ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · GN10269 · 2000-03-01 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:269 av () till justitieminister om ordningsvakter och väktare Det saknas ett mot ordningsvakter och väktare. När poliser anmäls för brott utförs en granskning men för ordningsvakter som i vissa situationer har polisbefogenheter sker ingen extra kontroll. Eftersom en enskild som anmäler en ordningsvakt för misshandel har utomordentligt små möjligheter att hävda sin rätt är det viktigt att det finns en instans som granskar anmälningarna och som skulle kunna få en samlad överblick av anmälningarna. leder de flesta anmälningarna till att förundersökningarna läggs ned eller att vakterna gör en motanmälan. Våld mot tjänsteman är allvarligt och vakterna har ett övertag i rättsprocessen. Även kontrollen av ordningsvakter och väktare är som helhet både bristfällig och varierar i olika delar av landet. Generella rutiner saknas. Det går ej att få fram statistik på hur ofta och vilken sorts brott som vakter anmäls för både i och utanför tjänst. Det tar även för arbetsgivaren (vaktbolag etc.) att få uppgifter om anställda som har begått brott. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande frågor: Vilka åtgärder avser justitieministern vidta för att ett granskningsinstitut införs för polisanmälningar mot ordningsvakter och väktare? Vilka åtgärder avser justitieministern vidta för att ordningsvakternas och väktarnas arbetsgivare ska få omedelbar information om brott begångna av anställda?
ip · GN10272 · 2000-03-01 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:272 av () till statsrådet om hanteringen av asylärenden Det kommer oavbrutet rapporter om den svåra situationen för asylsökande i . Familjerna tillhör några av de i massmedierna mest uppmärksammade exemplen, men listan på asylsökande som lever under mycket svåra och osäkra förhållanden kan göras längre. Vi vet att många flyktingar lever gömda på grund av risken att avvisas ur landet. De saknar tillgång till sjukvård och rättstrygghet. Barn tvingas gömma sig under förhållanden som är helt oacceptabla. Ett centralt inslag i en human flyktingpolitik är att människor ges snabba beslut och att rättssäkerhet råder. Det senare främst genom att lika fall behandlas lika. En förutsättning för rättssäkerhet är att det finns tillräckligt med personal för att upprätthålla kraven på snabbhet och kvalitet i beslutsfattandet. Bristerna i hanteringen av asylärenden vid är påtagliga. Det finns inte tillräckligt med resurser för att upprätthålla kraven på skyndsamhet och kvalitet i beslutsfattandet. Ärenden drar ut och många asylsökande får vänta innan beslut fattas, med mänskligt lidande som följd. Vid utgången av januari månad fanns det sammanlagt 7987 öppna asylärenden hos . Av dessa fanns 5300 ärenden inom region . Arbetssituationen har bidragit till en betydande omsättning på personal. För att klara denna hantering är det rimligt att fler resurser tillförs . har helt riktigt fördelat extra resurser till de regioner som behöver det för att klara hanteringen av asylärenden, så även till . Men resurserna är inte tillräckliga. Därför har verksledningen tillfälligt valt att låta personal i region nord @ vilka saknar erfarenhet @ fatta beslut i asylärenden som rör . Mot denna nyordning bör man ha invändningar när det gäller rättssäkerhet för de människor som kommer prövas av nyinrättade team. Till detta kan även tilläggas de oacceptabelt långa väntetiderna för att få en ansökan om medborgarskap behandlad. Det kan ta mer än handläggning påbörjas. resurser räcker heller inte till för att klara även denna hantering. Med anledning av det ovan anförda vill jag ställa följande fråga till statsrådet : Vilka åtgärder är regeringen beredd att vidta för att klara ut den rådande situationen vid i syfte att kunna garantera att kraven på snabbhet och kvalitet och därmed rättssäkerheten i beslutsfattandet upprätthålls?
