ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GO10153 · 2000-11-28 00:00:00 — Interpellation 2000/01:153 av () till näringsminister om trängseln på tåget från till Tågtrafiken har en mycket viktig roll att fylla i transportsystemet. Resande med tåg måste uppmuntras då det bidrar till att minska trafiken på våra redan hårt belastade vägar. Dessutom är tågresande ett miljövänligt alternativ. pendlar många människor från mitt hemlän till för arbete, studier, rekreation och för vidare färd från till andra delar av landet. Nämnas kan också att många pendlar från och inte bara till . Den positiva utvecklingen av järnvägstrafiken hotas emellertid av den platsbrist som finns på tågen mellan och samt mellan och /på . Platsbristen är ett faktum också på . Jag tycker att det är utomordentligt allvarligt att SJ inte kan leverera en god service i form av tillräckligt med sittplatser för de människor som reser på dessa sträckor. Särskilt som de som pendlar betalar betydande summor för sina månadskort. Från ansvariga på SJ och Trafik i () får uppretade resenärer veta att det inte finns några vagnar att uppbringa för att kunna förlänga tågen. Det görs även gällande att inga vagnar kan hyras in från andra länder då vagnar inte heller finns att uppbringa där. Sammantaget leder detta till en omöjlig situation där frustrationen hos resenärerna ökar för som går. Denna frustration kan i slutändan leda till att människor tar bilen i stället för tåget med de negativa konsekvenser det innebär för miljön och trängseln på våra vägar. Det är angeläget att dessa problem löses på ett snabbt och smidigt sätt så att tågtrafiken kan fortsätta att utvecklas på ett positivt sätt till gagn för resenärerna och miljön. Min fråga till näringsministern är: Vilka åtgärder ämnar näringsministern vidta för att minska trängseln på tågen mellan och samt och /?
ip · GO10155 · 2000-11-28 00:00:00 — Interpellation 2000/01:155 av Per () till miljöminister om formalinspridning vid begravningar Kremering är en allt vanligare metod för att ta hand om den som avlidit. finns dock många kistbegravningar där kroppen långsamt får brytas ned under jord. Mellan dödsfall och begravning måste den döda kroppen, för att hållas intakt, förvaras i kylrum eller @ om det drar ut @ i frysrum. Tyvärr visar det sig ofta att kapaciteten saknas vad gäller frysutrymme. När inte förvaringskapaciteten räcker till så återstår balsamering av den döda kroppen. Det innebär att obduktionsteknikern ersätter blod med formalin. På så sätt kan kroppen bevaras och skyddas från normal förruttnelseprocess. Vid kremering omvandlas formalinet till koldioxid och vatten men vid kistbegravningar innebär formalinbehandlingen att det oerhört giftiga formalinet lakas ut till grundvattnet och vidare ut i vattensystemen. Hur mycket det kan röra sig om är svårt att med bestämdhet hävda, men en enkel uppskattning visar på siffror uppåt hundrafallt den av Kemikalieinspektionen registrerade totalmängden för konservering i , som bara är /år. Givetvis är balsamering ett ingrepp med etiska dimensioner. Men här finns också viktiga frågor om de miljömässiga effekterna vad gäller den stora formalinspridningen via grundvattnet. Min fråga till miljöministern med anledning av det anförda är: Vad avser miljöministern göra för att komma till rätta med detta, vid sidan av de etiska aspekterna, stora och ouppmärksammade miljöproblem?
