ip · GN10350 · 2000-04-13 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:350 av () till utrikesminister om utvecklingen i Västshara har folk kämpat för att nå nationell självständighet. Efter det att lämnade 1975 har det varit annekterat av . därefter inledde befrielserörelsen kampen för ett självständigt . var det frågan om en väpnad kamp mot de marockanska ockupanterna. 1991 slöts ett vapenstillestånd och man inledde långa och svåra diskussioner om framtid genom ett folkomröstningsförfarande. lyckades Polisario, befrielseorganisation, och den marockanska regeringen, under FN:s och ledning, komma överens om ett folkomröstningsförfarande, som båda sidor kunde acceptera. Enligt överenskommelsen skulle en registreringsprocedur av röstberättigade och en folkomröstning genomförts till . har den skjutits upp. såg det äntligen ut som om en folkomröstning skulle kunna bli verklighet . förhalade emellertid åter tidpunkten för en folkomröstning genom att hävda att registrerings- och överklagningsproceduren när det gällde vilka som skulle vara röstberättigade inte var fullständigt genomförd. I en rapport till förklarades att en folkomröstning inte var möjlig förrän tidigast . I en senare rapport från generalsekreteraren till framgår det att det är tveksamt huruvida en folkomröstning över huvud taget är möjlig att genomföra. har bedrivit en intensiv inflyttningspolitik och låtit marockaner flytta till för att sedan kräva att dessa ska få delta i folkomröstningen om framtid. Det torde vara alldeles orimligt att låta en inflyttad befolkning bestämma ett annat folks framtid. Det är en provokation mot det sahariska folket och mot FN. Under den allra har det kommit rapporter om att livsmedelstillgången i de sahariska lägren i snabbt håller på att försämras. Representanten för tyska hjälporganisationer förklarade inför internationella grupp att man bara har baslivsmedel , att barnadödligheten ökat dramatiskt och kvinnors dödlighet i samband med förlossningar ökat starkt. Det rapporterades också att samarbetet mellan FN:s hjälporganisationer och fungerar dåligt. ECHO har fått en ny chef och man lider av personalbrist. Det kommer att dröja innan arbetet åter kommer i gång. sitter 250000 människor övergivna i den sahariska öknen. Det torde därför vara ytterst angeläget att utökar sitt bistånd till och innan en svältkatastrof i är ett faktum. Situationen i de ockuperade områdena Situationen i är mycket oroande. Västsahariernas tålamod håller på att tryta, vilket framgår av de demonstrationer som inträffat i Smara och El-Aaiun och där demonstranterna bemötts med stor brutalitet av marockansk militär och polis. Sahariska studenter har även demonstrerat i och Marrakesh. Polisens ingripande var även där präglat av övervåld. Inom EU är inställningen, trots positiva uttalanden från i frågan om självständighet, inställningen till konflikten mellan och likafullt splittrad. De handelsavtal med som EU slutit och när det gäller fiskerättigheterna utanför väger för flera länder tyngre än rätten till självbestämmanderätt för folk. En politik grundad på vissa EU-länders eller lobbygruppers snäva ekonomiska intressen kan få allvarliga konsekvenser. Politisk oro och otålighet från saharisk sida kan leda till alltmer omfattande militära ingripanden. De marockanska trupperna är vida överlägsna Polisarios i antal och i fråga om utrustning. Det internationella samfundet var oförberett och till en början handlingsförlamat inför de massakrer som inträffade på efter folkomröstningen. Många varnar för att något liknande ska hända i @ och då kanske redan innan en folkomröstning ägt rum. politik ter sig när det gäller situationen i vacklande. har givit bistånd i form av humanitärt stöd till de sahariska flyktingarna i , deltagit i desarmeringen av minfält så att västsahariska flyktingar ska kunna återvända till sitt hemland och delta i en folkomröstning om landets framtid, m.m. Det som gjorts är naturligtvis utmärkt. Det politiska stödet förefaller dock inte vara alldeles helhjärtat. Detta framgår av den skrift som producerats av med , där man i stället för en folkomröstning i FN:s regi, som varit officiella politik, nu öppet spekulerar i autonomi för som en del av . Detta är en glidning i regeringens politik som av saharierna inte kan uppfattas som annat än ett uttalat stöd för den marockanska regeringens politik. Den 3@4 april 2000 genomfördes ett toppmöte mellan EU-länderna och de afrikanska staterna i . En stor del av konferensen ägnades åt mänskliga rättigheter. Det var EU-länderna som talade om ökad respekt för mänskliga rättigheter, medan flera framför allt tog upp frågor som rörde skuldsituationen i . Vidare deltog vid detta toppmöte, vilket Polisario i sin strävan att underlätta fortsatta förhandlingar accepterat. Det var rimligen ett utmärkt tillfälle att ta upp frågan om nödvändigheten av att påskynda en folkomröstning i . Jag vill fråga utrikesministern: Vad avser utrikesministern att göra för att klargöra position när det gäller utvecklingen i ? Vad avser utrikesministern göra inom FN för att förmå att fullfölja och påskynda folkomröstningen i , så att denna kan genomföras ? Vad avser utrikesministern att göra i för att påskynda att en folkomröstning om kommer till stånd för ? På vilket sätt agerade den på toppmötet i mellan och för att åstadkomma en lösning för folk? Vilka åtgärder avser utrikesministern att vidta för att se till att FN har de ekonomiska resurser och det politiska stöd som krävs för en folkomröstning om framtid ska kunna genomföras ? Vad avser utrikesministern att göra för att förbättra de västsahariska flyktingarnas situation i deras nuvarande kritiska situation?