mot · GN02Ub22 · 2000-04-06 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:Ub22av Wälivaara, ()med anledning av prop. 1999/2000:68 Vissa skolfrågor1 Propositionens innehållPropositionen Vissa skolfrågor berör fem frågeställningar. Inledningsvisförklarar regeringen varför man anser sig tvingad att skjuta frågan om engymnasieexamen . Därefter föreslås att gymnasieskolansprojektarbete, tidigare benämnt examensarbete, skall betygsättas enligtden målrelaterade betygsskalan. När det gäller lärlingsutbildningen ochförsöksverksamheten med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstördabarns skolgång, väljer regeringen att fortsätta försöken i stället för attpermanenta verksamheterna. Slutligen föreslås att ämnet hemkunskap, itimplanen för , skall benämnas hem- och konsumentkunskap.I motionen presenteras svar på de fem förslagen underrespektive rubrik. Vår huvudsakliga kritik riktas mot de två fall där vi anseratt regeringen tydligt brister i handlingskraft och initiativförmåga. Att fort-sätta att bedriva försök där verksamheten ropar efter fasthet och slutgiltigalösningar är oansvarigt. Det är dags att sätta ner foten och permanentaverksamheten.2 En gymnasieexamenKristdemokraterna har länge ansett att en gymnasieexamen bör införas påalla de nationella programmen. Det var också därför som vi ställde osspositiva till det förslag till gymnasieexamen som presenterades i prop.1997/98:169. Redan då pekade vi dock på behovet av en uppstramningav de regler som skulle gälla för en sådan examen. Det är beklagligt attregeringen behöver på sig att justera sådant som egentligenborde ha ingått i det ursprungliga förslaget.I ett avseende måste emellertid förseningen ses som en framgång för Krist-demokraterna. Det gäller den insikt som regeringen nu tycks ha fått om attden grundläggande behörigheten och urvalet till grundläggande högskole-utbildning måste ses över. Från har vi ihärdigt pekat påatt det finns flera brister i det nuvarande systemet. När det gällerbehörighets-kraven har vi t ex markerat att det behövs en avstämning mellan gymnasie-examen och det nuvarande kravet på allmän behörighet.För att ha allmän behörighet att söka till högskolan krävs 90 %godkänt av samtliga kurser. Det är således ett kvantitativt krav. Någonkvalitetsaspekt finns inte i detta, t ex att svenska, engelska, matte och sam-hällskunskap mm skall ingå. Det sker inte heller någon viktning av olikakursers betydelse för högre utbildningar. Procentnivån är i sig ett hårt kravmen det finns också en otydlighet i vad vi ger för signaler. Om den nyagymnasieexamen kommer att ställa krav på att vissa ämnen skall ingå kanresultatet bli att den har högre krav än det som gäller för grundläggandebehörighet. Det rimliga vore att kraven låg på samma nivå.När det gäller urvalsreglerna har vi bl a pekat på problemet med betygs-räkning. söker eleverna på en snittpoäng till högskolan, vilket medfören risk att eleverna i sitt val av kurser väljer sådana där det anses lättareatt fåbra betyg. Detta för att få upp snittbetyget. Traditionella kunskapsämnen,som upplevs som svåra, riskerar att prioriteras ned eftersom man själv väljervilka som räknas. När den nya gymnasieexamen utformas är det viktigtatt se över detta problem.Även om vi är kritiska till att regeringen skjuter på införandet av engymnasieexamen är vi således positiva till att man tagit vår kritik när detgäller övergången till högskolan på allvar. Vi hoppas att regeringen också tari beaktande de synpunkter vi har framfört om det olämpliga i att mål-relaterade betyg räknas om till kvantitativa jämförelsetal.3 ProjektarbetetKristdemokraterna ser fram emot en gymnasieexamen för alla programoch vi ställer oss positiva till att examensarbetet utvecklas i form avprojektarbete. Vi vill dock tydligt markera att projektarbetet inte fårkomma att likställas med den kommande gymnasieexamen. Engymnasieexamen skall bygga på elevernas samlade prestationer, därockså den praktiska delen måste få utrymme. Det måste således tillskapasen innehållsmässig balans, vilket är viktigt att markera även om vi härendast talar om själva projektarbetet. Noteras bör också att självaprojektarbetet