ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GN10321 · 2000-03-30 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:321 av () till justitieminister om kriminalvården Besparingarna på kriminalvården har varit omfattande . /96 uppgick besparingskravet till 208 miljoner beräknat samt och 1998 till 287 miljoner respektive i respektive års prisnivå. En uppfattning av de svårigheter som drabbat och drabbar verksamheten får man om man tittar på en av landets 37 myndigheter. består av anstalten i , häktena och frivården i och . I denna myndighet är den bistra verkligheten att så många som 25 anställda kan komma att varslas av de 120 som arbetar inom myndigheten. För att klara sparbetinget har man redan tvingats stänga motivationsavdelningen på Karlskronaanstalten där cirka tio interner med drogproblem fick behandling för att komma ifrån sitt missbruk. "Andelen narkotikamissbrukare ökar såväl i fängelserna som inom frivården. har andelen narkomaner i behandling minskat kraftigt." Citatet är hämtat från Kriminalvårdens Årsredovisning . Ca 15 anstalter rapporterar att missbruk i anstalter förekommer så gott som eller ofta @ en ökning från åtta anstalter . Nästan varannan intagen i anstalt är klassificerad som narkotikamissbrukare. Situationen kräver att åtgärder vidtas. Både då det gäller att förhindra att narkotika kommer in på anstalterna och att de intagna erbjuds hjälp för att komma till rätta med sitt missbruk. Ett annat allvarligt problem som uppmärksammats är att det på flera anstalter förekommer ensamarbete. Detta är naturligtvis inte tillfredsställande. hotar därför att stänga flera fängelseavdelningar där personalen tvingas arbeta ensamma. Vid Österåkersanstalten har t.ex. en enda vårdare vissa och kvällar ensam ansvaret för ett tiotal fångar på psykavdelningen. Ensamarbete har också rapporterats från bl.a. Hinseberg och . Detta är enligt min uppfattning helt oacceptabelt. Enligt budgetunderlag krävs 100 nya anstaltsplatser och 30 nya häktesplatser. Dagens höga beläggningsgrad orsakar stora påfrestningar på personalen, gör det svårare att flytta fångar mellan olika anstalter och medför att brottslingar som redan är dömda tvingas sitta kvar på häktet i brist på lämplig anstaltsplats. Bristen på häktesplatser medför dessutom ofta mycket långa, personal- och tidskrävande transporter för att hitta häktesplats. Enligt () var situationen akut i distriktet som omfattar , , och län. Den aktuella tidpunkten satt 283 personer häktade @ trots att det bara finns 278 platser i de sju häktena i distriktet. Enda möjligheten att lösa den akuta situationen var att ta hjälp av polisens arrestlokaler. "Åtgärder som bidrar till att den dömde inte återfaller i brott skall ha fortsatt hög prioritet" och "Arbetet med att bekämpa narkotikamissbruket skall bedrivas med ökad intensitet." Citaten är hämtade från regeringens budgetproposition för , avsnittet Kriminalvården under rubriken . Dessa och andra målsättningar är bra, men mål och medel stämmer inte överens. De fina ambitionerna riskerar att bli bara ambitioner som alltfler av personalen mår dåligt och riskerar att bli utbrända. Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidta för att komma till rätta med de allvarliga problem som är inom kriminalvården?
ip · GN10322 · 2000-03-30 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:322 av () till justitieminister om vårdares behov av kompetensutveckling Inom kriminalvården har ett antal utredningar vad gäller personalens kompetens genomförts. Utredningarna visar att det finns ett stort behov av utbildningsinsatser. För anställning som kriminalvårdare krävs 3-årig gymnasieexamen i svenska, engelska och samhällskunskap. från anställningens början ska dessutom kriminalvårdens egen grundutbildning påbörjas. finns det ca 4000 kriminalvårdare varav 800 inte fått genomgå kriminalvårdens grundutbildning. Detta innebär att var femte kriminalvårdare saknar formell kompetens. Bristerna i grundutbildningen och kompetensutvecklingen för kriminalvårdare, uppmärksammar i sin . minskades antalet utbildningsdagar med vilket visar sig ha en direkt koppling till besparingar som gjorts inom kriminalvården. I rapporten rekommenderar därför en betydande utbildningssatsning för att höja kompetensen hos framför allt den personal som arbetar nära de intagna. Det är otillfredsställande att så många kriminalvårdare ej får, och därmed saknar, grundutbildning. Vilka åtgärder ämnar justitieministern vidtaga för att höja kompetensen hos kriminalvårdens personal?