ip · GN10273 · 2000-03-01 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:273 av () till statsrådet om bostäders utformning Hushållens möjligheter att välja den bostad som passar bäst är begränsade. En bostad förutsätts vanligen bebos av en rad olika hushåll med skilda krav. Det är inte bara hushållsstorlek och utrymmesstandard som är betydelsefulla mått på kvalitet för de boende. Det är också viktigt att ta hänsyn till livsform och livsstil. Dagens bostadsnormer har varit alltför likriktade. Ända gällde starkt bindande föreskrifter. En undersökning benämnd "De boendes användning och värdering av nya lägenheter" av publicerades . I de 1229 lägenheter som ingår i undersökningen bor det 2300 människor. av de boende förvärvsarbetar och var fjärde studerar, går i skola eller finns i förskola. Nära en tredjedel av de boende antas vistas i bostaden större delen av sin vakna tid. av alla hushåll har svarat att något fysiskt eller psykiskt handikapp finns. Astma- och allergiproblem är den största gruppen, följd av rörelsehinder, nedsatt hörsel eller dövhet. Arbetshypotesen i undersökningen är att det finns en svensk boendekultur som formats av ett levnadsmönster och sociala förhållanden men som håller på att förändras. Detta leder också till ändrade krav på bostäder. Förvaringsutrymmen har blivit mer och mer efterfrågade. Av alla bostadens rum får badrummet högst betyg. Kökets roll har tonats ned. Hälften uppger vardagsrummet som favoritplats, medan en femtedel väljer köket. Öppna planlösningar och genomgångsrum i kombination med krympta rums- och lägenhetsytor är det som i olika avseenden bedöms vara sämst. Majoriteten som besvarat enkäten instämmer helt i påståendet "för mig är bostaden en del av mig själv och min identitet". De bostäder som uppfattas som ovanliga får en bättre helhetsbedömning, upplevs mycket intressanta av dem som besvarat enkäten. Detta är ett tecken på att människor har tröttnat på likriktning. Det är viktigt att kontinuerligt följa upp och utvärdera det svenska bostadsbeståndet med parametrar som grundläggande användbarhet, mångsidighet @ valfrihet, tillgänglighet, karaktär och ytekonomi. En viktig mätare för trivseln är också möblerbarheten. av disponibel inkomst går i stort till hyra. Många har en hyra som motsvarar , t.o.m. av disponibel inkomst. Vad gäller lägenheter och service har jämställdhet och ägande varit eftersatta områden. Användbarhet, mångfald, valfrihet, karaktär osv. innebär att bostäders utformning måste påverkas i lika hög grad av kvinnor som män. är bostadssektorn dominerad av män inom de flesta områden. Valfrihet till ägande är också en betydelsefull faktor för att kunna leva upp till människors önskemål. har gett regeringen till känna att en utredning av införande av s.k. ägarlägenheter ska genomföras. Med anledning av det anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att öka möjligheterna till kvinnors deltagande i planering av bostäders utformning? Vilka direktiv är statsrådet beredd att ge den utredning som ska se över frågan om möjligheter till s.k. ägarlägenheter?
ip · GN10275 · 2000-03-03 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:275 av () till statsminister om ansvarsfördelningen inom ställde jag i en interpellation ett antal frågor till statsministern. Besviket kunde jag konstatera att statsministern valde att överlåta besvarandet av interpellationen till näringsminister . Eftersom statsministern har det övergripande ansvaret för att departementens organisation ska fungera, bör missnöjet med det sätt som drivs diskuteras med statsministern. Det är dessutom statsministern som utsett de statsråd som är tillsatta att sköta verksamhet. skickade jag ett brev för att den vägen få svar på mina frågor. Statsministern har dock valt att inte svara. Jag vill därför upprepa min interpellation till statsministern, eftersom de två till knutna statsråden @ och @ har svårt att hinna ägna sig med tillräcklig omsorg åt den stora mängd frågor, som ska avgöras inom detta superdepartement. omfattar politikområden, som var fördelade på tre departement @ arbetsmarknad, kommunikation och näringspolitik. Underställda verkschefer klagar över att de inte längre får tillfälle att diskutera sina frågor med ett statsråd utan hänvisas till underställd personal. Telia-Telenoraffären har av naturliga skäl tagit en betydande tid i anspråk. De komplicerade IT-frågorna ställer stora anspråk på inläsning och bedömningar. Väg-, järnvägs- och flygsektorerna kräver kontinuerlig uppmärksamhet @ i synnerhet inför aktuella avregleringar och privatiseringar. Posten har sina speciella frågor som måste lösas inför den omfattande strukturförändring som brev- och paketdistribution utsätts för i . Jag har dessutom noterat, att statsråden och inte kunnat delta vid EU:s ministermöten. Detta är enligt min mening ett allvarligt memento @ dels mot bakgrund av att kommer att vara ordförandeland i EU och dels med tanke på att många infrastrukturella spörsmål måste samordnas mellan och EU. Med hänvisning till det ovan anförda vill jag ställa följande frågor till statsministern: Vilka organisatoriska förändringar är statsministern beredd att vidta för att få en snabbare och effektivare handläggning av mångskiftande frågor? Är statsministern beredd att bryta ut de mycket viktiga kommunikationsfrågorna och låta dessa antingen handläggas av ett särskilt statsråd inom befintligt näringsdepartement eller ett självständigt kommunikationsdepartement?
