mot · GN02A24 · 2000-06-29 00:00:00 — Motion till riksdagen1999/2000:A24av , ()med anledning av prop. 1999/2000:143 Ändringar i jämställdhetslagen m.m.1 InledningI propositionen föreslår regeringen långtgående skärpningar av jämställd-hetslagen i det uppgivna syftet att sådana skillnader i lön och andraförmåner i anställningen mellan kvinnor och män som beror på kön -osakliga löneskillnader - skall upptäckas och siktelimineras.En grundläggande svaghet i propositionen är att den bygger på att nyssnämnda skillnader är en realitet som inte ens behöver belysas. För den social-demokratiska regeringen är förekomsten av osakliga löneskillnader ettaxiom. Det finns emellertid forskning som visar att regeringens antagandevilar på lösan grund.Den undersökning som forskarna påuppdrag av gjorde av löneskillnader avseendetiden avlivade faktiskt myten om att lönediskrimine-ringen är utbredd i . Den visade att skillnaderna för kvinnliga ochmanliga arbetare inom samma yrke uppgick till . Även på tjänste-mannasidan var skillnaden liten och kunde enligt och ihuvudsak förklaras med faktorer som ålder, erfarenhet och utbildning.Löneskillnader p.g.a. kön är en hämsko för den ekonomiska tillväxten. I ettmodernt, kunskapsintensivt samhälle främjas utvecklingen av att kunskapoch kompetens värderas, och för verksamheten ovidkommande faktorer skallinte styra villkoren för de enskilda arbetstagarna. Det stora problemet iSverige är dock inte detta utan att arbetsmarknaden är starkt könssegregerad.En stor andel av de svenska kvinnorna arbetar inom den offentliga sektorn,som i princip har monopol på kvinnodominerade yrken inom vård,undervisning och omsorg om barn och äldre. På dessa områden har den endaarbetsgivaren - staten, kommunen eller - effektivt bromsat enanständig löneutveckling, vilket även drabbat de män som finns inom dessaverksamhetsområden.EU har i sin granskning av nationernas handlingsplaner 2000 givit ett antal rekommendationer och synpunkter på den fördapolitiken i Sverige:- Det råder stor skillnad mellan antalet män och kvinnor i olika yrkes-kategorier.- bör vidta åtgärder för att minska skattetrycket på inkomst avarbete, särskilt för låginkomsttagare.- Av jämställdhetsskäl bör utredas på vilket sätt skillnaden i antalet mänoch kvinnor inom olika sektorer och yrkeskategorier kan minskas.Det förhållandet att antalet anmälningar till (JämO) om lönediskriminering stannade vid 60 stycken,varav de flesta härrörde från den offentliga sektorn, talar också för attregeringen ger förslagen i propositionen fel fokus. Om regeringen menarallvar med sitt myckna tal om att den ser osakliga löneskillnader mellankvinnor och män som ett av allvarligaste samhällsproblem ärdet bara att sätta igång och höja lönerna för stora kvinnogrupper inomden offentliga, av politiker styrda sektorn. De nu lagda förslagen tillskärpningar av jämställdhetslagen kan därför inte uppfattas annat än somdimridåer, avsedda att visa upp en handlingskraft som i realiteten intefinns.Vi anser inte att problemet med lönediskriminering på den svenskaarbetsmarknaden är sådant att det står i någon rimlig proportion till deförslag som har förelagts . Förslagen skulle få mycket negativakonsekvenser såväl för det privata näringslivet som för kommunerna ochlandstingen. Risken är att det seriösa arbete som pågår på enskilda arbets-platser och inom arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer för att åstad-komma ett jämställt arbetsliv kommer att bromsas upp eller helt avstanna.I det följande utvecklar vi närmare de invändningar i sak som vi har motpropositionens olika delförslag.Regeringen motiverar en stor del av förslagen med att de utgör för-ändringar som är nödvändiga att genomföra på grund av EG-rätten och olikautslag i . Till att börja med kan vi konstatera att EU på dettaområde i strid mot subsidiaritetsprincipen reglerar frågor som borde avgöraspå nationell nivå. För det andra kan vi konstatera att regeringen - somvanligt - både övertolkar EG-direktivens krav på