ip · GN10323 · 2000-03-28 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:323 av () till justitieminister om frivården Kriminalvårdens uppgift är att främja den dömdes anpassning i samhället och genom olika åtgärder och insatser förhindra återfall i kriminalitet. Kriminalvården utgör tillsammans med polisen, åklagarmyndigheterna och domstolsväsendet en del av samhällsskyddet. Frivården genomför kriminalvård i frihet. Genom alternativa påföljder som t.ex. samhällstjänst, kontraktsvård, övervakning samt genom intensivövervakning (fotboja) verkställer frivården påföljder utanför anstalt. En plats i anstalt kostar samhället medan en frivårdspåföljd kostar ca . Verkställighet med intensivövervakning har en kostnad på ca . genomgår ungefär 13000 personer kriminalvård i frihet. Frivårdens styrka och professionalitet är arbetet som inriktar sig på brottsbehandlande insatser som ska förhindra återfall i kriminalitet. I arbetet ligger attitydförändrande samtal och påverkansprogram som ska hjälpa klienten att hantera aggressivitet, självkontroll, lösa mellanmänskliga problem, strukturerat tänkande samt ge dem ett s.k. socialt perspektiv. Frivården har bidragit med besparingar i form av intensivövervakning, övervakning, kontraktsvård och samhällstjänst. har justitieministern tydligt markerat att frivården är ett bra alternativ till fängelse och att frivården har lyckats väl med de nya påföljderna. Vidare känner jag till att justitieministern sagt att viktiga hörnstenar i en fortsatt utveckling av frivården är att värna om en human människosyn, fortsätta utvecklingen av ett aktivt påverkansarbete och att fler program måste utvecklas. Även generaldirektör har uttryckt att "Frivården är navet i kriminalvården". Trots detta görs neddragningar inom frivården på olika sätt. Mot bakgrund av ovanstående ställer jag följande frågor: Är det regeringens fortsatta viljeinriktning att antalet verkställigheter inom frivården ska utökas? Hur ska detta åstadkommas genom de resursminskningar som sker inom frivården?
ip · GN10324 · 2000-03-29 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:324 av () till justitieminister om kriminalvården I budgetpropositionen kan man läsa att kriminalvårdens prioriterade uppgifter innevarande år är att vidtaga åtgärder som bidrar till att den dömde inte återfaller i brott, att förstärka frigivningsförberedelserna, att utveckla alternativen till fängelse framför allt genom ytterligare satsning på innehållet i frivårdspåföljderna samt att öka intensiteten i arbetet med att bekämpa narkotikamissbruket. Dessa målsättningar omfattas av en total uppslutning från samtliga partier. Men målsättningarna håller på att bli tomma fraser. Inom frivården finner man ett kraftigt ökat tryck på verksamheten. ökade antalet utförda personutredningar . Kontraktsvården ökade och samhällstjänst . I en PM utförd av av beskrivs en skrämmande utveckling på våra anstalter och häkten. Där förespås att verksamheten ytterligare kommer att stagnera eller minska. Det handlar bl.a. om minskad satsning på utsatta klientgrupper, narkomaner, intagna på stödavdelningar, psykiskt störda, unga etc. planerad verksamhet för unga långtidsdömda män , som inte kan genomföras. Vidare talas om stagnation och nedgång i kompetensutvecklingen. Varje medborgare har rätt att kräva att den tid dömda personer är i kriminalvårdens hägn utnyttjas på bästa sätt. Säkerheten är viktig, men innehållet i verksamheten är av avgörande betydelse för minskad brottslighet efter avtjänat straff. Utvecklingen inom kriminalvården går i motsatt riktning och detta måste hejdas. Min fråga till justitieministern är: Vilka åtgärder avser justitieministern vidtaga för att kriminalvården ska kunna leva upp till de beslutade målen?
