ip · GN10270 · 2000-03-01 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:270 av () till utbildningsminister om högskoleutbildningen Ytterligare ansträngningar måste göras för att bredda rekryteringen och stimulera nya grupper att skaffa sig en högre utbildning. är det alltför få ungdomar från studieovana miljöer som söker sig till högskolan. Tillträdesreformen grundade sig på sociala rättviseargument, rättssäkerhetsargument och effektivitetsargument. Genom särskilda regler garanterades vissa sökande en bestämd andel av platserna, en sådan var den s.k. 25:5-kvoten som byggde på arbetslivserfarenhet. Utvärderingen visade att arbetslivserfarenhet och föreningsmeriter hade gjort det svårt för kvinnorna att hävda sig i konkurrensen och andelen kvinnor hade minskat i flera långa utbildningar. En utredning att se tillträdesreform tillsattes först . trädde förändringar av antagningsreglerna i kraft. Den grundläggande utgångspunkten var att den enskildes valmöjligheter skulle vara så stora som möjligt när villkoren för tillgång till högskoleutbildningen utformas. Arbetslivspoängen försvann och högskoleprovet infördes som urvalsgrund. I samband med högskolereform överfördes senare ansvaret för antagningen till universiteten och högskolorna. Detta ändrades med en återgång som i sina huvuddrag påminde om 80-talets centralstyrning. Urvalet bland de sökande görs huvudsakligen på grundval av betygspoäng eller poäng från högskoleprovet. Andra urvalsmetoder såsom intervjuer och särskilda prov har blivit vanligare, men fortfarande antas inte mer än några procent på detta sätt. Utvecklingen av antagningsprov och andra alternativa urvalsinstrument har avstannat. Dagens tillträdessystem med samma urvalsregler för nästan alla utbildningar tillgodoser inte önskemålen om variation och flexibilitet. Komvux har fått känna av en stor efterfrågan på kompletteringsutbildning från studerande som redan har en avslutad behörighetsgivande gymnasieutbildning. SCB har undersökt intresset för högre studier bland elever i gymnasieskolans avgångsklasser /99. planerade av kvinnorna och av männen att börja studera på högskola . Samma undersökning visar att ungdomar från arbetarhem är underrepresenterade bland dem som går ut från treåriga studieförberedande program. Också med samma betyg går de i mindre utsträckning vidare till högskoleutbildning. uppnådde av samtliga elever som fick slutbetyg grundläggande behörighet till högre studier. Variationen mellan kommunerna är stor, från . Andelen 20-åringar i med grundläggande behörighet minskade från . gick det sedan? Avnämarna av gymnasieskolan och av högskolans grundutbildning, serie 1999:7R visar att nära två tredjedelar av alla från naturvetenskapliga programmet studerade vid högskola efter avslutad gymnasieskola. Från programmen med yrkesämnen var motsvarande siffra . Endast från omvårdnadsprogrammet översteg andelen . I en studie baserad på erfarenheterna av tillträdesreform: "och urval till högre utbildning", av , påpekar författaren att "förändringar i antagningssystemet påverkar individernas utbildningsval och sökbeteende och att de sökande gradvis anpassar sig till systemet". Det måste enligt undertecknad därför vara lika viktigt att antagningssystemet är väl avvägt i förhållande till högskolestudiernas mål och syfte som att öka antalet högskoleplatser. Med hänvisning till det anförda vill jag ställa följande frågor till utbildningsminister : Vilka åtgärder avser utbildningsministern vidta för att stimulera högskolestudier för gymnasieelever från de yrkesförberedande programmen? På vilket sätt avser utbildningsministern stimulera utvecklingen av antagningsprov och andra alternativa urvalsinstrument?