medlemsstaterna ochängsligt lägger sig även för icke-bindande rekommendationer. EftersomSverige förmodligen är det land som redan kommit längst i världen påjämställdhetslagstiftningens område blir det mycket betungande om vi heltokritiskt skall anamma EU:s alla direktiv och lagra dem ovanpå det svenskaregelsystemet. Som regeringen själv framhåller är det ju redan nu så attsvensk civilrätt i allt väsentligt hämtar diskrimineringsbegreppet från EG-rätten. Vi bör därför så långt det är möjligt hävda att den svenska skydds-nivån för kvinnor i arbetslivet sammantaget är väl så hög som den som EUföreskriver.Mot denna bakgrund yrkar vi avslag på propositionen.2 Regeringens proposition - en återvändsgränd2.1 Lönekartläggning och årlig handlingsplanRegeringen föreslår att arbetsgivare i syfte att upptäcka, åtgärda och för-hindra osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män skallkartlägga och analysera bestämmelser och praxis om löner och andraanställningsvillkor som tillämpas hos arbetsgivaren samt löneskillnadermellan kvinnor och män som utför arbete som är att betrakta som likaeller likvärdigt. Arbetsgivaren skall bedöma om förekommandelöneskillnader har ett direkt eller indirekt samband med kön.Bedömningen skall särskilt avse skillnader mellan kvinnor och män somutför lika arbete samt grupp med arbetstagare som utför kvinnodomineratarbete och grupp med arbetstagare som utför arbete som är att betraktasom likvärdigt med sådant arbete men inte är eller brukar anseskvinnodominerat.Arbetsgivaren skall vidare upprätta en handlingsplan för jämställ-da löner och där redovisa resultatet av kartläggningen och analysen. I planenskall anges vilka lönejusteringar och andra åtgärder som behöver vidtas föratt uppnå lika lön för lika eller likvärdigt arbete. Planen skall innehålla enkostnadsberäkning och en tidsplanering utifrån målsättningen att lönejuste-ringarna skall genomföras och senast inom tre år.Ett krav på kartläggning av löneskillnader infördes i jäm-ställdhetslagen. Regeringen konstaterar (prop. sid. 62) att under den tiddenna bestämmelse har funnits har de genomsnittliga löneskillnadernamellan kvinnor och män inte minskat, utan snarare enligt SCB:s siffroravseende löneutvecklingen ökat. I detta lägeborde regeringen ha ställt sig frågan om mer av samma verkningslösamedicin verkligen är rätt åtgärd att vidta eller om det finns andra lösningar.Sådana andra lösningar är den utveckling som pågår på arbetsmarknaden,där det på enskilda arbetsplatser och inom arbetsgivar- och arbetstagar-organisationer bedrivs ett intensivt arbete med att utveckla lönesystemenmed inriktning mot att de individuella och lokala förhållandena ska varaavgörande, varvid det är en självklar utgångspunkt för varje seriös arbets-givare att löneskillnader som beror på kön inte kan accepteras. Detta är ettarbete som sker på frivillig grund och med ett underifrånperspektiv.Regeringen vill i stället anlägga ett ovanifrånperspektiv och ta tilllagstiftning. Förslagen i propositionen bortser från den utveckling som skettde mot allt mer individualiserade löner, även inom denoffentliga sektorn. I andra sammanhang brukar regeringen hänvisa till attlönebildning är en sak för arbetsmarknadens parter. tar man i ställetsteget över till vad som kan betraktas som en statlig lönebildning, där t.o.m.enskilda lönesättningsbeslut skall kunna överprövas av myndigheter ochdomstolar. Detta är helt oacceptabelt, inte minst som de detaljerade reglernaför lönekartläggning och årliga handlingsplaner kommer att förorsaka såvälprivata som statliga och kommunala arbetsgivare stora kostnader för enomfattande byråkrati till ingen nytta.En annan allvarlig konsekvens av förslaget är kopplingen mellan jäm-ställdhetsanalysen och lönediskrimineringsförbudet. I praktiken kan näm-ligen en arbetsgivare, som genom sin kartläggning och analys kommer framtill att osakliga löneskillnader föreligger och i sin handlingsplan anger hurdetta skall rättas till, ändå bli skadeståndsskyldig. Det måste anses