ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GN10306 · 2000-03-17 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:306 av () till miljöminister om skatt på avfallsförbränning sommaruppehållet hade vi en debatt i om huruvida förbränning av avfall skulle skattebefrias eller ej. En majoritet i drev igenom detta trots varningar från oss andra. har importerat avfall från grannländerna. Vi riskerar att bli föremål för ännu mera avfallsdumpning @ en situation som rimmar illa med regeringsförklaringens uttalade ambition att ska vara ett föregångsland vad gäller ekologisk omställning. Det finns omfattande planer på att öka avfallsförbränningen. Det innebär att vi riskerar att göra oss beroende av en stor/ökande avfallsmängd eftersom fjärrvärme i vissa kommuner baseras på den. Dessutom minskar mindre miljöskadliga sätt att ta vara på avfallet såsom rötning till biogas, källsortering och återvinning m.m. i omfattning. En stor potential till teknikutveckling går oss förbi om avfallet destineras till förbränning. Motivet för en mera materialsnål produktion reduceras. I pågår ett omfattande arbete för att formulera etappmål och åtgärdsstrategier med syfte att nå miljömålen inom en generations tidsrymd. Ett av de femtom miljökvalitetsmålen är giftfri miljö, ett annat är bara naturlig försurning. Vad gäller dessa båda mål samt strävandena att sluta kretsloppen är avfallsförbränningen som företeelse ett aktivt hinder. har svårt att klara de normer som finns i förslaget till nya EU-direktiv om avfallsförbränning. Enligt släpper 18 av de 21 anläggningarna i ut mer än vad som kommer att bli tillåtet enligt EU:s gränsvärden. Dioxin, HCl (saltsyra) och svaveldioxid är tre av de utpekade ämnen där svenska anläggningar ligger över EU-värdena. Miljöministern har tidigare i kammaren annonserat en beredskap att införa en särskild skatt på avfallsförbränning, ifall utvecklingen inte blir den önskade. Det kan knappast vara önskvärt att importerar avfall från länder vars befolkning inte accepterar avfallsförbränningens konsekvenser. Det kan inte heller vara önskvärt att totalvolymen avfall ökar och att miljöteknikutvecklingen hämmas. Den ökning av luftföroreningar och miljöfarligt avfall i form av aska och slagg som avfallsförbränningen ger upphov till försvårar uppfyllandet av miljö- och hälsomål. Mot bakgrund av ovanstående frågar jag miljöministern: Är miljöministern beredd att ta initiativ till att beskatta förbränning av avfall? 2.Vilka initiativ planerar miljöministern vidta för att ska klara förslagen till nya avfallsförbränningsdirektiv inom EU?
ip · GN10308 · 2000-03-21 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:308 av () till utrikesminister om jämställdhetsarbetet i utrikespolitik Världen styrs fortfarande av män. Kvinnor utgör hälften av jordens befolkning, men kvinnors möjligheter att påverka, delta i och dra fördel av utvecklingen är i de flesta länder små. Jämställdhet har avgörande betydelse för ett samhälles sociala, ekonomiska och politiska utveckling. om de mänskliga rättigheterna i 1993 slog fast att de mänskliga rättigheterna är universella och att jämställdhet är en MR-fråga, inte en särskild kvinnofråga. Jämställdhet är en viktig samhällsfråga och en fråga som påverkar både kvinnor och män. Att skapa lika möjligheter, rättigheter och skyldigheter innebär förändringar på en rad samhällsområden t.ex. i frågor som rör fördelningen av arbete, arbetets organisation, utbildning, fördelningen av ekonomiska resurser och makt, både inom hushållen och i samhället i stort. På samma sätt som kvinnofrigörelsen har varit kvinnornas eget verk måste nu männen befria sig själva från gamla och hämmande mansroller. Många män delar synen på jämställdheten som en viktig samhällsfråga och vill aktivt verka för att förändra traditionella könsroller. Men män som bryter könsbarriärerna möts tyvärr ofta av fördomar och samhällets traditionella syn på kvinnligt och manligt. Förändringar som man inte har full kontroll över skapar frustration och osäkerhet. En viktig del för att bli mer framgångsrik i jämställdhetsarbetet är att nå ut till männen med upplysning och kunskap om mäns och kvinnors olika behov och villkor. Att ta till vara de "jämställda männens" kunskap och vilja till förändring underlättar och påskyndar arbetet med jämställdhet. Hur tänker utrikesministern agera för att nå ut till männen med upplysning och kunskap om mäns och kvinnors olika behov, villkor och rättigheter? Vilka initiativ tänker utrikesministern ta för att mansrollen lyfts mer aktivt i den internationella jämställdhetsdebatten? Vilka åtgärder tänker utrikesministern vidta för att använda sig av de jämställda männens kunskap i internationella bistånds- och jämställdhetsarbete?
