ip · GO10189 · 2000-12-15 00:00:00 — Interpellation 2000/01:189 av () till statsrådet om hiv/aids i världen Utvecklingen av hiv/aids kom signaler från länder i att sjukhusen var överfulla med svårt sjuka och döende patienter med aids. Läkare, politiker och internationella organisationer stod handfallna. Situationen var mycket skrämmande. Osäkerheten var stor om hur sjukdomen smittade. Någon bot eller bromsmedicin var det då inte tal om. rapporterades också om en aidsepidemi i . Även i var ängslan och oron stor. Innan någon pålitlig testmetod accepterats smittades även i vårt land människor, som det kan tyckas, i onödan. upptäcktes hivvirusets smittvägar och omfattande förebyggande insatser kunde påbörjas. Genom att noggrant kartlägga de aidssjuka fick man fram smittvägarna och kunde kalla in människor för provtagningar. De hivinfekterade fick stränga förhållningsregler att leva efter, som en offensiv informations- och utbildningskampanj sattes i gång. hälso- och sjukvårdsapparat involverades och skoleleverna utsattes för en massiv information. Många frivilliga, både hivsmittade och andra, engagerade sig i upplysningsverksamhet, vård och omsorg. , senare, har vi en större kunskap om hiv/aids-spridning och bekämpning. Även om ännu ingen bot finns för sjukdomen, finns dyra s.k. bromsmediciner som kan fördröja aidssymtomen och ge den hivdrabbade ett nästintill normalt liv. , liksom , är det som är den mest drabbade kontinenten. Men mycket talar för att nästa stora kontinent som kommer att drabbas är , där hiv och aids har en stor spridning och är ett stort problem i vissa områden. är det tredje stora området där man kan vänta en stor spridning. I exempelvis är problemen redan stora. Ju fler kontakterna blir över gränserna desto mer sprider sig smittan. Hela Öst- och är ett alltmer drabbat område. Även i de baltiska länderna stiger siffrorna över hiv/aids-drabbade. Hiv/aids dödar mer än två miljoner människor enbart i . Det är mer än tio gånger det antal som omkommer i krig och konflikter . beräknades 33,6 miljoner människor i världen leva med hiv/aids och mer än 16 miljoner ha dött sedan epidemin började spridas. av de drabbade finns i utvecklingsländer. Två tredjedelar finns söder om i , där utbredningen av hiv har nått av den vuxna befolkningen i sju länder. smittades ytterligare 5,6 miljoner människor, inklusive 570000 barn födda av hivpositiva mödrar. Kvinnor är särskilt i riskzonen för att bli hivsmittade beroende på både sociala och biologiska faktorer. 11,2 miljoner barn är föräldralösa på grund av aids. Hiv/aids sprids fortast i förhållanden där fattigdom, social instabilitet och maktlöshet råder. Hiv/aids innebär ett bakslag för de vinster som uppnåtts med ekonomisk och social utveckling. I delar av har barndödligheten ökat och förväntad livslängd har fallit från 64 till av bara . Hiv/aids drabbar vuxna i deras ekonomiskt mest produktiva ålder. Inkomsten per capita reduceras så mycket som 0,då av de vuxna är infekterade. Förebyggande aktiviteter för att minska sårbarheten och stoppa överförandet av virus beror på hur effektiv strategin för att kontrollera epidemins spridning är. Möjligheten till vård och medicin för hiv/aids har i de industrialiserade länderna på ett signifikant sätt reducerat sjukdom och död orsakad av hiv/aids. Det överväldigande flertalet av utvecklingsländerna saknar dock tillgång till adekvata mediciner, inklusive medicin för behandling av vanliga opportunistiska infektioner. Vad kan göras? har internationellt gjort stora insatser för att förebygga hiv/aids och hjälpa de drabbade. Men epidemin tycks hinna i kapp alla insatser, som med tanke på smittans spridning, är otillräckliga. Enligt det internationella samordningsorganet sprids hiv och aids så snabbt som de medel som tilldelas för att ha kontroll över epidemin. har all anledning att vara pådrivande i hiv/aids-frågan. Det har visat sig att ju mer internationella organisationer och andra satsat på att iordningställa infrastrukturen i desto mer har hiv/aids-epidemin spridits och ökat. Därför är det nödvändigt att integrera hiv/aids-förebyggande aktivitetsprogram i de program och satsningar som görs för att förbättra och bygga upp infrastrukturen. För att lyckas med bekämpningen av hiv/aids är det viktigt att arbeta systeminriktat. Det betyder att hiv/aids-arbetet måste utföras inom och i samarbete med de bärande institutioner och organisationer som finns inom de svårt drabbade länderna. Ideella organisationer kan naturligtvis fylla en viktig funktion men inte ersätta de bärande institutionerna. I flera länder finns bärande system vilka kan utnyttjas bättre. Det finns även stora och långsiktigt arbetande ideella organisationer som borde kunna mobiliseras bättre. I några länder i finns folkrörelseorganisationer liknande de i . Det underlättar ett samarbete. Men många viktiga förutsättningar för ett effektivt arbete saknas också. I flera länder i saknas exempelvis infrastrukturer för distribuering av läkemedel, vilket naturligtvis försvårar arbetet. Där finns också stora utbildnings- och informationsproblem. Många ledare, biståndsarbetare och informatörer har svårt att tala om sexuella frågor. I det sammanhanget finns således en barriär på individbasis, som måste forceras. Det är synnerligen angeläget att finna vägar för att överbrygga motståndet mot att tala om de viktiga förebyggande frågorna. De måste också föras upp på högsta möjliga politiska nivå. Den möjlighet som västvärlden har till vård och medicin för hiv/aids har reducerat sjukdom och död i våra länder. Tyvärr saknar utvecklingsländerna ekonomiska möjligheter att använda denna medicin. Det är inte acceptabelt. Här måste västvärlden ta sitt ansvar inte bara i ord utan också i handling. Den rika världen måste inleda ett samarbete med både internationella organisationer, som FN, och näringslivet för att förbättra tillgång till mediciner. Dels måste forskningen styras mot behov av aidsmediciner. Dels kan i-länderna vara beställare av mediciner från läkemedelsbolagen åt de fattigaste länderna. Mina frågor till biståndsministern är: På vad sätt är regeringen pådrivande i FN:s olika organ vad gäller hiv/aids-frågan? Hur engagerar sig regeringen för att integrera hiv/aids-förebyggande aktivitetsprogram i uppbyggnaden av infrastrukturer i framför allt ? På vilket sätt tillvaratar den i hiv/aids-arbetet de offentliga och frivilliga system som finns i de svårt hiv/aids-drabbade länderna? Hur arbetar regeringen för att även utvecklingsländerna ska få del av de s.k. bromsmedicinerna? Hur arbetar regeringen för att överbrygga motståndet att tala om de viktiga förebyggande frågorna?