ip · GN10276 · 2000-03-03 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:276 av () till näringsminister om bilskrotningsdirektivet slog fast att bilindustrin ska tvingas ta ansvar för återvinning och ansvar för återvinning av uttjänta bilar. Beslutet innebär bl.a. att konsumenterna gratis ska kunna lämna sin uttjänta bil till en auktoriserad bilskrot. Kostnaden för skrotning och återvinning ska tillverkarna betala. enades rådet om att de nya återvinningskraven ska gälla fr.o.m. för fordon som släpps ut på marknaden fr.o.m. detta datum, och fr.o.m. för fordon som tillverkats före . Svenska biltillverkare, handeln med begagnade reservdelar och små skrotningsföretag kan bli de stora förlorarna när detta bilskrotningsdirektiv träder i kraft. För kommer detta att innebära att företaget blir i ett slag ansvarigt för att skrota miljoner Volvobilar som tillverkats . Det kommer således att bli mycket dyrt för svensk bilindustri. Kostnaderna för detta retroaktiva ansvar redovisas inte i direktivet och det kan ifrågasättas om det är vettigt med en retroaktivitet när det gäller den här typen av ansvar. Den svenska bilparken är i ett internationellt perspektiv gammal varför det kan bli betydande extrakostnader för de svenska producenterna. Utöver detta riskerar EU:s direktiv att leda till en kraftig, nästan monopolliknande, centralisering av bilskrotningen till ett fåtal företag. riskerar andrahandsmarknaden av reservdelar att upphöra. Jag vill därför ställa följande frågor till näringsministern: Vad avser göra för att retroaktiviteten i detta direktiv inte drabbar de svenska producenterna i större utsträckning än de övriga europeiska? Vad avser göra för att bilskrotningsmarknaden samt andrahandsmarknaden av reservdelar inte förstörs genom skrotningsdirektivet?
ip · GN10277 · 2000-03-03 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:277 av () till statsrådet om tillsynen av äldreboende i har valt att välja bort vissa av sina obligatoriska arbetsuppgifter i syfte att höja produktiviteten. Bland de uppgifter som väljs bort finns t.ex. tillsyn av äldreboende. "Om vi skall kunna spela den centrala roll vi vill i länet måste vi prioritera också bland våra obligatoriska arbetsuppgifter", säger landshövding i ett pressmeddelande, . har kartlagt hur den ökade arbetsbelastningen påverkar organisationen och konstaterar att personalen visar tecken på stress och utbrändhet. Enligt har den sociala enheten tvingats att successivt minska antalet större tillsynsärenden och kommun. Vad ämnar statsrådet göra för att en tillsynsmyndighet inte ska kunna undandra sig det ansvar myndigheten är ålagd enligt socialtjänstlagen? Ämnar statsrådet lägga förslag om andra och bättre lösningar vad gäller tillsyn över kommunernas äldreomsorg?