ip · GN10309 · 2000-03-21 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:309 av () till statsrådet om insatser mot segregationen I regeringens proposition 1997/98:165 Utveckling och rättvisa @ en politik för storstaden , redovisas regeringens ambitioner vad avser stöd till lokalt utvecklingsarbete i utsatta bostadsområden i storstadsregionerna. Lokala utvecklingsavtal har redan slutits med ett antal storstadskommuner just för att motverka klyftor och orättvisor till följd av etniskt betingad segregation. Insatser mot segregation ska naturligtvis inte begränsas till enbart storstadsområdena. I vissa extremfall finns det även utanför storstäderna kommuner med likartade problem i sådan omfattning och intensitet att det vore rimligt att dessa också kunde få del av de medel som finns anvisade för ändamålet. På s.84 i propositionen omnämns ett antal kommuner som har fått stöd och att dessa även nu bör komma i fråga. Från min hemstad kan jag relatera följande: Av ca 37000 invånare är 3638 utomnordiska medborgare, alltså . Men väljer man i stället begreppet utomnordisk härkomst, som således inbegriper även dem som fått svenskt medborgarskap, dubbleras i det närmaste siffrorna. fick 2100 hushåll socialbidrag. Av dessa utgjorde hushåll med utomnordisk härkomst. Av de totala socialbidragskostnaderna om ca finansierades enbart ca av det statliga schablonbidraget. har en arbetslöshet som är väsentligt högre än rikssnittet @ 6,i mot 5,i riket. Även om de utomnordiska medborgarna utgör en väsentlig del av de registrerade arbetslösa, så är det ändå så att den faktiska arbetslösheten bland utomnordiska är väsentligt högre. Många har bristande kunskaper i det svenska språket och ingår därför inte i statistiken, eftersom de genom sitt språkhandikapp inte kan stå till arbetsmarknadens förfogande. Härutöver saknar många även i övrigt grundläggande utbildning, vilket i sig medför svårigheter att få ett arbete. Belastningen på komvux att erbjuda utbildning på grundskolenivå är hög. I , där majoriteten av våra nyinflyttade flyktingar/invandrare bor, har mer än hälften av barnen i förskolan och skolan annat språk än svenska som sitt modersmål. Vissa klasser består nästan enbart av barn med utomnordisk härkomst. Till följd av redovisade förhållanden har arbetat intensivt med olika integrationsåtgärder. Men genomförda åtgärder är inte tillräckliga. Det finns alltjämt många ambitiösa idéer och förslag till åtgärder för att påskynda integrationsarbetet. Min fråga till är: Vad avser ministern göra för att kommun ska få till stånd ett utvecklingsavtal avsett att påskynda och fördjupa integrationsarbetet i ?
ip · GN10310 · 2000-03-22 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:310 av () till statsrådet om bostadsbristen Bostadsbrist hotar inte bara tillväxten i utan i hela landet. I region skapas merparten av alla nya arbetstillfällen. Arbetstillfällen som ger spridningseffekter i hela riket. För att skapa tillväxt krävs det bostäder där arbetstillfällena finns. Om man inte har någonstans att bo kan man heller inte ta arbete. Bostaden är grunden för att skapa sig en tillvaro i samhället med arbete och försörjning. byggs det mycket lite lägenheter i tillväxtregionerna, vilket skapar stora problem för invånarna med höga priser, långa köer, svarta affärer och en bostadsmarknad med inlåsningseffekter. Jag skulle vilja fråga statsrådet : Kommer statsrådet lägga några förslag för att motverka bostadsbristen? Om statsrådet avser att lägga förslag, vilka är då dessa?