ip · GN10325 · 2000-03-30 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:325 av (c) till justitieminister om myndighetssamverkan mot ekonomisk brottslighet Preventiv ekonomisk kontroll (PEK) är en informations- och kontrollverksamhet som bedrivs gemensamt av , polismyndigheten, skattemyndigheten och i . Liknande verksamhet bedrivs även i andra län men då verksamheten saknar egen lagreglering kan den i arbetssätt och organisatorisk uppbyggnad variera. PEK är en polisiär åtgärd. Personal från skattemyndighet, försäkringskassa etc. är med som sakkunniga och biträder polisen och saknar således egna befogenheter att agera i PEK. Denna verksamhet har bedrivits i en bred samverkan, även med kommunerna. PEK är en förebyggande information till näringslivet om de regler som styr näringsverksamhet samt arbetssätt för handläggning av polisiära spaningsärenden i myndighetssamverkan för optimalt resultat med minimal arbetsinsats. har i av resursskäl aviserat att den tänker dra ned på sitt engagemang i PEK. Den hänvisar till att det är en uppgift för ! Jag vill således fråga justitieministern: 1.På vilket sätt är justitieministern beredd att agera så att PEK-verksamheten kan fortsätta sitt framgångsrika samarbete? 2.Hur avser justitieministern möjliggöra att polisen får resurser att bedriva detta viktiga arbete i förebyggande syfte och i bred samverkan?
ip · GN10327 · 2000-03-31 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:327 av () till statsrådet om tjänstepensionsrättigheter för deltidsanställda uppdagades att tiotusentals svenskar med korta deltider och timanställningar genom kollektivavtal berövats rätten till tjänstepension och andra förmåner. Förutom att det drabbar dem som i stor utsträckning redan lever under knappa omständigheter innebär förhållandet också könsdiskriminering, eftersom den övervägande delen av dem som går på kort deltid och timanställning oftast är kvinnor, i liksom i övriga EU. Att på detta sätt förhandla bort pensionsrättigheter strider enligt mot gemenskapsrätten, även om anställningstiden handlar om mindre än halvtid, just med könsdiskrimineringen som argument. Mycket talar för att svenska arbetsgivare skulle bli skyldiga att betala ut retroaktiva pensionspoäng vid en process i . Detta skulle i så fall handla om poäng , då blev medlem i EU. Hotet om ett sådant utslag innebär flera viktiga frågeställningar. Först och främst skulle det innebära väldigt olika villkor för dem som är i slutet av sin anställning och arbetat utan att tjäna in pensionsrättigheter. Det är i sig ett minst sagt anmärkningsvärt förhållande. Det skulle vidare innebära, eftersom många av de deltidsanställda är i den offentliga sektorn, att offentliga sektorns ekonomi utsätts för stora påfrestningar genom detta. Vi riskerar att få en deltidspensionsbomb, som våra barn kommer tvingas att betala. Slutligen innebär det också att vi måste fråga oss om vi verkligen ska avvakta en domstolsprocess. berömmer sig, med rätta, för att vara ett mycket jämställt land. När då uppenbara orättvisor uppmärksammas bör vi snarare gå före än tvingas rätta oss efter domstolsutslag. Detta förutsätter vidare att frivilliga överenskommelser nås med arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer i . Jag vill därför fråga socialförsäkringsministern följande: 1.Vilka, om några, åtgärder avser socialförsäkringsministern vidta för att förebygga en domstolsprocess och upprätta tjänstepensionsrättigheterna för dem med kort deltid och timanställning? 2.Är socialförsäkringsministern beredd att i en sådan process även lyfta frågan om dem som har sin huvudsakliga anställningstid ? 3.Vilka åtgärder avser socialförsäkringsministern vidta för att bemöta de statsfinansiella konsekvenserna av att också de med kort deltid och timanställning får tjänstepensionspoäng?
ip · GN10328 · 2000-03-31 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:328 av () till socialminister om PSA-screening Drygt 6 000 män får diagnosen prostatacancer. Ca 2300 män dör i sjukdomen. Den är den vanligaste cancerformen bland män i . Ändå talas det litet om detta problem. Skälet till det låga intresset för sjukdomen tycks vara, bl.a. att döma av experter som uttalat sig i massmedierna, att man inte i onödan vill skapa oro. Förutom bristfällig information kan konstateras att även forskningen inom detta område är eftersatt. Prostatan är en körtel som omsluter urinrörets övre del. Körteln hos män producerar ett sekret, som är avgörande för mannens fertilitet. Bland män är förstoring av prostata en vanlig åkomma. Den medför vissa svårigheter att kasta vatten men är relativt ofarlig. Prostatacancer däremot är lömsk eftersom tumören ofta inte ger några symtom men kan sprida sig till lymfkörtlar, skelett och inre organ. Den blir då i allmänhet obotlig. Ett enkelt blodprov, som mäter den s.k. PSA-halten, är tillräcklig för att få indikation om prostatakörteln angripits av cancer. Analysen kan göras vid en årlig hälsokontroll, då man också brukar få värden för kolesterol, järn, socker m.m. Det ligger nära till hands att dra paralleller med kvinnornas vanligaste cancersjukdomar i underliv och bröst. Det finns omfattande hälsokontroller som mammografi och cellprovtagning. Kvinnor över en viss ålder kallas till mammografiundersökning med jämna mellanrum. Informationen är omfattande och ingen kvinna lär vara ovetande om detta. Dessa hälsokontroller har varit framgångsrika enligt forskningsrapporter, som presenterat. Det borde vara en självklarhet att alla män informeras om vilka enkla möjligheter det finns att kontrollera förekomsten av cancer i prostatan. Min fråga till socialministern är: Vilka åtgärder avser ministern vidta för att initiera hälsoupplysning och hälsokontroll riktad till män i riskgruppen för att få prostatacancer?