stå istridmot grundläggande rättsstatliga principer att någon under hot om vite kantvingas att ta fram underlaget för en stämning mot sig själv i en löne-diskrimineringstvist.2.2 ArbetsvärderingI propositionen föreslås att det till grund för lönekartläggningen ochhandlingsplanen skall genomföras en systematisk arbetsvärdering för attfastställa vilka arbeten som är lika eller likvärdiga vid lönejämförelsen.Till grund för denna indelning av alla jobb skall ligga huvudkriteriernakunskap och färdigheter, ansvar, ansträngning och arbetsförhållanden.De tre först nämnda kriterierna mäter, enligt regeringen, vad arbetetkräver medan kriteriet arbetsförhållanden beskriver arbetets natur. AllaSveriges arbetstagare skall med tillämpning av dessa kriterier indelas igrupper, där arbetstagare som utför lika eller likvärdigt arbete skall förastill samma grupp. Därefter skall löneskillnaderna inom varje grupp ochmellan grupperna kartläggas och analyseras.Propositionens tio sidor långa anvisningar för hur arbetsvärderingen skallgå till bygger i stort på ett kollektivt synsätt. Det sägs särskilt att det inte ärden enskilde anställdes meriter och prestationer som skall värderas.Förslagen innebär oacceptabla ingrepp i lönebildningen. Regeringenunderkänner härmed hela den utveckling som skett under det senastedecenniet mot lokal lönebildning och individuell lönesättning.Vi anser att en medarbetares lön skall återspegla hennes arbetsinsatser,kompetens, engagemang och resultat i arbetet. Det kan bara uppnås genomatt lönen bestäms i ett avtal mellan arbetsgivaren och den enskildaarbetstagaren. Myten om att det genom arbetsvärdering skulle vara möjligtför lagstiftaren, JämO eller domstol att anvisa några objektiva faktorer somskall ligga till grund för lönesättningen bör avlivas en gång för alla. Tillsyvende och sist är värdet av ett arbete vad någon på en marknad är bereddatt betala för det.2.3 Arbetstagarorganisationernas medverkanRegeringen föreslår att arbetsgivaren skall vara skyldig att förse enarbetstagarorganisation i förhållande till vilken arbetsgivaren är bundenav kollektivavtal med all den information som organisationen anser sigbehöva för att kunna samverka vid kartläggning och analys avlönesystem och löneskillnader och vid upprättandet av handlingsplanenför jämställda löner. Denna vitessanktionerade informationsplikt föreslåsgälla även sådana anställda som inte är fackligt anslutna.Genom detta förslag har regeringen nu givit vika för krav som de fackligaorganisationerna har drivit länge av skäl som inte alls har att göra medintresset av att spåra upp lönediskriminering på grund av kön, utan som harhelt andra bevekelsegrunder.Enligt vår uppfattning är förslaget helt oacceptabelt. Det innebär ett intrångi den enskildes integritet. Den anställde kan ha helt legitima skäl för attviljabevara sitt avtal om lön och andra anställningsvillkor som en angelägenhetuteslutande mellan honom och arbetsgivaren. Detta måste respekteras.Några av de remissinstanser som yttrat sig över den utredning som liggertill grund för propositionen har anfört att förslaget i denna del kränker dennegativa föreningsrätten. vid Stockholmsuniversitet anför också att det är tveksamt om en informationsplikt om lönerstår i överensstämmelse med artikel 8 i , som ger skyddför privatlivets helgd mot obehöriga myndighetsingripanden. Vi ansluter osstill denna kritik.2.4 Tillträde till arbetsplatser för inspektionRegeringen föreslår att JämO skall ha rätt att få tillträde till arbetsplatserför att kunna göra undersökningar som kan ha betydelse förombudsmannens tillsyn enligt lagen.Förslaget innebär att man ger JämO befogenheter som för tanken tillrättegångsbalkens (RB:s) regler om husrannsakan. Enligt RB får husrann-sakan företagas hos den som är skäligen misstänkt för brott varpå fängelsekan följa för eftersökande av föremål, som är underkastat beslag, eller eljesttill utrönande av omständighet som kan äga betydelse för utredning ombrottet.Husrannsakan enligt RB är förbundet