ip · GN10311 · 2000-03-21 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:311 av () till justitieminister om Echelon har såväl svenska som utländska medier varit fulla av rapporter om det s.k. Echelon-samarbetet. Samarbetet har bl.a. bekräftats av CIA-chefen (Le Monde ). Fler och fler regeringar runtom i världen tar hotet på allvar och arbetar för att vidta åtgärder mot det omfattande spionage som bedrivs. Dessa regeringar har inte ansett sig behöva skriftliga bevis för att kunna ta hotet på allvar. I har en rapport tagits fram om hotet från Echelon vilken lett till att en särskild debatt med anledning av de uppgifter som framkommit kommer att hållas . Man har även tidigare hållit utfrågningar med kommissionen och deras kunskaper om spionaget. Från den sida är det dock fortfarande tyst. Frågan blir ytterligare mera allvarlig och angelägen då i sin senaste verksamhetsberättelse redovisar att avlyssning av kommunikation sker och att det gäller såväl ekonomisk som politisk kontroll. Man konstaterar också att det framkommit information som visar att signalspaningshotet samt svårigheten att värja sig mot andra tekniska inhämtningsmetoder som dataintrång, buggning, illegal telefonavlyssning etc. är avsevärt större än vad som varit känt. konstaterar också att säkerhetsnivån vad gäller IT är mycket låg i . Enligt verksamhetsberättelse är den främsta aktören på området , även om också bedriver teknisk inhämtning i betydande omfattning. En organiserad avlyssning som den som bedrivs inom Echelon är illegal på alla plan. Dels gäller det, som justitieministern påpekade i sitt svar på en fråga om Echelon , brytande av post- och telehemlighet men också många andra konventioner och lagar som åsidosätts. Att avlyssna och kontrollera privatpersoners privata korrespondens är ett brott mot såväl (art 8) som Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (art 17). Det ekonomiska spionaget torde konstituera brott mot lagen om skydd för företagshemligheter. Detta ger mycket allvarliga följder, inte minst för ett litet land som som är mycket beroende av sin exportindustri. Stora ekonomiska värden står på spel. Denna lagstiftning är dock nationell och torde behöva förstärkas exempelvis genom en internationell konvention som behandlar frågor om företagsspionage. Jag utgår dels med hänvisning till verksamhetsberättelse och dels med hänvisning till det europeiska samarbetet från att justitieministern känner till åtminstone en del av omfattningen av Echelons verksamhet. Med hänvisning till ovanstående vill jag ställa följande frågor till justitieministern: 1.Vilken bedömning gör regeringen av hotet mot individers integritet och svenska företag med hänvisning till Echelon? 2.Vilka åtgärder avser regeringen att vidta för att skydda svenska intressen mot övervakning genom Echelon? 3.Avser regeringen att initiera ett samarbete inom FN för att skapa ett internationellt skydd för individer och företag mot intrång genom olaglig avlyssning och övervakning?
ip · GN10312 · 2000-03-22 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:312 av () till finansminister om straffbeskattning Systemet med statlig utjämning missgynnar . Systemet bygger på att kommuner och landsting med en beskattningsbar inkomst över riksgenomsnittet betalar en avgift. De landsting och kommuner som befinner sig under riksgenomsnittet erhåller bidrag. Inkomstutjämningen syftar till att alla kommuner och landsting ska ha likvärdiga ekonomiska förutsättningar. De nya reglerna kommer att gälla . Elva av kommuner drabbas av mer än hundraprocentiga marginaleffekter. Det innebär att kommunerna får mindre pengar om skatteintäkterna ökar. I det justerade förslaget kommer kommuner och landsting få behålla av skillnaden mellan rikets och den egna tillväxten. Effekterna är marginella för de drabbade kommunerna i samt . Bland landstingen är det endast som betalar avgifter, alla andra landsting erhåller bidrag. För innebär det att ska betala i bidrag när reformen är helt genomförd. Generellt är inkomstnivåerna högre i än övriga landet, emellertid är även levnadsomkostnaderna högre. Exempelvis är hyra, taxeringsvärde, resor m.m. betydligt kostsammare i än i landets övriga regioner. Detta gör att många invånare i har mindre kvar i plånboken när de nödvändiga utgifterna är betalda. Därutöver tillkommer en särskild straffskatt. kommer att betala i utjämningsskatt. Med anledning av ovanstående vill jag därför ställa följande fråga till finansministern: Vilka åtgärder ämnar finansministern vidta för att det statliga utjämningssystemet inte missgynnar ?