ip · GO10165 · 2000-11-27 00:00:00 — Interpellation 2000/01:165 av () till statsrådet om handläggningstiderna för asylärenden Många människor kommer till med förhoppningar om att kunna skapa sig en bättre framtid eller så flyr de av rädsla för att söka en undan förtryck och krig. Alla människor har lika värde och borde behandlas därefter. Människor som vill skapa sig en trygg och bättre framtid i kan på många sätt tas emot på ett bättre sätt än vad som sker. Orimligt långa väntetider i asylärenden leder framför allt till mänskligt lidande och även ett otroligt resursslöseri med kompetens och arbetskraft. Att komma till och att genom långa handläggningstider berövas hoppet om en bättre framtid väntandes på en flyktingförläggning. Detta stärker inte tron på de framtida möjligheterna i . Vi vet om att det finns flyktingar med hög kompetens inom bristområden som t.ex. sjukvården som i väntan på prövning är overksamma när de faktiskt i stället skulle kunna ges chansen att få utöva sina yrken. Detta som vi vet att flera landsting vänder sig utomlands för att rekrytera läkare på grund av den rådande läkarbristen i . har en målsättning för handläggning av asylärenden , redan detta en lång väntetid. visade det sig att genomsnittet var dvs. inte ens i närheten av målen för handläggningstiderna. Dessa handläggningstider visar tyvärr bara grundärendena. Flertalet av ärendena överklagas till och handläggningstiden för överklagande av utvisningsärende är här i genomsnitt. Nya ansökningar om uppehållstillstånd tar . Flertalet överklagar utvisningsbeslut vilket i sin tur innebär ytterligare väntetid på , och i många fall . Vem står ut att i 2@4 år sitta overksam på en flyktingförläggning utan möjlighet att arbeta och kunna påverka sin situation? Väntan i ovisshet om framtiden bryter i många fall ned människor, familjer och deras framtidstro och skaparkraft. Det är omänskligt och oacceptabelt. Värst är att många barn drabbas. Det är av största vikt att handläggningstiderna minskas, främst på grund av de mänskliga aspekter som borde vara självklara i ett civiliserat land. Men även för att skapa ett förhållningssätt där man tacksamt tar emot människor som vill skapa sig en bättre framtid och bidra till det gemensamma välståndet och utvecklingen i . Invandrare borde ses som en tillgång och inte som en belastning. Värdefull tid förloras i att utbilda och hjälpa "nya" svenskar in i vårt samhälle och värdefull arbetskraft och kunskap går förlorad. Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidta för att förkorta handläggningstiderna för permanent uppehållstillstånd?
ip · GO1082 · 2000-11-01 00:00:00 — Interpellation 2000/01:82 av () till socialminister om äldre och neuropsykiatri Den medicinska utvecklingen har gjort det möjligt att åtgärda alltfler åkommor i allt högre åldrar. En grupp som hamnat i skymundan är den eller de som har behov av vuxenpsykiatrisk subspecialisering inom det äldrepsykiatriska vårdområdet. Befolkningsutvecklingen med en fördubbling av 80-åringar innebär att antalet personer med demenssjukdomar ökar. Epidemiologiska data tyder på att de främsta riskfaktorerna är hög ålder samt genetiska faktorer. Antalet äldre med någon form av psykiska symtom som ängslan och oro, förvirring och depressivitet kommer också att öka. En grupp som särskilt bör hamna i fokus är de invandrare, vars behandling försvåras genom att svenska språket också kan förloras vid demenssjukdom. I den av regeringen fastställda specialitetsförteckningen finns ej specialiteten geropsykiatri/psykogeriatrik med. Regeringen måste alltså göra en ändring i specialitetsförteckningen om denna specialitet ska kunna etableras på ett formellt korrekt sätt. Det finns en reell kompetens på området, speciellt inom de större psykiatriklinikerna. Prestationer i psykiatri är svåra att redovisa till skillnad från kirurgi och somatik. Det finns inga system vare sig nationellt eller internationellt, som är av den arten att de direkt kan börja användas. Det finns därför ett stort behov av ett allmänt accepterat nationellt beskrivningssystem för psykiatrin. Inom regionen finns t.ex. kompetens inom området psykiatrisk klassifikation, en kompetens som skulle kunna användas inom ett eventuellt framtida projekt rörande psykiatriska beskrivningssystem. Det psykiatriska verksamhetsområdet omfattar ett större fält än vad som utgörs av den specialiserade psykiatrins uppgifter. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till socialminister : Avser statsrådet medverka till att tillgodose behovet av specialitetsförteckning inom området geropsykiatri/psykogeriatrik? Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att tillgodose behovet av ett allmänt accepterat nationellt beskrivningssystem för psykiatrin?
ip · GO1085 · 2000-11-01 00:00:00 — Interpellation 2000/01:85 av () till socialminister om tinitus Under den allmänna motionstiden (2000), väckte jag en motion angående bullerskador (tinitus). Detsamma har jag gjort vid ett flertal tillfällen tidigare. Jag har också upprepade gånger ställt frågor till socialministern vid öppna frågestunder. Tinitus (även kallat öronsus) anses drabba av vår befolkning. Tinitus är den medicinska benämningen på starka varierande ljudsignaler i örat (huvudet) som enligt forskarna skapas i innerörat eller i själva hörselnerven. Ljudet kan vara eller intermittent. Under frågestunden tog jag än en gång upp frågan med socialministern. Jag påminde då om det svar som jag fick av samma socialminister. Han välkomnade även då frågan och svaret löd: "Vi skall göra någonting." Men ingenting har i princip hänt @ från regeringens sida. Däremot har massmedierna alltmer uppmärksammat detta ökande problem i vår miljö. I debatten uppmanade socialministern: "Kom in med en interpellation, så möts vi i en diskussion, där jag kan redovisa vad som görs." I en rapport från har redovisats att av 6@7-åringar i drabbats av tinitus. Och så sent som meddelas i pressen att daghemspersonal i något fall rekommenderats öronproppar för att i någon mån motverka skada. Men hur blir konsekvenserna för de berörda barnen? Med hänvisning till det ovan anförda vill jag ställa följande fråga till socialministern: Vad avser regeringen göra för att på ett skyndsamt och effektivt sätt informera om de risker som såväl barn som vuxna löper på grund av de i vårt samhälle frekventa höga ljudnivåerna?
