ip · GO10128 · 2000-11-20 00:00:00 — Interpellation 2000/01:128 av () till statsrådet om idrotten, folkhälsan och samhällets stöd Framgångarna för de svenska deltagarna i först de ordinarie i och därefter i de paralympiska spelen har gett berättigad uppmärksamhet. För idrottsrörelsen betyder det att ett växande antal barn och ungdomar söker sig till idrottsarenorna för att vara med i den verksamhet som här erbjuds. Därmed växer också den största folkrörelsen ytterligare. finns ca 3 miljoner medlemmar i idrottsrörelsen. Detta är mycket glädjande och innebär att det borde finnas möjligheter att bryta den trend av ökat stillasittande, ohälsosam viktökning och allt sämre kondition som har kunnat märkas hos både ungdomar och äldre . En sådan utveckling leder annars till ökade ohälsotal och ett sämre välbefinnande i största allmänhet bland befolkningen. Men hur går det för alla de barn och ungdomar som inte spontant söker sig till den organiserade idrotten i klubbar och idrottsföreningar landet runt? kom ett nödrop från sjukgymnaster, skolläkare och idrottslärare i skolan. Här konstateras att ungdomars hälsa blivit allt sämre i takt med att utrymmet för fysisk aktivitet i skolan minskat. Problem med rygg och nacke, övervikt och dålig kondition är bara några av de symtom som ökat. Man har sett en markant ökning av de här problemen och de sätts i direkt relation till att ungdomarna rör sig för lite. I brevet med drygt 3000 underskrifter kräver gruppen att ämnet idrott och hälsa utökas till minst tre tillfällen , men helst ser de att eleverna får 60 minuters fysisk aktivitet . Och man behöver inte dra in på något annat ämne eftersom deras förslag är att skoldagen utökas för att hinna med den fysiska aktiviteten. vet vi att ohälsan kostar samhället omkring 300 miljarder , vilket föranlett att lägga fram förslag till 20 nationella mål för hälsoutvecklingen. delvis synes ha förbisett är den stora betydelse som idrottsrörelsen och skolidrott och gymnastik kan spela för att främja folkhälsan. Från regeringens sida har signalerats ett visst ökande intresse för idrotten. Den fest för OS-deltagarna som ordnades i var välmotiverad och uppenbart uppskattad. kan dock konstateras att idrottsfrågorna i andra sammanhang behandlas styvmoderligt. har aviserat en frysning till 2006 av studieförbundens statsbidrag, vilket innebär att ett växande studieförbund som idrottsrörelsens inte ges förutsättningar att fortsätta vara det värdefulla instrument för idrottsrörelsens aktiviteter och studieverksamhet som . På många håll i skolorna krymper utrymmet för idrott som framhållits i texten ovan. På gymnasieskolan är b-kursen fr.o.m. borttagen vilket innebär idrott i skolan under de tre gymnasieåren. Enligt läroplanen ska skolorna erbjuda sina elever idrott . är på detta område näst sämsta land i , endast är sämre. Bäst är , där man har schemalagd idrott . I skiljs idrotten från övriga folkrörelse- och kulturfrågor i och följer med den ansvarige ministern till . Hur ska då idrotten kunna prioriteras och hanteras på ett samlat och framsynt sätt? I det avlämnade betänkandet från nämns idrotten närmast pliktskyldigast. Där tycks man inte ha förstått vilken kraft som finns i en aktiv och livaktig idrottsrörelse med både bredd och topp. Mot bakgrund av vad som anförts ovan vill jag fråga statsrådet : Vilka konkreta åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att stärka idrottsrörelsens ställning och skapa bättre förutsättningar för en fortsatt positiv utveckling för både bredd- och toppidrott och därmed en förstärkt folkhälsa?