ip · GN10313 · 2000-03-24 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:313 av () till jordbruksminister om konkurrensneutralitet för veterinärer är chefsmyndighet för distriktsveterinärorganisationen (DVO) som är avpassad främst för att tillgodose behovet av sjuk- och hälsovård hos djur inom animalieproduktionen och hos hästar som används i jord- och skogsbruket. Om det finns djurskyddsskäl eller där annan veterinärvård inte kan anvisas är en distriktsveterinär skyldig att även ge djursjukvård för övriga djur. DVO finansieras till största delen av uppdragsgivarna och i övrigt genom anslag över statsbudgeten. Av den senaste budgetpropositionen framgår att DVO, som tidigare gått med underskott, har visat en positiv ekonomisk utveckling . ökade antalet debiterade förrättningar från 251600 år 1997 till 278400 eller med ca 26800. I finns runt 1800 veterinärer, varav ca 375 privatpraktiserande och 400 knutna till olika djursjukhus. De privatpraktiserande veterinärerna är oftast småföretagare som med egna medel bekostat stora investeringar i utrustningar och kliniker. De är utsatta för illojal konkurrens från den statliga DVO:n, vars tjänster är kraftigt skattesubventionerade. Till bilden hör också att det är olämpligt att i egenskap av kontrollmyndighet bedriver affärsverksamhet som innefattar att med hjälp av statliga subventioner konkurrera med de veterinärer man är satt att övervaka. har prövat konkurrensfrågan. I sitt yttrande av gör rådet bedömningen att konkurrens på lika villkor mellan privata och statliga veterinärer inte föreligger. Rådet kritiserar också sammanblandningen av myndighetsutövning och affärsverksamhet, liksom utformningen av bidraget till avlägset boende djurägare. Enligt bör statsmakterna precisera vad de statliga anslagen ska användas till, varvid utgångspunkten bör vara att anslagen enbart får användas till att täcka merkostnaderna som uppkommer av det statliga åtagandet och inte för att täcka sådana kostnader som privata veterinärer måste finansiera med kundintäkter. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsrådet vilka åtgärder statsrådet ämnar vidtaga för att åstadkomma konkurrensneutralitet mellan statliga och privata veterinärer.
ip · GN10315 · 2000-03-23 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:315 av () till finansminister om avgifter Inför den stora tilldragelsen i , öppnandet av , har många frågor cirkulerat . Det gäller allt från tull- och polismyndighetens resurser till ekonomiska konsekvenser för alla som förväntas pendla till i syfte att utföra ett arbete eller bedriva studier. Med anledning av detta har avdragsrätten aktualiserats. gäller den pendlarnas broavgifter. Färjebiljetter och bilkostnader är avdragsgilla kostnader för pendlare under förutsättning att de uppfyller villkoren om tidsvinst, körsträcka eller krav om bil i tjänsten. Det har kommit till min kännedom att broavgifterna inte kommer att vara avdragsgilla kostnader. Detta är absurt. Dessutom har beslutat subventionera resorna över bron för studerande med tanke på ett utökat samarbete mellan och . Mina frågor till ministern är således: Vilka åtgärder avser ministern vidta för att vi ska få en proposition om broavgifternas avdragsrätt? Vilka åtgärder avser ministern vidta för att broavgiften ska bli avdragsgill? På vilket sätt avser ministern uppmuntra våra studerande ungdomar att pendla till högskolor?