måste kunna utföras som ett praktiskt arbete medtillhörande dokumentation.Vi stödjer också regeringens förslag att projektarbetet i gymnasieskolanskall betygsättas enligt den målrelaterade betygsskalan. Däremot vill vi än engång lyfta fram det kristdemokratiska kravet på att betygsskalan borde varasexgradig. Det nuvarande systemet innehåller allt för få betygssteg för attbetraktas som rättvist. Om regeringen verkligen vill medverka till rättvisa börman därför se över antalet nivåer i betygssystemet.Vidare är det viktigt att lärarna får det stöd de behöver för sina bedöm-ningar. Att särskilda betygskriterier kommer att fastställas av ärsåledes positivt. Vi vill också markera vikten av att lärare får den kompetens-utveckling som behövs för att kunna handleda och bedöma projektarbeten.4 Lärlingsutbildning inom gymnasieskolanRegeringen visar än en gång hur villrådig och obeslutsam den är när detgäller lärlingsutbildningen. Man föreslår nu att försöksverksamheten medlärlingsutbildningen förlängs och utvecklas i syfte att samla mererfarenheter. Man vägrar att inse att det är de egna utgångspunkterna förverksamheten som är problemet och inte verksamheten i sig. Detta ärnågot vi kristdemokrater omöjligt kan acceptera. Vi behöver inte flerförsök, vi behöver ett fast och permanentat lärlingsprogram. De frågorsom regeringen nu ställer kring varför inte fler sökt till de pågåendeförsöken och varför företagare tvekar att medverka kunde vikristdemokrater besvara redan innan försöken startade. Det är dags förregeringen att ta konsekvenserna av sitt eget misslyckande.Behovet av en lärlingsutbildning bottnar i en verklighet där lärandet upptarallt av ungdomsåren som arbetsmarknaden för många ärosäker. Gymnasieskolan skall möta allt fler ungdomar, med olikabakgrund och med olika mål. Grundfrågan är därför om den nuvarandegymnasieskolan förmår att möta alla dessa behov. Ger gymnasieskolan meningsfull utbildning till alla som vill gå där, bidrar den till att höjaderas livskvalitet? För är svaret nej.Grundproblemet är att regeringen betraktar praktisk kunskap som mindrevärd. Allra tydligast bevisas detta genom oviljan att släppa kravet på att allamed nödvändighet måste läsa högskoleförberedande kärnämnen inom ramenför lärlingsutbildningen. Vi kommer aldrig att acceptera att regeringen sättersina egna visioner före de önskemål som de som lärlingsutbildningen riktarsig till själva har. Vi lägger därför än en gång fram kravet på ett lärlings-program där den enskilde själv väljer ambitionsnivån på sina kärnämnes-studier. Vi gör det eftersom vi bygger ett utbildningssystem därden enskilde när som helst i livet kan välja att komplettera eller lägga tillmoment som man av olika anledningar inte har med sig tidigare. Det är inteheller självklart att alla gymnasieutbildningar skall fullföljas . Vi menar att gymnasiestudierna skall kunna genomföras på lika villkortill och med ålder.Vi vill också upprepa de mer detaljerade krav som ställtnär det gäller införandet av en ny lärlingsutbildning. Vi menar att lärlings-utbildningen kan vara mellan två och beroende på yrkets karaktär ochlärotid samt den enskildes önskan att läsa kärnämnen. Genom att teori varvasmed praktik redan från termin ett attraherar utbildningen också sådanagrupper av studerande som annars är hänvisade till platser på det individuellaprogrammet.Lärlingsutbildningen skall knytas nära det lokala näringslivet. Attungdomar i tidig ålder får fäste på den lokala arbetsmarknaden ger möjlighettill ett fortsatt boende på orten, vilket ger positiva regionalpolitiska konse-kvenser. Skolan skall vara huvudman för utbildningen även om hälften avtiden, redan från första terminen, tillbringas på praktik. För utbildning ochhandledning skall företagen få ersättning på 3000-4000kronor . Eleven/lärlingen får ersättning från företaget enligt"lärlingsavtal" i relation till den insats som görs i produktionen, förslagsvisfrån och med andra året. Företagen har inget anställningstvång av lärlingenvid avslutad utbildning.För både lärlingsutbildningen inom gymnasieskolan och inom arbetsmark-nadspolitiken gäller att den kvalitetssäkras, gärna med yrkesexamen efterbranschens