med starka rättssäkerhetsgarantiersamt ett krav på proportion mellan det syfte man vill uppnå med åtgärdenoch den skada eller olägenhet som den medför.För "husrannsakan" enligt jämställdhetslagen skall det enligt regeringensförslag räcka med att JämO "anser" det ena eller det andra. Detta är inteförenligt med grundläggande rättsstatliga principer, utan för snarare tankarnatill helt andra samhällssystem.3 Fakta ställer krav på förändring3.1 Könssegregerade arbetsmarknaderEnligt uppgifter från () är gymnasieskolanoch högskolan fortfarande starkt könssegregerade. Flickor väljerfortfarande att studera ämnen och yrkesprogram som traditionelltbetraktats som kvinnliga och vice versa gäller pojkarnas ämnesval. Dettaavspeglas sedan på arbetsmarknaden i form av klassiska yrkesval och ilönestatistiken.Uppgifter från SCB visar att löneskillnaderna mellan män och kvinnorbestår. Kvinnodominerade yrken har varit och är fortfarande lägre värderadeän mansdominerade yrken. Detta beror på att kvinnodominerade yrkensaknar en väl fungerande arbetsmarknad.SCB visar att bland de 30 mest förekommande yrkena fannsungefär 6 av 10 kvinnor och 4 av 10 män. Endast två av dessa 30 yrken varatt betrakta som jämställda enligt SCB:s definition, d.v.s. att 40-60 procentav vardera könet är representerade. De jämställda yrkena är journalist/infor-matör respektive kock/kokerska.Det finns åtskilliga exempel på mycket betydelsefulla yrken där det nästanenbart är kvinnor som ingår i personalen. Ungefär 9 av 10 anställda inomyrkena undersköterskor, sjukvårdsbiträden, vårdbiträden, barnskötare ochförskollärare är kvinnor. Ungefär 8 av 10 grundskollärare är kvinnor.Trenden blir allt tydligare. Grundskollärare och sjukskötare/sjuksköterskaär yrken som helt domineras av kvinnor. Gemensam nämnare för dessa yrkenär avsaknaden av alternativa arbetsgivare. När det gäller könsfördelningen avanställda inom näringslivet jämfört med sektor talar fakta sammatydliga språk. I sektor är 8 av 10 anställda kvinnor. I näringslivetär 3,5 av 10 anställda kvinnor.Det sker långsamt en ökning av kvinnligt företagande i . Detta ärpositivt, men det är en lång väg kvar innan utvecklingen kan beskrivas somtillräckligt bra. Andelen svenska kvinnliga företagare är låg internationelltsett. Andelen är också låg satt i relation till antalet löneanställda. I Kanadautgör de kvinnliga företagarna av den sysselsatta befolkningen.Motsvarande siffror i är , i och iStorbritannien . I utgör de kvinnliga företagarna bara 4,4procent av den sysselsatta befolkningen.3.2 Löneskillnaderna beror på icke-fungerandearbetsmarknaderStatistiska centralbyrån (SCB) visar i en jämförelse mellan de 10 mestkvinnodominerade yrkesgrupperna och de 10 mest mansdomineradeyrkesgrupperna att löneskillnaderna mellan kvinnor och män beror påyrkesval snarare än på diskriminering.SCB:s material visar att medan en sjuksköterska i genomsnitt tjänar 18 400kronor så tjänar en gruvarbetare i genomsnitt permånad. En förskollärare tjänar i genomsnitt medanen byggnadsarbetare tjänar . Däremot tjänar enmanlig förskollärare i genomsnitt mindre än enkvinnlig kollega.Inom de 10 mest kvinnodominerade yrkesgrupperna arbetar avalla anställda kvinnor och av alla anställda män. Inom de 10 mestmansdominerade yrkesgrupperna arbetar av alla män och mindreän av alla kvinnor.När det gäller hushåll som behöver socialbidrag för att klara sinförsörjning är det fler ensamstående män utan barn än ensamstående kvinnorutan barn som behöver socialbidrag. Den omvända situationen råder när detgäller ensamstående med barn. Där är det av kvinnorna och 12procent av männen som är beroende av socialbidrag för att klara försörj-ningen.3.3 Brist på kvinnliga tekniker och naturvetareSverige lider akut brist på högutbildade unga akademiker. visar att befinner sig på plats 21 av 25 när det gällerantal personer med minst treårig högskoleutbildning i åldrarna 25-34 år.Sverige avviker därmed markant från det internationella mönstret att deyngre är mer välutbildade än de