ip · GO1086 · 2000-11-02 00:00:00 — Interpellation 2000/01:86 av () till socialminister om svenska socialarbetare i startade en projektverksamhet med två socialarbetare verksamma i . avser emellertid dra in sina anslag. Därmed läggs ansvaret för finansieringen helt och hållet på i . Dessa har i sin tur ansökt hos såväl som hos regeringen om ekonomiskt stöd. Vare sig eller regeringen har dock ansett sig kunna bevilja några pengar till verksamheten. Enligt ett reportage i anser socialminister inte att staten kan bidra med några pengar eftersom är ett kommunalt ansvar. kommun anser att de svenska socialarbetarna i är ett nationellt ansvar eftersom endast av de svenska ungdomar de hjälper kommer från . Jag anser dessutom att det faktum att verksamheten bedrivs utomlands understryker att det är en nationell angelägenhet. Socialarbetarna i betyder mycket för ängsliga föräldrar, runtom i vårt land, vars barn försvunnit från hemmet. Efter psykreformen är det dessutom många psykiskt sjuka som söker sig till . hade de svenska socialarbetarna i drygt 800 besök. En nedläggning av verksamheten vore, enligt min mening, förödande. Vilka åtgärder avser socialministern vidta för att ungdomar och psykiskt sjuka från hela landet ska få den hjälp de behöver för att inte hamna i drogberoende och prostitution i ?
ip · GO1087 · 2000-11-02 00:00:00 — Interpellation 2000/01:87 av () till socialminister om humanism och medborgarperspektiv har socialministern svarat på frågor från mig rörande Annetorpshemmet i . Grunden för frågorna har varit det statliga beslutet att ålägga att lägga ned hemmet och flytta ut de boende. I det första svaret gav socialministern intrycket av att ingen skulle tvingas flytta från Annetorpshemmet. I det andra svaret finns emellertid inte tillstymmelse till medkänsla med de boende som önskade bo kvar och medborgarperspektivet är långt borta. Efter mina frågor har jag blivit kontaktad av personer, som har kunskap om de problem som de gravt handikappade boende på Annetorpshemmet har. Det är personer med professionell kunskap och det är personer med anhöriga på hemmet. En av de boende har sin broder som god man. Denne berättar om sin 64-årige bror, som har hjärnskador sedan födseln och är epileptiker. Han är nu så gott som blind, rullstolsbunden och i behov av kontinuerlig tillsyn, kan inte själv sköta sin hygien eller klara basala funktioner. Han har också drabbats av depressiva symtom och oro. Det är klart att tanken på att tvingas bryta upp från den av honom uppskattade miljön har funnits hos honom och den har gjort honom djupt oroad och förstämd. Talet om att han skulle flytta ut och placeras i lägenhet för att "integreras" i samhället är för honom utan mening. Det skulle i stället innebära en isolering som vore förödande för honom. avvecklade Annetorp 1998 som vårdhem och i stället infördes boendeformen "gruppbostad". Det innebar för den 64-årige mannen att han fick ett nytt, stort och vackert rum med stort handikappvänligt badrum och tillgång till eget pentry. I villan bor ytterligare några vänner till honom. De har ett gemensamt samlingsrum med kök och matplats. Där finns också den personal som är nödvändig för honom och hans medboende. har lyssnat på de boende och deras anhöriga och vill ge de vårdbehövande den trygghet de själva vill ha genom att låta dem bo kvar. Socialministern säger nej till detta. Enligt min uppfattning är socialministerns beslut inhumant och min önskan är att socialministern ska lyssna på de berörda och prestigelöst ompröva sitt beslut. Min fråga till socialministern är: Är socialministern beredd att ompröva sitt beslut och låta de boende på Annetorpshemmet få bo kvar med bibehållen trygghet?