ip · GN10278 · 2000-03-06 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:278 av () till försvarsminister om ubåtsjakten vid den svenska kusten har två rapporter presenterats när det gäller den tidigare jakten på ubåtar. En där det s.k. typljudet ifrågasatts och en där man konstaterar att bottenspåren på tre platser i svenska farvatten kommer från främmande undervattensverksamhet. då ubåtsobservationer och ubåtsjakter var vanliga skapades en hysteri och många tyckte sig se något som de uppfattade som ubåt eller ubåtar. Många observationer kunde avfärdas som möjliga incidenter redan i ett tidigt skede eftersom de var gjorda i områden där det inte var möjligt att passera med något undervattensfartyg eller hade andra naturliga förklaringar. Andra observationer ledde till stora militära insatser. har hävdat att har kränkts vid minst nio tillfällen. Det har också funnits anklagelser som gjort gällande att varit skyldig till den här undervattensverksamheten i svenska farvatten. För att skapa trovärdighet för beslutsfattare och för det svenska försvaret är det viktigt att hela sanningen om ubåtsjakten efter svenska kusten redovisas. Med tanke på de anklagelser som funnits mot främmande makt finns det inget utrymme för fortsatt hemligstämpling och undanhållande av hela sanningen. Det är viktigt att redovisa alla inrapporterade misstankar om främmande ubåtar, vilka som föranlett insatser och slutligen de fall där vi verkligen blivit kränkta av främmande makt. Då det i vissa fall finns anledning att misstänka att stora insatser gjorts även för att jaga s.k. budgetubåtar eller för att genomföra realistiska övningar under skenet av att landet varit kränkt av främmande makt, bör det finnas ett klargörande även på det området. Det får inte finnas någon misstanke om att det svenska försvaret bedrivit ubåtsjakt för att få extra budgetanslag, startat stora operationer på mycket svaga grunder för att bedriva en övning eller för att skapa misstankar mot annan makt. Har försvarsministern för avsikt att låta offentligheten ta del av hela sanningen när det gäller försvarets jakt på främmande ubåtar?
ip · GN10279 · 2000-03-07 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:279 av () till statsrådet om svensk flykting- och integrationspolitik Undertecknad har begärt få besked av revisorer och socialförsäkringsutskottet om kostnaden för svensk flykting- och integrationspolitik . Ingen av instanserna har bifallit min begäran, vilket är förvånansvärt med tanke på de utredningsresurser och kompetens som finns. Det kan antagas att skälen till att min begäran nekats beror på de höga kostnaderna vår, jämfört med nordiska grannländer i allmänhet och övriga EU i synnerhet, unikt "generösa" flykting- och integrationspolitik kostat medborgarna. Det faktum att samtliga riksdagspartier @ i varierande grad @ varit eller är överens om den förda politiken, är förmodligen ett skäl till att ett offentliggörande av politikens kostnader inte prioriterats. Dessutom är kostnaderna så höga att medborgarna vid en öppen och ärlig redovisning kan konstatera att politiken bidragit till nedskärningar inom andra budgetområden. Alla som vill se, ser nämligen att flykting- och integrationspolitiken varit och är ett socialt och ekonomiskt fiasko. talade politikens försvarare ofta om en lyckad politik. Den benämningen används numera sällan eller aldrig. Jag, och säkert många med mig, anser nog att medborgarna har rätt att få en korrekt redovisning av flykting- och integrationspolitikens totalkostnader. Att inte redovisa dessa vittnar om dåligt samvete vars resultat blir ett än mindre politikerförtroende och ytterst en minskad tilltro till demokratin. Vilka åtgärder är statsrådet beredd vidta för att redovisa totalkostnaderna för flykting- och integrationspolitiken ?