ip · GN10316 · 2000-03-24 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:316 av Skånberg (kd) till statsrådet om bistånd till utvecklingsarbete i Kongorepublikerna till deltog riksdagsledamöter från alla partier i en resa till de båda Kongorepublikerna med avsikten att stödja freds- och utvecklingsarbetet, det första parlamentariska besök från av detta slag som länderna haft. Efter att så grundligt som tidsramarna tillät ha talat med företrädare för såväl regeringarna, oppositionella politiker, kvinnogrupper, kyrkorna, flyktingar m.fl. drar vi som deltog i resan den gemensamma slutsatsen att länderna behöver omedelbar hjälp vad gäller freds- och försoningsarbete, hjälp för flyktingar att återvända samt stöd till demokratisering och mänskliga rättigheter. Det internationella samfundet måste ta sitt ansvar inte minst i att sätta press på grannländerna som ockuperat östliga provinser att lämna landet, och att övervaka freden genom ett större antal FN-observatörer på plats. I denna interpellation vill jag särskilt lyfta frågan om vikten av svenskt utvecklingsbistånd till Kongorepublikerna också efter att de akuta hjälpinsatserna genomförts. Tre områden framstod som särskilt angelägna att ge stöd till utveckling, nämligen infrastruktur, undervisning samt sjukvård. Som ledamot av trafikutskottet kunde jag konstatera att de bästa kongolesiska vägarna är sämre än de värsta svenska vägarna. Inne i huvudstäderna Brazzaville och kryssade bilar och lastbilar mellan de ofta meterdjupa groparna i vägarna och de anslutande vägarna till den omgivande landsbygden var föga bättre än obanad väg, vilket mycket påtagligt försvårade eller förhindrade hjälpinsatser och inte minst livsmedelsförsörjningen, som bygger på transporter in till huvudstäderna. En bra modell för att återställa vägarna åtminstone i hjälpligt framkomligt skick var att avtala med en by eller kyrka om att de mot ersättning skulle med handkraft ställa ett visst antal kilometer i körbart skick. Med en 90-procentig arbetslöshet är denna modell att föredra framför storskaliga vägbolag, och den används också kvartersvis inne i städerna. Liksom de kongolesiska staternas ansvarstagande för infrastruktur är i det närmaste obefintlig så har bidragen för löner etc. till skolor och sjukhus varit oregelbundna . I den utsträckning som läkare och lärare har fått ut någon lön har det till stor del skett genom kyrkornas försorg och genom patient- och elevavgifter. Självfallet innebär detta att såväl sjukvård som undervisning blir bristfälliga, och andelen analfabeter bland de senaste årgångarna barn är nu stor. Är biståndsministern beredd att stödja utvecklingsarbete i Kongorepublikerna inom sektorerna infrastruktur, undervisning och sjukvård?
ip · GN10318 · 2000-03-27 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:318 av () till utrikesminister om sanktionerna mot Sanktionerna mot har pågått och de medför särskilt efter förra årets bombkrig oerhörda försörjningsproblem och lidanden för befolkningen i , som försöker härda ut med små matransoner, brist på medicin och bränsle. Gamla och barn lider mest av sanktionerna, men när återuppbyggnaden efter all förstörelse också försvåras drabbas alla grupper, undantagandes den politiska ledningen. får även bära bördorna av att ta hand om en miljon flyktingar som kommit till landet som en följd av . traditionella utrikespolitik är att upprätthålla normala mellanstatliga förbindelser med alla länder i enlighet med och beslut. Den principen borde gälla även . De nu pågående sanktionerna mot har inte beslutats av FN. deltar i dessa efter beslut i . Agerandet i samband med har inneburit att det folkliga förtroendet och respekten för FN, EU, Nato och sannolikt kraftigt minskat. Både humanitära skäl och ansträngningarna att skapa fredliga förhållanden i och respekt för gör det angeläget att på alla områden återupprätta normala förbindelser med . Vilka åtgärder är utrikesministern beredd vidta för att nuvarande sanktioner mot hävs?
ip · GN10320 · 2000-03-30 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:320 av () till justitieminister om kriminalvården har klienterna såväl på våra anstalter som i frivården blivit alltmer svårhanterliga. Fler långtidsdömda, grövre brott och ökat antal psykiskt störda ställer nya krav på kriminalvården. har narkotikasituationen förvärrats och andelen narkotikamissbrukare ökat såväl bland de fängelsedömda som bland frivårdsklienterna. Förekomsten av allvarligt våld och hot har ökat, både mellan intagna och gentemot de anställda, vilket till stor del hänger samman med att alltfler av de intagna i kriminalvården tillhör någon extremorganisation. Allt oftare rapporteras i medierna om kriminalvårdspersonal som skadas av fångar och om kraftigt våld mellan fångar. Framtiden ser inte ljusare ut. Enligt kriminalvårdens budgetunderlag för kommer antalet fångar att öka med ca 200 . Om inga åtgärder vidtas kommer den redan höga beläggningsnivån på fängelserna öka. Det innebär att en redan mycket svårhanterlig arbetssituation för personalen kommer att förvärras ytterligare. medlemsundersökning Hot och våld i kriminalvården, som presenterades understryker att situationen inom svensk kriminalvård är allvarlig. Hälften av de som svarat på enkäten uppger att de blivit utsatta för hot eller våld från klienter så att han eller hon blivit illa berörd. uppger att våldet, eller hotet om våld, ökat på deras arbetsplats . Vad avser justitieministern vidtaga för åtgärder med anledning av den alltmer svårhanterliga situationen för personalen inom kriminalvården?