ip · GN10329 · 2000-03-31 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:329 av () till jordbruksminister om det svenska jordbrukets lönsamhet Okänsligheten mot det svenska jordbrukets lönsamhet drabbar svenska bönder obarmhärtigt. Av den s.k. ryggsäcken har endast elskatten och eldningsoljeskatten lyfts av från . Det har länge funnits ett uttalat önskemål om att hela den "Björkska utredningen" ska få genomslag. Särskatter som belastar lantbruket handlar om energi, diesel, gödning, bekämpningsmedel m.m. Den svenska livsmedelsproduktionens konkurrenskraft måste stärkas. genomfördes en namninsamling som samlade 250000 namn, vilka överlämnades till statsministern. Produktionsskatterna framstår som ett reellt problem och visar sig genom vikande volymer inom flera produktionsgrenar. Det svenska jordbruket har sämre konkurrensvillkor än jordbruket i andra EU-länder. Den förda jordbrukspolitiken hämmar entreprenörskap, investeringsvilja och tillväxt. En ytterligare ekonomisk börda läggs på jordbrukarna genom att datum för utbetalning av arealersättning gällande flyttas fram från till året efter, det datum då EU kräver att av ersättningen ska vara utbetald. Dessa ersättningar är den svenske bondens faktura för utfört arbete . Den redan sena utbetalningen utgör en stor påfrestning på företagens likviditet. Det nya förhållningssättet handlar om en teknik för att nå budgetbalans för staten. Den skuld som bönder får bära för bl.a. räntekostnaderna negligeras. Landsbygden avfolkas i en snabbare takt . Framför allt slutar mjölk- och nötköttsproducenter i skogs- och mellanbygder. Svenska ladugårdar stängs. Omistliga natur- och kulturvärden går förlorade. Den biologiska mångfalden är helt beroende av betande djur. av alla hotade växtarter hör till odlingslandskapet. finns ett stort antal unga personer som vill arbeta med jordbruk och som vill satsa på djurhälsa, kvalitet och en god miljö. Vi måste ta vara på våra förutsättningar att förena miljöprofil med konkurrenskraft för jordbruket. Med stöd av det anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att stimulera en höjd lönsamhet för det svenska jordbruket? Hur avser statsrådet kompensera jordbrukarna för de senarelagda utbetalningarna av arealersättningar?
ip · GN10330 · 2000-03-31 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:330 av () till socialminister om antidepressiva medel till ungdomar Utskrivningen av antidepressiva medel till barn och ungdom ökar. Det finns en uppenbar risk att följer efter , där över en halv miljon tonåringar får antidepressiva medel, trots att dessa inte är utprovade på barn och ungdomar. Läkarna saknar därför kunskap om vilka effekter medlen har på ungdom. Upptäckten att barn drabbas av depressioner anses relativt ny. Forskningen konstaterade problemet . Enligt svensk forskning tror man att vart 20:e barn/ungdom i lider av depression. Kunskaperna om detta hos föräldrar och andra vuxna är fortfarande låga. Samhällsutvecklingen sätter stor press på barn och ungdomar. Familjeproblem och separation kan vara en bidragande orsak till depression hos ungdomar. Mediernas stilbildande ideal pressar dem som inte har den kroppsform som idealiseras. Mobbningsproblematiken har alltmer lyfts fram i ljuset. Också användande av droger kan utlösa depressioner. Det är viktigt att kommun och landsting samverkar för att hjälpa barn och ungdomar som hamnar i depression. Det är väsentligt att frågan uppmärksammas också på nationell nivå. Det ökade antalet depressioner bland barn och ungdom är i högsta grad en välfärdsfråga. Forskning visar att konsekvenserna kan bli mycket allvarliga om inte sjukdomen tas på allvar och behandlas. Med stöd av det anförda vill jag ställa följande frågor till socialminister : Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att öka medvetenheten om depressioner bland barn och ungdom? Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för utveckling av behandling som leder till att depressiva läkemedel kan minska?