ip · GN10280 · 2000-03-07 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:280 av () till statsminister om livskraft i hela landet begärde den 17februari att en aktuell debatt skulle anordnas med anledning av de höjda bensinkostnaderna och den fördyring som följer av långa avstånd och avsaknad av alternativ till bilen för boende på landsbygden. Tyvärr var det enda parti som ansåg att denna fråga var så viktig att det behövdes en debatt så att vi tillsammans skulle kunna komma fram till några lösningar på problemen. De övriga partierna valde dock att tacka nej till denna aktuella debatt. Vilket är mycket beklagligt för livskraften i hela landet. Därför väljer vi nu att ställa en interpellation till statsministern. Bilen är i många fall ett måste för boende ute på landsbygden. Valfrihet mellan olika kommunikationsmedel som kännetecknar de större tätorterna saknas ofta på landsbygden. är kostnaderna höga. De långa avstånden leder till bilåkande. Det kan gälla allt från att ta sig till och från arbetet, ta sig till affären, skjutsa barnen till fritidsaktiviteter, vuxenstudier m.m. Kostnader för arbetspendling och långa resor till olika aktiviteter har för många blivit en alltför tung post i hushållsekonomin. Ska människor ha en fortsatt möjlighet att bo kvar eller flytta till mindre orter är det nödvändigt att se över möjligheten att höja reseavdraget ytterligare för arbetsresor. Även för att öka den regionala rörligheten på arbetsmarknaden är ett höjt reseavdrag viktigt och bidrar därmed till större arbetskraftsutbud även i mindre orter. Företagarna märker redan att resekostnaderna hindrar människor från att ta arbete på annan ort. Att bo på landsbygden innebär väldigt ofta extra kostnader. En kompensation kan hanteras via skattsedeln med avdragsmöjligheter som knyts till boende och möjligheter att nyttja allmänna kommunikationsmedel. Utgångspunkten för avdraget bör vara att definiera en basservice och finna ett system som innebär ett differentierat avdrag beroende på avstånd och tillgång till basservice. Människor på landsbygden får inte tvingas in i ett hörn. Det är helt avgörande för att kunna bo kvar att resekostnaderna lättas. Mot denna bakgrund vill jag fråga statsministern följande: 1.Är statsministern beredd att ta initiativ för att höja reseavdraget? 2.Är statsministern beredd att ta initiativ för att tillsätta en utredning som bör se över ett nytt landsbygdsavdrag? 3.Vilka åtgärder är statsministern beredd att vidta för att kompensera de kostnader som uppstår på grund av långa avstånd och avsaknad av valfrihet?
ip · GN10281 · 2000-03-07 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:281 av () till miljöminister om destruktion av slakteriavfall Konvex anläggning i i är den enda destruktionsanläggning i landet som utöver slakteriavfall, självdöda eller sanitetsslaktade djur från jordbruket m.m. också har permanent tillstånd att omhänderta och destruera salmonellasmittat kött och annat högriskmaterial. Anläggningen har funnits , och har under den tiden haft koncession att omhänderta slakteriavfall etc. Den ursprungliga koncessionen avsåg riskavfall. Både genom ny lagstiftning, EU-direktiv och bl.a. förändrad praxis från slakterinäringens sida har både volymen avfall ökat och restriktionerna för hur framför allt högriskavfall bör eller får hanteras skärpts. utgör merparten av de avfall som omhändertas i högriskavfall. Konvex fabrik ligger olämpligt placerad i . Avståndet till närmaste bostadshus är endast och till närmaste sammanhängande bostadsbebyggelse . Klagomål på lukt och andra olägenheter har förts fram från befolkningen i . Företaget har haft svårt att klara sina villkor enligt gällande tillstånd. i har åtalsanmält företaget för en rad överträdelser av villkor för utsläpp. har företaget ett stort behov att öka sin kapacitet. Volymmässigt finns t.ex. ingen beredskap i landet för t.ex. epidemier eller större smittutbrott. För att kortsiktigt lösa problemen har Konvex ansökt om att få öka koncessionen att omhänderta avfall vid anläggningen i till . har företaget förhandlat med tre kommuner i om lokalisering av en helt ny anläggning. Avsikten har varit att kunna avveckla verksamheten i . Etableringen av en ny anläggning prövas med betydligt större krav på åtgärder för att minska miljöpåverkan och olägenheter för kringboende än de som gäller för nuvarande verksamhet. Bl.a. ska skyddsavståndet från bostadsbebyggelse vara . Trots detta har alla de berörda kommunerna avslagit företagets begäran om tillstånd för en sådan anläggning. finns således ingen lösning på miljöproblemen i , och inte heller en långsiktig lösning på kapacitetsfrågan. Kommunen och befolkningen befarar att detta kommer att leda till att problemen kommer att permanentas. är mycket angelägen om att den s.k. Konvexfrågan får en lösning, dvs. att den nuvarande anläggningen i läggs ned. Kommunen är beredd att medverka till en annan lokalisering av fabriken. konstaterar man att frågan i sin helhet är av sådan art, att den förutsätter insatser på nationell nivå. Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga miljöministern: Är statsrådet beredd att vidta åtgärder för att skapa en långsiktig lösning av omhändertagande/destruktion av slaktavfall m.m. och s.k. riskavfall, för att därigenom möjliggöra en nedläggning av den nuvarande anläggningen i ? Är statsrådet i så fall beredd att medverka till att detta kan ske på ett sådant sätt, att företagets tidsplan för avvecklingen av den nuvarande verksamheten kan hållas?