äldre.SCB förutser en betydande brist på såväl civil- som högskoleingenjörer.Detta gäller även om den totala sysselsättningen ligger kvar på nuvarandenivå. Den kraftiga expansionen av IT-sektorn beräknas leda till en betydandebrist på systemvetare . Avcivilingenjörerna i åldern är kvinnor medan i åldern är kvinnor.Ett särskilt allvarligt problem i detta sammanhang är det minskadeintresset för teknikstudier bland kvinnor. SCB visar att av de kvinnligagymnasieungdomar som planerar att läsa på högskolan vill fler läsa ekonomioch färre teknik. Av de kvinnor som läser på det naturvetenskapligaprogrammet ville en tredjedel /95 börja läsa teknik på universiteteller högskola. Motsvarande siffra vårterminen är 1 av 10. Detinnebär att intresset bland kvinnor minskar för att skaffa sig en tekniskutbildning trots goda utsikter på arbetsmarknaden inom tekniska yrken i IT-och telekomsektorn.Av de nyantagna studenterna till forskarutbildning är ungefär 40 procentkvinnor, men av deras professorer är kvinnor. Av de somavlägger doktorsexamen är kvinnor. Utvecklingenär i detta hänseende sakta på väg åt ett mer jämställt förhållande.Inom läraryrket är situationen betydligt dystrare. är 8 av 10 lärar-studerande kvinnor. Andelen män bland lärare i årskurs 1-3 är drygt 2 pro-cent. Detta inom ett område som kanske är det allra viktigaste för vårframtida utveckling och välstånd. Läraryrket är ett yrke där lönerna succes-sivt sjunkit, och är en gymnasielärares relativa köpkraft lägreän under mitten av 1970-talet.3.4 Olika villkor i skolanUndersökningar visar att ojämlikhet fortfarande råder i skolan. Flickoroch pojkar behandlas lika, d.v.s. kunskaperna om manligt och kvinnligtär otillräckliga. Det verkar som om man i skolan tolkar skollagen så attskolan skall bortse från kön, vilket leder till att skolan inte utgår frånrespektive individ och de könsroller och könsmönster som formateleverna. Det faktum att skolan förhåller sig könsneutral medför negativakonsekvenser för båda könen och är en av förklaringarna till attjämställdhetsarbetet i skolan ännu inte visat mer påtagliga resultat.Kön och social bakgrund styr i hög grad olika individers uppfattning ochinställning till olika ämnen och uppgifter. Därmed bryts inte de traditionellavalen av utbildningsvägar och yrkesinriktningar.4 Ge kvinnor och män tillgång till fler arbetsgivare4.1 Ett gemensamt ansvarAtt flickor intresserar sig i betydligt mindre utsträckning än pojkar förämnena teknik och naturvetenskap är ett ansvar som delas av föräldrar,skolan och övriga delar av samhället. Aktuell forskning i pedagogik visaratt flickor och pojkar, generellt sett, har olika inlärningsfaser ochinlärningssätt.Vi föreslår följande åtgärder för att öka flickors intresse för natur-vetenskap, teknik och informationsteknologi:- Skolan måste ta till sig ny forskning om skillnader mellan manligt ochkvinnligt tänkande. Detta kan sedan överföras i konkreta undervisnings-situationer, vilket kan bidra till att öka flickors intresse för teknik ochnaturvetenskap.- Skolans arbete för ökad jämställdhet skall snarare handla om ökadpedagogisk mångfald och elevernas valfrihet än om moral- och attityd-frågor. Aktiva val främjar den pedagogiska mångfalden och utvecklingen.Lärare ges genom ökad mångfald möjlighet att välja den pedagogiskainriktning som passar deras övertygelse bäst på ett helt annat sätt ändagens kommunala skolmonopol.- En aktiv rekrytering av fler manliga lärare måste främjas. Det behövsfler arbetsgivare än och läraryrkets status måste öka bl.a. genomhögre löner och fler karriärvägar.