ip · GN10332 · 2000-04-03 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:332 av de () till socialminister om överklagning av hjälpmedelsbeslut Det har kommit till min kännedom att det finns flera fall där funktionshindrade fråntagits eller nekats hjälpmedel på grund av att de anlitar alternativa arbetsgivare, dvs. inte kommunen, för sin assistans enligt LSS/. Hjälpmedel som den funktionshindrade redan har fått har hämtats i hemmet. Detta har motiverats med att hjälpmedel som t.ex. rullstol och lyftanordning inte är till för den funktionshindrade utan för personalen. Det är ju oftast inte den funktionshindrade själv som kör sin rullstol eller trycker på knappen till lyften. Eftersom kommunen inte är arbetsgivare ska den nya arbetsgivaren stå för hjälpmedelskostnaden. Detta ska då bekostas av assistansersättningen, som är till för att anställa, administrera och utbilda personal. Det framstår som mycket märkligt att resonera på så sätt att hjälpmedel som rullstol och lyftanordning är till för personalen och inte den enskilde funktionshindrade. En funktionshindrad som inte kan gå har ju rullstolen som sina ben och en lyft är till för förflyttning mellan t.ex. rullstol och toalett. Eftersom hjälpmedelsbeslut inte kan överklagas är situationen sådan att flera funktionshindrade saknar behövliga och livsviktiga hjälpmedel. Jag har svårt att finna stöd i någon lag för det av mig ovan beskrivna agerandet. Avser regeringen vidta några åtgärder för att undvika att funktionshindrade på beskrivet sätt blir fråntagna sina hjälpmedel eller nekade behövliga hjälpmedel? Avser regeringen att föreslå förtydliganden i berörd lagstiftning så att hjälpmedelsbeslut ska kunna överklagas?
ip · GN10333 · 2000-04-03 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:333 av () till statsrådet om amnesti till gömda flyktingar Enligt var 1604 personer efterspanade av den svenska polisen, för verkställelse av avvisning ur landet. 239 av dessa var barn. Orsaken till att dessa människor eftersöks av polisen är inte att de är kriminella. Deras enda brott är strävan för ett bättre liv i ett nytt land. Den vanligaste orsaken till att gömma sig är rädslan för vad som ska hända när de skickas tillbaka. Det handlar om människor som lever i vårt land utan en anständig rättssäkerhet och med risk för att utnyttjas hänsynslöst. De har ingen rätt till sjukvård, mediciner och tandvård. Deras barn har endast i vissa kommuner rätt att gå i skola. För att inte tala om den frustration och den ångest som det medför att aldrig kunna känna sig trygg, att aldrig kunna gå ut, och att aldrig kunna slappna av. I utredningen barn lever gömda (1999:5) som på regeringens uppdrag utfördes av och framkom att i synnerhet barnen löpte stora risker att få psykiska och fysiska men för livet, av tiden som gömda. samlar just nu in namnunderskrifter för att förmå regeringen att utfärda en amnesti för de gömda människorna. Rent praktiskt skulle en sådan amnesti kunna innebära att alla som fått avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd och därför gått under jorden, samt de som befinner sig i illegalt utan att ha fått sitt fall prövat, beviljas permanent uppehållstillstånd genom att anmäla sig hos ansvarig myndighet. En viktig förutsättning för att beröras av amnestin bör vara att man inte är misstänkt för grova brott. En svensk amnestireform kan hämta gott om inspiration från en rad länder . dåvarande president gav 1986 alla illegala invandrare uppehållstillstånd. Amnestin var beräknad att omfatta hela två miljoner människor. har det genomförts amnestireformer i (50600 personer) och (85000 personer). Exemplen från , och visar på möjligheten att genomföra en svensk amnestireform. Det handlar i slutändan om politisk vilja och politiska prioriteringar. Regeringen är enligt utlänningslagen 2kap. 14§ bemyndigad att meddela föreskrifter om uppehållstillstånd av humanitära skäl. Detta lagstadgande riktar sig mot hela grupper av flyktingar, och därmed skulle alltså en kollektiv amnesti kunna utfärdas för samtliga gömda flyktingar. Är migrationsministern redo att bevilja amnesti och ge uppehållstillstånd för de människor i landet som gömmer sig undan avvisning?