ip · GN10282 · 2000-03-08 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:282 av () till näringsminister om svenska hamnars konkurrensförmåga Då folkomröstade om EU var ett av motiven för medlemskap att våra konkurrensmöjligheter skulle förbättras tack vare olika harmoniseringar mellan medlemsländerna. Tyvärr har svenska pålagor delvis förhindrat harmonisering och i stället skapat kris inom flera branscher. Ett exempel är svensk åkerinäring som på grund av nationella pålagor befinner sig i en akut djup kris där många anser att stora svenska åkerier är försvunna senast . En annan bransch som riskerar hamna i samma situation är svenska hamnar. Inte därför att dessa ger dålig service, utan allt beroende på nationella pålagor som andra EU-länder saknar. Kostnaden för att hantera en normalcontainer, (40 fot) i , som är största direktanlöpshamn, är 1400kr (allt inklusive). Motsvarande hantering i danska är 650. Detta i stort enbart beroende på att danska hamnar inte tar ut farledsavgifter. I håller man på med en om- och utbyggnad av hamnen som på grund av avsaknad av farledsavgifter framöver blir en mycket svår konkurrent till främst hamn, som centralhamn i . Det ska understrykas att förlorar svenska hamnar möjlighet att konkurrera om s.k. direktanlöp, minskar inte endast antalet arbetstillfällen i hamnarna. Än värre är det faktum att gods som ska till eller från , måste omlastas utomlands, ökar kostnaderna för hela svenska folkhushållet. Vid Sjöfartsforums årsmöte tillade en tung industrirepresentant, förre vd , att utan direktanlöp av den transoceana linjetrafiken, kommer frakterna att öka med 1@2% i genomsnitt. Vilka åtgärder är näringsministern beredd vidta för att underlätta svenska hamnars och konkurrensförmåga?
ip · GN10283 · 2000-03-08 00:00:00 — Interpellation 1999/2000:283 av () till statsminister om resurser I ett brev till statsminister skriver kommunstyrelsens ordförande i , socialdemokraten , att staden har en hög brottslighet, god tillgång på narkotika och att klassklyftorna ökar. Enligt brevet har den högsta brottsligheten i riket per capita och högst antal dömda per tusen invånare, samt att antalet ungdomsrån överstiger antalet rån i . Reepalus beskrivning stämmer väl överens med den bild som alltfler malmöbor upplever. Tyvärr har den nu korrekt beskrivna situationen i inte tidigare lika fullt ut erkänts av stadens politiska ledning. Även statsministern som själv är bosatt i kan förhoppningsvis inte ha undgått den negativa utveckling och fysiska otrygghet många malmöbor länge upplevt. Malmös omfattande brottslighet sammanfaller med en hög arbetslöshet och en stor inflyttning staden länge saknat resurser att hantera. För att öka trygghet och gatufrid i behöver staden fler poliser. Utan fysisk trygghet i form av fler poliser riskerar Malmös anseende som framtidsstad att minska. Den senaste tidens omorganisationer inom polisen, som av och till endast verkar försvaras av chefer inom myndigheten och ansvariga politiker, har starkt bidragit till malmöbornas minskade tilltro till polisens förmåga att skapa erforderlig trygghet i . Vilka åtgärder är statsministern beredd vidta i syfte att öka resurser?