ip · GO1088 · 2000-11-02 00:00:00 — Interpellation 2000/01:88 av () till jordbruksminister om och säkra livsmedel är en fråga om livskvalitet och en förutsättning för att människor ska känna sig trygga. Att behöva vara orolig för kvaliteten på en nödvändighet som livsmedel är ett misslyckande. De senaste årens matskandaler i har allvarligt rubbat tilltron till myndigheter och livsmedelssektorn. Brittiska undersökningar i spåren av galna ko-sjukan visar på en stor misstro gentemot myndigheterna. Denna trend kan skönjas inom hela EU. En av EU:s grundpelare är den öppna marknaden och den påföljande fria rörligheten för varor och tjänster. Mot bakgrund av att livsmedel får röra sig fritt inom EU ställs stora krav på livsmedelssäkerheten. Som konsument ska man kunna vara säker på att den mat man köper åt sig och framför allt sina barn, är av hög kvalitet. Och detta varhelst i EU man befinner sig. klarar inte alla länder i EU av denna uppgift. BSE (galna ko-sjukan) i och senast i , inblandningen av slam i djurfoder i och dioxinskandalen i är tydliga exempel på detta. Behovet av en livsmedelsmyndighet på EU-nivå som har befogenheter att införa sanktioner mot de nationella livsmedelsmyndigheter som inte sköter sig är stort. Att inrätta en tandlös myndighet som är fallet är att likt strutsen stoppa huvudet i sanden. Det är uppenbart att en tandlös myndighet inte kommer att kunna garantera att svenska och europeiska konsumenter tillförsäkras sunda och säkra livsmedel. Den passivitet som regeringen visar upp vad gäller att garantera livsmedelssäkerheten i hela EU är olycklig. Tom retorik och tandlösa myndigheter löser inga problem. Regeringen måste agera för att konsumenterna i och övriga EU-länder ska kunna garanteras säkra livsmedel. har en lång tradition av god livsmedelskontroll och goda förhållanden i livsmedelsproduktionen. Vi har en stark djurskyddslag, tuffare regler för livsmedelsproduktion på en rad områden, vi har målmedvetet arbetat för att få bort salmonellasmitta och uppfödningsmetoder som är tillåtna i andra länder är förbjudna här. och svenska bönder är i stora stycken ett föredöme för övriga EU-länder. Detta gör att har stor trovärdighet vad gäller förmågan att producera sunda och säkra livsmedel. Detta gör mycket väl lämpat som land att förlägga i. Regeringen har dock inte agerat i denna riktning viket är ledsamt. Mot bakgrund av det ovan anförda vill jag fråga jordbruksminister följande: Hur avser jordbruksministern agera för att konsumenterna i och övriga EU ska säkerställas sunda och säkra livsmedel? Varför har inte jordbruksministern agerat för att ska förläggas i ?
ip · GO1089 · 2000-11-02 00:00:00 — Interpellation 2000/01:89 av () till näringsminister om offentlig upphandling Koldioxidutsläppen och dess negativa inverkan på växthuseffekten är klarlagt. Detta är ett av de största miljöhoten vi står inför. Enligt Kyotoprotokollet åtog sig EU att minska sina CO2-utsläpp under perioden 2008@2012 med utgångspunkt nivå. En betydande del i denna reducering måste komma från transportsektorn om målet ska kunna nås. Det finns en överenskommelse med den europeiska bilindustrin att minska utsläppen av koldioxid inom EU (till /km i genomsnitt) respektive 2009 att gälla för de japanska och koreanska biltillverkarna. vet vi att målsättningarna för koldioxidutsläppen med all sannolikhet inte kommer att uppnås och transportsektorns stora betydelse för detta. Ansträngningarna måste alltså intensifieras. Det är naturligt att den offentliga sektorn går före när det gäller att på olika sätt markera betydelsen av. Om den offentliga sektorn går före är det också lättare att ställa krav på det privata näringslivet att ta sitt miljöansvar. Ett konkret sätt att driva reducering av CO2 i transportsektorn är att i den offentliga upphandlingen fokusera på att premiera bilar med låga koldioxidutsläpp och andra miljökrav. Att premiera miljöbilar som i så stor utsträckning som möjligt garanterar miljönyttan. är det tveksamt vilken hänsyn staten tar till utsläpp av koldioxid vid sin upphandling av personbilar. Min fråga till näringsministern är: Vad avser statsrådet vidta för åtgärder för att den offentliga upphandlingen av bilar i ändras så att större hänsyn tas till EU:s åtagande enligt Kyotoprotokollet?
