväggar, genom isoleringsmaterial,över plåt etc.Det finns mer än tio kända fall av angrepp av den äkta hussvampen iVisby. Hitintills har ingen byggnad totalsanerats, dvs blivit helt jämnad medmarken, men med en av största samlingar av trähus från 1700-taletutgör fuktproblemen och svampen ett stort hot mot världsarvsstaden.ÅtgärderFukt i byggnader är till stora delar ett byggnadsteknisktproblem där val av byggmaterial, liksom bristfälligtunderhåll givetvis påverkar mottagligheten för fukt och röta.För underifrån kommande fukt finns dessutom olöstaansvarsfrågor: Kommunen ansvarar för bortledande avdagvatten, men vem ansvarar för grundvattnet? Det är ettjuridisk problem och en försäkringsfråga. Vem tar ansvar förde stora kostnader som ett svampangripet hus ger upphovtill? Husägare drabbas hårt ekonomiskt!Byggnadstekniker och byggnadsbiologer behövs för utredning av skadoroch för rådgivning inför gatunivåförändringar, ombyggnader, dräneringarm.m. Ett regelverk för hantering av grundvatten i samband med markingreppmåste inrättas och de juridiska och ekonomiska ansvarsfrågorna kringdrabbade byggnader måste utredas. För att kunna skapa en beredskap införframtiden krävs fördjupade utredningar och åtgärdsprogram för alla dessafrågor.Ovan nämnda utredningar kräver ekonomiska insatser. De bör inledas medett brett seminarium där företrädare för myndigheter, jurister,försäkringsombud och en rad olika experter ges tillfälle att klarläggaproblemen och förbereda de regelverk som är nödvändiga för att motverkadyra och sannolikt oreparabla problem med fuktskador i världsarvet Visby.Stockholm den 3 oktober 2000Roy ()()()()()()()()()()