mot · GO02Ju508 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:Ju508av , ()Straffverkställighet utomlandsFörslag till riksdagsbeslut1. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utländska medborgare som begått brott i skallutvisas för att avtjäna sina straff i hemlandet.2. tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utvisningsbeslut skall verkställas efter det att desammanlagda fängelsestraffen har avtjänats.Motiv för våra förslagEn stor del av dem som begår grova brott i är utländskamedborgare. Av dem som avtjänar straff på Kumlaanstalten är 107utländska medborgare. Så många som 85 av dessa har utvisningsbeslutsom ska fullföljas efter avtjänat straff. För är motsvarande siffror 109resp 50 samt för 57 utländska medborgare varav 29 medutvisningsbeslut.Många av dessa är dömda för grova narkotikabrott därför att de gjort tjänstsom kurirer eller smugglare utan avsikt att stanna i . De har varkenmotivation att lära sig svenska eller att på andra sätt anpassa sig till desvenska reglerna och normerna. Också de som av andra skäl är dömda förgrova brott till utvisning saknar ofta motivation att anpassa sig till svenskaförhållanden.Språksvårigheter, dålig motivation och andra omständigheter innebär atttillvaron både för anstaltspersonalen och intagna blir dålig. Möjligheterna attanpassa övriga brottslingar till ett normalt och laglydigt leverne försvåras.Kostnaderna för svenska staten och därmed skattebetalarna är mycket högaoch genom en ökad grov brottslighet tenderar de att öka.Det finns därför starka skäl varför de som är dömda till utvisning böravtjäna sina straff i respektive hemland. Det skulle minska belastningen påsvenska fängelser. Det skulle minska kostnaderna för kriminalvården. Detskulle bli lättare att arbeta med övriga intagna för att anpassa dem till ettlaglydigt liv efter avtjänat straff.Utvisning får emellertid inte leda till att vederbörande frisläpps direkt efterhemkomsten, om brottet i hemlandet inte betraktas som lika grovt som här.Då riskerar vi att få en ökad knarkkurirtrafik som utförs av utländskabrottslingar. Regeringen bör därför ges i uppdrag att arbeta föröverenskommelser med andra länder så att det blir möjligt att överföraavtjänandet av straffet till respektive land.Det finns också andra problem vad gäller tillämpningen avutvisningsbesluten efter avtjänat fängelsestraff. fängelsestraffetavtjänas påförs ibland ytterligare domar avseende fängelsestraff förtillkommande förseelser. Den ursprungliga strafftiden tillsammans medtillkommande strafftider kan då bli så lång att tiden för utvisningsbeslutetgåttut. Resultatet blir att den dömde efter avtjänat sammanlagt fängelsestraff kanfortsätta att fritt leva i landet. Detta kan inte vara rimligt.Utvisningsbeslutet innebär ett förbud att återvända antingen under viss tideller utan tidsbegränsning. Även om en domstols beslut om utvisning inte äratt betrakta som en påföljd, utan som en särskild rättsverkan på grund avbrottet, måste utvisningsbeslutets avsikt uppfattas vara en del av en välmotiverad bedömning av den dömdes brottsliga gärning. Denna bedömningborde inte mildras om den dömde avtjänar flera straff under en lång strafftid.Utvisningsdomen har så att säga sin särskilda rättsverkan och den måste sessom en helhet i straffutmätningen. Reglerna borde därför ändras så attutvisningsbeslutet gäller även om fler brott begås och ytterligare strafftiddöms ut.Stockholm den 27 september 2000Ola ()()