mot · GO02K392 · 2000-10-05 00:00:00 — Motion till riksdagen2000/01:K392av , Per (mp)TidskriftsdistributionenFörslag till riksdagsbeslutRiksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionenanförs om att utreda distributionskanalerna för tidskrifter ur ett tryck- ochyttrandefrihetsperspektiv.InledningMiljöpartiet de gröna har motionerat i denna fråga . Förraåret hemställde vi att distributionskanalerna skulle utredas ur ettmångfalds- och konkurrensperspektiv (Kr293). Denna motion har ännuinte behandlats i utskottet och vi vill nu att man även utrederproblematiken ur ett tryck- och yttrandefrihetsperspektiv.Tryck- och yttrandefriheten värnas i grundlag, men för att dessagoda principer ska kunna omsättas i praktiken, krävs distributionskanaler såatt de tidningar som trycks också kan nå sina läsare. Vår uppfattning är att detråder allvarliga problem med dessa distributionskanaler i och attdetta hindrar det fria meningsutbytet. Detta anser vi vara så pass allvarligtattdet krävs åtgärder från riksdagen.När distributionskanalerna krymps och kontrolleras av några enstaka,dominerande förlag sätts vår grundläggande tryck- och yttrandefrihet ur spel.Småförlagen har ingen plats och slås ut. Att tystnaden kring denna fråga är såtotal är märkligt.HistorikTidningsdistributionens historia inleddes . Man hade då en principom att inga tidningar skulle lämnas utanför utan att alla skulle distribueraspå lika villkor. Förläggaren betalade och distributören distribuerade. Presam, som skött distributionensenare halvan av , delades då upp i företagen Predab ochTidsam. Bakgrunden till detta var att Tidsam skulle distribuera allavolym-tidskrifter och att Predab skulle distribuera alla volymmässigtmindre tidskrifter (nischtidskrifter). Inte helt oväntat fungerade inte dettaoch Predab försattes 1993 medan Tidsam fungerade bra. Somen mycket beklaglig följd av Predabs konkurs gick flera små tidskrifterunder. I samband med detta stängde Tidsam sina dörrar för förlag utanförägarkretsen (Tidsams ägare; , , och ), vilket fick ytterligare negativa följder för flera små förlag. Ettexempel är Epix förlag, som lovordats för sinakulturinsatser och som genom Tidsams agerande i det närmasteförsvunnit. Totalt försvann ett par hundra tidningar och tidskrifter från desvenska tidningshyllorna efter detta. Yttrandefriheten hade plötsligt blivitförbehållen den som hade ett medlemskap i . Ett flertalintressenter undersökte möjligheterna att ta över Predabs konkursbo, ochslutligen fick Predab samma ägare som utlandspressdistributörenInterpress. Det nya namnet för Predab blev Distribution.Då Tidsam stängde dörren för tidskrifter utanför ägarkretsen, anmäldesman, bl.a. av Epix, till för leveransvägran och missbruk avdominerande ställning. kom ett preliminärt beslut som gickTidsam emot. Efter flera turer och en utdragen process hadeKonkurrensverket dock vänt och beslutet, som kom , gavTidsam rätt.Tryckfrihet utan frihetTidsam fick fortsätta som tidigare, men man måste följa vissa villkor.Villkoren byggde mer eller mindre på de villkor som Tidsam självtföreslagit i sitt yttrande.Tidsam gavs rätt att begränsa antalet tidskrifter till vad man uppgav sigklara av (ca 200 st). Varannan ny tidskrift måste hämtas utanför ägarkretsen,men Tidsam gavs rätt att ställa följande villkor på nya tidskrifter.- Den sålda lösnummerupplagan skall stadigvarande kunna hålla över10 000 exemplar.- Tidskriften måste komma ut med minst sex nummer per år.- Antalet återförsäljare skall vara över 4 000.- Inträdesavgifter om sammanlagt per tidskrift måste betalas.Förutom att dessa villkor skulle vara uppfyllda, skulle dessutom varjetidskrift passa in i "Tidsams profil".Eftersom Tidsam tog över Distributions största titlar, blevlönsamhetssituationen för Distribution än svårare och därför fusioneradesde båda bolagen Distribution och Interpress /97 avägaren. Det nya namnet på företaget blev Interpress. Vissasamordningsvinster kunde inhöstas via denna fusion. blev Interpressuppköpt av norska . Antalet försäljningsställen och därmedupplagorna har minskat ytterligare för de tidskrifter som distribueras avInterpress.Den stora mängden tidskrifter distribuerades dock till Pressbyråer ochbutiker med Tidsam. Genom att Tidsam i princip kan välja vilka tidskrifter devill distribuera, och bara behöver ta varannan tidskrift utanför ägarkretsen(förutom de villkor de nya tidskrifterna i övrigt ska klara) är det mycket svårtatt ta sig in i Tidsams distributionsapparat. Tidsam har på detta sätt fått rätt attha en ekonomisk förhandscensur.Exemplet med tidningen visar hur det kan gå till. ETC är villiga attbetala och de har stora möjligheter att klara alla villkor, men har ändå intefåtttillgång till Tidsams distribution, med motiveringen att de måste visa att dekan klara en upplaga på 10 000 nummer . I detta ligger ett moment 22eftersom det av naturliga skäl är svårt att få den upplagan utan Tidsamsdistributionsnät. Det är förläggaren som tar riskerna och om de är villiga attsatsa, så som t.ex. ETC är, så är det kränkande ur ett demokratiskt perspektivatt distributören kan hindra dem.Konkurrensverket har behandlat detta ärende som en ren konkurrensfråga.Vi anser även att det är en tryck- och yttrandefrihetsfråga. Alla har singrundlagsskyddade rätt att trycka en tidning eller tidskrift, men att få dendistribuerad och därmed läst underställs krav som vi anser vara orimliga. Densvenska massmediebranschen hålls i schack av de stora aktörerna genom attdessa kontrollerar den mest betydelsefulla distributionskanalen. Hela Tidsam-processen finns beskriven i rapporten från "Rådet förmångfald inom massmedierna" som, innan det lades ned, sorterade underKulturdepartementet.Från mångfald till enfald - Yttrandefrihetenoch konkurrensenAtt några stora ägare kontrollerar den enda distributionskanalen förmassmarknadstidskrifter - Tidsam - gör att yttrandefriheten och den friakonkurrensen hotas. Distributionsproblemet har lett till en utarmning avmarknaden och gjort att mindre förlag har fått stora problem. Ett mediumsom drabbats hårt av detta är seriemediet, där små förlag som Epix under1980-talet gav en mångfald åt mediet men nästan helt är borta. Istället har förlaget nästan fått monopol påmarknaden.En ljusglimt i sammanhanget är ändå att isitt betänkande (Yttrandefriheten och konkurrensen, SOU 1999:30) föreslårlagändringar som kan ge samhället möjlighet att skydda sig mot de storaförlagens makt över medierna. är lagstiftningen utformad så att en aktörsyttrandefrihet kan bli obegränsad om denne, genom avsaknad av hindrandekonkurrensregler, kan skaffa sig en monopolsituation på marknaden.Konkurrenslagen är underordnad yttrandefriheten och vi har därför en uniksituation där konkurrenslagen inte gäller medier. Utredningen vill försökaändra situationen så att mediekoncentrationen inte ska kunna hotayttrandefriheten.Stockholm den 5 oktober 2000Per ()()()()()()()()()