önskemål. Utbildningen avslutas med ett gesällprov/yrkesprovoch yrkesbevis skall utfärdas. Alla elever med avslutad utbildning harbehörighet till fortsatt yrkesutbildning på yrkeshögskola oavsett om elevenvalt bort högskolebehörigheten.I en satsning på ett nytt lärlingsprogram ingår också marknadsföring somen självklar del. För att eleverna skall kunna söka till utbildningen måste dekänna till att den finns.5 Ökat föräldrainflytande över utvecklingsstördabarns skolgångDen pågående försöksverksamheten med ökat föräldrainflytande överutvecklingsstörda barns skolgång skall, enligt regeringens förslag,förlängas till utgången av . Man menar att det finns problemsom kräver en omfattande beredning och att ytterligare beslutsunderlagbehöver tas fram. delar inte denna uppfattning.Regeringen stödjer sig i sitt beslut på där man pekar pånågra konkreta insatser som behöver göras innan lagen permanentas. Dettahandlar t ex om rätten till stöd för elever som fullgör sin skolplikt i grund-skolan samt behovet av anpassningar av kursplaner ochbetygskriterier, eftersom de båda skolformerna har olika kunskapsmål, ochelever med utvecklingsstörning vanligen inte har förutsättningar att någrundskolans mål. Det är också mål som är fokus när ser risker med att permanenta verksamheten.Vi kristdemokrater menar att varje förälder, som ytterst ansvarig för sittbarn, skall kunna välja skolform. Barn med utvecklingsstörning skall såledesha rätt att vistas i samma skolmiljö som andra barn. Denna principiella ut-gångspunkt är emellertid inte detsamma som att blunda för att det finnspraktiska problem för dem som har att verkställa vår vision. Hindren måstebli föremål för agerande från såväl regeringens som Skolverketssida, och vi menar att ett permanentande av försöksverksamheten skulle gedet tydliga incitament till åtgärder som krävs. Det bör också betonas attkommunerna har ett ansvar när det gäller att tillgodose behovet av special-pedagoger. Som förälder skall bristen på specialpedagoger inte behöva varaanledningen till att alternativet väljs bort.Vi vill i sammanhanget också påminna om regeringens tidigare beslut attlägga ned de fasta delarna av specialskolorna i landet. Redan nu borde entydligare satsning när det gäller lärarkårens beredskap att möta nya grupperha initierats. Också när det gäller de ekonomiska problemen saknas åtgärder.I propositionen pekar regeringen t ex på att en del av problemen kan bottna ikommunsektorns ekonomiska situation. Mer pengar till den kommunalasektorn kan således vara en lösning på problemen.6 Ändring av namn på ämnet hemkunskapSlutligen föreslår regeringen att ämnet hemkunskap i timplanen förgrundskolan skall benämnas hem- och konsumentkunskap.Kristdemokraterna har inget principiellt att invända mot detta utankonstaterar att den nya benämningen på ett bättre sätt svarar mot detinnehåll som ämnet bör ha.7HemställanHemställanMed hänvisning till det anförda hemställs1. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av en avstämning mellangymnasieexamen och kravet på allmän behörighet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om det olämpliga i att målrelaterade betyg räknasom till kvantitativa jämförelsetal,3. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den innehållsmässiga balansen mellan teori- ochpraktikdelen i en gymnasieexamen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en sexgradig betygsskala,5. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av kompetensutveckling för lärarna föratt kunna handleda och bedöma projektarbeten,6. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om ett nytt, permanentat lärlingsprogram inomgymnasieskolan,7. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om den enskildes rätt att välja ambitionsnivån påsina kärnämnesstudier i lärlingsutbildningen,8. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om föräldrarnas rätt att välja skolform för sina barn,9. att som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att undanröja hindren som omöjliggör enpermanentning av försöksverksamheten med ökat föräldrainflytande.Stockholm den 5 april 2000Erling Wälivaara (kd)()()()()()()()()()()()()()()()()