- Alla lärare måste ges en utbildning som bidrar till att höja deraskulturella kompetens. Detta i syfte att underlätta deras kontakt medinvandrarflickor som ibland har en mycket besvärlig situation i densvenska skolan. Det sker kulturella krockar mellan vardagen iskolan och varierade hemförhållanden för många flickor medinvandrarbakgrund. Att dessa elever skall ha bra kunskaper i det svenskaspråket måste prioriteras.4.2 Konkurrensutsätt skolan och vårdenSkolan och vården är två områden som skall prioriteras. Detta verkar allapolitiska krafter i vara överens om. Tyvärr råder det delademeningar om vägen fram till en bättre skola och mänskligare vård. Vianser att om olika yrken inom dessa verksamhetsområden skall hamöjlighet att nå ökad status krävs en radikal omläggning av den fördapolitiken.De offentliga monopolen inom skolan och vården måste avvecklas så attfler arbetsgivare kan bedriva undervisning och sjukvård. Med fler aktöreruppstår konkurrens om bra lärare och sjuksköterskor som tvingar fram högrelöner. Lärare och sjuksköterskor har rätt till en väl fungerande arbetsmark-nad, likaväl som eleverna och patienterna har rätt till bästa möjliga undervis-ning och vård.Vi föreslår följande åtgärder för att ge kvinnorna och männen i sjukvårdenoch skolan rätten och tillgången till en väl fungerande arbetsmarknad:- Konkurrensutsätt skolan och vården. Det är bl.a. dags att gebemanningsföretagen fria händer att konkurrera även på dessa områden.När bemanningsföretag hyr ut exempelvis sjuksköterskor till den fornearbetsgivaren är lönevillkoren helt andra än vad de tidigare hade somanställda inom . Det är hög tid att avmonopolisera skolan ochsjukvården annars kommer duktig arbetskraft inom dessa yrken attfortsätta försvinna utomlands eller till andra arbeten.- Inför en nationell skolpeng. Vi ser ett fritt skolval och lika möjlighetertill resurser som en demokratireform. Makt flyttas från politiker och skol-tjänstemän till eleverna, deras föräldrar och lärarna. Skolan är en nationellangelägenhet. Alla elever skall ha rätt till likvärdiga möjligheter ochvillkor. Alla lärare skall ha möjlighet att välja arbetsgivare eller kunnadriva en egen skola. Bra lärare skall ha hög lön.- Avskaffa landstingen. Landsting är en organisering av svensk sjukvårdsom överlevt sig själv. Landstingen är dyra och ineffektiva. Sjukvård utgöringet väsensskilt undantag utan mår också bra av valfrihet och konkurrens.Sjuksköterskor skall kunna välja mellan fler än en enda arbetsgivare.Duktiga sjuksköterskor skall ha hög lön.- Pröva olika modeller av s.k. roterande ledarskap. För att få fler kvinnor ichefsbefattningar måste de gamla strukturerna omprövas. Många kvinnorönskar t.ex. ett flexiblare chefskap, både och innehåll. "TeamBuilder", en modell för roterande chefskap, är en modell som prövats påEricsson med framgång. Gruppens medlemmar stödjer varandraoch har ett kreativt samarbete. Kvinnor som har prövat denna arbetsformbeskriver det roterande chefskapet som ett slags "växthus" för nya chefer.4.3 En fri och individuell lönebildningDen svenska modellen med liten lönespridning och minimal belöning avhårt arbete och studier skapar fel signaler. varken kan eller skallkonkurrera med låga löner. För att kunna skapa en sund normbildninggällande lönebildningen krävs en övergång till en friare och merindividuell lönesättning.Såväl TCO som har betonat betydelsen av en flexibel lönebildningsom anpassas till de lokala förhållandena som råder inom specifika branschereller företag. Verkligheten kräver att lönebildningen sker på lokal nivå ochtar hänsyn till den enskilde individens utbildningsnivå, kunnande ocharbetsprestationer. Det måste återigen bli lönsamt att studera och arbeta hårt.Bra arbetsprestationer skall belönas. En s.k. lönepolis som skall granskaföretagens lönesättning är inte bara otidsenlig utan fullständigt irrelevantdärför att de enda som har kunskap att kunna bedöma om den enskildearbetstagarens lön är rimlig är anställda och arbetsgivaren på det enskildaföretaget.Vi föreslår följande åtgärder för att förbättra lönebildningens allmännafunktionssätt och därmed kvinnornas allmänna löneläge på arbetsmarknaden:- Inför en friare och mer individuell lönebildning. Lönen skall sättas indi-viduellt baserat på den enskildes utbildning, kunnande och arbetspresta-tioner. När lön sätts utefter individuella kriterier kommer den enskildeskunnande och arbetsresultat att bli den dominerande faktorn.