ip · GN10319 · 2000-03-28 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:319 av () till utrikesminister om och Kongo-Brazzaville genomförde riksdagsledamöter från alla riksdagspartier en resa till () och Republiken (Kongo-Brazzaville). De kunskaper vi hade om den svåra situationen i länderna underströks och förstärktes starkt under besöket. Det var två länder i kaos vi besökte. All struktur i med sina 55 miljoner invånare varav hälften är och där mindre än hälften av barnen går i skolan är förstörd vanstyre och den förödande krigssituationen. var landet självförsörjande med livsmedel, nu är det helt importberoende. Medellivslängden har sjunkit från 55 till . Sjukdomar som malaria, sömnsjuka, tbc och hiv/aids ökar våldsamt. Rättsväsendet fungerar inte. Vårt intryck var att det är den informella sektorn och kyrkorna som står för det civila samhället och över huvud taget gör att människor överlever. Kyrkornas initiativ till Nationella Konsultationer för att förbereda en dialog om fred visar deras engagemang och även möjligheter att bana väg för en fredlig lösning. behövs stöd och engagemang från det internationella samfundet för att medverka till att genomförs och för att stödja utvecklingen mot good governance. I Kongo-Brazzaville råder en mycket bräcklig fred efter tre mycket grymma krig . Även här gör kyrkorna och andra frivilligorganisationer en enorm insats både när det gäller humanitärt arbete och när det gäller att stödja en fredlig utveckling samt inte minst när det gäller försoningsarbete. Trots allt de utsatts för måste människor till slut leva tillsammans. Alla de soldater som under kriget dödat, plundrat, fördrivit och våldtagit måste på något sätt integreras i samhället. Kyrkorna och arbetar konstruktivt med de frågorna. Det är en enorm uppgift och de behöver ha ökat stöd för det arbetet. Alla de totalt utblottade människor som återvänder till sina byar måste få hjälp att starta ett nytt liv. En folkräkning måste genomföras för att en folkomröstning om en ny konstitution kan genomföras . Även om man nu måste se framåt och bygga landet på nytt är det nödvändigt att ställa de ansvariga för våldsdåden till svars. Den som arbetar för att övervaka fredsavtalen bör antingen få utvidgat uppdrag eller efterträdas av en liknande den i . Där måste även roll i konfliken visas tydligt. FN bör överväga att inrätta en krigsförbrytartribunal även för Kongo-Brazzaville. stora goodwill genom vår långa tradition av missionsarbete ger oss stora möjligheter till insatser i de båda länderna. Vi bör öka stödet till båda länderna men kanske har vi allra störst möjligheter att förändra utvecklingen och åstadkomma långsiktigt resultat i Kongo-Brazzaville. Alldeles särskilt som vi framstår som en objektiv partner jämfört med den gamla kolonialmakten vars stora intressen i oljeindustrin alldeles tydligt går före intresset av fred och utveckling i landet. Jag vill därför fråga utrikesministern om regeringen är beredd: att stödja försoningsprocessen genom ökat stöd till frivilligorganisationer och till , att utöka stödet till de frivilligorganisationer som arbetar med humanitära insatser i de båda länderna, att ge stöd till demokratiutveckling, t.ex. folkräkning och rättsväsende, att arbeta för att en inrättas, att aktivt driva frågan om Kongostaterna i det internationella samfundet: EU, FN, IMF och samt att i EU-samarbetet ta upp frågan om roll i konflikten i Kongo-Brazzaville?