ip · GO1090 · 2000-11-03 00:00:00 — Interpellation 2000/01:90 av () till miljöminister om tävlingsskyttegrenar håller, enligt uppgift, på att ändra i förordningen (1998:944) om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter. Detta med anledning av ett beslut i (1998/99:MJU6) om att förbjuda blyhagel vid all jakt och i stort sett allt . Enligt förslaget till förordning, §14d får ammunition som innehåller blyhagel användas vid övning och tävling i sportskyttegrenarna trap, dubbeltrap, skeet eller automattrap t.o.m. . Då det gäller ammunition med mantlade kulor, ammunition för jakt/jaktskytte och den klassiska målskjutningen så finns ersättningsmöjligheter då andra material håller på att tas fram för fyllning i manteln. När det däremot gäller korthålsskyttet, pistol och gevär samt luftpistol och luftgevär , blir det problem. Här avses att införa ett totalförbud från . Kulan är i detta fall helt av bly och saknar mantling och något ersättningsmaterial för detta bly finns inte att tillgå. När det gäller Försvarsmakten får de använda ammunition som innehåller bly på skjutbana där blyet tas om hand på ett från hälso- och miljösynpunkt lämpligt sätt om avtal om inköp slutits före . Vid sportskytte på bana och luftgevärsskytte inomhus finns alla möjligheter att utveckla ett miljömässigt och säkert omhändertagande av blyhaltig ammunition. För försvarets och korthålsskyttets skull är det nödvändigt med ett undantag från det generella förbudet vid skjutning på bana, där blyet kan tas om hand på ett ur miljö- och hälsoskyddssynpunkt lämpligt sätt. Har miljöministern uppmärksammat de problem som vissa tävlingsskyttegrenar kommer att råka ut för med det föreliggande förslaget? Vilka åtgärder avser miljöministern vidta för att inte de tävlingsskyttegrenar som till använder omantlade blykulor helt ska försvinna?
ip · GO1093 · 2000-11-07 00:00:00 — Interpellation 2000/01:93 av () till justitieminister om polisen och brottsligheten mot barn Det råder stor brist på poliser som har kompetens för att utreda brott mot barn. I t.ex. kan det ta innan ett offer för övergrepp kallas till förhör. Antalet anmälningar om misshandel och sexuella övergrepp mot barn ökar. Siffrorna i sig är ett resultat av att vuxenvärlden har svikit barnen. Därför är det mycket allvarligt när polisen inte har resurser och kompetens för att utreda dessa svek mot barnen. Brottsutredningar med barn inblandade kräver dessutom speciella personliga kvalifikationer av de poliser som handhar dem. Företrädare för ett flertal polismyndigheter anser att fler poliser måste utbildas i hur utredningar om brott mot barn ska genomföras. Detta som ett led i att minska handläggningstiden i utredningarna och öka antalet utredningar som går till åtal. Andra åtgärder behövs också vidtas. Mot bakgrund av det som framförs ovan vill jag fråga vad statsrådet avser att vidta för åtgärder för att förbättra utredningsförutsättningarna vid brott mot barn.
ip · GO1094 · 2000-11-07 00:00:00 — Interpellation 2000/01:94 av (c) till justitieminister om polisverksamheten Att kunna ge våra innevånare en god rättstrygghet och rättssäkerhet är en övergripande demokratisk fråga. Polisverksamheten är en viktig del av rättstryggheten. Antalet poliser i yttre tjänst minskar över hela landet och närpolisorganisationen är kraftigt i gungning. För de som finns kvar på befattningar är arbetsbelastningen stor. i ersätter polisen! Antalet bevakningsföretag i har mer än fördubblats @ det visar en undersökning som P4 Radio och Radio har gjort. i har 37 registrerade bevakningsföretag. 22 av dem är gamla, och bara har nio nya bolag registrerats. Vaktbolag som kontaktats är eniga om att det är polisens omprioriteringar som gör att marknaden för de privata bevakningsföretagen ökar. Mot denna bakgrund vill jag fråga justitieministern följande: 1.Vilka åtgärder är justitieministern beredd att vidtaga för att öka antalet poliser i yttre tjänst? 2.Vilka åtgärder är justitieministern beredd att vidtaga för att säkerställa närpolisreformen? 3.Vilka åtgärder är justitieministern beredd att vidtaga för att klargöra vilka arbetsuppgifter som åligger polisen respektive bevakningsföretagen?